ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. dubna 2014
o státní podpoře SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/NN), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C) (ex 2012/NN), SA.31155 (2013/C) (2013/NN) (ex 2010/N) poskytnuté Řeckem skupině Eurobank Group v souvislosti s rekapitalizací a restrukturalizací banky Eurobank Ergasias S.A.; podporou na restrukturalizaci ve prospěch banky Proton vytvořením a kapitalizací banky Nea Proton a dodatečnou rekapitalizací banky Nea Proton Helénským fondem finanční stability; řešením krizové situace banky Hellenic Postbank založením překlenovací banky
(oznámeno pod číslem C(2014) 2933)
(Pouze anglické znění je závazné)
(2014/885/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala členské státy a jiné zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými ustanoveními podaly připomínky (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE SKUPINY EUROBANK GROUP (2) (DÁLE JEN „BANKA“ (3))
(1)
Rozhodnutím ze dne 19. listopadu 2008 Komise schválila režim s názvem „Support Measures for the Credit Institutions in Greece“ („Opatření na podporu úvěrových institucí v Řecku“) („režim podpor pro řecké banky“), který měl zajistit stabilitu řeckého finančního systému. Režim podpor pro řecké banky umožňuje poskytovat podporu v rámci tří opatření, která jej tvoří, tedy rekapitalizačního opatření, záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů (4). V květnu 2009 byla banka EFG Eurobank Ergasias S.A. (5) Řeckem rekapitalizována v rámci rekapitalizačního opatření.
(2)
Ve 14. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 se uvádí, že plán restrukturalizace týkající se příjemců rekapitalizačního opatření se oznámí Komisi.
(3)
Dne 2. srpna 2010 řecké orgány předložily Komisi plán restrukturalizace podniku Eurobank Group. Komise tento plán a jeho následné aktualizace, jakož i doplňující informace předložené řeckými orgány zaevidovala jako věc SA.30342 (PN 26/2010) a následně věc SA.32789 (2011/PN).
(4)
Bance byly opakovaně poskytnuty státní záruky za dluhové nástroje a úvěry ve formě státních dluhopisů v rámci režimu podpor pro řecké banky (6). Bance byla rovněž poskytnuta nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (dále jen „NPL se státní zárukou“).
(5)
Dne 20. dubna 2012 poskytl Helénský fond finanční stability (dále jen „HFSF“) bance písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení jejího základního kapitálu. Dne 28. května 2012 poskytl fond HFSF bance překlenovací rekapitalizaci ve výši 3 970 milionů EUR („první překlenovací rekapitalizace“).
(6)
V květnu 2012 řecké orgány oznámily Komisi, že fond HFSF poskytl bance písemný závazek. Komise tento závazek zaevidovala jako neoznámenou podporu (věc SA.34825 (2012/NN)), protože dané opatření již bylo provedeno.
(7)
Dne 27. července 2012 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se první překlenovací rekapitalizace („rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou“) (7).
(8)
V prosinci 2012 poskytl fond HFSF bance druhou překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 341 milionů EUR („druhá překlenovací rekapitalizace“). Dne 21. prosince 2012 fond HFSF rovněž poskytl bance písemný závazek, že se bude podílet na navýšení jejího základního kapitálu a na konvertibilních kapitálových nástrojích, které budou vydány, a to celkovou částkou až 528 milionů EUR (8). Řecké orgány oznámily tato opatření Komise dne 27. prosince 2012.
(9)
V květnu 2013 se fond HFSF na základě dohody z prosince 2012 podílel na navýšení základního kapitálu banky. Přeměnil první a druhou rekapitalizaci na vlastní kapitál a poskytl bance další kapitál v hodnotě 528 milionů EUR („jarní rekapitalizace v roce 2013“).
(10)
Dne 19. prosince 2013 řecké orgány poskytly Komisi informace o podmínkách jarní rekapitalizace v roce 2013.
(11)
Dne 31. března 2014 fond HFSF poskytl bance písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení jejího základního kapitálu.
(12)
Dne 16. dubna 2014 řecké orgány předložily Komisi konečný plán restrukturalizace banky („plán restrukturalizace“). Také Komisi oznámily, že se fond HFSF zavázal, že se plně zaručí za nadcházející rekapitalizaci banky. Ve stejný den poskytly také informace o nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou. Uvedly, že hodlají bance nadále poskytovat podporu v oblasti likvidity, jakož i státní záruky za dluhové nástroje a úvěry ve formě státních dluhopisů v rámci režimu podpor pro řecké banky (9).
(13)
Komise se se zástupci řeckých orgánů a banky několikrát setkala, jednala s nimi prostřednictvím telekonferencí a vedla s nimi elektronickou korespondenci.
(14)
Řecko souhlasí s tím, že toto rozhodnutí bude výjimečně přijato pouze v anglickém jazyce.
1.2 POSTUP TÝKAJÍCÍ SE ZÍSKANÝCH PODNIKŮ
1.2.1 Postup týkající se podniku Nea Proton Bank
(15)
Dne 26. července 2012 Komise přijala rozhodnutí o státní podpoře SA. 34488 (2012/C), „Podpora ve prospěch podniku Nea Proton Bank vytvořením a kapitalizací podniku Nea Proton Bank“ (10) („rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton“). Uvedeným rozhodnutím Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se: i) pokrytí mezery ve financování ve výši 1 121,6 milionů EUR mezi aktivy a závazky banky Proton, které byly převedeny na banku Nea Proton, jež dosáhla 1 121,6 milionů EUR, z programu pro řešení problémů bank Řeckého fondu pro záruky za vklady a investice (HDIGF) a fondu HFSF; ii) vklad počátečního základního kapitálu do banky Nea Proton fondem HFSF ve výši 250 milionů EUR; a iii) vklad dodatečného základního kapitálu do banky Nea Proton fondem HFSF do ve výši 300 milionů EUR, která se v době, kdy bylo přijato rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, očekávala. Komise vyzvala Řecko, aby předložilo připomínky a poskytlo jí veškeré informace, které by jí mohly pomoci daná opatření podpory posoudit. V oddíle 1 rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton bylo podrobně popsáno řízení s bankou Proton včetně řešení její krizové situace, založení banky Nea Proton, financování mezery ve financování a vklad počátečního základního kapitálu, kterou bance Nea Proton poskytl fond HFSF.
(16)
Dne 1. srpna 2012 upsal fond HFSF v bance Nea Proton dodatečný základní kapitál a toto navýšení dosáhlo částky 230 milionů EUR.
(17)
Dne 5. září 2012 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, které vypracovala Řecká banka (Bank of Greece) a fond HFSF.
(18)
Dne 31. prosince 2012 upsal fond HFSF v bance Nea Proton další základní kapitál ve výši 35 milionů EUR.
(19)
V květnu 2013 zahájil fond HFSF proces prodeje podniku Nea Proton Bank.
(20)
Dne 12. července 2013 řecké orgány informovaly Komisi o tom, že banka hodlá získat banku Nea Proton. Komise odpověděla dne 15. července 2013.
(21)
Dne 15. července 2013 banka podepsala s fondem HFSF závaznou dohodu o tom, že koupí 100 % akcií a hlasovacích práv banky Nea Proton za kupní cenu 1 EUR, a fond HFSF se zavázal, že banku Nea Proton před prodejem rekapitalizuje částkou 395 milionů EUR v hotovosti.
(22)
Dne 29. července 2013 řecké orgány oznámily Komisi, že do banky Nea Proton byl vložen kapitálový vklad ve výši 395 milionů EUR.
1.2.2 Postup týkající se banky New TT
(23)
Dne 6. května 2013 Komise přijala rozhodnutí o státní podpoře SA. 31155 (2013/C), „Státní podpora ve prospěch společnosti Hellenic Postbank S.A. prostřednictvím založení a kapitalizace překlenovací banky New Hellenic Postbank S.A.“ („rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT“) (11). Uvedeným rozhodnutím Komise zahájila formální vyšetřovací řízení týkající se: i) kapitálového vkladu fondu HFSF ve výši 500 milionů EUR do banky TT Hellenic Postbank S.A. („banka New TT“); ii) částky 4,1 miliardy EUR (12) vyčleněné na financování mezery ve financování (13), která vznikla převodem činností banky Hellenic Postbank S.A. („banka TT“) na banku New TT; iii) kapitálového vkladu Řecka ve výši 224,96 milionů EUR do banky TT ve formě preferenčních akcií v rámci režimu podpor pro řecké banky; a iv) zásahu fondu HGIGF ve výši 0,68 miliardy EUR ve prospěch aktiv banky T S.A. („banka T“), která byla převedena na banku TT. Komise vyzvala Řecko, aby předložilo připomínky a poskytlo veškeré informace, které by jí pomohly danou podporu na restrukturalizaci posoudit. V oddíle 1 rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT se podrobně popisuje řízení týkající se řešení krizové situace banky T prodejem bance TT a řešení krizové situace banky TT založením banky New TT.
(24)
V červnu 2013 zahájil fond HFSF proces prodeje banky New TT.
(25)
Dne 15. července 2013 řecké orgány informovaly Komisi o tom, že se fond HFSF rozhodl prodat banku New TT bance, a uvedly důvody tohoto rozhodnutí.
(26)
Dne 15. července 2013 banka podepsala s fondem HFSF závaznou dohodu o tom, že koupí 100 % akcií a hlasovacích práv banky New TT.
(27)
Dne 19. července 2013 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT.
2. POPIS
2.1 BANKA A JEJÍ OBTÍŽE
2.1.1 Obecný kontext řeckého bankovnictví
(28)
Jak je patrné z tabulky 1, řecký reálný hrubý domácí produkt („HDP“) klesl od roku 2008 do roku 2012 o 20 %. V důsledku toho čelily řecké banky rychle se zvyšující míře selhání u úvěrů poskytovaných řeckým domácnostem a společnostem (14). Tento vývoj měl nepříznivý dopad na výkonnost aktiv řeckých bank a byl příčinou vzniku kapitálových potřeb.
Tabulka 1
Reálný růst HDP v Řecku, 2008-2013
Řecko
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Reálný růst HDP v %
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-6,4
- 4 (odhad)
Zdroj:
Eurostat, dostupné online na adrese http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
(29)
Kromě toho Řecko v únoru 2012 provedlo výměnu dluhopisů se soukromým sektorem, známou jako zapojení soukromého sektoru („Private Sector Involvement“; „program PSI“). Do programu se zapojily řecké banky a v jeho průběhu řecká vláda nabídla stávajícím soukromým držitelům řeckých státních dluhopisů (dále jen „ŘSDL“) výměnou za stávající dluhopisy ŘSDL nové cenné papíry (včetně nových ŘSDL), cenné papíry vázané na HDP a obligace v rámci programu PSI vydané Evropským fondem pro finanční stabilitu (dále jen „EFSF“), a to s nominální slevou 53,5 % a delšími dobami splatnosti (15). Řecké orgány oznámily výsledky této výměny dluhopisů dne 9. března 2012 (16). V důsledku této výměny vznikly držitelům dluhopisů značné ztráty (Řecká banka je pro řecké banky odhadla v průměru na 78 % nominální částky starých dluhopisů ŘSDL) a kapitálové potřeby, které byly zpětně zavedeny do účetních závěrek řeckých bank za rok 2011.
Tabulka 2
Celkové ztráty hlavních řeckých bank v souvislosti s programem PSI (v milionech EUR)
Banky
Nominální částka ŘSDL
Nominální částka státních úvěrů
Celková nominální částka
Ztráta z ŘSDL u PSI
Ztráta ze státních úvěrů u PSI
Celková hrubá ztráta u PSI
Celková hrubá ztráta u PSI/kmenový kapitál Tier 1 (17) (%)
Celková hrubá ztráta u PSI/celková aktiva (%)
NBG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
Postbank (TT Bank)
4 197
175
4 372
3 306
138
3 444
618,3
24,8
Nea Proton Bank
934
0
934
216
0
216
378,8
12,6
Zdroj:
Řecká banka, Zpráva o rekapitalizaci a restrukturalizaci řeckého bankovnictví, prosinec 2012, s. 14.
(30)
Jelikož řecké banky čelily v důsledku programu PSI a pokračující recesi značnému nedostatku kapitálu, byly jim na základě Memoranda o hospodářské a finanční politice v rámci Druhého programu hospodářské korekce pro Řecko, které dne 11. března 2012 podepsaly řecká vláda, Evropská unie, Mezinárodní měnový fond (dále jen „MMF“) a Evropská centrální banka (dále jen „ECB“), poskytnuty prostředky na rekapitalizaci. Řecké orgány odhadly celkové potřeby týkající se rekapitalizace bank a náklady na vyřešení krizové situace bank, jež mají být financovány ze zmíněného programu, na 50 miliard EUR (18). Tato částka byla vypočtena na základě zátěžového testu provedeného Řeckou bankou za období od prosince 2011 do prosince 2014 („zátěžový test z roku 2012“), který se opíral o prognózy ztrát z úvěrů vypracované společností Blackrock (19). Prostředky na rekapitalizaci řeckých bank jsou dostupné prostřednictvím fondu HFSF. Tabulka 3 shrnuje výpočet kapitálových potřeb hlavních řeckých bank, jak vyplývají ze zátěžového testu z roku 2012.
Tabulka 3
Zátěžový test z roku 2012: kapitálové potřeby hlavních řeckých bank (v milionech EUR)
Banky
Referenční kmenový kapitál Tier 1 (prosinec 2011)
Celková hrubá ztráta v souvislosti s PSI
prosinec 2011)
Rezervy týkající se PSI
(červen 2011)
Prognózy hrubé kumulativní ztráty
pro určení úvěrového rizika
Rezervy pro ztráty z úvěrů
(prosinec 2011)
Interní tvorba kapitálu
Cílový kmenový kapitál Tier 1 (prosinec 2014)
Kapitálové potřeby
NBG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
Postbank (TT Bank)
557
-3 444
566
-1 482
1 284
- 315
903
3 737
Nea Proton Bank
57
- 216
48
- 482
368
34
115
305
Zdroj:
Řecká banka, Zpráva o rekapitalizaci a restrukturalizaci řeckého bankovnictví, prosinec 2012, s. 8.
(31)
Podle Memoranda o hospodářské a finanční politice z března 2012 „bude bankám, které předloží životaschopné plány na získání kapitálu, umožněno požádat o státní podporu a tato podpora jim bude poskytnuta způsobem, který veřejný sektor motivuje k tomu, aby prováděl kapitálové investice, a tím minimalizuje zátěž daňových poplatníků“ (20). Podle Řecké banky byly životaschopné pouze čtyři největší banky (banka Eurobank, Řecká národní banka, banka Piraeus a banka Alpha) (21). Tyto banky obdržely v květnu 2012 od HFSF první rekapitalizaci.
(32)
Domácí vklady v řeckých bankách poklesly kvůli recesi a politické nejistotě od konce roku 2009 do června 2012 celkem o 37 %. Tyto banky musely ve snaze udržet si vklady platit vyšší úrokové sazby. Náklady na vklady rostly, a tím se snižovalo čisté úrokové rozpětí bank. Vzhledem k tomu, že řeckým bankám byl odepřen přístup k velkoobchodním trhům financování, staly se zcela závislé na financování z Eurosystému (22), přičemž rostoucí podíl tohoto financování měl formu pomoci NPL poskytované Řeckou bankou. Částky, které tyto banky získaly, byly v druhé polovině roku 2012 obzvláště vysoké.
(33)
Po volbách, které se konaly v červnu 2012, se stav vkladů začal opět zvyšovat. Od 31. prosince 2012 se celkové financování řeckých bank z Eurosystému snížilo.
(34)
Dne 3. prosince 2012 řecké banky zahájily program zpětného odkupu nových dluhopisů ŘSDL obdržených v rámci programu PSI, a to za ceny, které se pohybovaly v rozmezí od 30,2 % do 40,1 % jejich nominální hodnoty (23). Do tohoto programu zpětného odkupu se zapojily řecké banky, čímž v jejich rozvahách vznikly další ztráty, protože účetní ztráta (tedy rozdíl mezi tržní a nominální hodnotou) zaúčtovaná v době, kdy probíhal program PSI, se stala konečnou a nezvratnou (24).
(35)
V prosinci 2012 obdržely čtyři největší řecké banky od fondu HFSF druhou rekapitalizaci.
(36)
Na podzim 2013 provedla Řecká banka nový zátěžový test, aby posoudila odolnost kapitálové pozice řeckých bank jak v rámci základního scénáře, tak scénáře nepříznivého.
(37)
V červenci 2013 Řecká banka pověřila poradenskou společnost, aby provedla diagnostickou studii úvěrových portfolií všech řeckých bank. Tato poradenská společnost provedla prognózy ztrát z úvěrů (dále také „PZÚ“) u všech domácích úvěrových portfolií, jakož i u úvěrů, které nesou řecké riziko v zahraničních pobočkách a dceřiných společnostech, a to za dobu tří a půl let a za celou dobu čerpání úvěrů. Analýza formulovala prognózy ztrát z úvěrů v rámci dvou makroekonomických scénářů, tedy základního a nepříznivého scénáře. Prognózu ztrát z úvěrů u zahraničních úvěrových portfolií odhadla Řecká banka na základě výstupu od poradenské společnosti.
(38)
Na základě posouzení prognóz ztrát z úvěrů, které provedla poradenská společnost, Řecká banka posoudila kapitálové potřeby, přičemž využila technickou podporu druhé poradenské společnosti.
(39)
Klíčovými složkami posouzení kapitálových potřeb v rámci zátěžového testu z roku 2013 byly i) konsolidované prognózy ztrát z úvěrů (25) u úvěrových portfolií bank, a to jak pro řecké, tak zahraniční riziko, očištěné o stávající úvěrové rezervy, ii) odhadovaná provozní ziskovost bank v období od června 2013 do prosince 2016 na základě konzervativní úpravy plánů restrukturalizace, které byly Řecké bance předloženy v prvním čtvrtletí roku 2013. Tabulka 4 shrnuje výpočet konsolidovaných kapitálových potřeb hlavních řeckých bank v rámci základního scénáře pro zmíněný zátěžový test z roku 2013.
Tabulka 4
Zátěžový test z roku 2013: konsolidované kapitálové potřeby hlavních řeckých bank v rámci základního scénáře (v milionech EUR)
Banky
Referenční kmenový kapitál Tier 1 (červen 2013) (1)
Rezervy pro ztráty z úvěrů
(červen 2013) (2)
PZÚ pro řecké riziko (3)
PZÚ pro zahraniční riziko (26) (4)
Interní tvorba kapitálu (5)
Zátěžový test - poměr kmenového kapitálu Tier 1 (prosinec 2016) (6)
Kapitálové potřeby
(7)=(6)-(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
NBG (27)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (28)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
Attica
225
403
- 888
0
106
243
397
Panellinia
61
66
- 237
0
-26
31
169
Zdroj:
Řecká banka, Zátěžový text řeckého bankovnictví z roku 2013, březen 2014, s. 42.
(40)
Dne 6. března 2013 Řecká banka oznámila výsledky zátěžového testu z roku 2013 a požádala banky, aby do poloviny dubna 2014 předložily plány získání kapitálu, které jim umožní pokrýt jejich kapitálové potřeby v rámci základního scénáře.
2.1.2 Hospodářské činnosti banky
(41)
Banka poskytuje univerzální bankovní služby v Řecku a ve východní a jihovýchodní Evropě (Kypr, Rumunsko, Bulharsko, Srbsko a Ukrajina). Nabízí kompletní škálu bankovních a finanční produktů a služeb domácnostem a podnikům. Je aktivní v maloobchodním, podnikovém a soukromém bankovnictví, správě aktiv, pojištění, v pokladních operacích, na kapitálových trzích a poskytuje také další služby. Banka je zapsána v obchodním rejstříku v Řecku a její akcie jsou vedeny na burze v Aténách. Dne 31. prosince 2012 bylo v bance zaměstnáno celkem 17 427 lidí, přibližně polovina z nich v jižní a jihovýchodní Evropě, druhá polovina v Řecku (29).
(42)
Banka se zapojila do programu PSI a provedla výměnu dluhopisů ŘSDL a státních úvěrů s nominální hodnotou 7 336 milionů EUR. Její celková zátěž související s programem PSI dosáhla přibližně 5 781 milionů EUR před zdaněním a byla v plném rozsahu zapsána do účetnictví za rok 2011 (30). Během programu zpětného odkupu, který proběhl v prosinci 2012, banka prodala nové dluhopisy ŘSDL, které získala v rámci programu PSI, s velkou slevou z nominální hodnoty. V důsledku tohoto prodeje jí vznikly ztráty u nových dluhopisů ŘSDL.
(43)
Klíčové údaje banky v prosinci 2010, prosinci 2011, prosinci 2012 a prosinci 2013 (konsolidované údaje) jsou uvedeny v tabulce 5.
Tabulka 5
Klíčové údaje Eurobanky, 2010, 2011, 2012 a 2013
Zisk a ztráta
(v milionech EUR)
2010
2011
2012
2013
(zahrnuje New TT Bank a Nea Proton Bank od data jejich získání)
Čistý příjem z úroků
2 103
2 965
1 461
1 294
Celkový provozní příjem
2 730
2 226
1 755
1 587
Celkové provozní výdaje
-1 280
-1 123
-1 052
-1 071
Příjem před poskytnutím
1 450
1 103
703
516
Ztráty související s úvěrovým rizikem
-1 273
-1 328
-1 655
-1 920
Ztráty související s programem PSI
-6 012
- 363
Jiné ztráty
- 737
- 373
- 522
Čistý zisk/ztráta
84
-5 496
-1 440
-1 157
Výběrové objemové údaje (v milionech EUR)
31. prosince 2010
31. prosince 2011
31. prosince 2012
31. prosince 2013 (zahrnuje New TT Bank a Nea Proton Bank)
Celkové úvěry a zálohy poskytnuté klientům
53 412
48 094
43 171
45 610
Celkové vklady
41 173
32 459
30 752
41 535
Celková aktiva
87 188
76 822
67 653
77 586
Celkový vlastní kapitál (31)
6 094
875
- 685
4 523
Zdroje:
2013: Finanční výsledky za rok 2013 - konsolidované finanční závěrky, s. 3 a 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/EN%20Consol%20AR%202013.pdf; 2012 a 2011: Finanční výsledky za rok 2012 - konsolidované finanční závěrky, s. 3 a 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%202012.pdf; 2010: Tisková zpráva EFG Eurobank, výsledky za celý rok 2011, s. 5 a 6: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%20AQ2011.pdf
(44)
Z tabulky 5 je zřejmé, že kromě obrovských ztrát, které banka zanesla do účetnictví v důsledku účasti v programu PSI (5 781 milionů EUR (32)), jí klesaly příjmy (mimo jiné kvůli vysokým nákladům spojeným se vklady), a naopak utrpěla vysoké a rostoucí ztráty ze znehodnocení úvěrových portfolií v Řecku i v zahraničí. Likvidní pozice banky byla silně zasažena odlivem vkladů a její poměr úvěrů k vkladům dosáhl k 31. prosinci 2011 148 %, zatímco 42 % její rozvahy bylo k tomuto datu financováno z Eurosystému.
(45)
V rámci zátěžového testu za rok 2013, jehož výsledky byly oznámeny dne 6. března 2014, Řecká banka odhadla kapitálové potřeby banky na 2 945 milionů EUR v rámci základního scénáře. Tato částka byla očištěna o zmírňující opatření, to znamená, že se již předpokládalo, že banka provede zmírňující opatření ve formě odprodeje, který měl podle předpokladů přispět ke snížení jejích kapitálových potřeb.
(46)
Aby pokryla identifikovanou kapitálovou potřebu ve výši 2 945 milionů EUR, banka navrhla, že posílí zmírňující opatření, která však celkově vygenerují pouze nepatrně vyšší částku, než při výpočtu kapitálových potřeb předpokládala Řecká banka. Tato zmírňující opatření zahrnují prodej dodatečných aktiv (prodej […] (33), prodej […] % v dceřiné pojišťovně a snížení účasti na činnostech v oblasti nemovitostí o 20 % do […]) (34).
(47)
Jelikož pomocí těchto posílených zmírňujících opatření bylo možné pokrýt pouze velmi malou část identifikovaných kapitálových potřeb, akcionáři na mimořádné valné hromadě dne 12. dubna 2014 rozhodli, že přistoupí ke kapitálovému navýšení v hodnotě 2 864 milionů EUR. Toto navýšení má formu nabídky vlastního kapitálu bez předkupních práv (tzn. navýšení kapitálu se zrušením předkupních práv) mezinárodním investorům a rovněž formu veřejné nabídky v Řecku. Pokud by poptávka soukromých investorů k pokrytí celého navýšení kapitálu nestačila, fond HFSF pokryje rozdíl tím, že upíše zbývající nové akcie, a to s výhradou přeměny stávajících podřízených kapitálových nástrojů banky na akcie.
2.2 ZÍSKÁNÍ ŘECKÝCH BANKOVNÍCH ČINNOSTÍ BANKOU
(48)
Dne 15. července 2013 banka podepsala s fondem HFSF dvě závazné dohody o tom, že koupí 100 % akcií a hlasovacích práv podniků Nea Proton Bank a New TT Bank.
2.2.1 Získání banky Nea Proton
Řešení krizové situace Proton Bank a Nea Proton Bank
(49)
Dne 9. října 2011 Řecká banka podnikla kroky k vyřešení krizové situace banky Proton. Zrušila bance Proton licenci, a tím zahájila její likvidaci (35).
(50)
Na návrh Řecké banky a na základě rozhodnutí ministra financí (36) byla založena banka Nea Proton, která sloužila jako dočasná úvěrová instituce a byly na ni převedeny všechny vklady (maloobchodní, bankovní a státní), síť poboček a vybraná aktiva (portfolia úvěrů a cenných papírů) banky Proton. Akciové pohledávky, podřízený dluh a vysoce rizikové úvěry zůstaly u banky Proton. Fond HFSF poskytl bance Nea Proton počáteční základní kapitál ve výši 250 milionů EUR (37) a byl jejím jediným akcionářem. Velikost počáteční rozvahy banky Nea Proton byla přibližně 3 miliardy EUR.
(51)
Na konci roku 2011 dosáhla rizikově vážená aktiva (38) banky Nea Proton částky 1,2 miliardy EUR.
Získání banky Nea Proton bankou
(52)
Řecký zákon o řešení problémů bank vyžaduje, aby fond HSFS odprodal své akcie v dočasné úvěrové instituci do dvou let od data, kdy bylo vydáno ministerské rozhodnutí, jímž se daná dočasná úvěrová instituce zřizuje (39). V souladu s tímto závazkem a podle Memoranda o hospodářské a finanční politice fond HFSF přistoupil k prodeji svých akcií v bance Nea Proton. Finanční poradce fondu HFSF se obrátil na řadu potenciálních investorů (včetně řeckých bank, zahraničních bank a finančních sponzorů), ale pouze dvě strany, banka a hedgeový fond ze Spojených států, předložily konečné nabídky. Pouze nabídka banky byla považována za nabídku, která vyhovuje průvodnímu dopisu (process letter) fondu HFSH, a tudíž za platnou.
(53)
K 31. květnu 2013 dosáhla rizikově vážná aktiva banky Nea Proton částky 811 milionů EUR a její regulační kapitál částky - 203 milionů EUR. K témuž dni banka Nea Proton potřebovala celkovou rekapitalizaci ve výši 276 milionů EUR, aby dosáhla 9 % poměru kmenového kapitálu Tier 1. Banka zaplatila v hotovosti 1 EUR výměnou za 100 % akcií a hlasovacích práv banky Nea Proton. Banka požádala fond HFSF o rekapitalizaci banky Nea Proton částkou 395 milionů EUR, což jí - kromě 276 milionů EUR nutných k tomu, aby se poměr kapitálové přiměřenosti banky Nea Proton vrátil na úroveň 9 %, - umožnilo využít dalších 119 milionů EUR k vyrovnání dodatečných ztrát z úvěrů a očekávaných ztrát před zdaněním do roku 2016. Podle prodejních podmínek se fond HFSF zavázal, že pokryje kapitálové potřeby banky Nea Proton před dokončením transakce tím, že jí poskytne 395 milionů EUR v hotovosti.
2.2.2 Získání podniku New TT Bank
Řešení krizové situace TT Bank a New TT Bank
(54)
Dne 18. ledna 2013 řecké orgány podnikly kroky k vyřešení krizové situace banky TT. Řecká banka zrušila bance TT licenci, a tím zahájila její likvidaci (40).
(55)
Na návrh Řecké banky a na základě rozhodnutí ministra financí (41) byla založena banka New TT, která sloužila jako dočasná úvěrová instituce a byla na ni převedena aktiva (ve formě hotovosti, státních pokladničních poukázek, úvěrů, které nejsou v selhání, maloobchodních vkladů, centrálního financování a ŘSDL (42)) v hodnotě 10,8 miliard EUR. V bance TT zůstala celková částka čistých aktiv ve výši 1,2 miliardy EUR: „ve formě“ akciových pohledávek, úvěrů v selhání, daňových pohledávek a závazků banky TT a různých druhů dávek a poplatků. Fond HFSF poskytl bance New TT základní kapitál ve výši 500 milionů EUR a byl jejím jediným akcionářem. Velikost počáteční rozvahy banky New TT po kapitálovém vkladu byla přibližně 15,1 miliardy EUR.
Získání New TT Bank bankou
(56)
V rámci závazků plynoucích z Memoranda o hospodářské a finanční politice přistoupil fond HFSF k prodeji svých akcií v bance New TT. Tímto způsobem také splnil svůj závazek odprodat své akcie v této dočasné úvěrové instituci do dvou let od data jejího vzniku. Finanční poradce fondu HFSF se obrátil na širokou škálu potenciálních investorů včetně řeckých bank, zahraničních bank a finančních sponzorů. Pouze čtyři největší řecké banky předložily konečné nabídky a upřednostněna byla nabídka banky.
(57)
Banka souhlasila, že za nákup banky New TT zaplatí celkem 681 milionů EUR ve formě nově vydaných kmenových akcií. Podle dohody o upsání byla počáteční částka zaplacená bankou podrobena dalším úpravám na základě hodnocení čisté hodnoty aktiv (43).
(58)
Následně akcionáři banky na mimořádné valné hromadě dne 26. srpna 2016 schválili navýšení základního kapitálu banky o 425 625 000 EUR vydáním 1 418 750 000 nových kmenových akcií (44), přičemž každá z nich měla nominální hodnotu 0,3 EUR a nabídková cena byla 0,48 EUR. Navýšení kapitálu bylo fondem HFSF upsáno v plném rozsahu formou příspěvku v podobě věcného plnění. Příspěvek v podobě věcného plnění měl formu všech akcií banky New TT vlastněných fondem HFSF v celkové hodnotě 681 milionů EUR. Po této transakci vzrostla účast fondu HFSF v bance z 93,5 % na 95,2 %.
2.3 OPATŘENÍ PODPORY
(59)
Banka využila opatření na podporu kapitálu A, B1, B2, B3, B4 a C a opatření na podporu likvidity L1 a L2. Banky Proton a Nea Proton využily opatření: Pr1, Pr2 Pr3, NP1, NP2 a NP3. Banky T, TT a New TT využily opatření T, TT, NTT1 a NTT2.
2.3.1 Opatření podpory poskytnutá bance v rámci režimu podpor pro řecké banky
(60)
Banka získala několik forem podpory v rámci režimu podpor pro řecké banky, v rámci rekapitalizačního opatření, záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů.
2.3.1.1 Státní podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů (opatření L1)
(61)
Banka získala a nadále přijímá podporu v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů. Tato podpora se v tomto rozhodnutí bude dále označovat jako „opatření L1“. K 30. listopadu 2013 (45) dosáhly záruky poskytnuté bance částky přibližně 13,9 miliard EUR. K uvedenému datu neexistovaly žádné nesplacené úvěry ve formě státních dluhopisů poskytnuté bance. K 15. dubnu 2011 banka obdržela úvěry ve formě státní dluhopisů ve výši 1 737 milionů EUR a v rámci režimu podpor pro řecké banky jí byly poskytnuty státní záruky ve výši 13,6 miliard EUR.
(62)
V plánu restrukturalizace banky, který řecké orgány dne 16. března předložily Komisi, tyto orgány naznačily, že hodlají pokračovat v poskytování záruk a půjčování státních dluhopisů v rámci režimu během celého období restrukturalizace.
2.3.1.2 Státní rekapitalizace poskytnutá v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky (opatření A)
(63)
V květnu 2009 obdržela banka kapitálový vklad ve výši 950 milionů EUR (46) (opatření A) v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky. Tento kapitálový vklad se rovnal přibližně 2 % rizikově vážených aktiv, jimiž banka tehdy disponovala.
(64)
Rekapitalizace měla formu preferenčních akcií upsaných Řeckem s kuponem ve výši 10 % a pětiletou dobou splatnosti. V roce 2010 byla doba trvání preferenčních akcií prodloužena a jejich protiplnění se zvýšilo. Pokud by po tomto okamžiku preferenční akcie nebyly uhrazeny do pěti let od jejich vydání a na valné hromadě by akcionáři nepřijali ohledně uhrazení těchto akcií žádné rozhodnutí, řecký ministr financí zvýší kupon o 2 % ročně, a to na kumulativním základě (to znamená, že kupon dosáhne za šest let 12 %, za sedm let 14 % atd.).
2.3.2 Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2)
(65)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity představuje výjimečné opatření, které umožňuje solventní finanční instituci, která čelí dočasným problémům s likviditou, obdržet financování z Eurosystému, aniž by taková operace byla součástí jednotné měnové politiky. Úroková sazba, kterou taková finanční instituce za pomoc NPL platí, je o […] bazických bodů vyšší než úrok, který platí za běžné refinancování centrální bankou.
(66)
Za program NPL odpovídá Řecká banka, což znamená, že veškeré náklady a rizika související s poskytováním nouzové pomoci v oblasti likvidity nese Řecká banka (47). Řecko poskytlo Řecké bance státní záruku, která se vztahuje na celkovou částku pomoci NPL, kterou Řecká banka poskytla. Přijetí čl. 50 odst. 7 zákona 3943/2011, kterým se změnil čl. 65 odst. 1 zákona 2362/1995, umožnilo ministru financí poskytnout jménem státu Řecké bance záruky s cílem ochránit pohledávky Řecké banky vůči úvěrovým institucím. Banky, jimž byla poskytnuta nouzová pomoc v oblasti likvidity, musejí státu zaplatit poplatek za záruku ve výši […] bazických bodů.
(67)
K 31. prosinci 2011 banka obdržela pomoc NPL se státní zárukou ve výši 14,95 miliard EUR (48), k 31. prosinci 2012 banka obdržela pomoc NPL se státní zárukou ve výši 12 miliard EUR.
2.3.3 Opatření podpory poskytnutá bance prostřednictvím fondu HFSF
(68)
Od roku 2012 poskytl fond HFSF bance několik opatření na podporu kapitálu. Tabulka 6 uvádí přehled těchto opatření podpory.
Tabulka 6
Opatření na podporu kapitálu poskytnutá bance prostřednictvím fondu HFSF
1. překlenovací rekapitalizace - květen 2012 (v milionech EUR)
2. překlenovací rekapitalizace - prosinec 2012 (v milionech EUR)
Písemný závazek - prosinec 2012
(v milionech EUR)
Jarní rekapitalizace 2013 - květen 2013 (v milionech EUR)
Rekapitalizační závazek - duben 2014 (v milionech EUR)
Opatření
B1
B2
B3
B4
C
Částka
(v milionech EUR)
3 970
1 341
528
5 839
2 864
2.3.3.1 První překlenovací rekapitalizace (opatření B1)
(69)
15. až 32. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Eurobank obsahují podrobný popis první překlenovací rekapitalizace, k níž došlo v květnu 2012 (opatření B1). Souvislosti a hlavní rysy uvedeného opatření jsou vymezeny v tomto oddíle.
(70)
Dne 20. dubna 2012 poskytl fond HFSF bance písemný závazek, že se bude podílet na plánovaném navýšení základního kapitálu banky částkou ve výši až 4,2 miliardy EUR.
(71)
V souladu s ustanoveními o překlenovací rekapitalizaci v zákoně č. 3864/2010, jímž se zřizuje fond HFSF („zákon o fondu HFSF“), fond HFSF v rámci opatření B1 dne 28. května 2013 převedl na banku dluhopisy nástroje EFSF (Evropský nástroj finanční stability) v hodnotě 3,97 miliard EUR. Dluhopisy EFSF převedené na banku byly obligace EFSF s pohyblivou sazbou s dobami splatnosti o délce šest a deset let a byly vydány dne 19. dubna 2012. Komise již ve 48. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Eurobank uvedla, že „překlenovací kapitalizace dokončená dne 28. května 2012 je provedením závazné povinnosti uvedené v písemném závazku, a je tak pokračováním téže podpory“. Obě částky stanovené v písemném závazku a v první překlenovací rekapitalizaci vypočítala Řecká banka tak, aby zaručila, že banka dosáhne k 31. prosinci 2011, tedy k datu zpětného zanesení překlenovací rekapitalizace do účetnictví banky, celkového kapitálového poměru ve výši 8 %. Jak je patrné z tabulky 3, opatření B1 se vztahovalo pouze na omezenou část celkových kapitálových potřeb určených při zátěžovém testu v roce 2012. Banka měla získávat kapitál prostřednictvím budoucího navýšení kapitálu a překlenovací rekapitalizace měla pouze zachovat způsobilost banky pro financování z ECB do doby, než dojde ke zmíněnému navýšení kapitálu.
(72)
Pro období mezi datem první překlenovací rekapitalizace a datem přeměny první překlenovací rekapitalizace na kmenové akcie a jiné konvertibilní finanční nástroje dohoda o předběžném upsání mezi bankou a fondem HFSF stanovila, že banka musí zaplatit fondu HFSF roční poplatek ve výši 1 % z nominální hodnoty obligací EFSF a že veškeré platby kuponů a úroků z obligací EFSF za toto období se budou počítat jako dodatečný kapitálový příspěvek ze strany fondu HFSF (49).
2.3.3.2 Druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B2)
(73)
Na podzim roku 2012 zanesla banka do účetnictví další ztráty. Její kapitál tudíž opět klesl pod úroveň minimálních kapitálových požadavků, jejichž splnění je nutné, aby banka byla způsobilá pro refinancování z banky ECB.
(74)
Proto bylo nezbytné provést druhou překlenovací rekapitalizaci. Dne 21. prosince 2012 fond HFSF provedl druhou překlenovací rekapitalizaci ve výši 1 341 milionů EUR (opatření B2), která byla opět uhrazena převodem dluhopisů EFSF na banku.
2.3.3.3 Písemný závazek z 21. prosince 2012 (opatření B3)
(75)
Kromě druhé překlenovací rekapitalizace poskytl fond HFSF dne 21. prosince 2012 bance písemný závazek, že se bude podílet na navýšení jejího základního kapitálu a na konvertibilních kapitálových nástrojích, které budou vydány, celkovou částkou až 528 milionů EUR (opatření B3).
(76)
Celková částka dvou překlenovacích rekapitalizací (opatření B1 a B2) a dodatečná částka, k jejímuž poskytnutí se fond HFSF zavázal v prosinci 2012 (opatření B3), znamenaly, že se fond HFSF zavázal pokrýt celkové kapitálové potřeby určené při zátěžovém testu v roce 2012 (5 839 milionů EUR (50)).
2.3.3.4 Jarní rekapitalizace v roce 2013 (opatření B4)
(77)
Dne 30. dubna 2013 akcionáři na valné hromadě schválili navýšení základního kapitálu banky o částku 5 839 milionů EUR („jarní rekapitalizace v roce 2013“). Banka tudíž vydala 3 789 317 357 nových akcií s nominální hodnotou 0,30 EUR za cenu 1,54 EUR za akcii.
(78)
Ve stejný den akcionáři na valné hromadě také rozhodli, že celou částku kapitálu poskytne fond HFSF a bude uhrazena ve věcných příspěvcích ve formě dluhopisů EFSF.
(79)
Fond HSFS proto v květnu 2013 poskytl bance celkový vklad ve výši 5 839 milionů EUR ve formě kmenových akcií (opatření B4). Tato částka se rovná součtu opatření B1, B2 a B3.
(80)
Prostřednictvím jarní rekapitalizace v roce 2013 byly první a druhá překlenovací rekapitalizace přeměněny na rekapitalizaci trvalou a byla splněn závazek poskytnout dodatečnou kapitálovou podporu (opatření B3).
(81)
Cena nových akcií byla stanovena na 50 % průměrné ceny odpovídající burzovnímu kurzu za posledních 50 obchodních dnů před stanovením ceny nabídky vážené podle příslušných objemů obchodu. V důsledku opačného štěpení akcií, o němž rozhodli akcionáři na valné hromadě dne 30. dubna 2012 (51), byla cena nových akcií stanovena na 1,54 EUR za akcii.
(82)
Bezprostředně po jarní rekapitalizaci v roce 2013 se fond HFSF stal hlavním akcionářem banky s podílem ve výši 98,56 %. Avšak poté, co banka dokončila další řízení závazků, tento podíl v červnu 2013 klesl na 93,55 % (viz oddíl 2.4.5). V srpnu 2013 banka vydala fondu HFSF nové akcie za účelem nákupu banky New TT, a podíl HFSF tak vzrostl na 95,23 % (52).
2.3.3.5 Rekapitalizační závazek z roku 2014 (opatření C)
(83)
Dne 6. března 2014 Řecká banka oznámila výsledky zátěžového testu, který byl proveden v druhém pololetí roku 2013. Řecká banka uvedla, že v rámci základního scénáře by kapitálové potřeby banky na období let 2014-2016 dosáhly částky 2 945 milionů EUR.
(84)
Dne 31. března 2014 zaslal fond HFSF bance dopis, v němž uvedl, že hodlá a je schopen pojistit jakékoli navýšení základního kapitálu, které se provede na základě zákona č. 3864/2010 o HFSF ve znění z 30. března 2014 a které je nutné k tomu, aby byly uspokojeny kapitálové potřeby určené během zátěžového testu. Zákon o fondu HFSF stanoví, že pokud je poptávka soukromých investorů za cenu určenou na valné hromadě HFSF na základě dvou nezávislých scénářů na konci upisovacího období nedostatečná, fond HFSF upíše veškeré zbývající akcie s výhradou předchozí přeměny stávajícího podřízeného kapitálového nástroje banky na akcie, jak je uvedeno v článku 6a.
(85)
Dne 12. dubna 2014 akcionáři na mimořádné valné hromadě schválili navýšení základního kapitálu o 2 864 milionů EUR podle zákona o fondu HFSF a uvedli, že nabídková cena nemůže být nižší než nominální cena 0,30 EUR za akcii a minimální cena, kterou stanoví fond HFSF (53).
(86)
V souladu se zákonem o fondu HFSF fond HFSF jmenoval dva nezávislé poradce, aby určili hodnotu banky. Dne 10. dubna 2014 tito dva poradci dokončili svoji práci a každý z nich vymezil rozpětí hodnoty banky. Tato dvě rozpětí se do značné míry překrývají. Na základě těchto hodnocení valná hromada fondu HFSF dne 14. dubna 2014 stanovila cenu, která odpovídá minimální ceně, za kterou lze nabízet nové akcie banky investorům, a ceně, která zajistí nabízené akcie, bude-li to nutné (54). Dne 15. dubna 2014 schválila valná hromada nabídku předloženou konsorciem investorů, podle níž mají být upsány nové akcie v hodnotě 1,3 miliardy EUR za cenu 0,30 EUR za akcii („hlavní investor“ (55) (56)).
(87)
Dne 24. dubna 2014 Eurobanka oznámila začátek tvorby portfolia (book building) za cenu v rozmezí od 0,30 do 0,33 EUR (57). Bude-li poptávka po pokrytí celých 2 864 milionů EUR za cenu vyšší než 0,30 EUR dostatečná, hlavní investor bude muset svoji cenu zvýšit nebo zrušit své objednávky, a v takovém případě obdrží vyrovnávací poplatek. Bude-li poptávka soukromých investorů (včetně investora hlavního) po pokrytí celých 2 864 milionů EUR za cenu 0,30 EUR dostatečná, hlavní investor obdrží přednostní příděl. Pokud bude poptávka za cenu 0,30 EUR nedostatečná (včetně poptávky ze strany hlavního investora), přemění se podřízený dluh na nové akcie. Jak stanoví zákon o fondu HFSF, všechny akcie neupsané po přeměně podřízeného dluhu upíše fond HFSF za stejnou cenu, tedy za 0,30 EUR za akcii.
2.3.4 Opatření podpory pro získané podniky
2.3.4.1 Opatření podpory ve prospěch podniků Proton Bank a Nea Proton Bank
(88)
Od roku 2008 využily banky Proton a Nea Proton několik opatření podpory. Tabulka 7 uvádí přehled těchto opatření podpory.
Tabulka 7
Přehled opatření na podporu kapitálu poskytnutých bankám Proton a Nea Proton
Příjemce podpory
Opatření
Povaha podpory
Subjekt, který podporu poskytl
Datum vyplacení
Částka (v milionech EUR)
Činnosti banky Proton
Pr1
Kapitál v rámci rekapitalizačního opatření: preferenční akcie řeckého státu
stát
květen 2009
80
Pr2
Půjčování řeckých státních cenných papírů v rámci řeckého opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů
stát
duben 2009
78
Pr3
Státní záruka pro vydané dluhopisy v rámci řeckého záručního opatření
stát
červenec 2010
149,4
Činnosti banky Nea Proton
NP1
Mezera ve financování z PB na NPB
Financování mezery ve financování z PB na NPB (část 1)
HDIGF
9.10.2011
862
Po dokončení výpočtu mezery ve financování bude financován zůstatek v mezeře ve financování z PB na NPB (část 2)
HFSF
14.5.2012
259,6
Celková částka NP1
1 121,6
NP2
Injekce základního kapitálu do NPB v letech 2011 a 2012
Počáteční základní kapitál
HFSF
9.10.2011
220
Počáteční základní kapitál
HFSF
3.2.2012
30
Celkový počáteční kapitál
250
Dodatečný základní kapitál
HFSF
1.8.2012
230
Dodatečný základní kapitál
HFSF
31.12.2012
35
Celkový dodatečný kapitál
265
Celková částka NP2
515
NP3
Rekapitalizace před prodejem Eurobance
Základní kapitál
HFSF
28.8.2013
395
2.3.4.1.1 Opatření podpory ve prospěch banky Proton
i) Státní rekapitalizace banky Proton (opatření Pr1)
(89)
V květnu 2009 Řecko vložilo do banky Proton 80 milionů EUR, což se rovnalo přibližně 4,6 % jejích tehdejších rizikově vážených aktiv. Tato kapitálová injekce se provedla v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky. Rekapitalizace měla formu preferenčních akcií.
ii) Státní podpora v oblasti likvidity ve prospěch banky Proton (opatření Pr2 a Pr3)
(90)
Banka Proton rovněž využila opatření podpory v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěru ve formě státních dluhopisů, která jsou součástí řeckého režimu podpor pro banky. V dubnu 2009 banka Proton obdržela řecké státní cenné papíry v hodnotě 78 milionů EUR (opatření Pr2) a v červenci 2010 obdržela státní záruku za vydané dluhopisy v nominální hodnotě 149,4 milionů EUR (opatření Pr3). V den řešení krizové situace byly na banku Nea Proton převedeny dluhopisy se státní zárukou, ale 5. ledna 2012 byly zrušeny. Splatnost cenných papírů řecké vlády uplynula v prosinci 2011 a tyto cenné papíry nebyly obnoveny.
2.3.4.1.2 Opatření podpory ve prospěch banky Nea Proton
i) Pokrytí mezery ve financování banky Nea Proton ve výši 1 121,6 milionů EUR (opatření NP1)
(91)
V souvislosti s řešením krizové situace banky Proton řecké orgány zjistily, že v bance Nea Proton existuje mezera ve financování. V souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 9. října 2011 byla z programu pro řešení problémů bank Řeckého fondu pro záruky za vklady a investice (HDIGF) v prosinci 2011 vyplacena bance Nea Proton částka 862 milionů EUR. Poté, co Řecká banka 19. ledna 2012 dokončila výpočet mezery ve financování a došla k částce 1 121,6 milionů EUR, fond HFSF v souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 9. dubna 2012 (58) vyplatil (59) dne 14. května 2012 zbývající částku ve výši 259,6 milionů EUR. Díky programu fondů HDIGF a HFSF pro řešení problémů bank tak byla zmíněná mezera ve financování odstraněna.
ii) Kapitálové vklady fondu HSFS do banky Nea Proton v letech 2011 a 2012 (opatření NP2)
(92)
Fond HFSF poskytl bance Nea Proton státní podporu ve formě počátečního základního kapitálu (kmenových akcií) ve výši 250 milionů EUR, která byla vyplacena ve dvou tranších dne 9. října 2011 a 3. února 2012.
(93)
Podle aktualizovaného plánu restrukturalizace banky Nea Proton, který byl předložen 16. července 2012 a představoval nejnovější verzi plánu, jenž byl Komisi sdělen v době rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, banka Nea Proton potřebovala dodatečný kapitál ve výši 300 milionů EUR. Dodatečný kapitál byl požadován zčásti proto, že banka Nea Proton utrpěla ztráty v důsledku účasti v programu PSI (ztráty ze znehodnocení dosáhly za rok 2011 částky 146,5 milionů EUR ve vztahu k dluhopisům ŘSDL a ztráty z dodatečného zhoršení ve výši 22 milionů EUR byly zaneseny do výsledků za první čtvrtletí roku 2012). Banka Nea Proton potřebovala dodatečný kapitál také proto, že se od roku 2011 do roku 2016 zvýšily provizní poplatky a tyto poplatky byly vyšší, než jak se předpokládalo v době, kdy byla banka Nea Proton založena.
(94)
Podle aktualizovaného plánu restrukturalizace banky Nea Proton, který byl předložen 16. července 2012, měly mít tyto předpokládané kapitálové potřeby formu očekávané kapitálové injekce ve výši 285 milionů EUR v roce 2012 a očekávané kapitálové injekce ve výši 15 milionů EUR v roce 2014. Ve skutečnosti nakonec fond HFSF poskytl bance Nea Proton dne 1. srpna 2012 injekci ve výši 230 milionů EUR a 31. prosince 2012 injekci ve výši 35 milionů EUR.
iii) Kapitálové vklady fondu HFSF do banky Nea Proton před prodejem banky Eurobance (opatření NP3)
(95)
Podle prodejní smlouvy z 15. července 2013 se fond HFSF již dříve zavázal, že bance Nea Proton poskytne vklad ve výši 395 milionů EUR (60). Fond HFSF zaplatit částku 395 milionů EUR dne 28. srpna 2013.
2.3.4.2 Opatření podpory ve prospěch banky New TT
(96)
Bankám T Bank, TT Bank a New TT Bank byla od roku 2008 poskytnuta řada opatření podpory. Tabulka 8 uvádí přehled těchto opatření podpory.
Tabulka 8
Přehled opatření podpory pro banky T a TT
Příjemce podpory
Opatření
Popis
Subjekt, který podporu poskytl
Datum
Částka státní podpory (v milionech EUR)
Činnosti banky T převedené na banku TT (61)
T
Financování mezery ve financování z banky T na TT (část 1)
HDIGF
prosinec 2011
450
Po dokončení výpočtu mezery ve financování bude financován zůstatek v mezeře ve financování z banky T na TT (část 2)
HFSF
14.2.2013
227
Celková částka T
677
banka TT
TT
kapitálová injekce
Kapitál v rámci rekapitalizačního opatření: preferenční akcie řeckého státu
stát
květen 2009
224,96
banka New TT (překlenovací banka)
NTT1
Mezera ve financování z TT na NTT
Financování mezery ve financování z banky TT na New TT (část 1)
HFSF
29.1.2013
2 730,8
Po dokončení výpočtu mezery ve financování bude financován zůstatek v mezeře ve financování z banky TT na New TT (část 2)
HFSF
14.6.2013
1 001,7
Celková částka NTT1
3 732,6
NTT2
Počáteční základní kapitálová injekce
Počáteční základní kapitál banky New TT
HFSF
29.1.2013
500
2.3.4.2.1 Opatření podpory ve prospěch banky T
Zásah z programu HDIGF pro řešení problémů bank ve prospěch banky T Bank ve výši 677 milionů EUR (opatření T)
(97)
Z programu fondů HDIGF a HFSH pro řešení problémů bank byla financována mezera ve financování, která vznikla převodem činností z banky T na banku TT a představovala rozdíl mezi reálnou hodnotou aktiv převedených z banky T na TT a reálnou hodnotou převedených závazků. V souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 17. prosince 2011 byla z programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF vyplacena částka 450 milionů EUR (62), která odpovídala přibližně dvěma třetinám odhadované mezery ve financování. Po dokončení výpočtu mezery ve financování, která byla stanovena přibližně na 677 milionů EUR, HFSF bance New TT v souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 9. dubna 2012 (63) dne 14. února 2013 vyplatil (64) zůstatek ve výši 227 milionů (65) EUR.
2.3.4.2.2 Opatření podpory ve prospěch banky TT
Státní rekapitalizace banky TT (opatření TT)
(98)
V květnu 2009 obdržela banka TT od Řecka kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR, který se rovnal přibližně 2,9 % jejích tehdejších rizikově vážených aktiv. Banka TT obdržela kapitálovou injekci v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky. Tato kapitálová injekce měla formu preferenčních akcií.
2.3.4.2.3 Opatření podpory ve prospěch banky New TT
i) Pokrytí mezery ve financování banky New TT ve výši 3 732,6 milionů EUR (opatření NTT1)
(99)
Fond HFSF financoval mezeru ve financování banky New TT, která představovala rozdíl mezi hodnotou aktiv převedených z banky TT na banku New TT a nominální hodnotou převedených závazků. V souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 18. ledna 2013 fond HFSF dne 29. ledna 2013 vyplatil částku 2 730,8 milionů EUR (66), která odpovídala přibližně dvěma třetinám odhadované mezery ve financování. Poté, co Řecká banka dokončila výpočet mezery ve financování a došla k částce 3 732,6 milionů EUR (67), fond HFSF v souladu s rozhodnutím Řecké banky ze dne 21. května 2013 vyplatil dne 14. června 2013 bance New TT zbývající částku ve výši 1 001,7 milionů EUR.
ii) Kapitálové vklady fondu HFSF do banky New TT (opatření NTT2)
(100)
Fond HFSF byl jediným akcionářem banky New TT a poskytl jí státní podporu ve formě počátečního základního kapitálu (kmenových akcií) ve výši 500 milionů EUR.
2.4 PLÁN RESTRUKTURALIZACE A NOVÝ OBCHODNÍ MODEL
(101)
Dne 16. dubna 2014 Řecko předložilo plán restrukturalizace banky, který vysvětluje, jak banka jakožto kombinovaný subjekt, který je výsledkem získání bank Nea Proton a New TT, hodlá obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost.
2.4.1 Domácí operace
(102)
Prostřednictvím plánu restrukturalizace se banka zaměří na své hlavní bankovní činnosti v Řecku. Zatímco její mezinárodní operace představovaly v roce 2010 přibližně 26 % úvěrů (68), tento podíl na konci roku 2012 klesl na 20 % a do konce roku 2018 se dále sníží na […] % (69).
(103)
Hlavní prioritou banky je dosáhnout toho, aby její řecké bankovní operace byly do konce období restrukturalizace (31. prosince 2018) opět ziskové a životaschopné. Za tím účelem plán restrukturalizace obsahuje řadu opatření, která mají zvýšit provozní účinnost a čisté úrokové rozpětí banky, jakož i opatření, která posilují její kapitálovou pozici a strukturu rozvahy.
(104)
Pokud jde o provozní účinnost, banka již dlouho před získáním bank New TT a Nea Proton zahájila rozsáhlý program racionalizace. Od roku 2010 banka snížila svoji fyzickou přítomnost v Řecku. Vzato individuálně (bez získání bank New TT a Nea Proton), snížila počet svých poboček z 564 v červnu 2008 na […] v roce 2014 a rovněž snížila počet řeckých zaměstnanců (z 10 142 v roce 2008 na 9 037 v roce 2012) (70).
(105)
Do konce období restrukturalizace banka plánuje další snížení jak počtu poboček, a to z 645 poboček k 31. prosinci 2012 na […] k 31. prosinci 2018, a počet zaměstnanců z 12 430 k […] na formálním základě, tedy s ohledem na banky Nea Proton a New TT (71).
(106)
Zvýšená efektivita z hlediska poboček a zaměstnanců pomůže snížit celkové náklady na kombinované řecké bankovní činnosti o […] % ročně z 913 milionů EUR v roce 2013 (72) na […] milionů EUR v roce 2018 (73). V důsledku toho klesne očekávaný poměr nákladů a výnosů spojených s řeckými bankovními činnostmi banky do konce období restrukturalizace pod […] %, a to z 60 % v roce 2012.
(107)
Plán restrukturalizace také popisuje, jak banka zlepší své náklady financování, což je klíčem k obnovení životaschopnosti. Banka očekává, že bude moci v rámci stabilnějšího prostředí, a zejména díky předpokládané stabilizaci a oživení ekonomiky, která by podle očekávání měla od roku 2014 opět růst, platit nižší úrokové sazby ze svých vkladů. Rozpětí u vkladů (průměr sazeb u termínovaných vkladů, vkladů na viděnou a u spořících vkladů) podle očekávání v Řecku vzrostou z 223 bazických bodů v roce 2012 na […] bazických bodů v roce 2018 (74). Tohoto snížení rozpětí bude dosaženo především platbami mnohem nižších sazeb u termínovaných vkladů. Obdobně klesne závislost banky na mimořádné pomoci v oblasti likvidity a širším financování z Eurosystému, a to ze 42,9 % jejích celkových aktiv na úrovni skupiny v roce 2012 na […] % v roce 2018 (75).
(108)
Plán restrukturalizace předpokládá, že banka také posílí svoji rozvahu. Její čistý poměr úvěrů k vkladům v Řecku klesne v roce 2018 na […] % (ze 160 % v roce 2012 a 115 % v roce 2013) (76), a její kapitálová přiměřenost se zlepší, přičemž poměr kmenového kapitálu Tier 1 dosáhne v roce 2018 (77) […] % na úrovni skupiny (místo záporné hodnoty vlastního kapitálu před první překlenovací rekapitalizací).
(109)
Další strategickou prioritou banky je řízení úvěrů v selhání. Kromě posílených úvěrových procesů jak v souvislosti se vznikem úvěrů, tak s restrukturalizací úvěrů v selhání, se plán restrukturalizace soustředí na ošetření znehodnocených expozic a tvoru nové nápravné jednotky. Tato jednotka se zaměří na restrukturalizaci znehodnocených expozic. Bude využívat odborných zkušeností 30 až 50 vedoucích pracovníků odpovědných za nápravu vztahů (78). Podíl úvěrů v selhání dosáhne v roce 2015 […] % na úrovni skupiny ([…] % v roce 2015 pro řecký domácí trh (79)) a poté začne klesat a na konci období restrukturalizace dosáhne podle očekávání […] % (80) (30 % v Řecku před odpisy dluhů). Znehodnocené úvěry Řecké banky klesnou díky oživení řecké ekonomiky z 1 652 milionů EUR v roce 2013 na […] milionů EUR v roce 2018 (81).
(110)
Zvýšení provozní účinnosti, snížení čistého úrokového rozpětí a snížení nákladů na riziko bance umožní, aby v Řecku od roku 2015 byla opět zisková. Banka předpokládá, že na konsolidované úrovni dosáhnou její ztráty […] milionů EUR v roce 2014 a […] milionů EUR v roce 2015, zatímco její zisky dosáhnou v roce 2016 […] milionů EUR, v roce 2017 […] milionů EUR a v roce 2018 […] milionů EUR (82). Její konsolidovaná návratnost vlastního kapitálu dosáhne v roce 2018 […] % (83). Tato úroveň ziskovosti bude zajištěna především řeckým trhem (s návratností kapitálu na konci období restrukturalizace ve výši […] %), zatímco […] a […] budou vykazovat nižší úrovně ziskovosti ([…] % a […] %, v uvedeném pořadí).
2.4.2 Mezinárodní bankovní činnosti
(111)
Banka již začala zmenšovat a restrukturalizovat svoji mezinárodní síť. Prodala dceřiné společnosti v Turecku (Eurobank Tefken) a Polsku (EFG Poland). Komerční mezera, tedy rozdíl mezi nesplacenou částkou vkladů a nesplacenou částkou úvěrů u dané dceřiné společnosti, ve zbývající mezinárodní síti klesla z 1,7 miliardy EUR v roce 2010 na 0,8 miliardy EUR, provozní náklady se v letech 2010 až 2012 snížily o 9 % (84).
(112)
Banka bude svoji mezinárodní síť nadále restrukturalizovat a zmenšovat. Zejména se zavázala, že do 30. června 2017 sníží velikost svého portfolia mezinárodních aktiv na 8,77 miliard EUR. Rovněž se zavázala, že toto portfolio dále zmenší na 3,5 miliardy EUR, pokud bude nutné, aby fond HFSF vložil více než jednu miliardu eur do nadcházejícího navýšení základního kapitálu.
(113)
Jednou z možností jak tento cíl splnit, které banka v plánu restrukturalizace zkoumá, je prodej jejích činností v […] (85).
(114)
Tyto odprodeje představují […] % zahraničních aktiv banky k 31. prosinci 2012. Zahraniční aktiva by tudíž k 31. prosinci 2018 dosáhla […] milionů EUR a mezinárodní síť by se soustředila na […] a […].
(115)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje, že je nutné snížit závislost zahraničních dceřiných společností na jejich řecké mateřské společnosti, pokud jde o jejich potřeby financování, a nadále chránit kapitálovou pozici banky.
(116)
Za tímto účelem hodlá banka provést program výrazného snížení nákladů v mezinárodní síti, […]. Například v […] bude uzavřeno […] poboček, přičemž počet zaměstnanců se od 31. prosince 2012 sníží o […], a to až do doby, kdy bude dceřiná pobočka v […] (86) prodána.
(117)
Banka sníží své celkové financování zahraničních dceřiných společností z 2 miliard EUR v roce 2012 na […] v roce 2018 (87), návratnost kapitálu dosáhne v roce […] […] % a v roce […] […] %.
2.4.3 Nebankovní činnosti: prodej pojišťovacích činností a činností v oblasti realit
(118)
Banka snížila svůj podíl v dceřiné realitní společnosti Eurobank Properties pod 35 %, a to navýšením základního kapitálu s příznivým dopadem na poměr kmenového kapitálu Tier 1 banky (88). Banka tuto dceřinou společnost v plném rozsahu odprodá do 31. prosince 2018.
(119)
Banka také plánuje, že do […] prodá své dceřiné pojišťovny.
2.4.4 Získávání kapitálu ze soukromých zdrojů a příspěvek stávajících akcionářů a podřízených věřitelů
(120)
Bance se podařilo získat kapitál na trhu, a tím snížit potřebnou státní podporu.
(121)
Akcionáři byli jarní rekapitalizací v roce 2013 silně oslabeni, jelikož fond HFSF obdržel 98,56 % akcií banky a původním akcionářům zůstal pouze podíl ve výši 1,44 %. Fond HFSF tak v červnu 2013 převzal nad bankou plnou kontrolu. Od roku 2008 nebyly vyplaceny žádné dividendy v hotovosti.
(122)
V únoru 2012 banka nabídla, že od soukromých investorů koupí zpět hybridní nástroje za cenu v rozmezí od 40 % do 50 % jejich nominální hodnoty. Tato cena zpětného odkupu byla určena na základě tržní hodnoty nástrojů a obsahovala prémii nepřevyšující deset procentních bodů, která byla přidána s cílem motivovat investory k účasti na zpětném odkupu. Byla přijata nabídka na téměř 50 % celkové nominální hodnoty nástrojů, a banka tak měla po zohlednění nákladů na transakci zisk 248 milionů EUR (89).
(123)
V květnu 2013 banka oznámila další řízení závazků. Banka nabídla držitelům dluhu příležitost přeměnit jejich cenné papíry nižší úrovně Tier 1 a Tier 2 s nesplacenou částkou 662 milionů EUR na kmenové akcie za jejich nominální hodnotu. Cena přeměny byla stanovena tak, aby se rovnala upisovací ceně, kterou zaplatil fond HFSF při jarní rekapitalizaci v roce 2013 (90). Míra přijetí byla 48 %. Jelikož držitelé dluhopisů nižší úrovně Tier 1 a nižší úrovně Tier 2 převedli své cenné papíry na nižší podřízené nástroje bez hotovostní platby, získaný kapitál dosáhl částky 317 milionů EUR.
(124)
V důsledku dvou zpětných odkupů klesl souhrn podřízeného a hybridního dluhu z 1 045 milionů EUR k 31. prosinci 2011 na 283 milionů EUR k 31. prosinci 2013 (91).
2.5 ZÁVAZKY ŘECKÝCH ORGÁNŮ
(125)
Řecko se zavázalo, že banka a její přidružené společnosti provedou plán restrukturalizace, který byl předložen 16. dubna 2014, a poskytlo další závazky ohledně provádění plánu restrukturalizace („závazky“). Závazky, jejichž výčet je uveden v příloze, jsou shrnuty v tomto oddíle.
(126)
Zaprvé, Řecko se zavázalo, že banka provede restrukturalizaci svých komerčních činností v Řecku, a stanovilo maximální počet poboček a zaměstnanců, jakož i maximální částku celkových nákladů, jichž je třeba dosáhnout do 31. prosince 2017 (92).
(127)
Řecko se rovněž zavázalo, že banka do 31. prosince 2017 sníží náklady na vklady přijaté v Řecku a dodrží maximální poměr čistých úvěrů k vkladům (93).
(128)
Pokud jde o zahraniční dceřiné společnosti banky, Řecko se zavázalo, že banka nebude poskytovat dodatečnou kapitálovou podporu, pokud nebudou splněny předem stanovené podmínky. Řecko se také zavázalo, že banka do 30. června 2018 výrazně omezí finanční páky u svých mezinárodních aktiv (94).
(129)
Řecko se zavázalo, že banka odprodá své pojišťovací činnosti, svoji realitní dceřinou společnost a řadu cenných papírů a že sníží velikost svého soukromého kapitálového portfolia. Kromě toho banka až na omezené výjimky nebude kupovat cenné papíry neinvestičního stupně (95).
(130)
Řecko poskytlo řadu závazků týkajících se řízení banky. Zavázalo se, že omezí odměny zaměstnanců a vedoucích pracovníků banky, že banku přiměje, aby dodržovala řecké právní předpisy o správě a řízení společností a zavedla účinnou a odpovídající organizační strukturu (96).
(131)
Řecko se rovněž zavázalo, že banka posílí svoji úvěrovou politiku, aby v jakékoli fázi úvěrového procesu zabránila diskriminaci a zaručila, že rozhodnutí o poskytnutí a restrukturalizaci úvěrů směřují k maximalizaci ziskovosti banky. Řecko se zavázalo, že banka zlepší sledování úvěrového rizika, jakož i restrukturalizaci úvěrů (97).
(132)
Řada závazků se týká operací banky s vypůjčovateli ve spojení. Tyto závazky mají zaručit, že se banka při poskytování a restrukturalizaci půjček zaměstnancům, vedoucím pracovníkům a akcionářům, jakož i veřejným subjektům, politickým stranám a mediálním společnostem neodchýlí od obezřetných bankovních postupů (98).
(133)
Na závěr se Řecko zavázalo, že na banku uvalí další omezení, např. zákaz kuponů a dividend, zákaz akvizic a zákaz reklamy (99).
(134)
Tyto závazky budou do 31. prosince 2018 sledovány kontrolním správcem.
(135)
Jelikož fond HFSH zajišťuje stávající kapitálové navýšení banky, Řecko v rámci stávajícího kapitálového navýšení banky poskytlo samostatný závazek, že provede opatření stanovená v článku 6a zákona o fondu HFSF ve znění ze dne 30. března 2014, podle nějž se má zbývající částka nedostatku kapitálu úvěrové instituce předtím, než fond HFSF provede kapitálovou injekci, podle potřeby přidělit držitelům kapitálových nástrojů a dalších podřízených závazků této instituce.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍCH VYŠETŘOVACÍCH ŘÍZENÍ
3.1 DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ V SOUVISLOSTI S PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACÍ
(136)
Dne 27. července 2012 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, aby ověřila, zda byly splněny podmínky sdělení o bankovnictví z roku 2008 (100), pokud jde o vhodnost, nezbytnost a přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, kterou fond HFSF provedl ve prospěch banky (opatření B1).
(137)
Pokud jde o vhodnost opatření, vzhledem k tomu, že podpora byla poskytnuta poté, co byla provedena předběžná rekapitalizace a poskytnuta podpora v oblasti likvidity, a s ohledem na dlouhé období záchrany Komise pochybuje o tom, zda banka provedla všechny možné kroky, aby zabránila tomu, že v budoucnosti bude potřebovat podporu (101). Kromě toho Komisi nebylo jasné, kdo bude banku kontrolovat, až bude první překlenovací rekapitalizace nahrazena rekapitalizací trvalou (102), neboť banka by se mohla dostat buď pod kontrolu státu, nebo menšinových soukromých vlastníků. Komise podotkla, že by ráda zajistila, aby se kvalita řízení banky, a zejména její proces poskytování půjček v žádném případě nezhoršily.
(138)
Pokud jde o nezbytnost první překlenovací rekapitalizace, v 66. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise zpochybnila, zda byly provedeny všechny možné kroky, aby se zabránilo tomu, že banka v budoucnosti bude potřebovat podporu. Jelikož navíc byla doba trvání překlenovací rekapitalizace nejistá, Komise nemohla s určitostí stanovit, zda je tato rekapitalizace dostačující a zda vyhovuje zásadám týkajícím se protiplnění a sdílení zátěže podle pravidel státní podpory. Navíc vzhledem k tomu, že v době, kdy bylo přijato rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, nebyly známy podmínky přeměny první překlenovací rekapitalizace na rekapitalizaci trvalou, Komise tyto podmínky nemohla posoudit.
(139)
Pokud jde o přiměřenost opatření, Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda jsou ochranná opatření (zákaz reklamy, zákaz kuponů a dividend, zákaz kupní opce a zákaz zpětného odkupu popsané v 71. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou) ve vztahu k první překlenovací rekapitalizaci dostačující. Kromě toho Komise v 72. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou uvedla, že narušení hospodářské soutěže mohla být způsobena neexistencí pravidel, což fondu HFSF znemožnilo koordinovat všechny čtyři největší řecké banky (jmenovitě skupinu Eurobank, banky Alpha, NBG a Piraeus), a neexistencí odpovídajících ochranných opatření, aby se těmto bankám zabránilo ve sdílení obchodně citlivých informací. Komise proto navrhla, aby byl jmenován kontrolní správce, který bude v bance fyzicky přítomen.
3.2 DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ SE SPOLEČNOSTÍ NEA PROTON BANK
(140)
Dne 26. července 2012 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, aby ověřila, zda zásah ve výši 1 122 milionů EUR v rámci programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF (opatření NP1), kapitálový vklad ve výši 250 milionů EUR poskytnutý fondem HFSF a kapitálové vklady dosahující souhrnné výše 300 milionů EUR (opatření NP2), které fond HFSF poskytl bance Nea Proton, splňují obecná kritéria slučitelnosti a požadavky sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci (103) a sdělení o restrukturalizaci (104) (obnovení dlouhodobé životaschopnosti, sdílení zátěže a omezení podpory na nezbytné minimum a omezení narušování hospodářské soutěže).
(141)
Pokud jde o vhodnost opatření, Komise prohlásila, že uvedená opatření jsou vhodná jako podpora na záchranu.
(142)
Pokud jde o nezbytnost opatření, Komise poznamenala, že zásah v rámci programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF byl nutný jak z hlediska částky, tak formy, zatímco kapitálové vklady provedené fondem HFSF byly nezbytné pouze z hlediska formy. Pokud však jde o výši kapitálových vkladů provedených fondem HFSF, Komise v 59. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton vyjádřila pochybnosti o tom, zda bude banka Nea Proton schopna samostatně obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost a zda je samostatná restrukturalizace nejlevnější dostupnou možností. Kromě toho Komise v 60. a 61. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton uvedla, že neschopnost banky Nea Proton poskytnout dostatečné protiplnění za rekapitalizaci ze strany fondu HFSF vzbuzuje pochybnosti o tom, zda jde o v zásadě zdravou banku, a tudíž vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace.
(143)
Pokud jde o přiměřenost opatření, Komise měla za to, že jsou přiměřená jako podpora na záchranu.
(144)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Nea Proton, Komise v 65. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton vyjádřila pochybnosti o tom, zda tato banka může samostatně dosáhnout životaschopnosti.
(145)
Komise pochybovala o tom, že je navržená restrukturalizace dostačující ve srovnání s hloubkou restrukturalizace, která je požadována kvůli nedostatečnému protiplnění.
3.3 DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ S BANKOU NEW TT
(146)
Dne 6. května 2013 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, aby ověřila, zda financování ve výši 4,1 miliardy EUR na pokrytí mezery ve financování v důsledku převodu činností z banky TT na banku New TT (opatření NTT1), kapitálový vklad ve výši 500 milionů EUR poskytnutý fondem HFSF bance New TT (opatření NTT2), kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR pro banku TT ve formě preferenčních akcií v rámci režimu podpor pro řecké banky (opatření TT) a zásah ve výši 0,68 miliardy EUR v rámci programu pro řešení problémů bank fondu HDIGF ve prospěch aktiv banky T, která byla převedena na banku TT (opatření T), splňují obecná kritéria slučitelnosti a požadavky sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o restrukturalizaci (obnovení dlouhodobé životaschopnosti, sdílení zátěže a omezení podpory na nezbytné minimum a omezení narušování hospodářské soutěže).
(147)
Komise měla za to, že obě opatření, tedy NTT2 a NTT1, jsou v podobě podpory na záchranu vhodná a nezbytná. Pokud jde o nezbytnost opatření NTT2 z hlediska částky, Komise vyjádřila pochybnosti o dlouhodobé samostatné životaschopnosti banky New TT a měla za to, že samostatná restrukturalizace nemusí nutně být jedinou a nejlevnější dostupnou možností (105). Pokud jde o protiplnění u obou opatření, Komise uvedla, že pokrytí mezery ve financování představuje konečné náklady bez vyrovnání budoucích příjmů, což vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace (106).
(148)
Pokud jde o přiměřenost obou opatření, Komise se domnívala, že opatření NTT2 a NTT1 jsou vhodná jako podpora na záchranu v krátkodobém výhledu, ale v 79. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT vyžadovala, aby byla urychleně provedena opatření, která by omezila nepříznivé vedlejší účinky.
(149)
Pokud jde o slučitelnost opatření T, Komise již toto opatření dne 16. května 2012 v rozhodnutí o řešení krizové situace banky T („rozhodnutí o bance T“) (107) dočasně schválila jako podporu na záchranu, nemohla však s konečnou platností schválit podporu ve prospěch činností banky T, které byly převedeny na banku TT. Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT (108) prodloužila schválení opatření jako podpory na záchranu do doby, než přijme konečné rozhodnutí o aktualizované verzi plánu restrukturalizace banky TT.
(150)
Pokud jde o slučitelnost uvedených opatření se sdělením o restrukturalizaci, Komise pochybovala o tom, zda je banka New TT schopna samostatně obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost. Tento skeptický postoj pramenil z omezeného počtu navržených opatření, která hodlala banka New TT přijmout, aby v budoucnosti vytvořila zisky, z nejistoty ohledně programu pro dobrovolný odchod do důchodu, pokud jde o jeho načasování a míru přijetí mezi zaměstnanci, z neexistence dalších opatření ke snížení nákladů na zaměstnance, neexistence opatření pro racionalizaci sítě poboček po získání banky T a průvodní neschopnosti využít potenciální součinnosti (109).
(151)
V 90. a 91. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT Komise vyjádřila obavy, zda bude možné provést ambiciózní snížení úrokových rozpětí u stávajících vkladů a navýšení úvěrových marží u nových úvěrů, aniž by banka New TT ztratila značný počet klientů a aniž by musela poskytovat rizikové úvěry. Kromě toho Komise pochybovala o tom, že banka New TT zdvojnásobí své portfolio podnikových úvěrů podle plánu a zda vzhledem k nedostatku odborných zkušeností bude schopna dosáhnout plánovaného tempa růstu čistého příjmu z úroků.
(152)
Proto Komise v 95. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou TT vyjádřila názor, že opětovné začlenění banky TT do větší životaschopné finanční společnosti zvýší naději banky New TT na životaschopnost, neboť jí umožní racionalizovat náklady, znovu stanovit ceny vkladů a nových úvěrů a nabízet širší škálu produktů.
(153)
Jelikož banka New TT převzala ekonomické činnosti, které byly dříve prováděny v bance TT, včetně činností banky T, Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, které se týkalo otázky, zda opatření T a TT nabízejí dlouhodobé řešení z hlediska životaschopnosti banky New TT, a vyzvala zúčastněné strany, aby předložily připomínky.
(154)
Pokud jde o sdílení zátěže, Komise měla za to, že samostatná restrukturalizace zvyšuje náklady na restrukturalizaci, a tudíž pochybovala o tom, že je státní podpora omezena na minimum. Kromě toho Komise poznamenala, že navzdory skutečnosti, že bylo dosaženo dostačujícího sdílení zátěže akcionáři a držiteli podřízeného dluhu, což pravděpodobně představovalo dosažitelné maximum, neexistence protiplnění vyvolala potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže. Komise rovněž zaznamenala, že nižší protiplnění je odůvodněno skutečností, že velká část vzniklých ztát pochází z prominutí dluhu ve prospěch státu (110).
(155)
Pokud jde o narušování hospodářské soutěže, Komise poznamenala, že obrovská částka podpory, kterou obdržela banka TT a převedené činnosti banky T, a nedostatečné protiplnění jsou podnětem k hloubkové restrukturalizaci a k omezení tržní přítomnosti banky New TT. Kromě toho, zatímco ztráty pocházely především z držení dluhopisů ŘSDL, Komise konstatovala, že banka TT držela v poměru ke své velikosti mnohem více řeckých státních dluhopisů než ostatní řecké banky, a měla za to, že je to projevem nepřiměřeného riskování (111). Na závěr Komise poznamenala, že ačkoli banka New TT zůstává na trhu téměř stejnou měrou jako předtím banka TT, narušování hospodářské soutěže je vzhledem k poměrně malé velikosti a neexistenci zahraničních činností banky New TT omezené. Komise však vyjádřila pochybnosti o tom, zda byla přijata dostatečná opatření k omezení neoprávněného narušování hospodářské soutěže, a zastávala názor, že možná bude nutné zavést zákaz cenového vedení a další opatření týkající se změn v jednání (112).
4. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K FORMÁLNÍMU VYŠETŘOVACÍMU ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍMU SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
PŘIPOMÍNKY JEDNÉ ŘECKÉ BANKY
(156)
Dne 3. ledna 2013 Komise od jedné řecké banky obdržela připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Eurobank. Tato řecká banka vyjádřila názor, že rekapitalizace řeckých bank fondem HFSF v zásadě představuje vítaný krok směrem ke zdravějšímu a životaschopnějšímu bankovnímu systému a vůči rekapitalizaci Eurobanky nevznesla žádné námitky.
(157)
Ačkoli tato banka vyjádřila svoji naprostou podporu myšlence rekapitalizace řeckých bank fondem HFSF, vysvětlila, že očekává,, že rekapitalizace provedená fondem HFSF bude za obdobných podmínek otevřena všem bankám, které působí v Řecku, aby se minimalizovalo narušování hospodářské soutěže a zabránilo diskriminaci,
5. PŘIPOMÍNKY ŘECKA K FORMÁLNÍM VYŠETŘOVACÍM ŘÍZENÍM
5.1 PŘIPOMÍNKY ŘECKA K FORMÁLNÍMU VYŠETŘOVACÍMU ŘÍZENÍ TÝKAJÍCÍMU SE PRVNÍ PŘEKLENOVACÍ REKAPITALIZACE
(158)
Dne 5. září 2012 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, které vypracovala Řecká banka a fond HFSF.
5.1.1 Připomínky vypracované Řeckou bankou
(159)
Pokud jde o vhodnost první překlenovací rekapitalizace, Řecká banka poznamenala, že objem kapitálu ve výši 18 miliard EUR, kterým fond HFSF v květnu 2012 rekapitalizoval čtyři největší řecké banky, byl nižší než konečná částka nutná k tomu, aby tyto banky do června 2012 postupně dosáhly poměru kmenového kapitálu Tier 1 na úrovni 10 % a poměru kmenového kapitálu Tier 1 na úrovni 7 %, který byl stanoven v rámci tříletého nepříznivého zátěžového scénáře, a aby si tyto poměry udržely. Rovněž podotkla, že první překlenovací rekapitalizace je dočasná, neboť proces rekapitalizace bude dokončen navýšením základního kapitálu zmíněných čtyř bank.
(160)
Řecká banka také konstatovala, že rekapitalizace největších řeckých bank je součástí dlouhodobější restrukturalizace řeckého bankovnictví. Podotkla, že pokud banka zůstává v soukromých rukou, její vedení pravděpodobně zůstane beze změn, zatímco pokud se vlastníkem banky stane stát (tedy fond HFSF), může fond HFSF jmenovat nové vedení, které bude v každém případě posouzeno Řeckou bankou. Řecká banka poznamenala, že průběžně posuzuje rámec pro správu a řízení společnosti, přiměřenost řízení a rizikový profil banky, aby zaručila, že nedochází k nadměrnému riskování. Rovněž podotkla, že fond HFSF již jmenoval zástupce do správní rady rekapitalizovaných bank.
(161)
Pokud jde o nezbytnost první překlenovací rekapitalizace, Řecká banka konstatovala, že rekapitalizace banky byla omezená, aby se zaručilo splnění tehdejších použitelných minimálních kapitálových požadavků (8 %). Rovněž uvedla, že dlouhé období před rekapitalizacemi bylo způsobeno prudkým zhoršením podmínek pro činnost bank v Řecku a dopadem programu PSI, složitostí celého projektu a potřebou maximalizovat zapojení soukromých investorů do navyšování základního kapitálu.
(162)
Pokud jde o přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, Řecká banka podotkla, že úplné provedení plánu restrukturalizace, který má být předložen Komisi, je zajištěno skutečností, že hlasovací práva fondu HFSF budou pozastavena mimo jiné v případě, že dojde k výraznému porušení plánu restrukturalizace. Řecká banka také konstatovala, že obtíže banky nebyly způsobeny ani tím, že vedení banky podcenilo rizika, ani agresivním obchodním jednáním.
5.1.2 Připomínky vypracované fondem HFSF
(163)
Pokud jde o vhodnost první překlenovací rekapitalizace, fond HFSF k otázce potenciálního státního zásahu v případě, že stát prostřednictvím fondu HFSF poskytne vysoké částky státní podpory a fond HFSF má plná hlasovací práva, poznamenal, že banky, které financuje, nejsou považovány za veřejné subjekty nebo za subjekty pod státní kontrolou a že státem nebudou kontrolovány ani poté, co je fond HFSF trvale rekapitalizuje. Fond HFSF poznamenal, že jde o zcela nezávislý subjekt soukromého práva, který se rozhoduje samostatně. Nepodléhá státní kontrole podle čl. 16C odst. 2 zákona o fondu HFSF, podle nějž úvěrové instituce, jimž fond HFSF poskytl kapitálovou podporu, nejsou součástí širšího veřejného sektoru. Rovněž poukázal na správní strukturu fondu HFSF.
(164)
Pokud jde o zásah fondu HFSF do vedení banky, fond HFSF poznamenal, že bude respektovat samostatnost banky a nebude zasahovat do jejího denního řízení, protože jeho úloha je omezena hranicemi stanovenými zákonem o fondu HFSF. Prohlásil, že nedojde ke státnímu zásahu ani koordinaci a že rozhodnutí banky o úvěrovém procesu (mimo jiné o zajištění, stanovení cen a platební schopnosti vypůjčovatelů) budou přijímána na základě obchodních kritérií.
(165)
Fond HFSF poukázal na to, že zákon o fondu HFSF a dohoda o předběžném upsání stanoví vhodná ochranná opatření, aby se stávajícím soukromým akcionářům zabránilo v nadměrném riskování. Poukázal na různé prvky, např. na to, že i) fond HFSF jmenuje zástupce jako nezávislé nevýkonné členy správní rady banky a že tito zástupci jsou přítomni ve výborech, ii) fond HFSF provádí v bance hloubkovou kontrolu a iii) že po konečné rekapitalizaci budou hlasovací práva fondu HFSF omezena pouze do doby, než banka splní podmínky plánu restrukturalizace.
(166)
Pokud jde o nezbytnost první překlenovací rekapitalizace, a zejména o úroveň protiplnění za podporu, fond HFSF konstatoval, že protiplnění bylo dohodnuto se zástupci Komise, banky ECB a MMF. Tato dohodnutá úroveň zohledňovala skutečnost, že první překlenovací rekapitalizace bude do 30. září 2012 přeměněna na rekapitalizaci trvalou, přičemž tato lhůta byla stanovena v březnu 2012 v Memorandu o hospodářské a finanční politice mezi Komisí, ECB a MMF a Řeckem.
(167)
Pokud jde o přiměřenost první překlenovací rekapitalizace, HFSF podotkl, že opatření, která přijal, například opatření popsaná v 165. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, představují vzhledem k velkým částkám obdržené podpory a dlouhému období záchrany dostatečná ochranná opatření. Kromě toho fond HFSF prohlásil, že jsou zavedena odpovídající opatření, aby se zaručilo, že si banky, v nichž má fond HFSF podíl, navzájem nevyměňují obchodně citlivé informace. Tato opatření zahrnují jmenování různých zástupců fondu HFSF do těchto bank, mandáty přidělené těmto zástupcům, které konkrétně brání toku informací od jednoho zástupce k druhému, a jasné interní pokyny, aby tito úředníci nepředávali bankám obchodně citlivé informace. Kromě toho fond HFSF uvedl, že nevykonává svá práva ve vztahu k bankám způsobem, který by mohl zabránit účinné hospodářské soutěži nebo tuto soutěž omezovat, narušovat či výrazně oslabovat. Na závěr fond HFSF poukázal na to, že členové jeho správní rady a jeho zaměstnanci podléhají přísným pravidlům důvěrnosti a povinnostem při správě cizího majetku a jsou, pokud jde o jeho záležitosti, vázáni ustanoveními o profesním tajemství.
5.2 PŘIPOMÍNKY ŘECKA K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ S BANKOU NEA PROTON
(168)
Dne 5. září 2012 Řecko předložilo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, které vypracovala Řecká banka a fond HFSF.
5.2.1 Připomínky vypracované Řeckou bankou
(169)
Řecká banka konstatovala, že banka Nea Proton by jako dočasná úvěrová instituce vlastněná fondem HFSF nemohla sama předložit dlouhodobější podnikatelský plán. Kromě toho Řecká banka podotkla, že bedlivě sleduje provádění obchodního plánu, který pro banku Nea Proton připravil fond HFSF a který byl předložen Komisi, aby se zaručilo, že bude možné banku Nea Proton prodat ve lhůtě stanovené zákonem.
(170)
Pokud jde o tempo růstu ziskovosti, Řecká banka podotkla, že k největší části růstu podle očekávání dojde v roce 2013 (kdy měl čistý příjem z úroků podle očekávání vzrůst na 55,3 milionů EUR ve srovnání s 22,7 miliony EUR v roce 2012), a to především v důsledku snížení celkových úrokových nákladů, a tento růst bude výsledkem dvou faktorů: přesunu termínovaných vkladů, které dříve byly velmi výnosné za lepších podmínek, a snížení celkové nesplacené částky vkladů v první polovině roku 2012 o 30 %. Kromě toho Řecká banka zdůraznila, že od roku 2013 již údaje o čistém příjmu z úroků nebudou tolik kolísat a nebudou důvodem k pochybnostem o tom, že je banka Nea Proton schopna splnit cíl.
5.2.2 Připomínky vypracované fondem HFSF
(171)
Pokud jde o nezbytnost opatření ve prospěch banky Nea Proton, fond HFSF konstatoval, že příslušným orgánem, který rozhoduje o opatřeních týkajících se řešení problémů bank, je Řecká banka a že fond HFSF provedl vklad minimálního kapitálu, který byl nutný pro regulační účely.
(172)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky Nea Proton, fond HFSF poukázal na řešení krizové situace, v jehož rámci musel HFSF prodat banku Nea Proton do dvou let, a souhlasil s Komisí, že banka Nea Proton by mohla být součástí většího a životaschopného subjektu. Ačkoli plán restrukturalizace banky Nea Proton byl založen na „samostatném“ modelu, fond HFSF vysvětlil, že cílem bylo usnadnit prodej této banky zvýšením její atraktivity pro investory a zlepšením jejích finančních výsledků. Fond HFSF vyjádřil názor, že kapitálové vklady nejen umožnily bance Nea Proton dodržet minimální poměr kapitálové přiměřenosti, ale také zlepšily její finanční pozici a atraktivitu pro budoucí fúzi s jinými menšími bankami. Fond HFSF rovněž poznamenal, že dodatečná kapitálové injekce byla nutná k pokrytí ztrát ze znehodnocení v souvislosti s programem PSI a rostoucími poplatky za poskytování úvěrů.
(173)
Fond HFSF konstatoval, že banka Nea Proton zlepšila své náklady financování a loajalitu vkladů. Závislost banky Nea Proton na Eurosystému se v roce 2012 zmenšila a banka zlepšila svoji likvidní pozici. Dodatečná kapitálová injekce jí pomohla snížit úrokové sazby u vkladů a zlepšit rozpětí úrokové sazby. Banka Nea Proton již znovu stanovila cenu některých úvěrových portfolií, přičemž použila stanovení cen na základě rizik s úrokovými sazbami, které výrazně převyšovaly náklady financování. Kromě toho by k plánovanému tempu růstu čistých příjmů z úroků došlo souběžně s konzervativním rozšířením v tržním segmentu zaměřeném na společnosti a zvýšením kvality portfolia.
(174)
Fond HFSF konstatoval, že v roce 2012 banka Nea Proton výrazně snížila své provozní náklady, že její jediné dvě dceřiné společnosti ukončily svoji činnost, že byla výrazně omezena její účast v pojišťovnách a že bude ukončeno její obchodování na vlastní účet.
(175)
Na závěr fond HFSF podotkl, že bude omezeno narušování hospodářské soutěže, a to vzhledem k malému podílu banky Nea Proton na celkových bankovních aktivech v Řecku a ke skutečnosti, že banka neuvažuje o agresivním přijímání vkladů.
5.3 PŘIPOMÍNKY ŘECKA K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ S BANKOU NEW TT
(176)
Dne 19. července 2013 předložilo ministerstvo financí připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT.
(177)
Pokud jde o nezbytnost opatření NTT1, ministerstvo financí doplnilo, že přesná hodnota aktiv a závazků, které byly převedeny na banku New TT, byla v souladu s čl. 63E odst. 6 zákona č. 3601/2007 definována na základě zprávy externích auditorů.
(178)
Pokud jde o nezbytnost opatření NTT2, ministerstvo financí konstatovalo, že Druhý program hospodářské korekce pro Řecko (druhá revize-květen 2012) vyžadoval, aby banka New TT byla do 15. července 2013 prodána třetí straně.
(179)
Pokud jde o protiplnění za opatření NTT1 a NTT2, ministerstvo financí uvedlo, že fond HFSF, který do 31. prosince 2013 vyplňuje mezeru ve financování místo fondu HDIGF, získává v případě likvidace aktiv, která zůstala ve vlastnictví banky TT, přednostní nárok před jinými nezajištěnými věřiteli a že před nárok fondu HFSF lze zařadit pouze nároky zaměstnanců na obdržení 50 % jejich vyrovnání. Proto konstatovalo, že výsledek likvidace zmíněných aktiv využije především fond HFSF, čímž se sníží náklady státu.
(180)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky New TT, ministerstvo financí uvedlo, že tato banka musela být jako dočasná uvěrová instituce v souladu s článkem 63E zákona č. 3601/2007 prodána do dvou let od založení. Prodej banky New TT bude v souladu s Memorandem o hospodářské a finanční politice z května 2013 dokončen do 15. července 2013, čímž se zaručí dlouhodobá životaschopnost jejích činností.
6. POSOUZENÍ PODPORY TÝKAJÍCÍ SE ZÍSKANÝCH PODNIKŮ
6.1 POSOUZENÍ PODPORY TÝKAJÍCÍ SE BANKY NEA PROTON
6.1.1 Existence a částka podpory
(181)
Komise musí stanovit existenci státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Podle uvedeného ustanovení je státní podporou každá podpora poskytovaná v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, která narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
6.1.1.1 Existence podpory v opatřeních poskytnutých v rámci režimu podpor pro řecké banky (opatření Pr1, Pr2 a Pr3)
(182)
Kapitálový vklad ve výši 80 milionů EUR, který řecký stát v květnu 2009 poskytl bance Proton (opatření Pr1), řecké státní cenné papíry v hodnotě 78 milionů EUR získané bankou Proton v dubnu 2009 (opatření Pr2) a státní záruka, která byla bance Proton poskytnuta v červenci 2010 za vydané dluhopisy v nominální hodnotě 149,4 milionů EUR (opatření Pr3), byly poskytnuty v rámci režimu podpor pro řecké banky (113). V rozhodnutí o schválení uvedeného režimu Komise dospěla k závěru, že opatření poskytnutá v rámci režimu představují státní podporu.
(183)
Podle závěru vyvozeného v 38. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton převezme banka Nea Proton ekonomické činnosti banky Proton. Opatření Pr1, Pr2 a Pr3 byla pro banku Nea Proton přínosná, neboť přispěla ke stabilizaci a pokračování ekonomických činností, které na ni byly převedeny a které by jinak ustaly. Proto má Komise za to, že opatření byla přínosná pro ekonomické činnosti převedené na banku Nea Proton.
6.1.1.2 Existence podpory při pokrytí mezery ve financování banky Nea Proton (opatření NP1)
(184)
V 31. až 37. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton již Komise stanovila, že opatření NP1, tedy zásah v rámci programu pro řešení problémů bank fondů HDIGF a HFSF s cílem pokrýt mezeru ve financování, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Ve 38. bodě odůvodnění téhož rozhodnutí Komise měla za to, že banka Nea Proton je ekonomickým příjemcem uvedeného opatření, neboť přejímá ekonomickou činnost banky Proton, která díky obdržené podpoře nadále existuje.
6.1.1.3 Existence podpory při vkladu počátečního základního kapitálu poskytnutém fondem HFSF a vkladu dodatečného základního kapitálu poskytnutém fondem HFSF v roce 2012 (opatření NP2)
(185)
V 41. až 43. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton již Komise stanovila, že kapitálový vklad fondu HFSF ve výši 250 milionů EUR a dodatečný kapitálový vklad plánovaný v době přijetí rozhodnutí, které dosáhly celkové částky 300 milionů EUR, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, z možného dodatečného kapitálu ve výši 300 milionů EUR fond HFSF nakonec v roce 2012 přispěl dodatečnou částkou 265 milionů EUR, a celková podpora na rekapitalizaci tak v letech 2011 a 2012 dosáhla částky 515 milionů EUR (opatření NP2).
6.1.1.4 Existence podpory při kapitálovém vkladu, který poskytl fond HFSF bance Nea Proton před jejím prodejem bance (NP3)
(186)
Komise má za to, že kapitálový vklad, který fond HFSF poskytl bance Nea Proton před jejím prodejem bance a která dosáhla částky 395 milionů EUR, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(187)
Kapitálový vklad poskytl fond HFSF, tedy subjekt zřízený a financovaný Řeckem za účelem podpory bank, a vklad tudíž byl proveden za využití státních zdrojů. Kromě toho je opatření svoji povahou selektivní, jelikož kapitálový vklad je přínosný pouze pro banku Nea Proton.
(188)
Kromě toho zásah poskytuje bance Nea Proton jednoznačnou výhodu, neboť jí umožňuje, aby pokračovala ve svých bankovních činnostech. Bez kapitálové injekce by banka Nea Proton byla vyhlásila úpadek, neboť měla hluboce záporný kapitál. Za těchto okolností by bývalo nebylo možné banku Nea Proton prodat a začlenit ji do většího subjektu. Kromě toho tato rekapitalizace nesplňuje zásadu tržního investora. Naopak, rekapitalizace ve výši 395 milionů EUR umožnila prodat banku Nea Proton za cenu jednoho eura. Soukromý investor by se rozhodl rekapitalizaci neprovést a nechal by banku Nea Proton vyhlásit úpadek, čímž by ušetřil 395 milionů EUR.
(189)
Banka Nea Proton soutěží s jinými bankami včetně dceřiných společností zahraničních bank, které působí v Řecku nebo by mohly mít zájem o vstup na řecký trh. Proto kapitálová injekce ovlivňuje obchod mezi členskými státy a může narušit hospodářskou soutěž.
(190)
Komise tudíž dospěla k závěru, že kapitálový vklad do banky Nea Proton ve výši 395 milionů EUR představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Příjemce opatření NP3
(191)
Jak již bylo vysvětleno v 188. bodě odůvodnění, Komise považuje banku Nea Proton za příjemce kapitálového vkladu ve výši 395 milionů EUR, neboť jí podpora umožnila pokračovat v ekonomických činnostech v rámci banky.
(192)
Pokud jde o to, zda prodej banky Nea Proton představuje státní podporu ve prospěch banky, je třeba, aby Komise v souladu s bodem 49 sdělení o bankovnictví z roku 2008 posoudila, zda jsou splněny určité požadavky. Musí posoudit: i) zda byl postup prodeje otevřený a nediskriminační; ii) zda se prodej uskutečnil za tržních podmínek; a iii) zda finanční instituce nebo vláda stanovily co nejvyšší prodejní cenu majetku a závazků.
(193)
Banka získala akcie v bance Nea Proton, jelikož v rámci nediskriminačního nabídkového řízení, které bylo otevřené jiným bankám a finančním institucím, předložila jedinou platnou nabídku. Finanční poradce fondu HFSF se obrátil na řadu bank, finančních institucí a sponzorů a pouze čtyři z nich dali najevo, že mají zájem získat banku Nea Proton, a pouze dva z těchto subjektů, banka a hedgeový fond (114), předložily konečné nabídky. Nabídka banky byla jedinou, která vyhovovala průvodnímu dopisu HFSF.
(194)
Vzhledem k tomu, že se finanční poradce obrátil na velký počet bank a předem stanovil požadavky a časový rámec, které musely nabídky splňovat, aby byly platné, má Komise za to, že nabídkové řízení bylo otevřené a nediskriminační. Komise tudíž dospěla k závěru, že na základě nabídkového řízení může vyloučit přítomnost podpory ve prospěch kupujícího.
(195)
Banka zaplatila jedno euro a fond HFSF se zavázal, že banku Nea Proton před prodejem rekapitalizuje. Tato záporná cena (tedy s ohledem na rekapitalizaci banky Nea Proton těsně před prodejem) nebrání tomu, aby prodejní cena odrážela tržní hodnotu podniku (115), neboť čistý vlastní kapitál banky Nea Proton byl jednoznačně záporný a podle očekávání měla banka nadále zaznamenávat ztráty. Komise nemá důvod domnívat se, že učiněná nabídka a zaplacená cena neodrážely tržní cenu podniku. V důsledku toho Komise v souladu s bodem 49 sdělení o bankovnictví z roku 2008, bodem 20 sdělení o restrukturalizaci a s vlastní rozhodovací praxí (116) dospěla k závěru, že daná prodejní cena byla tržní a že lze podporu ve prospěch banky vyloučit.
6.1.1.5 Závěr o existenci a celkové částce obdržené podpory
(196)
Na základě 182. až 190. bodu odůvodnění má Komise za to, že opatření Pr1, Pr2 a Pr3, NP1, NP2 a NP3 splňují podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy a představují státní podporu. Pokud jde o opatření Pr1, Pr2 a Pr3, Komise dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že opatření přispěla k pokračování činností banky Proton, které byly později převedeny na banku Nea Proton, lze mít za to, že jsou rovněž přínosná pro banku Nea Proton, která tyto činnosti převzala. Jak je již uvedeno v 184. bodě odůvodnění, příjemcem opatření NP1 je banka Nea Proton, která převzala činnosti od banky Proton. Kromě toho je banka Nea Proton také příjemcem opatření NP2 a NP3.
(197)
Komise proto dospěla k závěru, že činnosti banky Nea Proton obdržely státní podporu ve formě kapitálové podpory ve výši 2 111,6 milionů EUR (opatření Pr1, NP1, NP2 a NP3), která doplnila státní záruky ve výši 149,4 milionů EUR (opatření Pr3) a řecké státní cenné papíry v hodnotě 78 milionů EUR (opatření Pr2), jak je shrnuto v tabulce 9.
Tabulka 9
Přehled celkové podpory obdržené bankami Proton a Nea Proton
Příjemce podpory
Opatření
Povaha podpory
Částka podpory (v milionech EUR)
Činnosti banky Proton
Pr1
Rekapitalizace
80
Činnosti banky Nea Proton
NP1
Financování mezery ve financování z PB na NPB
1 121,6
NP2
Rekapitalizace
515
NP3
Rekapitalizace
395
Celková poskytnutá kapitálová podpora
2 111,6
Příjemce podpory
Opatření
Povaha podpory
Činnosti banky Proton
Pr2
Úvěr ve formě dluhopisů
78
Pr3
Záruka
149,4
Celková poskytnutá podpora v oblasti likvidity
227,4
6.1.2 Právní základ pro posouzení slučitelnosti
(198)
Ustanovení č. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy zmocňuje Komisi, aby podpory považovala za slučitelné s vnitřním trhem, pokud mají „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“.
(199)
Komise uznala, že světová finanční krize může být příčinou vážné poruchy v hospodářství členského státu a že opatření, která podporují banky, mohou takovou poruchu napravit. To potvrdilo také sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o restrukturalizaci. Komise se i nadále domnívá, že požadavky na schválení státní podpory podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy jsou splněny vzhledem k tomu, že opět vzniklo napětí na finančních trzích. Komise tento názor potvrdila přijetím sdělení o prodloužení z roku 2011 (117) a sdělení o bankovnictví z roku 2013 (118).
(200)
Pokud je o řecké hospodářství, Komise v rozhodnutích, jimiž schvaluje a prodlužuje režim podpor pro řecké banky, jakož i ve schváleních opatření státní podpory, kterou Řecko poskytlo jednotlivým bankám (119), uznala, že v řeckém hospodářství existuje hrozba vážné poruchy a že státní podpora bank je k odstranění této poruchy vhodná. Proto by právním základem pro posouzení opatření podpory měl být čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(201)
Aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti:
a) vhodnost: podpora musí být dobře cílená, aby mohla účinně dosáhnout cíle nápravy vážné poruchy v hospodářství; toho by nebylo dosaženo, pokud by opatření nebylo pro nápravu této poruchy vhodné;
b) nezbytnost: výše a podoba opatření podpory musí být nezbytné k dosažení cíle; proto se musí jednat o minimální částku, která je nezbytná k dosažení cíle, a opatření musí mít podobu, která je pro nápravu poruchy nejvhodnější;
c) přiměřenost:: kladné účinky opatření a narušení hospodářské soutěže je třeba náležitě vzájemně vyvážit a zajistit, aby bylo narušení omezeno na minimum nezbytné k dosažení cílů opatření.
(202)
Během finanční krize Komise vyvinula kritéria slučitelnosti pro různé druhy opatření podpory. Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(203)
Sdělení o rekapitalizaci (120) stanoví další pokyny k úrovni protiplnění požadované u kapitálových injekcí ze strany státu.
(204)
Na závěr Komise ve sdělení o restrukturalizaci (121) vysvětlila, jak bude posuzovat plány restrukturalizace. Při posuzování plánu restrukturalizace banky podle sdělení o restrukturalizaci Komise zohlední všechna opatření uvedená v tabulce 7.
6.1.3 Posouzení slučitelnosti opatření podpory podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 a sdělení o rekapitalizaci
6.1.3.1 Slučitelnost opatření Pr1, Pr2 a Pr3 se sdělením o bankovnictví z roku 2008
(205)
Opatření Pr1, Pr2 a Pr3 byla poskytnuta v rámci režimu podpor pro řecké banky. Opatření, která zmíněný režim obsahuje, již byla posouzena a bylo shledáno, že jsou slučitelná s vnitřním trhem, a to v rozhodnutí Komise ze dne 19. listopadu 2008.
6.1.3.2 Slučitelnost opatření NP1 a NP2 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
(206)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton schválila opatření NP1 a NP2 jako podporu na záchranu. Jak je však uvedeno v 142. bodě odůvodnění, Komise vyjádřila obavy, zda je částka opatření NP2 nezbytná a zda bude banka Nea Proton sama schopna obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost, a proto zpochybnila, zda je možnost samostatné obnovy nejlevnější dostupnou možností. Tyto obavy byly rozptýleny prodejem banky Nea Proton bance dne 15. července 2013. Jelikož banka Nea Proton byla bance prodána otevřeným, transparentním a nediskriminačním způsobem, je částka, kterou banka zaplatila, považována za tržní cenu. V důsledku toho byla částka vlastního kapitálu, kterou stát do banky před prodejem vložil, nezbytná, aby byl prodej úspěšný. S ohledem na plán restrukturalizace, který banka předložila Komisi, se začleněním banky Nea Proton do činností banky vyřeší otázky dlouhodobé životaschopnosti banky Nea Proton.
6.1.3.3 Slučitelnost opatření NP3 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
6.1.3.3.1 Vhodnost
(207)
Pokud jde o vhodnost opatření NP3, tedy kapitálové injekce ve výši 395 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl bance Nea Proton předtím, než byla prodána bance, Komise se domnívá, že opatření je vhodné, protože pomohlo bance Nea Proton k tomu, aby pokračovala ve svých činnostech. Tyto činnosti by bez podpory fondu HFSF ustaly, protože banka Nea Proton měla v době prodeje bance záporný vlastní kapitál a nadále zaznamenávala ztráty. Žádná banka by banku Nea Proton nebyla koupila bez předchozí rekapitalizace. Opatření proto zaručuje, že je v Řecku zachována finanční stabilita. Na tomto základě Komise konstatuje, že opatření je vhodné jako podpora na záchranu.
6.1.3.3.2 Nezbytnost
(208)
Podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí být výše a podoba opatření podpory nezbytné k dosažení cíle. To znamená, že kapitálový vklad musí představovat minimum nezbytné k dosažení tohoto cíle.
(209)
Jak Řecká banka uvedla v dopise ze dne 19. července 2013, pokud by banka Nea Proton bývala vyhlásila úpadek, mohla tím vzniknout nákaza, která by bývala podnítila novou systémovou krizi a oslabila důvěru, která byla v poslední době v bankovním systému obnovena po dokončení procesu rekapitalizace. Komise se domnívá, že tyto prvky finanční stability podporují nezbytnost opatření NP3.
(210)
Pokud jde o rozsah zásahu, částka 395 milionů EUR byla určena prostřednictvím otevřeného a nediskriminačního nabídkového řízení. Banka dokončila hloubkovou kontrolu banky Nea Proton. Nabídka banky, která vyžadovala, aby banka Nea Proton byla dříve, než ji banka koupí, rekapitalizována, byla vypočtena tak, aby splňovala minimální kapitálový poměr ve výši 9 % a aby umožňovala vytvořit zásoby ve výši dodatečných 119 milionů EUR vzhledem k očekávaným dalším ztrátám z úvěrů a očekávaným ztrátám před zdaněním do roku 2016. Komise dospěla k závěru, že podpora ve výši 395 milionů EUR byla nezbytná.
(211)
Pokud jde o protiplnění za podporu, vzhledem k tomu, že prodejní cena je stanovena na jedno euro, fond HFSH nezíská zpět žádné finanční prostředky. Jeho příspěvek se podobá grantu. Jak je uvedeno v bodě 44 sdělení o rekapitalizaci, rekapitalizaci bez dostatečného protiplnění lze přijmout pouze v případě, že banky, jež se dostaly do problémů, nemohou žádné protiplnění zaplatit. Komise má za to, že to je případ banky Nea Proton. Neexistence protiplnění v souladu se sdělením o rekapitalizaci vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace.
(212)
Závěr tedy je, že opatření jako podpora na záchranu je jak svojí částkou, tak podobou nezbytné k omezení narušování řeckého bankovního systému a hospodářství jako celku.
6.1.3.3.3 Přiměřenost
(213)
Komise podotýká, že po fúzi formou převzetí banky Nea Proton bankou byly na banku převedeny ekonomické činnosti banky Nea Proton. Skutečnost, že podpora tyto ekonomické činnosti zachránila, by teoreticky mohla narušovat hospodářskou soutěž. Komise však poukazuje na malou velikost banky Nea Proton a na proces prodeje, v němž měli soutěžící možnost předložit nabídku na koupi banky Nea Proton. Ekonomické činnosti banky Nea Proton budou navíc ihned po převodu v plném rozsahu začleněny do banky a přestanou existovat jako samostatná ekonomická činnost nebo konkurent. Komise proto dospěla k závěru, že podpora nijak neoprávněně nenarušuje hospodářskou soutěž.
6.1.3.3.4 Závěr ohledně souladu opatření NP3 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o restrukturalizaci
(214)
Komise tudíž dospěla k závěru, že opatření NP3 je vhodné, nezbytné a vzhledem k hloubkové restrukturalizaci, která je pro banku, jež nyní obsahuje ekonomické činnosti banky Nea Proton, naplánována, přiměřené z hlediska zamýšleného cíle.
6.1.4 Slučitelnost opatření podpory se sdělením o restrukturalizaci
(215)
V 60., 61., 78. a 79. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, které se týká opatření NP1 a NP2, Komise poznamenala, že banka Nea Proton pravděpodobně nebude schopna poskytnout protiplnění za obdrženou státní podporu, a zdůraznila, že neexistence protiplnění vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace. V 211. bodě odůvodnění Komise v souvislosti s protiplněním za opatření NP3 poznamenala, že vzhledem k tomu, že prodejní cena banky Nea Proton je stanovena na jedno euro, fond HFSF nezíská zpět nic z 395 milionů EUR, které do banky vložil těsně před jejím prodejem (opatření NP3). Kromě toho Řecko zpětně nezíská nic z preferenčních akcií, které bance Nea Proton vydalo v květnu 2009, jelikož akciové pohledávky, které s nimi souvisely, byly ponechány v bance Proton, která vyhlásila úpadek. Komise proto dospěla k závěru, že neexistence protiplnění vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže.
6.1.4.1 Dlouhodobá životaschopnost činností banky Nea Proton prostřednictvím prodeje
(216)
Bod 21 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že pokud se banka v obtížích není schopna hodnověrně vrátit k dlouhodobé životaschopnosti, mělo by se uvažovat o její řádné likvidaci či dražbě. Členské státy proto mohou stimulovat odchod neživotaschopných aktérů z trhu a zároveň umožnit, aby se proces odchodu uskutečnil v přiměřeném časovém rámci, který zachovává finanční stabilitu.
(217)
V rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton Komise vyjádřila vážné pochybnosti o tom, zda je banka Nea Proton schopna sama obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost, a poukázala na synergické účinky, kterých by mohlo být dosaženo integrací této banky do většího finančního subjektu.
(218)
V tomto ohledu bod 17 sdělení o restrukturalizaci vysvětluje, že pokud je kupující podnik životaschopný a schopný převzetí banky ve špatném finančním stavu absorbovat, pak může prodej banky ve špatném finančním stavu jiné finanční instituci přispět k obnovení dlouhodobé životaschopnosti a napomoci obnovení důvěry na trhu. Kromě toho bylo v souladu s Memorandem o hospodářské a finanční politice nutné dosáhnout hlubší konsolidace bankovního sektoru a fond HFSF musel banku Nea Proton prodat do 15. července 2013.
(219)
Jak je uvedeno v oddíle 7.5.2, banku lze na základě jejího plánu restrukturalizace považovat za životaschopný subjekt. Proto je díky tomu, že činnosti banky Nea Proton byly převedeny na banku, možné zachovat jejich dlouhodobou životaschopnost. Kromě toho skutečnost, že banka Nea Proton je v plném rozsahu začleněna do banky a přestává existovat jako samostatný konkurent, představuje hloubkovou restrukturalizaci, která je nutná v důsledku nedostatečného protiplnění za státní podporu.
6.1.4.2 Vlastní příspěvek a sdílení zátěže
(220)
V rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda byly náklady na restrukturalizaci omezeny na minimum. Tyto pochybnosti vycházely ze zjištění, že banka Nea Proton se nedokáže sama vrátit k dlouhodobé životaschopnosti, aniž by jí přitom vznikly vysoké náklady. Začleněním banky Nea Proton do banky, tedy do většího subjektu s infrastrukturou IT a strukturou pro řízení rizik, jsou tyto obavy rozptýleny. Prodej bance přispívá k omezení nákladů na restrukturalizaci na minimum.
(221)
Pokud jde o příspěvek akcionářů a držitelů podřízeného dluhu k nákladům na restrukturalizaci, Komise již v 77. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton stanovila, že akcionáři a držitelé podřízeného dluhu nebyli převedeni do banky Nea Proton, ale zůstali v bance Proton, tedy v subjektu, který vyhlásil úpadek. Komise proto měla za to, že bylo zajištěno dostatečné sdílení zátěže mezi akcionáři a držiteli podřízeného dluhu.
6.1.4.3 Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže
(222)
Pokud jde o opatření, která mají omezit narušování hospodářské soutěže, bod 30 sdělení o restrukturalizaci stanoví: „Jako východisko pro posouzení, zda jsou taková opatření potřebná, považuje Komise velikost, rozsah a dosah činností, které by dotyčná banka vyvíjela při provádění hodnověrného plánu restrukturalizace. Povaha a forma takových opatření bude záležet na dvou kritériích: zaprvé na výši podpory a podmínkách a okolnostech, za kterých byla podpora udělena, a zadruhé na vlastnostech trhu či trhů, na kterých bude banka přijímající podporu působit.“
(223)
Pokud jde o částku obdržené podpory, Komise bere na vědomí částku celkové podpory obdržené ve formě kapitálu ve výši 2 111,6 milionů EUR (Pr1, NP1, NP2, NP3), která doplnila státní podporu v oblasti likvidity ve výši 149,4 milionů EUR (Pr3) a řecké státní cenné papíry ve výši 78 milionů EUR (Pr2). Opatření Pr1 odpovídalo v té době 4,6 % rizikově vážených aktiv banky Proton. Opatření NP1, tedy financování mezery ve financování v důsledku převodu činností z banky Proton na banku Nea Proton, odpovídalo přibližně 36 % rizikově vážených aktiv banky Proton na konci roku 2010 nebo 84 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton v době jejího založení. Vklad počátečního základního kapitálu, který fond HFSF poskytl bance Nea Proton a která byla součástí opatření NP2, odpovídala přibližně 18,8 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton v době jejího založení. Vklady dodatečného základního kapitálu, které byly součástí opatření NP2, odpovídaly přibližně 34,2 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton (na základě údajů k 31. prosinci 2012 (122)). Jak je uvedeno v 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton, opatření NP1 a NP2 představovala více než 50 % rizikově vážených aktiv banky Proton nebo více než 130 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton. Základní kapitálová injekce před prodejem bance, tedy opatření NP3, odpovídala přibližně 48,7 % rizikově vážených aktiv banky Nea Proton (na základě údajů k 31. květnu 2013). Tyto částky podpory v kombinaci s neexistencí protiplnění vybízejí k výraznému omezení přítomnosti příjemce podpory na trhu.
(224)
Pokud jde o trh, na němž banka Nea Proton provozovala svoji činnosti, Komise v 82. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou Nea Proton uvedla, že banka Proton je velmi malá (přibližně 1 % podílu na trhu z celkových aktiv řeckých bank), a proto jsou aktiva a závazky banky Proton, které byly převedeny na banku Nea Proton, ve srovnání s velikostí řeckého bankovního systému poměrně malé. Proto dospěla k závěru, že navzdory výjimečně vysoké částce podpory lze narušení hospodářské soutěže způsobená tím, že bance Nea Proton byla poskytnuta podpora, považovat za omezená.
(225)
Kromě toho byly činnosti banky Nea Proton nabídnuty konkurentům v otevřené aukci. Po prodeji přestala banka Nea Proton existovat jako samostatný konkurent, neboť byla v plném rozsahu začleněna do banky.
(226)
Komise dospěla k závěru, že vzhledem k malé velikosti banky Nea Proton, otevřenému procesu prodeje a ke skutečnosti, že banka Nea Proton nebude nadále existovat jako samostatný konkurent, nedochází navzdory velmi vysoké částce podpory a neexistenci protiplnění k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
6.1.4.4 Závěr ohledně slučitelnosti se sdělením o restrukturalizaci
(227)
Na základě analýzy v 216. až 226. bodě odůvodnění výše Komise dospěla k závěru, že prodej banky Nea Proton a její začlenění do banky zaručují, že banka Nea Proton bude dlouhodobě životaschopná, že je podpora omezena na nezbytné minimum a že nedochází k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
(228)
Všechna opatření podpory uvedená v tabulce 7 by proto měla být prohlášena za slučitelná s vnitřním trhem.
6.2 POSOUZENÍ PODPORY TÝKAJÍCÍ SE BANKY NEW TT
6.2.1 Existence a částka podpory
(229)
Komise musí posoudit, zda opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.2.1.1 Existence podpory u pokrytí mezery ve financování převedených aktiv a závazků banky T (opatření T)
(230)
V 26. až 32. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou T již Komise stanovila, že opatření T, tedy zásah v rámci programu pro řešení problémů bank fondů HDIGF a HFSF s cílem pokrýt mezeru ve financování u aktiv a závazků převedených na banku TT, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Ve 33. bodě odůvodnění uvedeného rozhodnutí měla Komise za to, že ekonomické činnosti banky T, které byly převedeny na banku TT, jsou příjemcem státní podpory, neboť díky obdržené podpoře nadále existují.
6.2.1.2 Existence podpory u rekapitalizace provedené v rámci rekapitalizačního opatření pro banku TT (opatření TT)
(231)
Kapitálová injekce ve výši 224,96 milionů EUR, kterou řecký stát poskytl bance TT (opatření TT), byla poskytnuta v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky (123). V rozhodnutí o schválení uvedeného režimu Komise dospěla k závěru, že opatření poskytnutá v rámci režimu představují státní podporu. Opatření TT tudíž představovalo podporu ve prospěch banky TT.
(232)
Jak Komise uvedla v 98. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT, banka New TT převzala ekonomické činnosti, které byly dříve prováděny v bance TT včetně banky T.
6.2.1.3 Existence podpory u financování mezery ve financování banky New TT (opatření NTT1)
(233)
V 53. až 57. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT již Komise stanovila, že opatření NTT1, tedy zásah fondu HFSF s cílem pokrýt mezeru ve financování banky New TT, představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. V 54. bodě odůvodnění uvedeného rozhodnutí Komise měla za to, že banka New TT je ekonomickým příjemcem, neboť přejímá ekonomické činnosti banky TT, které díky obdržené podpoře nadále existují.
6.2.1.4 Existence podpory u vkladu počátečního základního kapitálu (opatření NTT2)
(234)
V 49. až 52. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT již Komise stanovila, že opatření NTT2, tedy vklad počátečního základního kapitálu fondem HFSF ve výši 500 milionů EUR ve prospěch banky New TT, představuje státní podporu pro banku New TT ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.2.1.5 Existence podpory pro banku jako nabyvatele banky New TT
(235)
Banka získala akcie banky New TT v rámci otevřeného a nediskriminačního nabídkového řízení. Podle informací, které byly dne 15. července 2013 obdrženy od řeckých orgánů, se finanční poradce obrátil na značný počet zahraničních a řeckých bank a investorů a pouze čtyři největší řecké banky předložily konečné nabídky. Na základě skutečnosti, že se finanční poradce obrátil na značný počet bank, může Komise vyvodit závěr, že nabídkové řízení bylo otevřené a nediskriminační. Nabídka banky byla vzhledem k částce a druhu nabídky považována za nejlepší.
(236)
Konkrétněji banka souhlasila s tím, že fond HFSF zaplatí celkovou částku 681 milionů EUR ve formě nově vydaných kmenových akcií. Druhá nejvyšší nabídka byla nabídka hotovosti ve výši 500 milionů EUR. Byla tedy o 26,58 % nižší než nabídka banky. Podle dopisu Řecké banky ze dne 8. července 2013 nelze nabídku hotovosti předloženou domácí bankou zohlednit, pokud je tato banka dosud závislá na financování z Eurosystému, a zejména pokud je příjemcem nouzové pomoci v oblasti likvidity. Druhá nejvyšší nabídka tudíž nesplňovala požadavky Řecké banky.
(237)
Rovněž je třeba podotknout, že podle prodejní smlouvy fond HFSF obdržel 1 418,75 milionů nových kmenových akcií banky za nabídkovou cenu 0,48 EUR za akcii (124). Účast fondu HFSF v bance vzrostla z 93,55 % na 95,23 %.
(238)
Komise proto dospěla k závěru, že nákup nepředstavuje podporu pro kupujícího.
6.2.1.6 Závěr o existenci podpory
(239)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že opatření T, TT, NTT1 a NTT2 představují státní podporu. Pokud jde o opatření T, Komise dospěla k závěru, že podpora zvýhodnila činnosti banky T, neboť tyto činnosti byly převedeny na banku TT a později na banku New TT. Pokud jde o opatření TT, Komise dospěla k závěru, že zvýhodnilo činnosti banky TT, které byly převedeny na banku New TT. Příjemcem opatření NTT1 a NTT2 je banka New TT.
(240)
Komise proto dospěla k závěru, že na ekonomické činnosti banky T, které převzala banka TT a později banka New TT, byla poskytnuta rekapitalizační podpora ve výši 677 milionů EUR, zatímco na činnosti prováděné bankou TT, které převzala banka New TT, byla poskytnuta státní podpora ve formě kapitálové podpory ve výši 4 457,96 milionů EUR (opatření TT, NTT1 a NTT2).
Tabulka 10
Přehled celkové podpory obdržené bankami T, TT a New TT
Příjemce podpory
Opatření
Popis
Částka podpory (v milionech EUR)
Činnosti banky T
T
Financování mezery ve financování z T na TT
677
Činnosti banky TT
TT
Rekapitalizace
224,96
Činnosti banky New TT
NTT1
Financování mezery ve financování z banky TT na New TT
3 732,6
NTT2
Počáteční základní kapitál
500
6.2.2 Právní základ pro posouzení slučitelnosti
(241)
Ustanovení č. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy zmocňuje Komisi, aby podpory považovala za slučitelné s vnitřním trhem, pokud mají „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“.
(242)
Jak je vysvětleno v 199. a 200. bodě odůvodnění, právním základem pro posouzení opatření podpory pro řecké banky by v současnosti měl být čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(243)
Jak je vysvětleno ve 201. bodě odůvodnění, aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti: musí být vhodná, nezbytná a přiměřená.
(244)
Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(245)
Sdělení o rekapitalizaci (125) stanoví další pokyny k úrovni protiplnění požadované u státních kapitálových injekcí.
(246)
Na závěr Komise ve sdělení o restrukturalizaci (126) vysvětlila, jak bude posuzovat plány restrukturalizace. Při posuzování plánu restrukturalizace bank podle sdělení o restrukturalizaci Komise zohlední všechna opatření uvedená v tabulce 8.
6.2.3 Slučitelnost opatření podpory se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
6.2.3.1 Slučitelnost opatření T se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
(247)
Pokud jde o opatření T, v rozhodnutí o bance T Komise konstatovala, že zásah splňuje požadavky čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, a rozhodla, že zásah je slučitelný s vnitřním trhem z důvodů finanční stability po dobu šesti měsíců od data přijetí uvedeného rozhodnutí. Řecké orgány do konce tohoto šestiměsíčního období nepředložily aktualizovaný plán restrukturalizace banky TT, který by zohlednil začlenění činností banky T do banky TT. V 83. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT však Komise konstatovala, že toto opomenutí je pochopitelné, neboť mezitím bylo přijato rozhodnutí o vyřešení krizové situace banky TT. Vzhledem k tomu, že řecké orgány v lednu 2013 předložily plán restrukturalizace banky New TT a v březnu 2013 jej aktualizovaly, přičemž jak původní plán, tak aktualizace se zabývají činnostmi, které byly převedeny z banky T na banku TT, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT opatření T dočasně schválila jako podporu na záchranu, dokud nebude přijato konečné rozhodnutí o opatřeních T, TT, NTT1 a NTT2.
6.2.3.2 Slučitelnost opatření TT se sdělením o bankovnictví z roku 2008
(248)
Již v rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 (127) dospěla Komise k závěru, že opatření TT, jež bylo poskytnuto v květnu 2009 v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí režimu podpor pro řecké banky, je slučitelnou podporou na záchranu podle sdělení o bankovnictví z roku 2008. Rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 neodkazovalo na sdělení o rekapitalizaci, jelikož toto sdělení tehdy ještě nebylo přijato.
6.2.3.3 Slučitelnost opatření NTT1 a NTT2 se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o rekapitalizaci
(249)
Již v rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT Komise dočasně schválila opatření NTT1 a NTT2 jako podporu na záchranu.
6.2.4 Slučitelnost opatření T, TT, NTT1 a NTT2 se sdělením o restrukturalizaci
6.2.4.1 Neexistence odpovídajícího protiplnění za podporu: je třeba je zohlednit v rámci posouzení podle sdělení o restrukturalizaci
(250)
Ve 45. bodě odůvodnění rozhodnutí o bance T Komise poznamenala, že fondy HDIGF a HFSF pravděpodobně nezískají zpět žádné prostředky a že financování mezery ve financování z banky T na banku TT se proto podobá grantu. Kromě toho, jak konstatuje 101. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT, fond HFSF může očekávat, že získá zpět pouze část svého vkladu počátečního základního kapitálu ve výši 500 milionů EUR (opatření NTT2). Kromě toho Komise poznamenala, že fondu HFSF nebude poskytnuto žádné protiplnění za financování mezery z banky TT na banku New TT (opatření NTT1) a že existuje jen velmi nízká pravděpodobnost, že fond HFSF získá zpět část z 3,7 miliard EUR. Na závěr Komise podotýká, že stát s nejvyšší pravděpodobností nezíská zpět žádnou částku v souvislosti s opatřením TT, neboť jeho akciové pohledávky týkající se preferenčních akcií vydaných v květnu 2009 zůstaly v bance TT, která vyhlásila úpadek.
(251)
Jak je uvedeno v 77. a 102. bodě odůvodnění o zahájení řízení s bankou New TT, neexistence protiplnění vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže.
6.2.4.2 Zajištění dlouhodobé životaschopnosti činností banky New TT prostřednictvím prodeje
(252)
Bod 21 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že pokud se úvěrová instituce v obtížích nemůže hodnověrně vrátit k dlouhodobé životaschopnosti, mělo by se uvažovat o její řádné likvidaci či dražbě.
(253)
V oddíle 3.2.4.1 rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT Komise vyjádřila vážné pochybnosti o tom, zda je banka New TT schopna sama obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost a zda dokáže dosáhnout plánovaného růstu příjmů. Kromě toho poukázala na to, že banka New TT přijala pouze omezený počet opatření k tvorbě zisku a že nepřijala opatření ke snížení nákladů na zaměstnance a k racionalizaci sítě poboček. Rovněž poukázala na součinnost, jíž by mohlo být dosaženo začleněním banky New TT do většího finančního subjektu.
(254)
V tomto ohledu bod 17 sdělení o restrukturalizaci vysvětluje, že pokud je kupující podnik životaschopný a schopný převzetí banky ve špatném finančním stavu absorbovat, pak může prodej banky ve špatném finančním stavu jiné finanční instituci přispět k obnovení dlouhodobé životaschopnosti a napomoci obnovení důvěry na trhu. Kromě toho byl s ohledem na veřejný zájem a finanční stabilitu, jakož i na ochranu aktiv fondu HFSF prodej banky New TT podle Memoranda o hospodářské a finanční politice prioritní akcí.
(255)
Jak je uvedeno v oddíle 7.5.2, banku lze na základě jejího plánu restrukturalizace považovat za životaschopný subjekt. Díky tomu, že činnosti banky New TT byly převedeny na banku, je proto možné zachovat dlouhodobou životaschopnost těchto činností. Banka New TT přestává existovat jako samostatný konkurent. Dne 14. dubna 2014 byla dokončena provozní fúze banky New TT a banky. Bude o několik poboček zeštíhlena síť poboček s názvem „Hellenic Postbank“ (banka si hodlá značku „Hellenic Postbank“ ponechat pro některé pobočky, zatímco značka „T-bank“ zanikne a síť poboček „T-bank“ bude zakrátko zcela uzavřena) a správní a jiné centrální funkce banky New TT budou v plném rozsahu operačně začleněny do banky. Komise dospěla k závěru, že plán restrukturalizace zaručuje, že bude provedena hloubková restrukturalizace vyžadovaná v důsledku nedostatečného protiplnění.
6.2.4.3 Vlastní příspěvek a sdílení zátěže
(256)
Obavy Komise vyjádřené v 99. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT, zda náklady na restrukturalizaci v důsledku toho, že se banka New TT restrukturalizovala samostatně, nevzrostly, byly rozptýleny režimem dobrovolného odchodu z trhu (128), který banka New TT samostatně provedla v červenci 2013, a prodejem banky New TT bance. Přesněji řečeno, racionalizace sítě poboček, plné začlenění banky T a plné provozní začlenění banky New TT do banky minimalizují náklady na restrukturalizaci.
(257)
Pokud jde o sdílení zátěže akcionáři a držiteli podřízeného dluhu, Komise již v 100. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT stanovila, že akcionáři a držitelé podřízeného dluhu nebyli převedeni do banky New TT, ale zůstali v bance TT, tedy v subjektu, který vyhlásil úpadek. Komise proto měla za to, že bylo zajištěno dostatečné sdílení zátěže akcionáři a držiteli podřízeného dluhu.
(258)
Z toho důvodu se Komise domnívá, že náklady na restrukturalizaci jsou omezeny na minimum a že bylo dosaženo dostatečného sdílení zátěže. Jak již bylo vysvětleno v 251. bodě odůvodnění, neexistence protiplnění však vyvolává potřebu hloubkové restrukturalizace jak z hlediska opatření pro zajištění životaschopnosti, tak opatření, která by omezila narušování hospodářské soutěže.
6.2.4.4 Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže
(259)
Pokud jde o opatření, která mají omezit narušování hospodářské soutěže, bod 30 sdělení o restrukturalizaci stanoví: „Jako východisko pro posouzení, zda jsou taková opatření potřebná, považuje Komise velikost, rozsah a dosah činností, které by dotyčná banka vyvíjela při provádění hodnověrného plánu restrukturalizace. Povaha a forma takových opatření bude záležet na dvou kritériích: zaprvé na výši podpory a podmínkách a okolnostech, za kterých byla podpora udělena, a zadruhé na vlastnostech trhu či trhů, na kterých bude banka přijímající podporu působit.“
(260)
Pokud jde o částku obdržené podpory, Komise připomíná, že v 104. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT poznamenala, že banka New TT obdržela podporu ve výši 4,6 miliard EUR (opatření NTT1 a NTT2), což představuje více než 70 % rizikově vážených aktiv banky TT a více než 90 % rizikově vážených aktiv banky New TT. Kromě toho Komise konstatovala, že banka TT (tedy právní subjekt, jenž dříve provozoval činnosti, které převzala banka New TT) dříve obdržela podporu v rámci režimu podpor pro řecké banky (129). Banka TT obdržela první kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR ve formě preferenčních akcií (opatření TT), což se rovnalo 2,9 % jejích tehdejších rizikově vážených aktiv. Kromě toho po vyřešení krizové situace banky T obdržely činnosti banky T, které byly převedeny na banku TT, podporu na řešení problémů ve výši přibližně 678 milionů EUR (opatření T), což se rovnalo 37,7 % rizikově vážených aktiv banky T k referenčnímu datu fúze (31. března 2011). Takovéto částky podpory v kombinaci s neexistencí protiplnění vyvolávají nutnost hloubkové restrukturalizace.
(261)
Na druhé straně Komise v 104. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT poukázala na okolnosti, za nichž byla podpora poskytnuta. Přesněji řečeno, značná část ztrát, které vznikly bance TT v posledních letech, podle všeho nepochází z riskování, ale z držení dluhopisů ŘSDL. Komise rovněž konstatovala, že vysoké ztráty z úvěrů poskytovaných domácnostem a společnostem jsou zapříčiněny především mimořádně hlubokou a dlouhou recesí, nikoli riskantním poskytováním úvěrů. Zdá se tedy, že podpora jen málo narušuje hospodářskou soutěž. Komise však konstatovala, že banka TT v poměru ke své velikosti drží mnohem více dluhopisů ŘSDL než jiné řecké banky, což je faktor, v němž se projevuje nepřiměřené riskování.
(262)
Jak již bylo podotknuto, banka New TT přestává existovat jako samostatný konkurent, který samostatně určuje svou politiku. Plán restrukturalizace banky vychází z předpokladů plného začlenění banky New TT do banky, a to i přesto, že banka bude pro některé pobočky a produkty nadále používat značku „Hellenic Postbank“.
(263)
Pokud jde o trh, na němž banka New TT provozovala svoji činnost, Komise v 106. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s bankou New TT uvedla, že banka TT je středně velká (přibližně 6 % z hlediska vkladů) a že aktiva a závazky banky TT, které byly převedeny na banku New TT, jsou ve srovnání s velikostí řeckého bankovního systému poměrně malé. Proto dospěla k závěru, že navzdory výjimečně vysoké částce podpory lze narušení hospodářské soutěže způsobená tím, že bance New TT byla poskytnuta podpora, považovat za omezená.
(264)
Plánované zeštíhlení sítě poboček „Hellenic Postbank“, v jehož rámci došlo ke snížení celkového počtu poboček ze 196 na 50 (130), dále potvrzuje posouzení uvedené v 263. bodě odůvodnění, že narušení hospodářské soutěže v důsledku podpory poskytnuté bance New TT lze považovat spíše za omezená.
(265)
Kromě toho byly činnosti banky New TT nabídnuty konkurentům v otevřené a nediskriminační aukci.
(266)
Značná část opatření podpory NTT1 a NTT2 byla nezbytná v důsledku prominutí dluhu ve prospěch státu (ve formě programu PSI) a kvůli mimořádně dlouhé recesi, spíše než v důsledku nevhodných úvěrových praktik. Kromě toho byl rozsah činností banky New TT malý, proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační a banka New TT nebude nadále existovat jako samostatný konkurent. Proto Komise dospěla k závěru, že navzdory vysoké částce podpory a neexistenci odpovídajícího protiplnění za poskytnutou státní podporu nedochází k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
6.2.4.5 Závěr ohledně slučitelnosti opatření T, TT, NTT1 a NTT2 se sdělením o restrukturalizaci
(267)
Komise dospěla k závěru, že prodej banky New TT bance a související restrukturalizace zaručují dlouhodobou životaschopnost banky New TT, omezují podporu na nezbytné minimum a brání neoprávněnému narušování hospodářské soutěže.
(268)
Všechna opatření podpory uvedená v tabulce 8 by měla být prohlášena za slučitelná s vnitřním trhem.
7. POSOUZENÍ PODPORY POSKYTNUTÉ BANCE
7.1 EXISTENCE A ČÁSTKA PODPORY
(269)
Komise musí stanovit existenci státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.1.1 Existence podpory v opatřeních poskytnutých v rámci režimu podpor pro řecké banky
7.1.1.1 Státní podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů (opatření L1)
(270)
Již v rozhodnutích, jimiž schvaluje a prodlužuje režim podpor pro řecké banky (131), Komise stanovila, že podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci tohoto režimu představuje podporu. Nesplacená částka záruk dosáhla k 15. dubnu 201113 600 milionů EUR a ke 30. listopadu 201313 932 milionů EUR. Budoucí podpora v oblasti likvidity poskytnutá v rámci režimu bude rovněž představovat státní podporu.
7.1.1.2 Státní rekapitalizace poskytnutá v rámci režimu rekapitalizace (opatření A)
(271)
Již v rozhodnutí ze dne 19. listopadu 2008 o režimu podpor pro řecké banky Komise konstatovala, že rekapitalizace, které mají být provedeny v rámci rekapitalizačního opatření, které je součástí uvedeného režimu, budou představovat podporu. Banka obdržela 950 milionů EUR ve formě preferenčních akcií, které představují přibližně 2 % rizikově vážených aktiv banky (132).
(272)
V roce 2010 Řecko provedlo řadu změn v technických parametrech těchto preferenčních akcií. Vzhledem k tomu, že změny zvyšují protiplnění ze strany státu a zavádějí automatické navýšení kuponu o 2 % ročně, pokud nejsou preferenční akcie splaceny do pěti let, Komise dospěla k závěru, že změny v technických parametrech neposkytují bance žádnou výhodu, a tudíž nezahrnují dodatečnou státní podporu.
7.1.2 Existence podpory v případě pomoci NPL se státní zárukou (opatření L2)
(273)
Komise v 51. bodě sdělení o bankovnictví z roku 2008 objasnila, že poskytují-li centrální banky finanční prostředky finančním institucím, nejedná se o podporu, pokud jsou splněny čtyři kumulativní podmínky týkající se solventnosti finanční instituce, zajištění facility, úrokové sazby účtované finanční instituci a neexistence protizáruky státu. Vzhledem k tomu, že pomoc NPL se státní zárukou, která byla poskytnuta bance, čtyři zmíněné kumulativní podmínky nesplňuje, zejména proto, že obsahuje státní záruku a je udělena ve spojení s dalšími opatřeními podpory, představuje státní podporu.
(274)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou splňuje podmínky vymezené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Zaprvé, protože toto opatření zahrnuje státní záruku ve prospěch Řecké banky, veškeré ztráty ponese stát. Opatření tudíž využívá státní zdroje. Pomoc NPL umožňuje bankám získat finanční prostředky v době, kdy nemají přístup k velkoobchodním trhům financování a k řádným operacím Eurosystému zaměřeným na refinancování. Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou poskytnutá bance tudíž banku zvýhodňuje. Vzhledem k tomu, že je pomoc NPL omezena na bankovní sektor, opatření je selektivní. A jelikož NPL se státní zárukou umožňuje bance, aby nadále provozovala své činnosti na trhu, a brání jí v tom, aby se dostala do insolvence a musela opustit trh, narušuje hospodářskou soutěž. Vzhledem k tomu, že banka působí v jiných členských státech a že finanční instituce z jiných členských států působí nebo by mohly mít zájem působit v Řecku, výhoda poskytnutá bance ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
(275)
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2) představuje státní podporu. Částka pomoci NPL se státní zárukou se postupem času měnila. K 31. prosinci 2012 dosáhla přibližně 12 miliard EUR.
7.1.3 Existence podpory v opatřeních poskytnutých prostřednictvím HFSF
7.1.3.1 První překlenovací rekapitalizace (opatření B1)
(276)
Již v oddíle 5.1 rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise dospěla k závěru, že první překlenovací rekapitalizace představuje státní podporu. Obdržený kapitál dosáhl částky 3 970 milionů EUR.
7.1.3.2 Druhá překlenovací rekapitalizace (opatření B2)
(277)
Opatření B2 bylo provedeno s využitím zdrojů fondu HFSF, které, jak je vysvětleno v 47. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, zahrnují státní zdroje.
(278)
Pokud jde o existenci výhody, opatření B2 zvýšilo kapitálový poměr banky na úroveň, která jí umožňuje nadále fungovat na trhu a zajišťuje jí přístup k finančním prostředkům Eurosystému. Kromě toho protiplnění za opatření B2 je tvořeno úroky z obligací EFSF a dodatečným poplatkem ve výši 1 %. Jelikož protiplnění je zjevně nižší než protiplnění u podobných kapitálových nástrojů na trhu, banka by za těchto podmínek zcela jistě nedokázala na trhu získat takový kapitál. Proto opatření B3 poskytlo bance výhodu ze státních zdrojů. Vzhledem k tomu, že opatření bylo k dispozici pouze bance, mělo selektivní povahu.
(279)
V důsledku opatření B2 bylo posíleno postavení banky, neboť bance byly poskytnuty finanční prostředky nutné k tomu, aby nadále plnila kapitálové požadavky, což vedlo k narušení hospodářské soutěže. Jelikož banka působí na jiných evropských bankovních trzích a jelikož v Řecku působí finanční instituce z jiných členských států, a to zejména na pojistném trhu, opatření B2 rovněž pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy.
(280)
Komise považuje opatření B2 za státní podporu. Bylo jako podpora oznámeno vnitrostátními orgány. Obdržený kapitál dosáhl částky 1 341 milionů EUR.
7.1.3.3 Písemný závazek (opatření B3)
(281)
V rámci opatření B3 se fond HFSF zavázal, že bance poskytne dodatečný kapitál nutný k dokončení rekapitalizace banky, a to v částce požadované Řeckou bankou v rámci zátěžového testu v roce 2012. Fond HFSF obdrží své zdroje od státu. Komise proto dospěla k závěru, že písemný závazek využívá státní prostředky. Okolnosti, za nichž může fond HFSF poskytnout finančním institucím podporu, jsou přesně vymezeny a omezeny řeckým právním řádem. Proto lze použití těchto státních prostředků přičíst státu. HFSF se zavázal, že bance poskytne dodatečný kapitál ve výši až 528 milionů EUR.
(282)
Písemný závazek poskytl bance výhodu, neboť ujistil její vkladatele, že banka bude schopna získat celou částku kapitálu, kterou získat musela, tedy že jí fond HFSF poskytne kapitál, pokud se jí nepodaří získat jej na trhu. Závazek také usnadňuje získání soukromého kapitálu na trhu, protože investoři mají jistotu, že pokud banka nedokáže získat část kapitálu na trhu, fond HFSF jí jej poskytne. Žádný soukromý investor by nebyl poskytl jakýkoli závazek dříve, než by byly známy podmínky rekapitalizace, a v té době banka neměla přístup ke kapitálovému trhu.
(283)
Jelikož banka působí na jiných evropských bankovních trzích a jelikož v Řecku působí finanční instituce z jiných členských států, a to zejména na pojistném trhu, opatření B3 rovněž pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy a naruší hospodářskou soutěž.
(284)
Opatření B3 proto představuje podporu a dne 27. prosince 2012 bylo řeckými orgány jako takové oznámeno.
7.1.3.4 Jarní rekapitalizace v roce 2013 (opatření B4)
(285)
Jarní rekapitalizace v roce 2013 (opatření B4) spočívá v přeměně první a druhé překlenovací rekapitalizace (opatření B1 a B2) a písemného závazku (opatření B3) na rekapitalizaci trvalou ve výši 5 839 milionů EUR v kmenových akciích. Jelikož opatření B4 spočívá v přeměně podpory, která již byla poskytnuta, zahrnuje státní prostředky, ale nezvyšuje nominální částku podpory. Opatření však zvyšuje výhodu banky (a tudíž narušení hospodářské soutěže), protože jde o trvalou, nikoli dočasnou rekapitalizaci jako v případě opatření B1 a B2. Ve srovnání s opatřením B3, které představuje pouhý závazek, a nikoli skutečnou rekapitalizaci, opatření B4 zvýšilo kapitálovou přiměřenost banky, a proto bance poskytlo další výhodu.
(286)
Komise podotýká, že tato podpora nebyla poskytnuta všem bankám, které provozují svoji činnost v Řecku. Pokud jde o narušení hospodářské soutěže a dopad na obchod, Komise např. podotýká, že podpora umožnila bance nadále provádět operace v jiných členských státech, např. v Rumunsku nebo Bulharsku. Likvidace banky by bývala vedla k ukončení jejích činností v zahraničí, a to prostřednictvím likvidace těchto činností nebo prodejem podniků. Kromě toho banka svými pojišťovacími činnostmi v Řecku konkuruje činnostem dceřiných společností pojišťoven z jiných členských států. Opatření proto narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod mezi členskými státy. Opatření B4 tudíž představuje státní podporu.
7.1.3.5 Závěr o opatřeních B1, B2, B3 a B4
(287)
Opatření B1, B2, B3 a B4 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Částka státní podpory zahrnuté v opatřeních B1, B2, B3 a B4 činí 5 839 milionů EUR, což se rovnalo částce státní podpory, kterou fond HFSF skutečně vyplatil bance.
(288)
Bod 31 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že kromě absolutní částky podpory musí Komise zohlednit podporu „ve vztahu k rizikově váženým aktivům banky“. Opatření B1, B2, B3 a B4 byla poskytnuta v průběhu jednoho roku, a to od dubna 2012 do května 2013. Během tohoto období se rizikově vážená aktiva banky změnila. Vyvstává tedy otázka, jaká úroveň rizikově vážených aktiv by se měla použít, zda úroveň, která existovala na začátku období, nebo úroveň na jeho konci. Opatření B1, B2, B3 a B4 mají pokrýt kapitálovou potřebu, kterou vymezila Řecká banka v březnu 2012 (zátěžový test z roku 2012). Jinými slovy, kapitálové potřeby pokryté uvedenými opatřeními existovaly již v březnu 2012. Komise se tudíž domnívá, že by se částka podpory zahrnuté v opatřeních B1, B2, B3 a B4 měla srovnat s rizikově váženými aktivy banky k 31. březnu 2012. Rovněž připomíná, že Řecká banka v období po březnu 2012 do jarní rekapitalizace v roce 2013 nezohledňovala akvizice řeckých bank s cílem upravit - nahoru nebo dolů - jejich kapitálové potřeby. Tento faktor dále prokazuje, že opatření B1, B2, B3 a B4 byla opatření podpory související s oblastí působnosti banky k 31. březnu 2012.
(289)
První a druhá překlenovací rekapitalizace a písemný závazek společně dosáhly částky 5 839 milionů EUR. Tato částka představuje 13,8 % rizikově vážených aktiv banky k 31. březnu 2012.
7.1.3.6 Rekapitalizační závazek z roku 2014 (opatření C)
(290)
Dne 31. března 2014 banka od fondu HFSF obdržela písemný závazek, že se fond HFSF bude podílet na navýšení základního kapitálu banky částkou až 2 864 milionů EUR (opatření C). Z důvodů vysvětlených ve 277. bodě odůvodnění uvedené opatření zahrnuje využití státních prostředků. Uvedené opatření banku zvýhodňuje, neboť zaručuje, že banka získá kapitál, který potřebuje, což vkladatelům poskytne jistotu a banka bude moci snadněji získat kapitál od soukromých investorů.
(291)
Pokud soukromí investoři neupíší celou částku kapitálového navýšení, fond HFSF musí do banky vložit kapitál na základě písemného závazku. Takový kapitálový vklad by ve srovnání s písemným závazkem představoval pro banku větší výhodu. Na rozdíl od pouhého písemného závazku skutečná kapitálová injekce zvyšuje kapitálovou přiměřenost banky.
(292)
Ani písemný závazek, ani jeho potenciální provedení ve formě skutečného kapitálového vkladu nesplňují zásadu investora v tržním hospodářství. I v případě, že by fond HFSF koupil nové akcie za stejnou cenu jako soukromí investoři, okolnosti účasti fondu HFSF se značně liší od okolností soukromých investorů, kteří upíší nové akcie. Ještě předtím, než se k nákupu akcií formálně zavázal jakýkoli soukromý investor, se fond HFSF zavázal, že bude-li to nutné, upíše celé navýšení základního kapitálu. Soukromí investoři, kteří kupují nové akcie, budou mít jistotu, že banka v každém případě získá celou částku potřebného kapitálu, protože fond HFSF bude sloužit jako pojistka a koupí všechny akcie, které neupsali soukromí investoři. Zadruhé, fond HFSF se navýšení zúčastní pouze tehdy, pokud nebude existovat dostatečná poptávka ze strany soukromých investorů na spodní hranici oznámeného cenového rozpětí. Fond HFSF tak poskytne bance kapitál, který banka nebude moci získat na trhu za stejnou cenu za akcii. V důsledku toho fond HFSF poskytuje kapitál v částce nebo za cenu, které nelze získat trhu.
(293)
Jelikož bylo opatření C poskytnuto pouze bance, je selektivní. Pozice banky byla posílena, protože jí byly poskytnuty finanční zdroje nutné k tomu, aby splnila regulační kapitálové požadavky stanovené Řeckou bankou. Opatření C tudíž bance poskytuje výhodu, která narušuje hospodářskou soutěž. Jelikož banka působí na jiných evropských bankovních trzích a jelikož v Řecku působí finanční instituce z jiných členských států, a to zejména na pojistném trhu, opatření C rovněž pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy.
(294)
Rekapitalizační závazek z roku 2014 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Částka podpory zahrnuté v uvedeném opatření činí 2 864 milionů EUR, což představuje 7,5 % rizikově vážených aktiv banky k 31. prosinci 2013 (133).
(295)
Pokud HFSF bance v rámci plnění zmíněného závazku skutečně poskytne kapitálový vklad, zvýší se tím zvýhodnění banky a zesílí narušení hospodářské soutěže, nevzroste však nominální částka podpory (134).
7.1.4 Závěr o existenci a celkové částce obdržené podpory
(296)
Opatření A, B1, B2, B3, B4 a C představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Tabulka 11
Přehled celkové podpory obdržené bankou
Ref.
Opatření
Druh opatření
Částka podpory
Podpora/rizikově vážená aktiva
A
Preferenční akcie
Kapitálová podpora
950 milionů EUR
2 %
B1 B2 B3 B4
První překlenovací rekapitalizace
Druhá překlenovací rekapitalizace
Písemný závazek
Jarní rekapitalizace v roce 2013
Kapitálová podpora
5 839 milionů EUR
13,8 %
C
Písemný závazek z roku 2014
Závazek poskytnout kapitálovou podporu
2 864 milionů EUR
7,5 %
Celková kapitálová podpora poskytnutá bance
9 653 milionů EUR
15,8 %
Celkový kapitál vyplacený bance
6 789 milionů EUR [mohlo by jít až o 9 653 milionů EUR, pokud bude fond HFSF muset poskytnout celou částku kapitálového navýšení, k němuž došlo v dubnu 2014]
23,7 %
Ref.
Opatření
Druh opatření
Nominální částka podpory
L1
Podpora v oblasti likvidity
Záruka
13 932 milionů EUR
k 30. listopadu 2013
L2
Nouzová pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou
Finanční prostředky a záruka
12 000 milionů EUR
k 31. prosinci 2012
Celková podpora v oblasti likvidity poskytnutá bance
25 932 milionů EUR
7.2 PRÁVNÍ ZÁKLAD PRO POSOUZENÍ SLUČITELNOSTI
(297)
Jak konstatuje 200. bod odůvodnění, právním základem pro posouzení opatření podpory by měl být čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy (135).
(298)
Během finanční krize Komise vyvinula kritéria slučitelnosti pro různé druhy opatření podpory. Zásady pro posuzování opatření podpory byly poprvé stanoveny ve sdělení o bankovnictví z roku 2008.
(299)
Pokyny k rekapitalizačním opatřením jsou vymezeny ve sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011.
(300)
Sdělení o rekapitalizaci definuje přístup, který Komise zaujala k posuzování plánu restrukturalizace, a zejména stanoví, že je nutné obnovit životaschopnost, zaručit řádný příspěvek ze strany příjemce podpory a omezit narušování hospodářské soutěže.
(301)
Tento rámec byl dokončen sdělením o bankovnictví z roku 2013, které se vztahuje na opatření podpory oznámená po 1. srpnu 2013.
7.2.1 Právní základ pro posouzení slučitelnosti podpory v oblasti likvidity poskytnuté bance (opatření L1).
(302)
Podpora v oblasti likvidity, kterou již banka obdržela, byla s konečnou platností schválena sledem rozhodnutí, jimiž se schvalují opatření v rámci režimu podpor pro řecké banky a změny a prodloužení tohoto režimu (136). Jakákoli budoucí podpora v oblasti likvidity ve prospěch banky bude muset být poskytnuta v rámci režimu řádně schváleného Komisí. Podmínky takové podpory bude muset ještě před poskytnutím schválit Komise, a proto je není třeba v tomto rozhodnutí dále posuzovat.
7.2.2 Právní základ pro posouzení slučitelnosti preferenčních akcií (opatření A)
(303)
Rekapitalizace provedená v roce 2009 formou preferenčních akcií (opatření A) byla provedena v rámci rekapitalizačního opatření, které bylo schváleno v roce 2008 jako součást režimu podpor pro řecké banky podle sdělení o bankovnictví z roku 2008. Proto není nutné je znovu posuzovat podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 a je pouze třeba je posoudit podle sdělení o restrukturalizaci.
7.2.3 Právní základ pro posouzení slučitelnosti pomoci NPL se státní zárukou (opatření L2)
(304)
Slučitelnost nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou (opatření L2) by měla být nejprve posouzena na základě sdělení o bankovnictví z roku 2008 a sdělení o prodloužení z roku 2011. Jakákoli pomoc NPL se státní zárukou poskytnutá po 1. srpnu 2013 spadá do působnosti sdělení o bankovnictví z roku 2013.
7.2.4 Právní základ pro posouzení slučitelnosti rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4)
(305)
Slučitelnost rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4), zejména pokud jde o protiplnění, by měla být nejprve posouzena na základě sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011. V rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda je opatření B1 slučitelné s uvedenými sděleními. Uvedená opatření, jelikož byla provedena před 1. srpnem 2013, nespadají do působnosti sdělení o bankovnictví z roku 2013. Slučitelnost rekapitalizací provedených fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) by se rovněž měla posoudit na základě sdělení o restrukturalizaci.
7.2.5 Právní základ pro posouzení slučitelnosti rekapitalizačního závazku z roku 2014 (opatření C)
(306)
Slučitelnost rekapitalizačního závazku z roku 2014 (opatření C) by se měla posoudit na základě sdělení o bankovnictví z roku 2013, které stanoví nové požadavky, pokud jde o příspěvek podřízených věřitelů a odměňování vedoucích pracovníků a na základě sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011. Slučitelnost opatření C by se rovněž měla posoudit na základě sdělení o restrukturalizaci.
7.3 SOULAD OPATŘENÍ L2 SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2008, SDĚLENÍM O PRODLOUŽENÍ Z ROKU 2011 A SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2013
(307)
Aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti: musí být vhodná, nezbytná a přiměřená.
(308)
Jelikož řeckým bankám byl odepřen přístup k velkoobchodním trhům a staly se zcela závislé na financování centrální bankou, jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění, a protože si banka nemohla půjčit dostatečné finanční prostředky prostřednictvím řádných operací zaměřených na refinancování, banka potřebovala pomoc NPL se státní zárukou, aby získala dostatečnou likviditu, a tím se vyhnula selhání. Komise považuje opatření L2 za vhodný mechanismus k nápravě vážného narušení, které by bývalo mohlo být způsobeno selháním banky.
(309)
Vzhledem k tomu, že v souvislosti s nouzovou pomocí v oblasti likvidity se státní zárukou vznikají bance poměrně vysoké náklady financování, je banka dostatečně motivována, aby se při rozvoji svých činností na tento zdroj financování nespoléhala. Banka musela zaplatit úroky o […] bazických bodů vyšší než u řádných operací Eurosystému zaměřených na refinancování. Kromě toho banka musela zaplatit státu poplatek za záruku ve výši […] bazických bodů. Ve výsledku jsou tak celkové náklady banky na nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou mnohem vyšší než běžné náklady na refinancování ze strany banky ECB. Zejména rozdíl mezi náklady banky na pomoc NPL se státní zárukou a běžnými náklady na refinancování ze strany banky ECB je vyšší než úroveň poplatku za záruku požadovaná sdělením o prodloužení z roku 2011. To znamená, že celkové protiplnění účtované státem lze považovat za dostatečné. Pokud jde o částku pomoci NPL se státní zárukou, Řecká banka a banka ECB ji pravidelně přezkoumávají na základě skutečných potřeb banky. Bedlivě sledují její využívání a zaručují, že je omezena na nezbytné minimum. Proto opatření L2 neposkytuje bance nadměrnou likviditu, kterou by banka mohla použít k financování činností, které narušují hospodářskou soutěž. Pomoc je omezena na minimální nezbytnou částku.
(310)
Tato důkladná kontrola využívání nouzové pomoci v oblasti likvidity se státní zárukou a pravidelné ověřování, zda je použití pomoci omezeno na minimum, rovněž zaručují, že je tato likvidita přiměřená a že nevede k neoprávněnému narušování hospodářské soutěže. Komise také podotýká, že se Řecko zavázalo provést řadu opatření ke snížení negativních vedlejších účinků, jejichž analýza je uvedena v oddíle 7.6 a která dále zaručují, že banka co nejdříve přestane být na podpoře v oblasti likvidity závislá a že je taková podpora přiměřená.
(311)
Opatření L2 je tudíž v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2008 a sdělením o prodloužení z roku 2011. Jelikož sdělení o bankovnictví z roku 2013 nezavedlo další požadavky ohledně záruk, opatření L2 je také v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013.
7.4 SOULAD OPATŘENÍ B1, B2, B3 A B4 SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2008, SDĚLENÍM O REKAPITALIZACI A SDĚLENÍM O PRODLOUŽENÍ Z ROKU 2011
(312)
Jak je uvedeno ve 201. bodě odůvodnění, aby byla podpora slučitelná podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy, musí splňovat obecná kritéria slučitelnosti (137): musí být vhodná, nezbytná a přiměřená.
(313)
Sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011 stanoví další pokyny k úrovni protiplnění požadované u státních kapitálových vkladů.
7.4.1 Vhodnost opatření
(314)
Komise má za to, že rekapitalizace provedené fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) jsou vhodné, protože brání úpadku banky. Bez nich by banka nemohla nadále provozovat své činnosti, protože na konci roku 2012 měla záporný vlastní kapitál (138).
(315)
V tomto ohledu Komise v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou poznamenala, že banka je jednou z největších bankovních institucí v Řecku jak z hlediska poskytování úvěrů, tak příjmu vkladů. Jako taková je banka pro Řecko systémově důležitá. Selhání banky by tudíž vážným způsobem narušila Řeckou ekonomiku. Za tehdejších okolností finanční instituce v Řecku jen obtížně získávaly přístup k finančním prostředkům. Tento nedostatek finančních prostředků omezil jejich schopnost poskytovat úvěry řecké ekonomice. V tomto kontextu by narušení ekonomiky bylo bývalo selháním banky ještě prohloubeno. Kromě toho byla opatření B1, B2, B3 a B4 provedena zejména kvůli programu PSI, tedy zcela mimořádné a nepředvídatelné události, a nikoli v důsledku špatného vedení banky či jejího nadměrného riskování. Opatření se tudíž zaměřují především na výsledky programu PSI a přispívají k zachování finanční stability v Řecku.
(316)
V rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise vyjádřila pochybnosti o tom, zda byly neprodleně provedeny všechny možné kroky, aby se zabránilo tomu, že banka bude v budoucnosti znovu potřebovat podporu. Jak je uvedeno v 130. až 132. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Řecko se zavázalo, že provede řadu opatření týkajících se správy a řízení banky a jejích obchodních operací. Jak je popsáno v 102. až 104. a v 111. bodě odůvodnění, banka rovněž komplexně restrukturalizovala své činnosti, přičemž mnohá snížení nákladů a investic již byla provedena. Z tohoto důvodu se pochybnosti ze strany Komise zmírnily.
(317)
V rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou Komise rovněž vyjádřila pochybnosti, zda jsou zavedena dostatečná ochranná opatření pro případ, že by se banka dostala pod kontrolu státu, nebo pokud by si nad ní udrželi kontrolu soukromí akcionáři a většinovou účast by měl stát. Komise konstatuje, že připomínky popsané v 131. a 132. bodě odůvodnění zaručují, že úvěrové operace banky budou probíhat na komerčním základě a denní činnosti budou chráněny před zásahem státu. Rámec vztahů, na němž se dohodly fond HFSF a banka, také zaručuje, že jsou zájmy státu jakožto hlavního akcionáře chráněny před nadměrným riskováním ze strany vedení banky.
(318)
Opatření B1, B2, B3 a B4 tudíž zaručují, že je v Řecku zachována finanční stabilita. Byly také učiněny důležité kroky s cílem minimalizovat budoucí ztráty a zaručit, že činnosti banky nejsou ohrožovány její nevhodnou správou a řízením. Na tomto základě Komise dospěla k závěru, že opatření B1, B2, B3 a B4 jsou vhodná.
7.4.2 Nezbytnost - omezení podpory na minimum
(319)
Podle sdělení o bankovnictví z roku 2008 musí být výše a podoba opatření podpory nezbytné k dosažení cíle. To znamená, že výše kapitálového vkladu musí představovat minimum nezbytné k dosažení cíle.
(320)
Výši kapitálové podpory vypočítala Řecká banka v rámci zátěžového testu tak, aby zaručila, že poměr kmenového kapitálu Tier 1 zůstane v letech 2012-2014 nad určitou úrovní, jak je znázorněno v tabulce 3. Bance tudíž není poskytnut nadměrný kapitál. Jak je vysvětleno ve 316. bodě odůvodnění, byly přijaty kroky s cílem snížit riziko, že banka bude v budoucnosti potřebovat dodatečnou podporu.
(321)
Pokud jde o protiplnění za první a druhou překlenovací rekapitalizaci (opatření B1 a B2), Komise připomíná, že tato opatření byla poskytnuta v květnu 2012 a prosinci 2012 a byla vyplacena ve věcných příspěvcích, konkrétně ve formě dluhopisů EFSF. Fond HFSF přijímal jako protiplnění od data vyplacení těchto dluhopisů EFSF do data jarní rekapitalizace v roce 2013 úroky z dluhopisů EFSF a poplatek ve výši 1 % (139). Jak je zdůrazněno v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou, zmíněné protiplnění je nižší než rozpětí od 7 % do 9 % definované ve sdělení o rekapitalizaci. Období nízkého protiplnění však bylo omezeno na dobu jednoho roku u opatření B1 a pěti měsíců u opatření B2 (tedy až do přeměny překlenovací rekapitalizace na standardní rekapitalizaci v kmenových akciích, tedy opatření B4). Zatímco první a druhá překlenovací rekapitalizace nevedly k oslabení stávajících akcionářů, jarní rekapitalizace v roce 2013, která spočívala v přeměně první a druhé rekapitalizace, akcionáře silně oslabila a jejich podíl na vlastním kapitálu banky klesl na 1,4 %. Tato mimořádná situace, která trvala o data první překlenovací rekapitalizace, byla následně ukončena. Pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou byly tudíž rozptýleny.
(322)
Vzhledem k neobvyklému zdroji obtíží banky, kdy ztráty pocházejí především z prominutí dluhu ve prospěch státu (program PSI a zpětný odkup dluhu, které poskytují státu značnou výhodu, tedy snížení dluhu) a z dopadů dlouhé recese na její domácí trh, může Komise navíc takovou dočasnou odchylku od standardních požadavků na protiplnění stanovených ve sdělení o rekapitalizaci (140) přijmout.
(323)
Opatření B3 spočívalo v závazku poskytnout kapitál. Tento závazek učiněný v prosinci 2012 byl proveden v podobě skutečného kapitálového vkladu v květnu - červnu 2013, tedy o pouhých pět měsíců později. Z toho důvodu a z důvodů stanovených ve 322. bodě odůvodnění je přijatelné, že za tento závazek nebylo vyplaceno žádné protiplnění.
(324)
Pokud jde o opatření B4, podle bodu 8 sdělení o prodloužení z roku 2011 by kapitálové vklady měly být upsány s dostatečnou slevou z ceny akcií po úpravě vzhledem k efektu „zředění“ tak, aby měl stát jistotu přiměřené odměny. Zatímco tato rekapitalizace nezajistila dostatečnou slevu z ceny akcie upravené vzhledem k efektu zředění, ve skutečnosti bylo nemožné dosáhnout značné slevy z teoretické ceny bez práva na upsání (141). Před jarní rekapitalizací v roce 2013 byl kapitál banky záporný a její tržní kapitalizace dosáhla pouze několika stovek milionů eur. Za těchto okolností vyvstává otázka, zda by stávající akcionáři měli být zcela eliminováni. Komise podotýká, že emisní cena byla stanovena na úrovni 50 % slevy z průměrné tržní ceny za padesát dní před stanovením emisní ceny. Komise také konstatuje, že došlo k obrovskému oslabení dřívějších akcionářů, neboť po uvedené rekapitalizaci drželi pouze 1,4 % akcií banky. Proto by uplatnění další slevy z tržní ceny bývalo mělo jen zanedbatelný dopad na protiplnění pro fond HFSF. Vzhledem ke specifické situaci řeckých bank vysvětlené v 322. bodě odůvodnění a ke skutečnosti, že potřeba podpory pochází z prominutí dluhu ve prospěch státu, Komise považuje emisní cenu za dostatečně nízkou.
(325)
Závěr tedy zní, že opatření B1, B2, B3 a B4 jsou nezbytná jako podpora na záchranu jak z hlediska částky, tak formy.
7.4.3 Přiměřenost - opatření ke snížení negativních vedlejších účinků
(326)
Banka obdržela velmi vysokou částku státní podpory. Tato situace může tudíž vážně narušit hospodářskou soutěž. Řecko se však zavázalo, že provede řadu opatření, která mají snížit negativní vedlejší účinky. Závazky zejména stanoví, že operace banky budou nadále probíhat na komerčním základě, jak je vysvětleno v 131. a 132. bodě odůvodnění. Řecko se rovněž zavázalo, že zavede zákaz akvizic a provede řadu odprodejů v zahraničí a také u nebankovních činností v Řecku, jak stanoví 133. bod odůvodnění. Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže budou dále posouzena v oddíle 7.6.
(327)
V bance bude také jmenován kontrolní správce, aby sledoval správné plnění závazků v oblasti správy a řízení společnosti a obchodních operací. Tak se zabrání tomu, aby nedošlo ke škodlivým změnám v obchodní praxi banky, a tím k omezení případných negativních vedlejších účinků.
(328)
A konečně dne 16. dubna 2014 byl Komisi předložen nový komplexní plán restrukturalizace. Tento plán restrukturalizace bude posouzen v oddíle 7.6.
(329)
Závěrem lze říci, že pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou byly rozptýleny. Opatření B1, B2, B3 a B4 jsou s ohledem na bod 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008 přiměřená.
7.4.4 Závěr ohledně souladu rekapitalizací provedených fondem HFSF se sdělením o bankovnictví z roku 2008, sdělením o rekapitalizaci a sdělením o prodloužení z roku 2011
(330)
Komise tudíž dospěla k závěru, že rekapitalizace provedené fondem HFSF (opatření B1, B2, B3 a B4) jsou s ohledem na bod 15 sdělení o bankovnictví z roku 2008, sdělení o rekapitalizaci a sdělení o prodloužení z roku 2011 vhodné, nezbytné a přiměřené.
7.5 SOULAD NÁKUPU BANK NEW TT A NEA PROTON BANKOU SE SDĚLENÍM O RESTRUKTURALIZACI
(331)
Body 23 a 40 sdělení o restrukturalizaci vysvětlují, že akvizice podniků bankami, jimž byla poskytnuta podporu, jsou obvykle v rozporu s povinnostmi snížit náklady na restrukturalizaci a omezit narušování hospodářské soutěže. Kromě toho mohou ohrozit nebo zkomplikovat obnovení životaschopnosti. Komise proto musí posoudit, zda jsou akvizice banky slučitelné se sdělením o restrukturalizaci.
7.5.1 Soulad akvizice banky New TT se sdělením o restrukturalizaci
7.5.1.1 Vliv akvizice banky New TT na dlouhodobou životaschopnost banky
(332)
Z hlediska provozní ziskovosti akvizice provedené bankou pomohou bance obnovit dlouhodobou životaschopnost, neboť spojením dvou bank na stejném zeměpisném trhu vzniká příležitost k realizaci smysluplné synergie, např. ve formě snížení počtu zaměstnanců, uzavření poboček a snížení režijních nákladů. Banka získá klienty a vkladatele a zároveň výrazně sníží náklady na distribuci. Kromě racionalizace centrálních funkcí uzavře většinu poboček „banky T“ a některé pobočky „Hellenic Postbank“.
(333)
Z hlediska likvidní pozice má transakce rovněž příznivý dopad na poměr úvěrů k vkladům banky a snižuje tento poměr z nadměrně vysoké úrovně, protože banka New TT měla výrazně více vkladů než úvěrů. Řecká banka ve svém dopise fondu HFSF ze dne 8. července 2013 zejména podotkla, že banka byla během dvou let před transakcí pod velkým tlakem. Řecká banka konstatovala, že banka ztratila podíly na trhu v Řecku a ve značné míře byla závislá na financování z Eurosystému a na pomoci v oblasti likvidity. V dopise Řecká banka poukazuje na velkou mezeru ve financování, na konsolidovaný poměr úvěrů k vkladům ve výši 132 % a na zhoršené vnímání banky ze strany klientů. V tomtéž dopise Řecká banka uvedla, že akvizice banky New TT bankou by vedla „ke značnému nárůstu vkladů [banky], což by zlepšilo její celkový profil financování, vnímání banky vkladateli a její schopnost přilákat nové vklady za atraktivnějších podmínek, než je tomu v současnosti“.
(334)
Akvizice tudíž přispívá k nápravě likvidní pozice banky, což má zásadní význam pro obnovení její dlouhodobé životaschopnosti. V dopise, který její útvary dne 8. července 2013 zaslaly fondu HFSF, Komise uznala, že akvizice má příznivý dopad. V tomto dopise Komise uvedla, že návrh plánu restrukturalizace bank, který jí Řecko předložilo před akvizicí banky New TT, nesplňuje požadavek na obnovení dlouhodobé životaschopnosti, neboť rozvaha banky byla na konci období restrukturalizace zranitelná. Ve stejném dopise Komise uvedla, že „akvizice [banky New TT], která je bohatá na vklady, je klíčovým faktorem, který přispívá k nápravě rozvahy [banky], a tím k obnovení její dlouhodobé životaschopnosti“. Toto posouzení bylo vzhledem k dopadu takové akvizice na likvidní pozici banky odůvodněné: „Na základě údajů z konce roku 2012 by akvizice okamžitě snížila poměr úvěrů k vkladům ze 155 % na 123 %, a tudíž by mělo být možné splnit [do] konce roku 2017 požadavek [Komise].“
(335)
Komise proto zastává názor, že akvizice má kladný vliv na obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky.
7.5.1.2 Účinek akvizice na částku podpory, kterou banka potřebuje
(336)
V souladu s bodem 23 sdělení o restrukturalizaci by se pomoc na restrukturalizaci neměla použít k nabytí podílů v jiných společnostech, ale výlučně k pokrytí nákladů na restrukturalizaci nezbytných k obnovení životaschopnosti banky.
(337)
Banka zaplatila kupní cenu v nových akciích, a akvizice tudíž nebyla financována prostřednictvím státní podpory. V důsledku toho byla kapitálová potřeba vytvořená platbou kupní ceny ihned pokryta vydáním nových akcií, aby v důsledku platby kupní ceny nedošlo k čistému navýšení kapitálových potřeb banky. Kromě toho byl fond HFSF 100 % vlastníkem banky New TT, což znamená, že všechny nové akcie vydané bankou byly předány fondu HFSF, jinými slovy státu.
(338)
Akvizice jako taková nebude podnětem k poskytnutí dodatečné státní podpory, jelikož banka New TT splnila své regulatorní kapitálové požadavky. Kromě toho byla tato dočasná úvěrová instituce vytvořena pouze několik měsíců před tím, než ji banka získala. Jelikož aktiva upadající banky jsou před převedením na dočasnou úvěrovou instituci posouzena a oceněna v reálné hodnotě, lze předpokládat, že portfolio úvěrů banky New TT neobsahovalo ztráty, které byly skryté nebo pro ně nebyly vytvořeny odpovídající rezervy.
(339)
Závěrem lze říci, že za specifických okolností tohoto případu akvizice banky New TT výjimečně není v rozporu se zásadou, že by podpora měla být omezena na nezbytné minimum.
7.5.1.3 Rušivý účinek akvizice na hospodářskou soutěž
(340)
V souladu s body 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci by státní podpora neměla být použita na úkor společností, které podporu neobdržely, za účelem akvizice konkurenčních podniků. Bod 41 sdělení o restrukturalizaci rovněž stanoví, že akvizice mohou být povoleny, pokud jsou součástí konsolidačního procesu nezbytného pro obnovení finanční stability nebo zajištění účinné hospodářské soutěže, že by proces akvizice měl být spravedlivý a že by akvizice měla na příslušném trhu zajišťovat podmínky účinné hospodářské soutěže.
(341)
Banka New TT nebyla samostatně životaschopnou bankou. Konsolidaci této banky vyžadovalo Memorandum o hospodářské a finanční politice z 15. května 2013. Transakci lze proto považovat za součást procesu konsolidace, který je nutný k obnovení takové finanční stability, jaká je popsána ve 41. bodě sdělení o restrukturalizaci.
(342)
Žádný z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora, nepředložil platnou nabídku pro akvizici banky New TT, a proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační. Proto banka nevyloučila z procesu žádného z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora. Vzhledem k tomu, že akvizici povolil řecký úřad pro ochranu hospodářské soutěže (142), Komise předpokládá, že výsledek prodeje zaručuje v Řecku podmínky pro účinnou hospodářskou soutěž.
(343)
Za těchto okolností lze vyvodit závěr, že akvizice banky New TT je slučitelná s oddílem 4 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.1.4 Závěr ohledně akvizice banky New TT
(344)
Komise dospěla k závěru, že vzhledem k jedinečné situaci řeckých bank (143) a ke specifickým rysům akvizice banky New TT je akvizice slučitelná s požadavky, které jsou stanoveny ve sdělení o restrukturalizaci.
7.5.2 Soulad akvizice banky Nea Proton se sdělením o restrukturalizaci
7.5.2.1 Vliv akvizice banky Nea Proton na dlouhodobou životaschopnost banky
(345)
Z hlediska provozní ziskovosti by akvizice banky Nea Proton měla bance pomoci obnovit dlouhodobou životaschopnost, neboť spojením dvou společností na stejném zeměpisném trhu vzniká příležitost k realizaci smysluplné součinnosti, např. ve formě snížení počtu zaměstnanců, uzavření poboček a snížení režijních nákladů.
(346)
Akvizice banky Nea Proton umožňuje bance těžit ze synergických účinků. Banka získá klienty a vkladatele a zároveň uzavře většinu poboček a provede racionalizaci informačního systému, jakož i centrálních funkcí. Transakce rovněž snížila poměr úvěrů ke vkladům banky, protože poměr úvěrů ke vkladům banky Nea Proton byl nízký. Na konci června 2013 byl poměr čistých úvěrů ke vkladům banky přibližně 135,79 %, zatímco poměr čistých úvěrů ke vkladům banky Nea Proton byl přibližně 52,68 %.
(347)
Na závěr lze konstatovat, že akvizice měla příznivý vliv na životaschopnost banky.
7.5.2.2 Účinek akvizice banky Nea Proton na částku podpory, kterou banka potřebuje
(348)
V souladu s bodem 23 sdělení o restrukturalizaci by se pomoc na restrukturalizaci neměla použít k nabytí podílů v jiných společnostech, ale výlučně k pokrytí nákladů na restrukturalizaci nezbytných k obnovení životaschopnosti.
(349)
Banka zaplatila za nákup banky Nea Proton symbolickou cenu (jedno euro) a získaný subjekt byl před prodejem odpovídajícím způsobem rekapitalizován. Tato rekapitalizace zahrnovala rezervy pro budoucí ztráty z úvěrů a provozní ztráty (144). V důsledku toho akvizice patřičně kapitalizované banky za jedno euro nezvýšila kapitálové potřeby banky.
(350)
Na závěr, akvizice banky Nea Proton není v rozporu se zásadou, že by podpora měla být omezena na nezbytné minimum.
7.5.2.3 Rušivý účinek akvizice banky Nea Proton na hospodářskou soutěž
(351)
V souladu s body 39 a 40 sdělení o restrukturalizaci by státní podpora neměla být použita na úkor společností, které podporu neobdržely, za účelem akvizice konkurenčních podniků.
(352)
Banka Nea Proton nebyla samostatně životaschopnou bankou. Konsolidaci této banky vyžadovalo Memorandum o hospodářské a finanční politice z 15. května 2013. Akvizici lze proto považovat za součást procesu konsolidace, který je nutný k obnovení takové finanční stability, jaká je popsána ve 41. bodě sdělení o restrukturalizaci.
(353)
Komise rovněž konstatuje, že žádný z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora, nepředložil platnou nabídku pro akvizici banky Nea Proton a že proces prodeje byl otevřený, transparentní a nediskriminační. Proto banka nevyloučila z procesu žádného z uchazečů, jimž nebyla poskytnuta podpora. Vzhledem k tomu, že akvizici povolil řecký úřad pro ochranu hospodářské soutěže (145), Komise předpokládá, že výsledek prodeje zaručuje v Řecku podmínky pro účinnou hospodářskou soutěž.
(354)
Za těchto okolností lze vyvodit závěr, že akvizice banky Nea Proton je slučitelná s oddílem 4 sdělení o restrukturalizaci.
7.5.2.4 Závěr ohledně akvizice banky Nea Proton
(355)
Komise dospěla k závěru, že vzhledem ke specifickým rysům akvizice banky Nea Proton je akvizice slučitelná s požadavky, které jsou stanoveny ve sdělení o restrukturalizaci.
7.6 SOULAD OPATŘENÍ A, B1, B2, B3, B4 A C SE SDĚLENÍM O RESTRUKTURALIZACI A SOULAD OPATŘENÍ C SE SDĚLENÍM O BANKOVNICTVÍ Z ROKU 2013
7.6.1 Zdroje obtíží a důsledky pro posouzení podle sdělení o restrukturalizaci
(356)
Jak je uvedeno v oddílech 2.1.1 a 2.1.2, obtíže, jimž banka čelí, pramení především z řecké dluhové krize a hluboké recese, k níž došlo v Řecku a v jižní Evropě. Pokud jde o první zmíněný faktor, řecká vláda ztratila přístup na finanční trhy a nakonec musela vyjednat dohodu s domácími a mezinárodními věřiteli, tedy program PSI, který vedl k omezení pohledávek vůči státu o 53,3 %. Kromě toho bylo 31,5 % pohledávek vyměněno za nové dluhopisy ŘSDL s nižšími úrokovými sazbami a delšími dobami splatnosti. Tyto nové dluhopisy ŘSDL byly státem zpětně odkoupeny od řeckých bank v prosinci 2012 za cenu v rozmezí od 30,2 % do 40,1 % jejich nominální hodnoty, čímž řeckým bankám vznikla další ztráta. Kromě dopadu programu PSI a zpětného odkupu na její kapitálovou pozici banka rovněž v období od roku 2010 do poloviny roku 2012 zaznamenala obrovský odliv vkladů, a to v důsledku rizika, že Řecko kvůli neudržitelnému veřejnému dluhu a hospodářské recesi vystoupí z eurozóny.
(357)
Opatření B1, B2, B3 a B4 dosahují částky to 5 839 milionů EUR, což je přibližně částka ztráty, která byla zanesena do účetnictví po programu PSI (5 781 milionů EUR). V takovém případě, a pokud obtíže nepramení v první řadě z nadměrně riskantního chování, bod 14 sdělení o prodloužení z roku 2011 stanoví, že Komise své požadavky zmírní.
(358)
Komise uznává, že část kapitálových potřeb banky vzniká kvůli běžné expozici finanční instituce riziku dluhopisů státu, v němž je usazena. Na tuto skutečnost rovněž poukazují 58. a 69. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou. V důsledku toho se banka v plánu restrukturalizace nemusí zabývat otázkami morálního rizika tolik jako jiné podporované finanční instituce, které nahromadily nadměrná rizika. Jelikož jsou opatření podpory méně rušivá, opatření přijatá k omezení narušování hospodářské soutěže by proto měla být úměrně zmírněna. Jelikož program PSI a zpětný odkup dluhu představují prominutí dluhu ve prospěch státu, protiplnění státu při rekapitalizaci bank může být nižší.
(359)
Vzhledem k tomu, že se řecká ekonomika od roku 2008 zaznamenala pokles přibližně o 25 %, banka musí přizpůsobit svoji organizaci, strukturu nákladů a obchodní síť novému prostředí, má-li obnovit svou ziskovost. Proto banka musí bez ohledu na to, že nejde o otázku morálního rizika, restrukturalizovat své operace v Řecku, aby si zajistila dlouhodobou životaschopnost.
(360)
Komise rovněž konstatuje, že expozice banky řeckému úvěrovému riziku byla větší než expozice některých jiných bank v Řecku. Proto nelze všechny ztráty z dluhopisů ŘSDL (ztrátu u programu PSI) přičítat běžné expozici finanční instituce riziku dluhopisů státu, v němž je usazena.
(361)
Druhým zdrojem ztrát banky jsou ztráty z úvěrů poskytnutých řeckým domácnostem a společnostem. Komise má za to, že tyto ztráty vznikly především v důsledku mimořádně hlubokého a dlouhého poklesu HDP o přibližně 25 % během pěti let a že nepramení z riskantních úvěrových praktik banky. Podpora poskytnutá na pokrytí těchto ztrát proto nevytváří morální riziko, k čemuž naopak dochází, pokud podpora chrání banku před důsledky minulého riskantního jednání. Podpora má proto méně rušivý účinek (146).
(362)
Část kapitálových potřeb a ztrát z úvěrů banky však pochází z určitých mezinárodních dceřiných společností (v Rumunsku, Bulharsku, Polsku a na Ukrajině). Např. v roce 2012 banka zanesla do účetnictví ztráty v Rumunsku, Bulharsku a na Ukrajině, přičemž dceřiným společnostem v těchto zemích bylo poskytnuto financování v rámci skupiny ve výši 1,8 miliardy EUR.
(363)
Zátěžový test provedený v roce 2012 s cílem určit kapitálové potřeby banky rovněž naznačil, že část kapitálových potřeb pramení ze ztrát ze zahraničních úvěrů. Prognózy ztrát z těchto úvěrů dosáhly 1 228 milionů EUR v rámci základního scénáře a 1 622 milionů EUR v rámci scénáře nepříznivého.
(364)
Na závěr, bod 14 sdělení o prodloužení z roku 2011 pokrývá značnou část těchto ztrát a výsledné potřeby podpory, což Komisi umožňuje zmírnit její požadavky. Potřeba podpory je zčásti vyvolána ztrátami z řeckých úvěrů, které byly způsobeny mimořádně hlubokou a dlouho recesí, nikoli riskantním poskytováním úvěrů. Podpora poskytnutá za těchto okolností nevytváří morální riziko, a proto méně narušuje hospodářskou soutěž.
(365)
Na závěr, potřeba podpory částečně pramení z riskování banky, zejména jejích zahraničních dceřiných společností, a z vyššího počtu dluhopisů ŘSDL, které má v držení.
7.6.2 Životaschopnost
(366)
Plán restrukturalizace musí zaručovat, že je finanční instituce schopna do konce období restrukturalizace obnovit svoji dlouhodobou životaschopnost (oddíl 2 sdělení o restrukturalizaci). V daném případě je období restrukturalizace definováno jako období od data přijetí tohoto rozhodnutí do 31. prosince 2018.
(367)
V souladu s body 9 až 11 sdělení o restrukturalizaci Řecko předložila ucelený a podrobný plán restrukturalizace, který obsahuje kompletní informace o obchodním modelu banky. Plán také pojmenovává příčiny obtíží, jimž banka čelí, jakož i opatření přijatá k vyřešení všech otázek životaschopnosti, s nimiž se banka potýká. Plán restrukturalizace zejména popisuje strategii, která byla zvolena k zachování provozní účinnosti banky a ke snížení vysoké úrovně úvěrů v selhání, zlepšení nízké provozní účinnosti, její zranitelné likvidity a kapitálových pozic a jejích zahraničních podniků, které se, pokud jde o financování a kapitál, spoléhaly na svoji mateřskou společnost.
7.6.2.1 Řecké bankovní činnosti
(368)
Pokud jde o likviditu a závislost banky na financování z Eurosystému, plán restrukturalizace předpokládá, že v Řecku dojde jen k omezenému růstu rozvahy, měla by však znovu začít růst vkladová základna. Závislost na nouzové pomoci v oblasti likvidity se již snížila a bude nadále klesat, což bance rovněž pomůže snížit náklady financování.
(369)
Závazek ohledně poměru úvěrů k vkladům popsaný v 127. bodě odůvodnění, zaručuje, že banka bude mít do konce období restrukturalizace udržitelnou strukturu rozvahy. Prodej cenných papírů a dalších vedlejších činností rovněž posílí likvidní pozici banky a zaručí, že se banka bude spoléhat na velkoobchodní trhy. Vzhledem k tomu, že likvidní pozice banky je stále pod tlakem, Komise může přijmout žádost řeckých orgánů, aby povolila poskytnutí likvidity bance v rámci záručního opatření a opatření týkajícího se úvěrů ve formě státních dluhopisů, která jsou součástí režimu podpor pro řecké banky.
(370)
Aby banka snížila náklady financování, rovněž se zavázala, že bude nadále snižovat úrokové sazby, které platí u vkladů, jak je popsáno v 127. bodě odůvodnění. Komise konstatuje, že takovéto snížení nákladů na vklady bude klíčovým přínosem ke zlepšení ziskovosti banky před vytvořením rezerv.
(371)
Od začátku krize banka snížením počtu poboček a zaměstnanců do značné míry racionalizovala svou komerční síť v Řecku. Ve srovnání s rokem 2013 klesnou celkové náklady banky do roku 2018 o dalších […] % (147). Aby tohoto cíle dosáhla, banka se zavázala, že do 31. prosince 2017 sníží počet svých poboček a zaměstnanců v Řecku na maximálně […] poboček a […] zaměstnanců a že její maximální celkové náklady v Řecku budou činit 800 milionů EUR. Očekávaný poměr nákladů a zisků bude na konci období restrukturalizace nižší než […] %. Komise má za to, že plán restrukturalizace zachovává účinnost banky v novém tržním prostředí.
(372)
Další klíčovou oblastí je řízení úvěrů v selhání, neboť tyto úvěry tvořily k 31. prosinci 2013 29,4 % portfolia (148). Banka hodlá pro řízení úvěrů v selhání zřídit zvláštní oddělení. Rovněž se zavázala, že splní vysoké normy pro úvěrovou politiku, aby maximalizovala hodnotu banky v každé fázi úvěrového procesu, jak je popsáno v 131. a 132. bodě odůvodnění.
7.6.2.2 Správa a řízení banky
(373)
Dalším bodem, jemuž je třeba věnovat pozornost, je správa a řízení banky, neboť fond HFSF vlastnil k 31. prosinci 2013 95,23 % akcií banky. Vzhledem k výsledkům státem vlastněných bank v Řecku se banka a fond HFSF v roce 2013 dohodly na zvláštním rámci vztahů. Tato dohoda chrání každodenní činnosti banky před nadměrným zasahováním ze strany hlavního akcionáře a zároveň zaručuje, že fond HFSF může sledovat provádění plánu restrukturalizace a vhodnými postupy konzultací předcházet tomu, aby vedení banky nadměrně riskovalo. Banka se rovněž zavázala, že bude bedlivě sledovat svoji expozici vůči vypůjčovatelům ve spojení.
(374)
Zákon o fondu HFSF ve znění z roku 2014 stanoví, že akcie upsané fondu HFSF v rámci jarní rekapitalizace v roce 2013 přijdou o hlasovací práva, pokud bude alespoň 50 % kapitálového navýšení v roce 2014 upsáno soukromými investory. Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky, Komise by se ke kontrole poskytnuté soukromým akcionářům nestavěla negativně, pokud by tito akcionáři do banky vložili značné částky vlastních prostředků. Komise konstatuje, že omezení hlasovacích práv fondu HFSF se nebude vztahovat na hlasování o stanovách banky ani na akce společnosti či jiná strategická rozhodnutí. Komise vítá skutečnost, že fond HFSF automaticky znovu získá svá plná hlasovací práva, pokud banka plán restrukturalizace neprovede. Uvedená ustanovení zaručují, že i když fond HFSF nebude zasahovat do každodenních operací banky, může chránit své zájmy jako akcionář a jako orgán pověřený zaručením správného provádění plánu restrukturalizace.
7.6.2.3 Mezinárodní činnosti
(375)
Některé mezinárodní činnosti banky ji v minulosti připravily o kapitál, likviditu a ziskovost, jak je vysvětleno v 362. a 363. bodě odůvodnění.
(376)
Plán restrukturalizace předpokládá, že dojde ke změně obchodního modelu banky a že se model více zaměří na […]. Banka již prodala svoji neziskovou dceřinou společnost v Polsku, EFG Poland. Rovněž začala racionalizovat další dceřiné společnosti, aby posílila proces odepisování úvěrů a zmenšila mezeru dceřiných společností ve financování. Plánuje odprodat […] dceřinou společnost […] (149). Rovněž bude dále restrukturalizovat operace dceřiných společností […] a […], než budou v pozdější fázi případně prodány, jak je uvedeno v 116. bodě odůvodnění.
(377)
Od […] bude obnovena celková ziskovost zahraničních operací. Ke stejnému datu se financování poskytované zahraničním dceřiným společnostem sníží o […] ve srovnání s úrovní k 31. prosinci 2012.
(378)
Komise je proto přesvědčena, že banka dostačujícím způsobem zrestrukturalizuje své zahraniční dceřiné společnosti a zmenší je, aby se v budoucnosti vyhnula expozici dodatečným kapitálovým potřebám a nedostatku likvidity. Závazek popsaný v 128. bodě odůvodnění, že se banka zdrží investování velký částek kapitálu do svých mezinárodních dceřiných společností, rovněž zaručuje, že zahraniční dceřiné společnosti nebudou představovat hrozbu pro kapitál či likviditu.
7.6.2.4. Závěr ohledně životaschopnosti
(379
Ze základního scénáře popsaného v oddíle 2.4 je patrné, že na konci období restrukturalizace bude banka schopna dosáhnout návratnosti, která jí umožní pokrýt všechny její náklady a zajistit odpovídající návratnost vlastního kapitálu s ohledem na její rizikový profil. Ve skutečnosti dosáhne návratnost vlastního kapitálu podle základního scénáře banky v roce 2018 […] %. Předpokládá se, že kapitálová pozice banky současně zůstane na uspokojivé úrovni, neboť poměr kapitálové přiměřenosti neklesne po roce 2014 pod […] %.
(380)
Závěrem Komise rovněž bere na vědomí nepříznivý scénář popsaný v plánu restrukturalizace banky, který předložily řecké orgány. Nepříznivý scénář je založen na souboru předpokladů dohodnutých s fondem HFSF. Zohledňuje delší a hlubší recesi, jakož i hlubší deflaci cen nemovitostí (150). Plán restrukturalizace ukazuje, že banka je schopna odolat značnému množství zátěže, neboť podle nepříznivého scénáře zůstává na konci období restrukturalizace zisková a návratnost kapitálu činí v roce 2018 […] % a poměr kmenového kapitálu Tier 1 […] %.
(381)
Zátěžový test, který v roce 2013 provedla Řecká banka, potvrzuje, že částka dodatečného kapitálu, která bude získána v roce 2014, konkrétně 2 864 milionů EUR, stačí k tomu, aby se banka během období restrukturalizace vyrovnala se základním scénářem. Banka rovněž předloží Řecké bance kapitálový plán pro nepředvídané události, který bude obsahovat opatření, jež se provedou v případě, že se ekonomické prostředí dále zhorší. Komise připomíná, že již v posouzení kapitálových potřeb v rámci základního scénáře Řecká banka provedla několik úprav, které zvýšily odhadované kapitálové potřeby ve srovnání s kapitálovými potřebami, které odhadla banka ve vlastním základním scénáři. Základní kapitálové potřeby odhadnuté Řeckou bankou lze proto považovat za určitý druh zátěžového testu. Aby Komise mohla s konečnou platností stanovit, že je banka životaschopná, nevyžaduje, aby banka měla předem dostatek kapitálu k pokrytí kapitálových potřeb v rámci nepříznivého scénáře, které odhadla Řecká banka, neboť úroveň odhadnutá Řeckou bankou odpovídá vysoké míře zátěže.
(382)
Kromě toho je pozitivní, že banka neprovede žádné další investice do cenných papírů neinvestičního stupně, což jí pomůže ochránit její kapitál a likvidní pozici.
(383)
Komise tudíž může vyvodit závěr, že banka přijala dostatečná opatření, aby vyřešila otázky životaschopnosti řeckých domácích bankovních činností a činností zahraničních.
7.6.3 Vlastní příspěvek a sdílení zátěže
7.6.3.1 Posouzení souladu opatření A, B1, B2, B3 a B4 se sdělením o restrukturalizaci
(384)
Jak je uvedeno ve sdělení o restrukturalizaci, banky a jejich akcionáři musí k restrukturalizaci přispívat v co největší míře, aby se zaručilo, že je podpora omezena na nezbytné minimum. Banky by tudíž měly k financování restrukturalizace využívat vlastní zdroje, např. z prodeje aktiv, a akcionáři by měli pokud možno absorbovat ztráty banky. Závazky banky by měly zaručit, že jsou použity vlastní zdroje a že k restrukturalizaci přispívají původní akcionáři a soukromí investoři, kteří drží hybridní kapitál banky.
7.6.3.1.1 Vlastní příspěvek banky: odprodeje a snižování nákladů
(385)
Banka odprodala velké podniky, aby posílila svoji kapitálovou přiměřenost. Prodejem svých velkých polských a tureckých dceřiných společností zlepšila svoji kapitálovou pozici přibližně o 750 milionů EUR. Těmito prodeji se rovněž zlepšila likvidní pozice banky. Navýšení základního kapitálu společnosti Eurobank Properties umožnilo bance, aby o 200 milionů EUR navýšila svůj kapitál.
(386)
Plán restrukturalizace stanoví, že budou prodána další aktiva v […] a […]. Banka se zejména zavázala, že sníží velikost svých zahraničních aktiv na 8,77 miliard EUR. Vzhledem k tomu, že již došlo k omezení vlivu a k odprodejům, banka po provedení tohoto dodatečného zmenšení velikosti výrazně omezí svoji zeměpisnou stopu v […].
(387)
Kromě toho se banka zavázala, že dále sníží velikost svých zahraničních činností, pokud bude od fondu HFSF potřebovat kapitálový vklad přesahující 1 miliardu EUR. V takovém scénáři by banka zmenšila své portfolio mezinárodních aktiv na částku nepřesahující 3,5 miliardy EUR. Pokud bude kapitálový vklad v rámci opatření C nižší než 1 miliarda EUR, soukromí investoři vloží do banky alespoň 1,5 miliardy EUR, to znamená více než fond HFSF. Tato větší účast soukromých investorů by výrazně snížila potřebnou částku podpory, a tím posílila sdílení zátěže.
(388)
Banka se také zavázala, že prodá svoji velkou a ziskovou dceřinou pojišťovnu.
(389)
Aby snížila své kapitálové potřeby, banka se zavázala, že kapitál nevyužije na podporu či zvětšení svých zahraničních dceřiných společností, jak je popsáno v 128. bodě odůvodnění. Kromě toho se banka zavázala, že neprovede žádné další akvizice.
(390)
Banka také provedla rozsáhlý program snižování nákladů, jak je uvedeno v oddíle 2.4.2. Její náklady se do roku 2018 dále sníží o […].
(391)
Řecko se zejména zavázalo, že do […] banka nebude svým zaměstnancům ani vedoucím pracovníkům vyplácet celkovou roční odměnu (mzdu, důchodový příspěvek, bonus), který by převyšoval […]. Řecko se navíc zavázalo, že uplatní platový strop v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013 (151), pokud bude muset fond HFSF upsat jakékoli množství akcií banky.
7.6.3.1.2 Sdílení zátěže původními akcionáři a nový kapitál získaný na trhu
(392)
Stávající akcionáři banky byli silně oslabeni jarní rekapitalizací v roce 2013 (opatření B4). Podíl stávajících akcionářů se ve skutečnosti snížil ze 100 % před jarní rekapitalizací v roce 2013 na pouhých 1,44 %. Komise rovněž konstatuje, že banka od roku 2008 nevyplatila žádné dividendy v hotovosti. Závěrem Komise vítá skutečnost, že fond HFSF vloží do banky dodatečný kapitál pouze v případě, že se bance nepodaří získat jej na trhu za cenu, která je považována za přiměřenou a byla stanovena dvěma nezávislými oceňovateli.
7.6.3.1.3 Sdílení zátěže držiteli podřízeného dluhu
(393)
Držitelé podřízeného dluhu banky přispěli k platbě nákladů na restrukturalizaci banky. Banka několikrát provedla řízení závazků, aby vytvořila kapitál. Celková částka vyměněných závazků dosáhla 748 milionů EUR a kapitálový zisk byl 565 milionů EUR, jak je popsáno v 122. a 123. bodě odůvodnění.
(394)
Nástroje, které zůstávají nesplacené, podléhají zákazu proplácení kuponů popsanému v 133. bodě odůvodnění. Komise se proto domnívá, že je zajištěno odpovídající sdílení zátěže ze strany soukromých hybridních investorů banky a že požadavky sdělení o restrukturalizaci jsou v tomto ohledu splněny.
(395)
A konečně, vzhledem k argumentům formulovaným v oddíle 7.6.1 se Komise domnívá, že Řecko provedlo dostatečná opatření k zajištění vlastního příspěvku a sdílení zátěže, která omezují částky opatření podpory A, B1, B2, B3 a B4 na nezbytné minimum.
7.6.3.2 Posouzení souladu opatření C se sdělením o bankovnictví z roku 2013
(396)
Sdělení o bankovnictví z roku 2013 doplňuje sdělení o restrukturalizaci a vyzývá k vyššímu sdílení nákladů a k tomu, aby banky, jimž je poskytována kapitálová podpora, přijaly dodatečná opatření k omezení podpory na minimum. Bod 29 sdělení o bankovnictví z roku 2013 vyžaduje, aby členský stát prokázal, že veškerá opatření k omezení této podpory na nezbytné minimum byla využita v co největší možné míře. Za tímto účelem musejí členské státy předložit plán navyšování kapitálu, zajistit odpovídající sdílení nákladů ze strany akcionářů a podřízených věřitelů banky a zabránit odlivu prostředků před rozhodnutím o restrukturalizaci. Podle sdělení o bankovnictví z roku 2013 by plány navyšování kapitálu měly obsahovat otázky práva, dobrovolné řízení závazků, zvyšující se odprodej kapitálu, opatření pro zmenšení pákového efektu, zachování výnosů a další opatření, např. přísné politiky týkající se nákladů a odměňování.
(397)
Bod 47 sdělení o bankovnictví z roku 2013 stanoví, že od okamžiku, kdy je určen kapitálový deficit, musí banka bránit odlivu finančních prostředků řadou opatření, která zaručují stejný výsledek jako řádné zákazy vyplácení dividend a proplácení kuponů, zákazy akvizic, zákazy cenového vedení nebo zákazy reklamy. Komise podotýká, že takovéto zákazy již banka splnila, neboť jsou součástí seznamu závazků předloženého Řeckem, jak je popsáno v 133. bodě odůvodnění, a že banka od roku 2008 nevyplatila žádné dividendy v hotovosti.
(398)
Rekapitalizační závazek z roku 2014 (opatření C) stanoví rezervu, aby bylo možné absorbovat budoucí ztráty, které byly určeny zátěžovým testem provedeným Řeckou bankou v roce 2013 a zveřejněny dne 6. března 2014. Z výsledků zátěžového testu je patrné, že banka potřebuje dodatečný kapitál ve výši 2 945 milionů EUR, aby pokryla své budoucí ztráty v rámci zátěžového scénáře. Opatření C se vztahuje pouze na kapitálovou potřebu, která zůstane, protože i) ji nelze pokrytý dalšími odprodeji či pomocí opatření k posílení kapitálu (Komise má za to, že banka analyzovala všechny potenciální odprodeje a zavázala se provést všechny, které mohou snížit kapitálové potřeby v rámci kapitálového plánu, který byl předložen Řecké bance); a ii) nebude pokryta soukromými investory v rámci navýšení základního kapitálu, k němuž dojde v dubnu 2014. Proto opatření C bance neposkytuje nadměrný kapitál.
(399)
Jak je vysvětleno v 385. až 395. bodě odůvodnění, banka již před zátěžovým testem přijala opatření, aby částku potřebného kapitálu omezila na minimum. Pokud se bance v rámci stávajícího navyšování kapitálu podaří získat většinu potřebného kapitálu od soukromých investorů a pokud dodatečná podpora vyplacená fondem HFSF bude nižší než 1 miliarda EUR, nebude žádný další vlastní příspěvek banky nutný. Pokud však podpora vyplacená v rámci opatření C zmíněnou úroveň přesáhne, bylo by vhodné, aby banka odprodala další činnosti.
(400)
Pokud jde o sdílení nákladů, sdělení o bankovnictví z roku 2013 stanoví, že přiměřené sdílení nákladů zahrnuje příspěvky držitelů hybridního kapitálu a držitelů podřízeného dluhu, a to ještě předtím, než je poskytnuta podpora ve formě kapitálu. Komise podotýká, že Řecko změnilo svůj vnitrostátní legislativní rámec, aby zaručilo, že předtím, než je bance poskytnuta dodatečná kapitálová injekce, podřízení věřitelé přispějí k nákladům na restrukturalizaci banky. Komise také podotýká, že se Řecko zavázalo, že provede opatření stanová v článku 6a zákona o fondu HFSF ve znění z roku 2014, která stanoví, že kapitálový deficit bude podle potřeby přidělen držitelům jeho kapitálových nástrojů a dalších podřízených závazků. I když k takovému sdílení nákladů dojde až po datu rekapitalizačního závazku z roku 2014 (opatření C), na základě bodu 45 sdělení o bankovnictví z roku 2013 se Komise domnívá, že by výsledky nebyly úměrné, pokud by měla povinná konverze podřízeného dluhu a hybridního kapitálu nastat již v okamžiku závazku. Pokud by banka získala dostatečný soukromý kapitál k pokrytí všech svých kapitálových potřeb, které byly určeny při zátěžovém testu provedeném Řeckou bankou, konverze držitelů podřízeného dluhu by byla nepřiměřená. Závazek Řecka, že předtím, než bude bance skutečně vyplacena kapitálová podpora, do záchrany zapojí podřízené věřitele, je proto dostatečný, aby bylo zaručeno odpovídající sdílení nákladů.
(401)
Aby se navíc zaručilo, že se na obnovení přiměřené kapitálové základny v průběhu období restrukturalizace v co největší míře budou podílet i vlastníci banky, Řecko se zavázalo, že do konce období restrukturalizace si banka ponechá dividendy a nebude proplácet žádné kupony, které ze zákona proplácet nemusí. V souladu s bodem 26 sdělení o restrukturalizaci a bodem 47 sdělení o bankovnictví z roku 2013 proto banka nevyužije státní podporu k tomu, aby prováděla platby z vlastních prostředků, jestliže nejsou k takovýmto platbám k dispozici dostačující zisky.
(402)
Banka se také zavázala, že až do 31. prosince 2017 nebude svým zaměstnancům ani vedoucím pracovníkům vyplácet celkovou roční odměnu (mzdu, důchodový příspěvek, bonus), která by převyšovala celkovou roční odměnu guvernéra Řecké banky (částka odměny nezohledňuje, zda se guvernér odměny dobrovolně částečně vzdal). Řecko se navíc zavázalo, že uplatní platový strop v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013 (152), pokud bude fond HFSF muset upsat akcie banky.
(403)
Komise musí posoudit, zda tento závazek, který pokrývá dva scénáře, splňuje požadavky stanovené ve sdělení o bankovnictví z roku 2013.
(404)
V prvním scénáři, kdy HFSF ve skutečnosti nevloží do banky nový kapitál, se podpora obsažená v opatření C omezí na pouhý závazek odepsat kapitálové navýšení a fond HFSF nevyplatí jediné euro, jelikož všechny nové akcie budou upsány soukromými investory. Sdělení o bankovnictví z roku 2013 stanoví, že omezení odměn lze ukončit, pokud byla podpora splacena. Avšak podporu zahrnutou v takovémto závazku týkajícím se upsání budoucího kapitálového navýšení nelze splatit, pokud dotčený závazek nikdy nenabyl účinku (jelikož stát bance nikdy nevyplatil žádné peníze). Za takovýchto okolností může Komise souhlasit s tím, že omezení odměny platí po omezenou dobu. Komise má za to, že závazek Řecka, který trvá do 31. prosince 2017 (tj. po dobu tří let a osmi měsíců, přičemž končí rok před koncem plán restrukturalizace), představuje správné uplatnění posledního odstavce bodu 38 sdělení o bankovnictví z roku 2013. Vzhledem k tomu, že roční odměna guvernéra Řecké banky je nižší než strop stanovený ve druhém odstavci bodu 38 sdělení o bankovnictví z roku 2013 a jelikož se zmíněný závazek bude vztahovat na celou skupinu, Komise má za to, že závazek navržený Řeckem pro případ, že fond HFSF v rámci plánovaného kapitálového navýšení neupíše žádné akcie, je v souladu s bodem 38 sdělení o bankovnictví z roku 2013.
(405)
V rámci druhého scénáře, podle nějž by fond HFSF musel upsat veškeré akcie banky, se Řecko zavázalo, že závazek změní tak, aby byl v souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013. Komise podotýká, že pokud by fond HFSF upsal určité akcie, v zájmu zachování souladu se sdělením o bankovnictví z roku 2013 by bylo nutné změnit dobu trvání omezení odměny tak, aby skončila buď na konci plánu restrukturalizace, tedy 31. prosince 2018, nebo na konci transakce, která se bude rovnat splacení podpory, a to k tomu datu, které nastane dříve. Jelikož banka nemůže splatit kmenové akcie, Komise souhlasí s tím, že prodej akcií se ziskem na sekundárním trhu by bylo možné považovat za transakci rovnající se splacení podpory.
(406)
Na závěr lze konstatovat, že v rámci obou scénářů závazek Řecka omezit odměnu splňuje požadavky sdělení o bankovnictví z roku 2013.
(407)
Pokud jde o protiplnění státu, sdělení o prodloužení z roku 2011 vyžaduje, aby nové akcie byly vydány se slevou oproti tržní ceně po úpravě o efekt zředění. Komise konstatuje, že tento požadavek má zaručit, že stát obdrží za svůj podíl v bance dostatečné protiplnění a že je dostatečně snížen podíl původních akcionářů. V případě opatření C stát již je hlavním akcionářem banky a jeho podíl přesahuje více než 90 % akcií. Proto by nadměrná sleva z tržní ceny snížila protiplnění státu u opatření B4 a může zahrnovat podporu pro investory, pokud sleva podcení hodnotu banky. Aby se takové situaci zabránilo, upisovací cena nesmí být nižší než minimální cena určená na základě dvou ocenění provedených dvěma nezávislými oceňovateli. Podrobná ujednání o stanovení ceny proto chrání fond HFSF před nadměrným „zředěním“ novými investory a zaručují, že HFSF upíše nové akcie za cenu, která odráží hodnotu banky. Za takovýchto okolností může Komise souhlasit s tím, že nové akcie mohou být vydány s nižší slevou ze současné tržní ceny, než jakou předpokládá sdělení o prodloužení z roku 2011, a považuje minimální cenu za přijatelnou.
(408)
Pokud by akcie byly vydány za vyšší cenu, hrozilo by, že soukromí investoři budou od účasti na kapitálovém navýšení odrazeni, a banka by proto získala jen omezený soukromý kapitál.
(409)
Komise se tudíž domnívá, že úroveň vlastního příspěvku a sdílení nákladů jsou v případě opatření C odpovídající.
7.6.3.3 Závěr o vlastním příspěvku a sdílení zátěže
(410)
Komise konstatuje, že ve srovnání s celkovou obdrženou státní rekapitalizací jsou vlastní příspěvek a sdílení zátěže ve formě prodeje aktiv na mnohem nižší úrovni, než jsou úrovně, které by Komise za běžných okolností považovala za dostačující. Avšak vzhledem k argumentům formulovaným v oddíle 7.6.1, na jejichž základě může Komise přijmout nižší vlastní příspěvek a sdílení nákladů, se má za to, že plán restrukturalizace zajišťuje dostatečný vlastní příspěvek a sdílení zátěže.
(411)
Plán restrukturalizace rovněž vyhovuje požadavkům sdělení o bankovnictví z roku 2013, pokud jde o opatření C.
7.6.4 Opatření k omezení narušování hospodářské soutěže
(412)
Sdělení o restrukturalizaci vyžaduje, aby v plánu restrukturalizace byla navržena opatření k omezení narušení hospodářské soutěže a k zajištění soutěžního prostředí v bankovním sektoru. Kromě toho by se uvedená opatření měla také zabývat otázkami morálního rizika a měla by zaručit, že se státní podpora nepoužije k financování protisoutěžního chování.
(413)
Bod 31 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že při posuzování částky podpory a výsledného narušení hospodářské soutěže musí Komise zohlednit jak absolutní, tak poměrnou částku obdržené státní podpory, jakož i míru sdílení nákladů a postavení finanční instituce na trhu po restrukturalizaci. V tomto ohledu Komise připomíná, že banka obdržela od státu kapitál rovnající se 16 % jejích rizikově vážených aktiv (bez opatření C). S opatřením C banka obdržela závazek, že jí bude poskytnuta dodatečný vklad v hodnotě 2 864 miliard EUR, a celková kapitálová podpora tak dosáhne 23,7 % rizikově vážených aktiv banky. Kromě kapitálové podpory banka také obdržela podporu v oblasti likvidity. Banka získala záruky ohledně likvidity, které dosáhly k 15. dubnu 2011 částky 13 600 milionů EUR a k 30. listopadu 2013 částky 13 932 milionů EUR, což představuje 17 % rozvahy banky k témuž datu. Banka také obdržela nouzovou pomoc v oblasti likvidity se státní zárukou, která k 31. prosinci 2012 dosáhla 12 miliard EUR, což představovalo 18 % rozvahy banky k témuž datu. Potřeba provést opatření k omezení potenciálního narušení hospodářské soutěže je tudíž vzhledem k této poměrně vysoké částce podpory odůvodněná. Kromě toho má banka v Řecku velký podíl na trhu, k 31. prosinci 2012 držela 17 % podíl na trhu, pokud jde o úvěry, a 12 %, pokud jde o vklady. Akvizice banky New TT a Nea Proton zvýšily v září 2013 podíly banky na trhu na 20,7 %, pokud jde o úvěry, a 18,8 %, pokud jde o vklady (153).
(414)
Komise připomíná, že obtíže banky pramení především z vnějších otřesů, např. z řecké dluhové krize a z dlouhé recese, která od roku 2008 narušovala řecké hospodářství, jak podotýká 69. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení s Eurobankou. Snižuje se nutnost zabývat se otázkami morálního rizika, jelikož se banka podle všeho nedopustila nadměrného riskování. Jak konstatuje oddíl 7.6.1, rušivý účinek opatření podpory je vzhledem ke zmíněným faktorům nižší, a tudíž se snižuje také potřeba opatření k omezení narušení hospodářské soutěže. Z těchto důvodů může Komise výjimečně souhlasit s tím, že navzdory vysoké částce podpory plán restrukturalizace nestanoví žádné zmenšení rozvahy ani úvěrů v Řecku.
(415)
Komise však podotýká, že státní rekapitalizace umožnily bance, aby nadále provozovala své bankovní činnosti na zahraničních trzích a pojišťovací činnosti v Řecku.
(416)
V tomto ohledu Komise kromě již provedeného zmenšení pákového efektu a restrukturalizace bere na vědomí závazek banky, že do […] prodá své pojišťovací činnosti a do 31. prosince 2018 zmenší velikost svých mezinárodních aktiv, což pravděpodobně bude zahrnovat další odprodeje v […] a […], rovněž bere na vědomí závazek banky, že podporu nepoužije k financování růstu těchto podniků. Komise považuje za přiměřené, že snížení zahraničních aktiv bude větší, pokud fond HFSF v rámci opatření C vyplatí bance dodatečný kapitál, který přesáhne 1 miliardu EUR. Jak je uvedeno v 295. bodě odůvodnění, taková platba by zvýšila rušivé účinky podpory více než pouhý závazek podílet se na navýšení kapitálu. Pokud by však dodatečný kapitálový vklad byl nižší než 1 miliarda EUR, byl by podnětem k větší účasti soukromých investorů, kteří by museli poskytnout alespoň 1,5 miliardy EUR. Větší účast soukromého sektoru by navíc představovala dodatečné sdílení nákladů, jak je vysvětleno v 388. bodě odůvodnění. Bod 31 sdělení o restrukturalizaci stanoví, že při posuzování opatření pro sdílení nákladů bude zohledněna jak cena zaplacená za pomoc získanou od státu, tak míra sdílení nákladů. Takže pokud fond HFSF vloží do banky méně než 1 miliardu EUR, zůstanou dodatečná narušení hospodářské soutěže omezená.
(417)
Řecko se rovněž zavázalo, že zavede zákaz akvizic, čímž zaručí, že banka nebude obdrženou státní podporu používat k tomu, aby získala nové podniky. Tento zákaz pomáhá zaručit, že je podpora použita výhradně na podporu obnovení životaschopnosti řeckých bankovních činností, a nikoli k růstu např. na zahraničních trzích.
(418)
Závazek snížit úroky placené z řeckých vkladů z neudržitelně vysokých úrovní rovněž zaručuje, že podpora nebude použita k financování neudržitelných strategií přijímání vkladů, které narušují hospodářskou soutěž na řeckém trhu. Obdobně závazek provést přísné pokyny, pokud jde o stanovení cen nových úvěrů na základě řádného posouzení úvěrového rizika, bance zabrání v tom, aby narušovala hospodářskou soutěž na řeckém trhu nevhodnými strategiemi stanovení cen úvěrů pro klienty.
(419)
S ohledem na specifickou situaci popsanou v oddíle 7.6.1. a na opatření vymezená v plánu restrukturalizace má Komise za to, že jsou zavedena dostačující ochranná opatření, která omezují narušení hospodářské soutěže.
7.7 SLEDOVÁNÍ
420)
Podle oddílu 5 sdělení o restrukturalizaci jsou požadovány pravidelné zprávy, aby Komise mohla ověřit, zda je plán restrukturalizace řádně prováděn. Jak je uvedeno v závazcích (154), Řecko zaručí, že kontrolní správce, který již byl jmenován bankou a schválen Komisí, bude sledovat, jak Řecko plní přijaté závazky, pokud jde o restrukturalizaci činností v Řecku a zahraničí a o správu a řízení banky a obchodní operace. Komise proto zastává názor, že je zaručeno řádné sledování provádění plánu restrukturalizace.
8. ZÁVĚR
(421)
Komise má za to, že Řecko protiprávně provedlo opatření podpory SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/N), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C, ex 2012/NN) SA.31155 (2013/C) (2013/NN), přičemž porušilo čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, neboť uvedená opatření byla provedena předtím, než byla formálně oznámena Komisi. Komise se však domnívá, že plán restrukturalizace společně se závazky uvedenými v přílohách zaručují obnovení dlouhodobé životaschopnosti banky, jsou dostačující, pokud jde o sdílení nákladů a vlastní příspěvek, a vhodná a přiměřená, aby kompenzovala rušivé dopady opatření podpory, která jsou zkoumána v tomto rozhodnutí. Předložený plán restrukturalizace a závazky splňují kritéria sdělení o restrukturalizaci, a opatření podpory lze tudíž považovat za slučitelná s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Následující opatření provedená či plánovaná Řeckem představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy:
a)
nouzová pomoc v oblasti likvidity, kterou bance Eurobank Ergasias SA. („Eurobanka“) poskytla Řecká banka a za kterou se zaručila Řecká republika (opatření L2);
b)
druhá překlenovací rekapitalizace ve výši 1 341 milionů EUR, kterou Eurobance v prosinci 2012 poskytl Helénský fond finanční stability („HFSF“) (opatření B2);
c)
písemný závazek ve výši 528 milionů EUR, který fond HFSF poskytl Eurobance dne 21. prosince 2012 (opatření B3);
d)
rekapitalizace ve výši 5 839 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v květnu 2013 (opatření B4);
e)
rekapitalizační závazek ve výši 2 864 milionů EUR, který učinil fond HFSF po navýšení základního kapitálu ve výši 2 864 milionů EUR, jež dne 12. dubna 2014 schválili akcionáři na mimořádné valné hromadě podle zákona o fondu HFSF č. 3864/2010 v nejnovějším znění (opatření C);
f)
kapitálový vklad ve výši 395 milionů EUR, kterou fond HFSF dne 28. srpna 2013 poskytl bance Nea Proton (opatření NP3).
2. S ohledem na plán restrukturalizace skupiny Eurobank (banka Eurobank Ergasias S.A. a všechny její dceřiné společnosti, tedy společnosti a pobočky v Řecku i v zahraničí, jak bankovní, tak nebankovní), který byl předložen 16. dubna 2014, a na závazky, které 16. dubna 2014 poskytlo Řecku, je následující státní podpora slučitelná s vnitřním trhem:
a)
kapitálový vklad ve výši 950 milionů EUR, kterou v květnu 2009 Řecko poskytlo Eurobance v rámci režimu rekapitalizace (opatření A);
b)
nouzová pomoc v oblasti likvidity, jež k 31. prosinci 2012 dosáhla 12 miliard EUR (opatření L2), kterou Eurobance poskytla Řecká banka a za kterou od července 2011 ručilo Řecko;
c)
první překlenovací rekapitalizace ve výši 3 970 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v květnu 2012 (opatření B1);
d)
druhá překlenovací rekapitalizace ve výši 1 341 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v prosinci 2012 (opatření B2);
e)
písemný závazek ve výši 528 milionů EUR, který fond HFSF poskytl Eurobance dne 21. prosince 2012 (opatření B3);
f)
rekapitalizace ve výši 5 839 milionů EUR, kterou fond HFSF poskytl Eurobance v květnu 2013 (opatření B4);
g)
rekapitalizační závazek ve výši 2 864 milionů EUR, který fond HFSF poskytl Eurobance po navýšení základního kapitálu ve výši 2 864 milionů EUR, jež dne 12. dubna 2014 schválili akcionáři na mimořádné valné hromadě podle zákona o fondu HFSF č. 3864/2010 v nejnovějším znění (opatření C);
h)
kapitálový vklad ve výši 80 milionů EUR, kterou Řecko v květnu 2009 poskytlo bance Proton (opatření Pr1);
i)
financování celkové mezery ve financování ve výši 1 121,6 milionů EUR Řeckým fondem pro záruky za vklady a investice (HDIGF) a HFSF, které bylo v říjnu 2011 a květnu 2012 poskytnuto na činnosti převedené z banky Proton na banku Nea Proton (opatření NP1);
j)
celková kapitálová injekce ve výši 515 milionů EUR, kterou fond HFSF v říjnu 2011, únoru 2012, srpnu 2012 a prosinci 2012 poskytl bance Nea Proton (opatření NP2);
k)
kapitálová injekce ve výši 395 milionů EUR, kterou HFSF dne 28. srpna 2013 poskytl bance Nea Proton (opatření NP3);
l)
financování celkové mezery ve financování ve výši 667 milionů EUR fondy HDIGF a HFSF, které bylo v prosinci 2011 a únoru 2013 poskytnuto na činnosti převedené z banky T na banku Hellenic Postbank („banka TT“) (opatření T);
m)
kapitálový vklad ve výši 224,96 milionů EUR, kterou Řecko v květnu 2009 poskytlo bance TT (opatření TT);
n)
financování celkové mezery ve financování ve výši 3 732,6 milionů EUR fondem HFSF, které bylo v lednu a červnu 2013 poskytnuto na činnosti převedené z banky TT na banku New Hellenic Postbank („banka New TT“) (opatření NTT1);
o)
kapitálový vklad ve výši 500 milionů EUR, který fond HFSF dne 29. ledna 2013 poskytl bance New TT (opatření NTT2).
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 29. dubna 2014.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 29 aprile 2014
relativa agli aiuti di Stato SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/NN), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C) (ex 2012/NN), SA.31155 (2013/C) (2013/NN) (ex 2010/N) cui la Grecia ha dato esecuzione in favore del gruppo Eurobank in materia di: ricapitalizzazione e ristrutturazione di Eurobank Ergasias SA; aiuti per la ristrutturazione a Proton Bank attraverso la creazione e la capitalizzazione di Nea Proton e l’ulteriore ricapitalizzazione di New Proton Bank tramite il Fondo ellenico di stabilità finanziaria; risoluzione di Hellenic Postbank attraverso la creazione di una banca ponte
[notificata con il numero C(2014) 2933]
(Il testo in lingua inglese è il solo facente fede)
(2014/885/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 108, paragrafo 2, primo comma,
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli Stati membri e gli altri interessati a formulare osservazioni a norma delle suddette disposizioni (1),
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
1.1. PROCEDIMENTI RELATIVI AL GRUPPO EUROBANK GROUP (2) («LA BANCA» (3))
(1)
Con decisione del 19 novembre 2008, la Commissione ha approvato un regime di «misure di sostegno agli istituti di credito in Grecia» (in appresso il «regime di sostegno alle banche greche») con l’obiettivo di garantire la stabilità del sistema finanziario greco. Il regime di sostegno alle banche greche consente la concessione di aiuti in base alle tre misure che lo costituiscono (una misura di ricapitalizzazione, una di garanzia e una relativa ai prestiti obbligazionari pubblici (4)). Nel maggio 2009, in virtù della prima delle misure summenzionate, la Grecia ha ricapitalizzato EFG Eurobank Ergasias SA (5).
(2)
In base al considerando 14 della decisione del 19 novembre 2008, occorreva notificare alla Commissione un piano di ristrutturazione per i beneficiari della misura di ricapitalizzazione.
(3)
Il 2 agosto 2010 le autorità greche hanno trasmesso alla Commissione un piano di ristrutturazione relativo al gruppo Eurobank. La Commissione ha registrato il piano e i relativi aggiornamenti successivi, nonché le informazioni supplementari trasmesse dalle autorità greche, con numero SA.30342 (PN 26/2010) e successivamente con numero SA.32789 (2011/PN).
(4)
La Banca ha ripetutamente beneficiato delle garanzie di Stato sugli strumenti di debito e sui prestiti obbligazionari pubblici in base al regime di sostegno alle banche greche (6). Inoltre ha beneficiato della concessione di un sostegno alla liquidità sotto forma di un credito di ultima istanza [emergency liquidity assistance, ELA] garantito dallo Stato (in appresso «ELA garantito dallo Stato»).
(5)
Il 20 aprile 2012 il Fondo ellenico di stabilità finanziaria (in appresso «l’HFSF») ha trasmesso alla Banca una lettera con la quale si impegnava a partecipare a un aumento previsto del capitale sociale della Banca. Il 28 maggio 2012 l’HFSF ha concesso una ricapitalizzazione ponte alla Banca per un importo pari a 3 970 milioni di EUR (in appresso «prima ricapitalizzazione ponte»).
(6)
Nel maggio 2012 le autorità greche hanno notificato alla Commissione la lettera d’impegno che era stata trasmessa dall’HFSF alla Banca. La Commissione l’ha registrata come aiuto non notificato (con il numero SA.34825 (2012/NN)] poiché la misura era già stata adottata.
(7)
Il 27 luglio 2012 la Commissione ha avviato un procedimento di indagine formale sulla prima ricapitalizzazione ponte (in appresso «la decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank») (7).
(8)
Nel dicembre 2012, l’HFSF ha concesso alla Banca una seconda ricapitalizzazione ponte del valore di 1 341 milioni di EUR (in appresso «seconda ricapitalizzazione ponte»). Il 21 dicembre 2012 l’HFSF ha trasmesso alla Banca una lettera con la quale si impegnava a partecipare a un aumento del capitale sociale della Banca e all’emissione di strumenti di capitale convertibili per un importo complessivo massimo di 528 milioni di EUR (8). Le autorità greche hanno notificato tali misure alla Commissione il 27 dicembre 2012.
(9)
Nel maggio 2013 l’HFSF ha partecipato all’aumento di capitale sociale della Banca che era stato concordato nel dicembre 2012. Ha convertito la prima e la seconda ricapitalizzazione ponte in azioni e ha effettuato un ulteriore conferimento di capitale del valore di 528 milioni di EUR a favore della Banca (in appresso la «ricapitalizzazione della primavera 2013»).
(10)
Il 19 dicembre 2013 le autorità greche hanno trasmesso alla Commissione informazioni sui termini della ricapitalizzazione della primavera 2013.
(11)
Il 31 marzo 2014 l’HFSF ha trasmesso alla Banca una lettera con la quale si impegnava a partecipare all’aumento previsto del capitale sociale della Banca.
(12)
Il 16 aprile 2014 le autorità greche hanno trasmesso alla Commissione un piano di ristrutturazione definitivo per la Banca (in appresso «il piano di ristrutturazione»), notificando inoltre alla Commissione l’impegno assunto dall’HFSF di assicurare la piena copertura della successiva ricapitalizzazione della Banca. In pari data hanno anche trasmesso informazioni sull’ELA garantito dallo Stato, affermando di voler continuare a fornire alla Banca questo sostegno alla liquidità, nonché le garanzie statali sugli strumenti di debito e sui prestiti obbligazionari pubblici, in base al regime di sostegno alle banche greche (9).
(13)
La Commissione ha tenuto numerose riunioni, teleconferenze e scambi di messaggi di posta elettronica con rappresentanti delle autorità greche e della Banca.
(14)
La Grecia accetta, in via del tutto eccezionale, che la presente decisione sia adottata solo in lingua inglese.
1.2. PROCEDIMENTO RELATIVO ALLE ATTIVITÀ ACQUISITE
1.2.1. Procedimento relativo a Nea Proton Bank
(15)
Il 26 luglio 2012 la Commissione ha adottato una decisione relativa all’aiuto di Stato SA. 34488 (2012/C), «Aiuti a Nea Proton Bank tramite la creazione e capitalizzazione della stessa» (10) (in appresso «decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton»). Con tale decisione, la Commissione ha aperto un procedimento di indagine formale riguardante: i) il finanziamento nell’ambito del meccanismo di risoluzione del Fondo ellenico di garanzia dei depositi e degli investimenti (in appresso «HDIGF») e da parte dell’HFSF, per 1 121,6 milioni di EUR per coprire il deficit di finanziamento tra attività e passività di Proton Bank, che erano state trasferite a Nea Proton Bank; ii) un conferimento di capitale azionario iniziale del valore di 250 milioni di EUR da parte dell’HFSF a beneficio di Nea Proton Bank e iii) un conferimento di nuovo capitale azionario del valore di 300 milioni di EUR da parte dell’HFSF a favore di Nea Proton Bank, che è stato anticipato contestualmente all’adozione della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton. La Commissione ha invitato la Grecia a presentare osservazioni e a fornire tutte le informazioni pertinenti che potessero servirle per valutare le misure di aiuto. Nella sezione 1 della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton è descritta dettagliatamente la procedura relativa a Proton Bank, compresa la risoluzione di Proton Bank, la creazione di Nea Proton Bank, la copertura del deficit di finanziamento e il conferimento di capitale azionario iniziale effettuato dall’HFSF a beneficio di Nea Proton Bank.
(16)
Il 1o agosto 2012 l’HFSF ha sottoscritto un aumento di capitale azionario di 230 milioni di EUR a beneficio di Nea Proton Bank.
(17)
Il 5 settembre 2012 la Grecia ha presentato osservazioni sulla decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton, redatte dalla Banca centrale greca e dall’HFSF.
(18)
Il 31 dicembre 2012 l’HFSF ha sottoscritto un ulteriore aumento di capitale azionario, del valore di 35 milioni di EUR, a beneficio di Nea Proton Bank.
(19)
Nel maggio 2013 l’HFSF ha avviato la procedura per la vendita di Nea Proton Bank.
(20)
Il 12 luglio 2013 le autorità greche hanno informato la Commissione in merito all’intenzione della Banca di acquisire Nea Proton Bank. La Commissione ha risposto il 15 luglio 2013.
(21)
Il 15 luglio 2013 la Banca ha sottoscritto un accordo vincolante con l’HFSF per l’acquisizione del 100 % dei titoli azionari e dei diritti di voto di Nea Proton Bank al prezzo d’acquisto di 1 EUR e l’HFSF si è impegnato a effettuare una ricapitalizzazione del valore di 395 milioni di EUR in contanti, a beneficio di Nea Proton Bank, prima che quest’ultima venisse venduta.
(22)
Il 29 luglio 2013 le autorità greche hanno notificato alla Commissione il suddetto conferimento di capitale di 395 milioni di EUR a beneficio di Nea Proton Bank.
1.2.2. Procedimento relativo alla nuova TT Bank
(23)
Il 6 maggio 2013 la Commissione ha adottato una decisione relativa all’aiuto di Stato SA. 31155 (2013/C), «Aiuto di Stato a TT Hellenic Postbank SA di Stato a TT Hellenic Postbank SA attraverso la New TT Hellenic Postbank S.A.» (in appresso «decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT») (11). In virtù di tale decisione la Commissione ha aperto il procedimento di indagine formale riguardante: i) un conferimento di capitale del valore di 500 milioni di EUR da parte dell’HFSF a favore di New TT Hellenic Postbank SA (in appresso «nuova TT Bank»); ii) uno stanziamento del valore di 4,1 miliardi di EUR (12) per coprire il deficit di finanziamento (13) derivato dal trasferimento delle attività della Hellenic Postbank SA («TT Bank») alla nuova TT Bank; iii) un conferimento di capitale di 224,96 milioni di EUR da parte della Grecia alla TT Bank, sotto forma di titoli azionari privilegiati, ai sensi del regime di sostegno alle banche greche e iv) un intervento dell’HDIGF per l’importo di 0,68 miliardi di EUR a favore degli attivi di T Bank SA («T Bank») che erano stati trasferiti alla TT Bank. La Commissione ha invitato la Grecia a presentare osservazioni e a fornire tutte le informazioni pertinenti che potessero servirle per valutare l’aiuto alla ristrutturazione. La sezione 1 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT descrive dettagliatamente la procedura relativa alla risoluzione di T Bank tramite la vendita alla TT Bank e alla risoluzione di TT Bank tramite la creazione della nuova TT Bank.
(24)
Nel giugno 2013 l’HFSF ha avviato la procedura per la vendita della nuova TT Bank.
(25)
Il 15 luglio 2013 le autorità greche hanno informato la Commissione in merito alla decisione dell’HFSF di vendere la nuova TT Bank alla Banca, indicandone i motivi.
(26)
Il 15 luglio 2013 la Banca ha sottoscritto un accordo vincolante con l’HFSF per l’acquisizione del 100 % dei titoli azionari e dei diritti di voto della nuova TT Bank.
(27)
Il 19 luglio 2013 la Grecia ha presentato le proprie osservazioni sulla decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT.
2. DESCRIZIONE
2.1. LA BANCA E LE DIFFICOLTÀ IN CUI VERSA
2.1.1. Il contesto generale del settore bancario greco
(28)
Il prodotto interno lordo (PIL) reale della Grecia è diminuito del 20 % dal 2008 al 2012, come evidenziato nella tabella 1. Conseguentemente, le banche greche hanno dovuto far fronte a un tasso d’insolvenza in rapida crescita sui prestiti alle famiglie e alle aziende greche (14). Tali sviluppi hanno inciso negativamente sull’andamento delle attività delle banche greche e causato un aumento della domanda di capitale.
Tabella 1
Crescita del PIL reale in Grecia, 2008-2013
Grecia
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Crescita del PIL reale in %
-0,2
-3,1
-4,9
-7,1
-6,4
- 4 (stima)
Fonte:
Eurostat, dati disponibili online all’indirizzo http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115
(29)
Inoltre, nel febbraio 2012, la Grecia ha attuato uno scambio di obbligazioni con il settore privato, scambio noto come Private Sector Involvement (PSI), ossia Partecipazione del settore privato (in appresso «il programma PSI»). Le banche greche sono state coinvolte nel programma PSI, nel corso del quale il governo greco ha offerto ai detentori di bond del settore privato nuovi titoli (comprensivi di nuove obbligazioni pubbliche greche (Greek government bonds, in appresso «GGB»), titoli indicizzati al PIL e note di pagamento del programma PSI emesse dal Fondo europeo di stabilità finanziaria (in appresso «FESF»)] in cambio dei GGB esistenti, con uno sconto nominale del 53,5 % e durate maggiori (15). Il 9 marzo 2012 le autorità greche hanno annunciato i risultati dello scambio di obbligazioni (16). Lo scambio ha dato luogo a perdite considerevoli per i detentori delle obbligazioni (pari al 78 % del valore nominale medio dei vecchi GGB per le banche greche, secondo le stime della Banca centrale greca) e a una domanda di capitale che è stata registrata retroattivamente negli stati finanziari del 2011 delle banche greche.
Tabella 2
Perdite totali correlate al PSI delle principali banche greche (in milioni di EUR)
Banche
Valore nomi-nale dei GGB
Valore nominale dei presti-ti statali
Valore nomi-nale totale
Perdite PSI dei GGB
Perdite PSI dei prestiti statali
Totale delle perdite PSI lorde
Totale delle perdite PSI lorde/Capitale di classe 1 (17) (%)
Totale delle perdite PSI lorde/Totale delle attività (%)
BCG
13 748
1 001
14 749
10 985
751
11 735
161,0
11,0
Eurobank
7 001
335
7 336
5 517
264
5 781
164,5
7,5
Alpha
3 898
2 145
6 043
3 087
1 699
4 786
105,7
8,1
Piraeus
7 063
280
7 343
5 686
225
5 911
226,0
12,0
Postbank (TT Bank)
4 197
175
4 372
3 306
138
3 444
618,3
24,8
Nea Proton Bank
934
0
934
216
0
216
378,8
12,6
Fonte:
Banca centrale greca, Report on the Recapitalisation and the Restructuring of the Greek Banking Sector, dicembre 2012, pag. 14
(30)
Poiché le banche greche, a seguito del programma PSI e del perdurare della recessione, hanno subito ragguardevoli deficit di capitale, il memorandum di politiche economiche e finanziarie (in appresso «MPEF») dell’11 marzo 2012, facente parte del secondo programma di aggiustamento economico per la Grecia a cura del governo greco, dell’Unione europea, del Fondo monetario internazionale (in appresso «FMI») e della Banca centrale europea (in appresso «BCE»), ha reso disponibili fondi per la ricapitalizzazioni di tali banche. Le autorità greche hanno stimato in 50 miliardi di EUR la domanda complessiva di ricapitalizzazione delle banche e i costi di risoluzione da finanziare con il suddetto programma (18). Tale importo è stato calcolato sulla base di uno stress test effettuato dalla Banca centrale greca per il periodo compreso tra il dicembre 2011 e il dicembre 2014 (in appresso «lo stress test del 2012»), fondato sulla previsione delle perdite sui prestiti a cura di Blackrock (19). I fondi per la ricapitalizzazione delle banche greche vengono resi disponibili attraverso l’HFSF. La tabella 3 sintetizza il calcolo della domanda di capitale per le principali banche greche risultante dallo stress test del 2012.
Tabella 3
Stress test del 2012: Domanda di capitale delle principali banche greche (in milioni di EUR)
Banche
Capitale di classe 1 di riferimento (dic 2011)
Totale delle perdite PSI lorde
(dic 2011)
Previsioni relative al PSI
(giugno 2011)
Perdite cumulative lorde
Proiezioni per il rischio di credito
Riserve per perdi-te su crediti
(dic 2011)
Generazione di capitale interno
Capitale di classe 1 - target (dic 2014)
Doman-da di capitale
BCG
7 287
-11 735
1 646
-8 366
5 390
4 681
8 657
9 756
Eurobank
3 515
-5 781
830
-8 226
3 514
2 904
2 595
5 839
Alpha
4 526
-4 786
673
-8 493
3 115
2 428
2 033
4 571
Piraeus
2 615
-5 911
1 005
-6 281
2 565
1 080
2 408
7 335
Postbank (TT Bank)
557
-3 444
566
-1 482
1 284
- 315
903
3 737
Nea Proton Bank
57
- 216
48
- 482
368
34
115
305
Fonte:
Banca centrale greca, Report on the Recapitalisation and the Restructuring of the Greek Banking Sector, dicembre 2012, pag. 8
(31)
Secondo l’MPEF di marzo 2012, «alle banche che presentano piani di raccolta di capitale affidabili sarà data l’opportunità di chiedere e ricevere sostegno pubblico in modo da preservare gli incentivi al settore privato a conferire capitale, minimizzando in tal modo l’onere per i contribuenti» (20). La Banca centrale greca ha reputato affidabili solo le quattro maggiori banche (Eurobank, Banca nazionale di Grecia, Piraeus Bank e Alpha Bank) (21), che nel maggio 2012 hanno beneficiato di una prima ricapitalizzazione da parte dell’HFSF.
(32)
I depositi nazionali presso le banche greche sono diminuiti complessivamente del 37 % tra la fine del 2009 e il giugno 2012 a causa della recessione e dell’incertezza politica. Queste banche hanno dovuto pagare tassi di interesse più elevati per cercare di mantenere i depositi, i cui costi sono aumentati, riducendo il margine di interesse netto delle banche. Essendo state escluse dai mercati del finanziamento all’ingrosso, le banche greche sono diventate totalmente dipendenti dal finanziamento di Eurosistema (22), una quota crescente del quale consisteva in un credito di ultima istanza (in appresso «ELA») accordato dalla Banca centrale greca. Gli importi ottenuti da queste banche sono stati particolarmente elevati nella seconda metà del 2012.
(33)
Dopo le elezioni svoltesi nel giugno 2012, lo stock dei depositi è ricominciato a salire e, complessivamente, il finanziamento dell’Eurosistema a beneficio delle banche greche è sceso a partire dal 31 dicembre 2012.
(34)
Il 3 dicembre 2012 la Grecia ha avviato un programma di riacquisto dei nuovi GGB ricevuti nel quadro del programma PSI a prezzi che variavano tra il 30,2 % e il 40,1 % del loro valore nominale (23). Le banche greche hanno partecipato a questo programma di riacquisto, che ha cristallizzato le ulteriori perdite nei loro bilanci in quanto la perdita contabile (ossia la differenza tra il valore di mercato e il valore nominale) registrato all’epoca del programma PSI è divenuta definitiva e irreversibile (24).
(35)
Nel dicembre 2012 le quattro maggiori banche greche hanno beneficiato di una seconda ricapitalizzazione da parte dell’HFSF.
(36)
Nell’autunno del 2013 la Banca centrale greca ha avviato un nuovo stress test per valutare la solidità della posizione patrimoniale delle banche greche, sia a fronte di uno scenario di base che di uno scenario negativo.
(37)
Nel luglio 2013 la Banca centrale greca ha affidato a un consulente il compito di svolgere uno studio preliminare sui portafogli prestiti di tutte le banche greche. Il consulente ha effettuato delle proiezioni relative alle perdite su crediti (in appresso «PPC») su tutti i portafogli prestiti nazionali delle banche greche e sui prestiti a rischio per la Grecia nelle filiali e nelle succursali estere per un periodo superiore ai tre anni e mezzo e per il ciclo di vita del prestito. L’analisi presentava PPC in due scenari macroeconomici: uno scenario di base e uno negativo. La Banca centrale greca ha operato una stima delle PPC per i portafogli di prestiti esteri avvalendosi di alcuni contributi del consulente.
(38)
In base alla valutazione delle PPC a cura di quest’ultimo, la Banca centrale greca ha valutato a sua volta la domanda di capitale con l’assistenza tecnica di un secondo consulente.
(39)
Gli elementi fondamentali della valutazione della domanda di capitale effettuata con lo stress test del 2013 erano i) le PPC (25) sui portafogli dei prestiti bancari su base consolidata per il rischio greco e il rischio estero, al netto delle riserve esistenti per perdite su crediti e ii) la redditività operativa stimata delle banche per il periodo giugno 2013 - dicembre 2016, sulla base di un adeguamento prudenziale dei piani di ristrutturazione che erano stati sottoposti alla Banca centrale greca durante il quarto trimestre del 2013. La tabella 4 sintetizza il calcolo della domanda di capitale per le principali banche greche in base allo scenario di base per lo stress test del 2013.
Tabella 4
Stress test del 2013: Domanda di capitale consolidata delle banche greche nello scenario di base (in milioni di EUR)
Banche
Capitale di classe 1 di riferimento (giugno 2013) (1)
Riserve per perdite su crediti
(giugno 2013) (2)
PPC per il rischio greco (3)
PPC per il rischio estero (26) (4)
Generazione di capitale interno (5)
Tasso di capitale di classe 1 dello stress test (dicem-bre 2016) (6)
Domanda di capitale
(7)=(6)-(1)-(2)-(3)-(4)-(5)
BCG (27)
4 821
8 134
-8 745
-3 100
1 451
4 743
2 183
Eurobank (28)
2 228
7 000
-9 519
-1 628
2 106
3 133
2 945
Alpha
7 380
10 416
-14 720
-2 936
4 047
4 450
262
Piraeus
8 294
12 362
-16 132
-2 342
2 658
5 265
425
Attica
225
403
- 888
0
106
243
397
Panellinia
61
66
- 237
0
-26
31
169
Fonte:
Banca centrale greca, 2013 Stress Test of the Greek Banking Sector(Stress test del settore bancario greco), marzo 2014, pag. 42.
(40)
Il 6 marzo 2013 la Banca centrale greca ha annunciato i risultati dello stress test del 2013 e ha richiesto alle banche di trasmettere i loro piani di raccolta di capitale entro la metà di aprile 2014 per coprire la domanda di capitale nello scenario di base.
2.1.2. Le attività economiche della Banca
(41)
La Banca svolge servizi bancari universali principalmente in Grecia e nell’Europa orientale e sud-orientale (Cipro, Romania, Bulgaria, Serbia e Ucraina), offre una gamma completa di prodotti bancari e finanziari a famiglie e aziende e opera nei seguenti settori: servizi bancari al dettaglio, alle imprese e ai privati, gestione di attivi, assicurazioni, buoni del Tesoro, mercati dei capitali e altri servizi. La Banca è registrata in Grecia e i suoi titoli azionari sono quotati alla Borsa Valori di Atene. Il 31 dicembre 2012 la Banca impiegava 17 427 persone in tutto, di cui circa la metà lavorava in Europa orientale e sud-orientale, mentre l’altra metà lavorava in Grecia (29).
(42)
La Banca ha preso parte al programma PSI, scambiando GGB e prestiti statali con un valore nominale di 7 336 milioni di EUR. I suoi oneri relativi a tale programma ammontavano a circa 5 781 milioni di EUR al lordo delle imposte e sono stati interamente registrati nei libri contabili del 2011 (30). Durante il programma di riacquisto del dicembre 2012, la Banca ha venduto i nuovi GGB che aveva ricevuto nell’ambito del programma PSI con un forte sconto sul valore nominale. Tale vendita ha cristallizzato le perdite sui nuovi GGB.
(43)
I dati chiave della Banca a dicembre 2010, dicembre 2011, dicembre 2012 e dicembre 2013 (dati consolidati) sono riportati nella tabella 5.
Tabella 5
Dati chiave di Eurobank, 2010, 2011, 2012 e 2013
Profitti e perdite
(in milioni di EUR)
2010
2011
2012
2013
(comprende la nuova TT Bank e Nea Proton Bank a partire dalla data della loro acquisizione)
Proventi netti da interessi
2 103
2 965
1 461
1 294
Totale entrate d’esercizio
2 730
2 226
1 755
1 587
Totale spese d’esercizio
-1 280
-1 123
-1 052
-1 071
Entrate al lordo degli accantonamenti
1 450
1 103
703
516
Perdite correlate al rischio di credito
-1 273
-1 328
-1 655
-1 920
Perdite PSI
-6 012
- 363
Altre perdite
- 737
- 373
- 522
Risultato netto
84
-5 496
-1 440
-1 157
Dati selettivi in volume (in milioni di EUR)
31 dicembre 2010
31 dicembre 2011
31 dicembre 2012
31 dicembre 2013 (comprende la nuova TT Bank e Nea Proton Bank)
Totale prestiti e anticipi a clienti
53 412
48 094
43 171
45 610
Totale depositi
41 173
32 459
30 752
41 535
Totale delle attività
87 188
76 822
67 653
77 586
Patrimonio netto totale (31)
6 094
875
- 685
4 523
Fonti:
2013: Risultati di bilancio 2013 - Stati finanziari consolidati, pagg. 3 e 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/EN%20Consol%20AR%202013.pdf; 2012 e 2011: Risultati di bilancio 2012 - Stati finanziari consolidati, pagg. 3 e 4: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%202012.pdf; 2010: EFG Eurobank - Comunicato Stampa, Risultati relativi all’intero esercizio 2011, pagg. 5 e 6: http://www.eurobank.gr/Uploads/pdf/Annual%20Report%20AQ2011.pdf
(44)
Dalla tabella 5 si evince che, a parte le enormi perdite registrate nel 2011 per via del programma PSI (5 781 milioni di EUR (32)), la Banca ha subito un calo delle entrate (dovuto, inter alia, al costo più elevato dei depositi) nonché perdite di valore ingenti e in aumento sul suo portafoglio prestiti in Grecia e all’estero. I flussi in uscita dai depositi hanno inciso negativamente sulla posizione di liquidità della Banca e il suo rapporto tra prestiti e depositi ha raggiunto il 148 % al 31 dicembre 2011, mentre a tale data il 42 % del suo bilancio era finanziato dall’Eurosistema.
(45)
In base allo stress test del 2013, i cui risultati sono stati annunciati il 6 marzo 2014, la Banca centrale greca ha stimato la domanda di capitale della Banca in 2 945 milioni di EUR nello scenario di base. Tale importo era al netto di misure correttive, ossia, si presuppone già che la Banca attui tali misure sotto forma di cessioni, che contribuirebbero a ridurre la domanda di capitale.
(46)
Per coprire tale importo, valutato in 2 945 milioni di EUR, la Banca ha proposto delle misure correttive potenziate che, tuttavia, genereranno solo effetti leggermente superiori rispetto a quelli supposti dalla Banca centrale greca in sede di calcolo della domanda di capitale. Queste misure comprendono la vendita di ulteriori attività (vendita di […] (33), vendita del […]% della controllata assicurativa e la riduzione al 20 % della partecipazione alle attività immobiliari da parte di […]) (34).
(47)
Poiché queste misure correttive potenziate possono coprire solo una parte molto ridotta della domanda di capitale individuata, il 12 aprile 2014 l’assemblea generale straordinaria degli azionisti ha deciso di procedere a un aumento di capitale di 2 864 milioni di EUR, sotto forma di un’emissione di titoli non soggetta a prelazione (ossia un aumento di capitale con l’annullamento dei diritti di prelazione) a investitori internazionali e di un’offerta al pubblico in Grecia. Qualora la domanda degli investitori privati risulti insufficiente a coprire l’intero aumento di capitale, l’HFSF provvederà a colmare il deficit sottoscrivendo i nuovi titoli azionari restanti, previa conversione in azioni degli strumenti subordinati di capitale esistenti della Banca.
2.2. LE ACQUISIZIONI DI ATTIVITÀ BANCARIE GRECHE DA PARTE DELLA BANCA
(48)
Il 15 luglio 2013 la Banca ha sottoscritto due accordi vincolanti con l’HFSF per acquisire il 100 % dei titoli azionari e dei diritti di voto di Nea Proton Bank e della nuova TT Bank.
2.2.1. Acquisizione di Nea Proton Bank
Risoluzione di Proton Bank e di Nea Proton Bank
(49)
Il 9 ottobre 2011 la Banca centrale greca ha proceduto alla risoluzione di Proton Bank. La licenza di Proton Bank è stata revocata dalla Banca centrale greca, che l’ha messa in liquidazione (35).
(50)
Su proposta della Banca centrale greca e a seguito della decisione del ministro delle Finanze (36), Nea Proton Bank è stata fondata come istituto di credito temporaneo, dove sono stati trasferiti tutti i depositi (al dettaglio, bancari e del governo), la rete di filiali e attivi selezionati (prestiti e portafoglio titoli) di Proton Bank, che ha conservato i crediti in strumenti di capitale, i debiti subordinati e i prestiti ad alto rischio. L’HFSF ha conferito a Nea Proton Bank un capitale azionario iniziale di 250 milioni di EUR (37) e ne è stato l’unico azionista. Il bilancio di apertura di Nea Proton Bank era pari a circa 3 miliardi di EUR.
(51)
Al termine del 2011, le attività ponderate per il rischio (in appresso «APR») (38) di Nea Proton Bank ammontavano a 1,2 miliardi di EUR.
Acquisizione di Nea Proton Bank da parte della Banca
(52)
La normativa greca sulla risoluzione delle crisi bancarie prevede che l’HFSF debba cedere le proprie partecipazioni in un istituto di credito temporaneo entro due anni dalla data della decisione ministeriale che istituisce tale istituto (39). In linea con quest’obbligo e ai sensi dell’MPEF, l’HFSF ha proceduto alla vendita delle proprie partecipazioni in Nea Proton Bank. Il consulente finanziario dell’HFSF ha contattato un vasto numero di potenziali investitori (comprese banche greche, banche straniere e finanziatori), ma solo due, ossia la Banca e un fondo hedge statunitense, hanno presentato offerte finali. Solo l’offerta fatta dalla Banca è stata considerata conforme alla lettera d’invito dell’HFSF e quindi valida.
(53)
Al 31 maggio 2013, le APR di Nea Proton Bank ammontavano a 811 milioni di EUR, il suo patrimonio di vigilanza era pari a - 203 milioni di EUR e a Nea Proton Bank occorreva una ricapitalizzazione complessiva di 276 milioni di EUR per raggiungere un tasso di capitale di classe 1 del 9 %. La Banca ha versato un corrispettivo in contanti di 1 EUR in cambio del 100 % dei titoli azionari e dei diritti di voto di Nea Proton Bank e ha richiesto all’HFSF di ricapitalizzare Nea Proton Bank per un valore di 395 milioni di EUR che, eccettuati i 276 milioni di EUR necessari per riportare il tasso di adeguatezza patrimoniale di Nea Proton Bank al 9 %, avrebbe permesso di far fronte, con altri 119 milioni di EUR, ad ulteriori accantonamenti per perdite su prestiti e alle perdite previste al lordo delle imposte fino al 2016. In base ai termini della vendita, l’HFSF si è impegnato a coprire la domanda di capitale di Nea Proton Bank prima del completamento della transazione, contribuendo con 395 milioni di EUR in contanti.
2.2.2. Acquisizione della nuova TT Bank
Risoluzione di TT Bank e della nuova TT Bank
(54)
Il 18 gennaio 2013 le autorità greche hanno proceduto alla risoluzione di TT Bank. La licenza di TT Bank è stata revocata dalla Banca centrale greca, che l’ha messa in liquidazione (40).
(55)
Su proposta della Banca centrale greca e a seguito della decisione del ministro delle Finanze (41), la nuova TT Bank è stata fondata come istituto di credito temporaneo, dove sono stati trasferiti 10,8 miliardi di EUR di attivi (sotto forma di contanti, buoni del Tesoro, prestiti produttivi, depositi al dettaglio, finanziamenti centralizzati e GGB (42)). TT Bank ha conservato attività nette complessive per un valore di 1,2 miliardi di EUR, «sotto forma di» crediti in strumenti di capitale, prestiti non produttivi, attività e passività fiscali di TT, nonché contributi e oneri di ogni tipo. L’HFSF ha conferito alla nuova TT Bank un capitale azionario iniziale di 500 milioni di EUR e ne è stato l’unico azionista. Dopo il conferimento, il bilancio di apertura della nuova TT Bank era pari a circa 15,1 miliardi di EUR.
Acquisizione della nuova TT Bank da parte della Banca
(56)
Nel quadro degli impegni previsti dall’MPEF, l’HFSF ha proceduto alla vendita delle sue partecipazioni nella nuova TT Bank, ottemperando in tal modo all’obbligo di cedere i suoi titoli azionari presenti in tale istituto di credito temporaneo entro due anni dalla fondazione di quest’ultimo. Il suo consulente finanziario ha contattato un vasto numero di potenziali investitori, tra cui banche greche, banche straniere e finanziatori. Solo le quattro banche greche principali hanno presentato offerte finali, tra cui è stata scelta quella della Banca.
(57)
La Banca ha concordato di versare in totale 681 milioni di EUR, sotto forma di azioni ordinarie di nuova emissione, per acquistare la nuova TT Bank. In base all’accordo di sottoscrizione, il corrispettivo iniziale versato dalla Banca ha subito ulteriori adeguamenti in base a una valutazione del valore delle attività nette (43).
(58)
Di conseguenza, l’assemblea generale straordinaria degli azionisti del 26 agosto 2013 ha approvato l’aumento del capitale azionario della Banca di 425 625 000 EUR, tramite l’emissione di 1 418 750 000 nuove azioni ordinarie (44) con un valore nominale di 0,3 EUR ciascuna e un prezzo d’offerta di 0,48 EUR ciascuna. L’aumento di capitale è stato sottoscritto interamente dall’HFSF tramite contributo in natura, sotto forma di tutte le azioni della nuova TT Bank detenute dall’HFSF, per un valore complessivo di 681 milioni di EUR. Dopo tale transazione, la partecipazione azionaria dell’HFSF nella Banca è salita dal 93,5 % al 95,2 %.
2.3. MISURE DI AIUTO
(59)
La Banca ha beneficiato delle misure di sostegno al capitale A, B1, B2, B3, B4 e C e di misure di sostegno alla liquidità L1 e L2. Proton Bank e Nea Proton Bank hanno beneficiato delle misure Pr1, Pr2 Pr3, NP1, NP2 e NP3. T Bank, TT Bank e la nuova TT Bank hanno beneficiato delle misure T, TT, NTT1 e NTT2.
2.3.1. Misure di aiuto concesse alla Banca ai sensi del regime di sostegno alle banche greche
(60)
La Banca ha ottenuto diverse forme di aiuto ai sensi del regime di sostegno alle banche greche, in base alla misura di ricapitalizzazione, alla misura di garanzia e alla misura relativa ai prestiti obbligazionari pubblici.
2.3.1.1. Sostegno dello Stato alla liquidità concesso in base alla misura di garanzia e alla misura relativa ai prestiti obbligazionari pubblici (misura L1)
(61)
La Banca ha beneficiato e continua a beneficiare dell’aiuto previsto dalla misura di garanzia e dalla misura relativa ai prestiti obbligazionari pubblici, aiuto che nella presente decisione verrà indicato in appresso come «misura L1». Al 30 novembre 2013 (45), le garanzie concesse alla Banca ammontavano a circa 13,9 miliardi di EUR. A tale data non risultava alcun prestito in corso di obbligazioni pubbliche alla Banca. Al 15 aprile 2011, la Banca aveva ricevuto prestiti obbligazionari pubblici per un valore di 1 737 milioni di EUR e aveva beneficiato di 13,6 miliardi di EUR di garanzie statali ai sensi del regime di sostegno alle banche greche.
(62)
Nel piano di ristrutturazione per la Banca da loro trasmesso alla Commissione il 16 marzo 2014, le autorità greche hanno dichiarato la loro intenzione di continuare a concedere garanzie e a prestare obbligazioni pubbliche, ai sensi del regime, durante il periodo di ristrutturazione.
2.3.1.2. Ricapitalizzazione da parte dello Stato, concessa in base alla misura di ricapitalizzazione del regime di sostegno alle banche greche (misura A)
(63)
Nel maggio 2009, la Banca ha ricevuto un conferimento di capitale del valore di 950 milioni di EUR (46) (misura A) in base alla misura di ricapitalizzazione del regime di sostegno alle banche greche. Tale conferimento equivaleva al 2 % circa delle APR di cui la Banca disponeva all’epoca.
(64)
La ricapitalizzazione è avvenuta sotto forma di titoli azionari privilegiati, sottoscritti dalla Grecia, con cedola del 10 % e una durata di cinque anni. Nel 2010 la durata delle azioni privilegiate è stata estesa e la loro remunerazione è stata aumentata. Da questo punto in poi, se le azioni privilegiate non vengono ammortizzate entro cinque anni dall’emissione e l’assemblea generale degli azionisti non ha adottato alcuna decisione in merito al loro ammortamento, il ministro delle Finanze greco aumenterà la cedola del 2 % ogni anno su base cumulativa (ciò significa che la cedola sarà del 12 % per l’anno sei, del 14 % per l’anno sette ecc.).
2.3.2. ELA garantito dallo Stato (misura L2)
(65)
L’ELA è una misura eccezionale che permette a un istituto finanziario solvibile che abbia problemi temporanei di liquidità di ricevere un finanziamento da parte dell’Eurosistema senza che tale operazione rientri nella politica monetaria unica. Il tasso di interesse pagato dall’istituto finanziario per l’ELA è di […] punti base superiore all’interesse che paga per un regolare rifinanziamento della Banca centrale.
(66)
La Banca centrale greca è responsabile per il programma ELA. In altri termini, essa ne sostiene tutti i costi e se ne accolla i rischi derivanti (47). La Grecia ha accordato alla Banca centrale greca una garanzia statale che si applica all’importo complessivo dell’ELA concessa dalla Banca centrale greca. L’adozione dell’articolo 50, paragrafo 7, della legge greca 3943/2011, che modifica l’articolo 65, paragrafo 1, della legge greca 2362/1995, ha permesso al ministro delle Finanze di accordare garanzie in nome dello Stato alla Banca centrale greca al fine di salvaguardare i crediti rivendicati da quest’ultima nei confronti degli istituti creditizi. Le banche che beneficiano dell’ELA devono pagare allo Stato una commissione di garanzia pari a […] punti base.
(67)
Al 31 dicembre 2011, la Banca aveva beneficiato di 14,95 miliardi di EUR a titolo di ELA garantito dallo Stato (48), mentre al 31 dicembre 2012 aveva beneficiato di 12 miliardi di EUR allo stesso titolo.
2.3.3. Misure di aiuto concesse alla Banca tramite l’HFSF
(68)
A partire dal 2012, la Banca ha beneficiato di diverse misure di sostegno al capitale accordate dall’HFSF. La tabella 6 presenta una panoramica di queste misure di aiuto.
Tabella 6
Misure di aiuto al capitale concesse alla Banca tramite l’HFSF
1o ricapitalizzazione ponte - mag 2012 (in milioni di EUR)
2o ricapitalizzazione ponte - dic 2012 (in milioni di EUR)
Lettera d’impegno - dic 2012
(in milioni di EUR)
Ricapitaliz-zazione di primavera 2013 - mag 2013 (in milioni di EUR)
Impegno di ricapitaliz-zazione - apr 2014 (in milioni di EUR)
Misura
B1
B2
B3
B4
C
Importo
(in milioni di EUR)
3 970
1 341
528
5 839
2 864
2.3.3.1. La prima ricapitalizzazione ponte (misura B1)
(69)
I considerando 15-32 della decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank forniscono una descrizione dettagliata della prima ricapitalizzazione ponte del maggio 2012 (misura B1). Il contesto e le caratteristiche principali di questa misura sono riportati nella presente sezione.
(70)
Il 20 aprile 2012, l’HFSF ha trasmesso alla Banca una lettera con la quale si impegnava a partecipare a un aumento previsto del capitale sociale della Banca per un importo complessivo massimo di 4,2 miliardi di EUR.
(71)
In base alla misura B1, il 28 maggio 2012 l’HFSF ha trasferito alla Banca obbligazioni del FESF per un valore di 3,97 miliardi di EUR, in linea con le disposizioni per le ricapitalizzazioni ponte previste dalla legge greca 3864/2010 che ha istituito l’HFSF (in appresso «legge HFSF»). Le obbligazioni del FESF trasferite alla Banca erano a tasso variabile, con una durata di sei e dieci anni e la data di emissione del 19 aprile 2012. Nel considerando 48 della decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, la Commissione aveva già stabilito che «La ricapitalizzazione ponte approvata il 28 maggio 2012 costituisce l’attuazione dell’obbligo assunto nella lettera d’impegno e dunque la prosecuzione del medesimo aiuto». Entrambi gli importi forniti nella lettera d’impegno e nella prima ricapitalizzazione ponte sono stati calcolati dalla Banca centrale greca per garantire che la Banca raggiungesse un tasso di capitale totale dell’8 % al 31 dicembre 2011, data della registrazione retroattiva della ricapitalizzazione ponte nei libri contabili della Banca. Come si può evincere dalla tabella 3, la misura B1 ha coperto solo una parte limitata della domanda di capitale complessiva individuata dallo stress test del 2012. Si presumeva che la Banca raccogliesse il capitale mediante un futuro aumento dello stesso e la finalità della ricapitalizzazione ponte era esclusivamente quella di preservare l’idoneità della Banca per il finanziamento della BCE finché l’aumento di capitale non fosse stato realizzato.
(72)
Per quanto riguarda il periodo compreso tra la data della prima ricapitalizzazione ponte e la data della sua conversione in azioni ordinarie ed altri strumenti finanziari convertibili, l’accordo di pre-sottoscrizione tra la Banca e l’HFSF ha stabilito che la Banca dovesse pagare all’HFSF una commissione annuale dell’1 % sul valore nominale delle obbligazioni del FESF e che il pagamento di ogni cedola e gli interessi maturati su tali obbligazioni in tale periodo avrebbe rappresentato un ulteriore conferimento da parte dell’HFSF (49).
2.3.3.2. La seconda ricapitalizzazione ponte (misura B2)
(73)
Nell’autunno del 2012 la Banca ha registrato ulteriori perdite. Pertanto il suo capitale è nuovamente sceso al di sotto dei requisiti patrimoniali minimi per l’idoneità al finanziamento della BCE.
(74)
Si è resa dunque necessaria una seconda ricapitalizzazione ponte. Il 21 dicembre 2012 l’HFSF ha effettuato una seconda ricapitalizzazione ponte del valore di 1 341 milioni di EUR (misura B2), versati anche in questo caso mediante il trasferimento alla Banca di obbligazioni del FESF.
2.3.3.3. La lettera d’impegno del 21 dicembre 2012 (misura B3)
(75)
Oltre a effettuare la seconda ricapitalizzazione ponte, il 21 dicembre 2012 l’HFSF ha trasmesso alla Banca una lettera con la quale si impegnava a partecipare all’aumento del capitale sociale della Banca e all’emissione di strumenti convertibili per un importo complessivo massimo di 528 milioni di EUR (misura B3).
(76)
Sommando il totale delle due ricapitalizzazioni ponte (misure B1 e B2) all’importo supplementare impegnato nel dicembre 2012 (misura B3), si evinceva che l’HFSF aveva impegnato una cifra equivalente alla domanda di capitale complessiva individuata dallo stress test del 2012 (5 839 milioni di EUR (50)).
2.3.3.4. La ricapitalizzazione della primavera 2013 (misura B4)
(77)
Il 30 aprile 2013, l’assemblea generale degli azionisti ha approvato un aumento del capitale azionario della Banca per un valore di 5 839 milioni di EUR («la ricapitalizzazione della primavera 2013»). La Banca ha pertanto emesso 3 789 317 357 nuovi titoli azionari con un valore nominale di 0,30 EUR al prezzo di 1,54 EUR per azione.
(78)
Nella stessa data, l’assemblea generale degli azionisti ha inoltre stabilito che l’intero ammontare del capitale sarebbe pervenuto dall’HFSF e sarebbe stato pagato in natura, sotto forma di obbligazioni del FESF.
(79)
Di conseguenza, nel maggio 2013 l’HFSF ha conferito alla Banca in totale 5 839 milioni di EUR sotto forma di azioni ordinarie (misura B4). Tale importo equivale al totale delle misure B1, B2 e B3.
(80)
Mediante la ricapitalizzazione della primavera 2013, la prima e la seconda ricapitalizzazione ponte (misure B1 e B2) sono state convertite in una ricapitalizzazione permanente ed è stato tradotto in pratica l’impegno di concedere un ulteriore aiuto in conto capitale (misura B3).
(81)
Il prezzo delle nuove azioni è stato fissato al 50 % della media ponderata per i volumi di scambio del prezzo quotato in Borsa nei 50 giorni di negoziazione antecedenti alla determinazione del prezzo d’offerta. In seguito al raggruppamento azionario stabilito dall’assemblea generale degli azionisti del 30 aprile 2012 (51), il prezzo delle nuove azioni è stato fissato a 1,54 EUR per titolo azionario.
(82)
Immediatamente dopo la ricapitalizzazione della primavera 2013, l’HFSF è diventato l’azionista di maggioranza della Banca con una partecipazione del 98,56 %. Tuttavia, una volta che la banca ha portato a termine un altro intervento di gestione delle passività, tale partecipazione è scesa al 93,55 % nel giugno 2013 (cfr. la sezione 2.4.5). Nell’agosto 2013 la Banca ha emesso nuovi titoli azionari a beneficio dell’HFSF, ai fini dell’acquisizione della nuova TT Bank. In seguito a tale operazione, la partecipazione azionaria dell’HFSF è risalita al 95,23 % (52).
2.3.3.5. L’impegno di ricapitalizzazione del 2014 (misura C)
(83)
Il 6 marzo 2014 la Banca centrale greca ha riferito i risultati di uno stress test svolto nella seconda metà del 2013 e ha indicato che, secondo lo scenario di base, la domanda di capitale della Banca per il periodo 2014-2016 avrebbe raggiunto i 2 945 milioni di EUR.
(84)
Il 31 marzo 2014 l’HFSF ha inviato alla Banca una lettera in cui comunicava di avere l’intenzione e la possibilità di sostenere qualsiasi aumento di capitale azionario effettuato ai sensi della legge HFSF 3864/2010, emendata il 31 marzo 2014, e necessario per soddisfare la domanda di capitale individuata nel corso dello stress test. La legge HFSF prevede che, qualora al termine del periodo di sottoscrizione, si riscontri una domanda insufficiente da parte degli investitori privati a un prezzo determinato dal Consiglio generale dell’HFSF, in base a due valutazioni indipendenti, l’HFSF sottoscriverà tutti i titoli azionari restanti, previa conversione in azioni degli strumenti subordinati di capitale esistenti della Banca, come recita l’articolo 6a.
(85)
Il 12 aprile 2014, l’assemblea straordinaria degli azionisti ha approvato un aumento di capitale azionario del valore di 2 864 milioni di EUR, ai sensi della legge HFSF, indicando che il prezzo d’offerta non avrebbe potuto essere inferiore al prezzo nominale di 0,30 EUR per azione e che il prezzo minimo avrebbe dovuto essere stabilito dall’HFSF (53).
(86)
In conformità alla legge HFSF, l’HFSF ha nominato due consulenti indipendenti per determinare il valore della Banca. Il 10 aprile 2014 i due consulenti hanno portato a termine il loro lavoro. Ciascuno di loro ha stabilito una propria forcella di valutazione della Banca e le due forcelle presentavano una significativa fascia di sovrapposizione. In base a tali valutazioni, il 14 aprile 2014 Consiglio generale dell’HFSF ha stabilito il prezzo corrispondente a quello minimo al quale i nuovi titoli azionari della Banca possono essere offerti agli investitori e il prezzo al quale, se necessario, sosterrà l’emissione di titoli (54). Il 15 aprile 2014 ha inoltre approvato l’offerta, presentata da un consorzio di investitori, di sottoscrivere 1,3 miliardi di EUR di nuovi titoli azionari al prezzo di 0,30 EUR per azione («investitore primario» (55) (56)).
(87)
Il 24 aprile 2014 Eurobank ha annunciato l’inizio del «book building» a un prezzo variabile tra 0,30 EUR e 0,33 EUR (57). Qualora la domanda sia sufficiente a coprire del tutto l’importo di 2 864 milioni di EUR ad un prezzo superiore a 0,30 EUR, l’investitore primario dovrà adeguare il suo prezzo a quello superiore o annullare i suoi ordini. In tal caso riceverà un’indennità. Qualora la domanda da parte degli investitori privati (compresa quella da parte dell’investitore primario) sia sufficiente a coprire del tutto l’importo di 2 864 milioni di EUR ad un prezzo pari a 0,30 EUR, l’investitore primario beneficerà della priorità nell’assegnazione. Qualora la domanda (compresa quella da parte dell’investitore primario) sia insufficiente per effettuare la copertura del suddetto importo a un prezzo di 0,30 EUR, i debiti subordinati saranno convertiti in nuovi titoli azionari. Come previsto ai sensi della legge HFSF, tutte le azioni non sottoscritte dopo la conversione dei debiti subordinati verranno sottoscritte dall’HFSF allo stesso prezzo, ossia 0,30 EUR per titolo azionario.
2.3.4. Misure di aiuto alle attività acquisite
2.3.4.1. Misure di aiuto a Proton Bank e Nea Proton Bank
(88)
Dal 2008 Proton Bank e Nea Proton Bank hanno beneficiato di diverse misure di aiuto. La tabella 7 presenta una panoramica di queste misure di aiuto.
Tabella 7
Quadro generale delle misure di sostegno al capitale concesse a Proton e Nea Proton Bank
Beneficiario dell’aiuto
Misura
Tipologia di aiuto
Ente che ha concesso l’aiuto
Data dell’esborso
Importo (in milioni di EUR)
Attività di Proton Bank
Pr1
Conferimento di capitale in base alla misura di ricapitalizzazione Azioni privilegiate dello Stato greco
Stato
Maggio 2009
80
Pr2
Prestito di titoli di Stato greci in base alla misura relativa ai prestiti obbligazionari pubblici
Stato
Aprile 2009
78
Pr3
Garanzia statale per le obbligazioni emesse in base alla misura di garanzia
Stato
Luglio 2010
149,4
Attività di Nea Proton Bank
NP1
Trasferimento del deficit di finanziamento da PB a NPB
Copertura del deficit di finanziamento trasferito da PB a NPB
HDIGF
9.10.2011
862
Calcolo e successiva copertura dell’importo del deficit di finanziamento trasferito da PB a NPB (parte 2)
HFSF
14.5.2012
259,6
Importo complessivo di NP1
1 121,6
NP2
Conferimenti di capitale azionario a beneficio di NPB nel 2011 e nel 2012
Capitale azionario iniziale
HFSF
9.10.2011
220
Capitale azionario iniziale
HFSF
3.2.2012
30
Capitale iniziale complessivo
250
Nuovo capitale azionario
HFSF
1.8.2012
230
Nuovo capitale azionario
HFSF
31.12.2012
35
Nuovo capitale complessivo
265
Importo complessivo di NP2
515
NP3
Ricapitaliz-zazione prima della vendita a Eurobank
Capitale azionario
HFSF
28.8.2013
395
2.3.4.1.1 Misure di aiuto a Proton Bank
i) Ricapitalizzazione da parte dello Stato a beneficio di Proton Bank (misura Pr1)
(89)
Nel maggio 2009, lo Stato greco ha conferito a Proton Bank 80 milioni di EUR, che all’epoca equivalevano al 4,6 % circa delle sue APR. Questo conferimento di capitale è stato effettuato, in base alla misura di ricapitalizzazione prevista dal regime di sostegno alle banche greche, sotto forma di titoli azionari privilegiati.
ii) Sostegno dello Stato alla liquidità a favore di Proton Bank (misure Pr2 e Pr3)
(90)
Proton Bank ha inoltre beneficiato di misure di aiuto (misura di garanzia e misura relativa ai prestiti obbligazionari) previste dal regime di sostegno alle banche greche. Nell’aprile 2009 Proton Bank ha ricevuto titoli di Stato greci per un importo di 78 milioni di EUR (misura Pr2) e nel luglio 2010 ha ricevuto una garanzia statale per obbligazioni emesse dal valore nominale di 149,4 milioni di EUR (misura Pr3). Le obbligazioni garantite dallo Stato sono state trasferite a Nea Proton Bank nel giorno della risoluzione, ma sono state annullate il 5 gennaio 2012. I titoli di Stato greci sono scaduti nel dicembre 2011 e non sono stati rinnovati.
2.3.4.1.2. Misure di aiuto a Nea Proton Bank
i) Copertura del deficit di finanziamento di Nea Proton Bank, pari a 1 121,6 milioni di EUR (misura NP1)
(91)
Nel quadro della risoluzione di Proton Bank, le autorità greche hanno individuato un deficit di finanziamento relativo a Nea Proton Bank. In conformità a una decisione della Banca centrale greca del 9 ottobre 2011, nel dicembre dello stesso anno l’HDIGF ha versato 862 milioni di EUR a Nea Proton Bank in virtù del meccanismo di risoluzione. Il 19 gennaio 2012 la Banca centrale greca ha calcolato l’importo del deficit di finanziamento in 1 121,6 milioni di EUR e successivamente, in linea con una decisione della stessa Banca centrale greca del 9 aprile 2012 (58), l’HFSF (59) ha versato l’importo restante di 259,6 milioni di EUR il 14 maggio 2012. In tal modo l’HFSF e il meccanismo di risoluzione dell’HDIGF hanno coperto il deficit di finanziamento.
ii) Conferimenti di capitale da parte dell’HFSF a beneficio di Nea Proton Bank nel 2011 e nel 2012 (misura NP2)
(92)
L’HFSF ha erogato aiuti di Stato a Nea Proton Bank sotto forma di capitale azionario iniziale (azioni ordinarie) del valore di 250 milioni di EUR, corrisposti in due tranche il 9 ottobre 2011 e il 3 febbraio 2012.
(93)
In base al piano di ristrutturazione aggiornato di Nea Proton Bank presentato il 16 luglio 2012, ultima versione del piano che era stato notificato alla Commissione all’epoca della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton, Nea Proton Bank necessitava di un capitale aggiuntivo di 300 milioni di EUR, in parte perché aveva subito perdite a causa del programma PSI (registrando perdite di valore pari a 146,5 milioni di EUR nel 2011 relative ai GGB e ulteriori perdite per 22 milioni di EUR, integrate nei risultati del primo trimestre del 2012), e in parte perché, dal 2011 al 2016, gli oneri erano aumentati rispetto ai livelli preventivati al momento della fondazione di Nea Proton Bank.
(94)
In base al piano di ristrutturazione aggiornato di Nea Proton Bank presentato il 16 luglio 2012, questa domanda di capitale avrebbe dovuto tradursi in un conferimento di 285 milioni di EUR nel 2012 e in un altro conferimento di 15 milioni nel 2014. Di fatto, l’HFSF ha sostanzialmente conferito a Nea Proton Bank 230 milioni di EUR il 1o agosto 2012 e 35 milioni di EUR il 31 dicembre 2012.
iii) Conferimento di capitale da parte dell’HFSF a beneficio di Nea Proton Bank prima della vendita a Eurobank (misura NP3)
(95)
In base al contratto di vendita del 15 luglio 2013, l’HFSF si era già impegnata a conferire a Nea Proton Bank l’importo di 395 milioni di EUR (60), che ha versato il 28 agosto 2013.
2.3.4.2. Misure di aiuto alla nuova TT Bank
(96)
Dal 2008 T Bank, TT Bank e la nuova TT Bank hanno beneficiato di diverse misure di aiuto. La tabella 8 presenta una panoramica di tali misure.
Tabella 8
Quadro generale delle misure di aiuto concesse a T Bank e TT Bank
Beneficiario dell’aiuto
Misura
Descrizione
Ente che ha concesso l’aiuto
Data
Importo dell’aiuto di Stato (in milioni di EUR)
Attività di T Bank trasferite a TT Bank (61)
T
Copertura del deficit di finanziamento trasferito da T Bank a TT Bank (parte 1)
HDIGF
Dicembre 2011
450
Calcolo e successiva copertura dell’importo del deficit di finanziamento trasferito da T Bank a TT Bank (parte 2)
HFSF
14.2.2013
227
Importo complessivo di T
677
TT Bank
TT
Conferi-mento di capitale
Conferimento di capitale in base alla misura di ricapitalizzazione: azioni privilegiate dello Stato greco
Stato
Maggio 2009
224,96
Nuova TT Bank (banca ponte)
NTT1
Trasferi-mento del deficit di finanzia-mento da TT a NTT
Copertura del deficit di finanziamento trasferito da TT Bank alla nuova TT Bank (parte 1)
HFSF
29.1.2013
2 730,8
Calcolo e successiva copertura dell’importo del deficit di finanziamento trasferito da TT Bank alla nuova TT Bank (parte 2)
HFSF
14.6.2013
1 001,7
Importo complessivo di NTT1
3 732,6
NTT2
Conferi-mento di capitale azionario iniziale
Capitale azionario iniziale della nuova TT Bank
HFSF
29.1.2013
500
2.3.4.2.1 Misure di aiuto a T Bank
Intervento del meccanismo di risoluzione dell’HDIGF a beneficio di T Bank per un valore di 677 milioni di EUR (misura T)
(97)
L’HFSF e il meccanismo di risoluzione dell’HDIGF hanno coperto il deficit di finanziamento derivato dal trasferimento delle attività di T Bank a TT Bank, deficit che rappresenta la differenza tra il valore equo delle attività e il valore equo delle passività trasferite da T Bank a TT Bank. In conformità a una decisione della Banca centrale greca del 17 dicembre 2011, il meccanismo di risoluzione dell’HDIGF ha coperto, versando l’importo di 450 milioni di EUR (62), i due terzi circa del deficit di finanziamento stimato. Una volta calcolato il deficit di finanziamento in circa 677 milioni di EUR, in linea con una decisione della Banca centrale greca del 9 aprile 2012 (63), il 14 febbraio 2013 l’HFSF (64) ha versato il saldo di 227 milioni di EUR (65) alla nuova TT Bank.
2.3.4.2.2 Misure di aiuto a TT Bank
Ricapitalizzazione da parte dello Stato a beneficio di TT Bank (misura TT)
(98)
Nel maggio 2009, TT Bank ha ricevuto dallo Stato greco un conferimento di capitale del valore di 224,96 milioni di EUR, che all’epoca equivalevano al 2,9 % circa delle sue APR. Questo conferimento, sotto forma di titoli azionari privilegiati, è stato effettuato in base alla misura di ricapitalizzazione prevista dal regime di sostegno alle banche greche.
2.3.4.2.3 Misure di aiuto alla nuova TT Bank
i) Copertura del deficit di finanziamento della nuova TT Bank per un valore di 3 732,6 milioni di EUR (misura NTT1)
(99)
L’HFSF ha coperto il deficit di finanziamento della nuova TT Bank, deficit che rappresenta la differenza tra il valore delle attività e il valore nominale delle passività trasferite da TT Bank alla nuova TT Bank. In conformità a una decisione della Banca centrale greca del 18 gennaio 2013, il 29 gennaio 2013 l’HFSF ha versato l’importo di 2 730,8 milioni di EUR (66), corrispondente ai due terzi circa del deficit di finanziamento stimato. La Banca centrale greca ha calcolato l’importo del deficit di finanziamento in 3 732,6 milioni di EUR (67) e successivamente, in linea con una decisione della stessa Banca centrale greca del 21 maggio 2013, il 14 giugno 2013 l’HFSF ha versato l’importo restante di 1 001,7 milioni di EUR alla nuova TT Bank.
ii) Conferimenti di capitale da parte dell’HFSF a beneficio della nuova TT Bank (misura NTT2)
(100)
L’HFSF è stato l’unico azionista della nuova TT Bank e le ha concesso aiuti di Stato sotto forma di capitale azionario iniziale (azioni ordinarie) del valore di 500 milioni di EUR.
2.4. IL PIANO DI RISTRUTTURAZIONE E IL NUOVO MODELLO AZIENDALE
(101)
Il 16 aprile 2014 la Grecia ha presentato il piano di ristrutturazione della Banca, nel quale viene spiegato come quest’ultima, in qualità di aggregazione risultante dall’acquisizione di Nea Proton Bank e della nuova TT Bank, intenda ripristinare la propria redditività a lungo termine.
2.4.1. Operazioni nazionali
(102)
Mediante il piano di ristrutturazione, la Banca si concentrerà sulle sue attività bancarie principali in Grecia. Le sue operazioni internazionali, che nel 2010 costituivano il 26 % circa dei prestiti (68), erano già scese al 20 % alla fine del 2012 e diminuiranno ulteriormente al […]% entro la fine del 2018 (69).
(103)
La priorità massima della Banca è ripristinare la redditività e l’autonomia finanziaria delle proprie operazioni bancarie nazionali entro la fine del periodo di ristrutturazione (31 dicembre 2018). A tale scopo, il piano di ristrutturazione prevede una serie di misure volte a migliorare l’efficienza operativa della Banca e il margine di interesse netto, nonché misure che ne rafforzino la posizione patrimoniale e la struttura di bilancio.
(104)
Per quanto concerne l’efficienza operativa, la Banca aveva già avviato un vasto programma di razionalizzazione ben prima di acquisire la nuova TT Bank e Nea Proton Bank e dal 2010 ha ridotto la propria presenza fisica in Grecia. A livello autonomo (escludendo le acquisizioni della nuova TT Bank e di Nea Proton Bank), ha ridotto il numero delle proprie filiali da 564 nel giugno 2008 a […] nel 2014, nonché la propria forza lavoro greca (che è passata da 10 142 dipendenti nel 2008 a 9 037 nel 2012) (70).
(105)
Fino al termine del piano di ristrutturazione, la Banca prevede di ridurre ulteriormente sia il numero delle filiali, passando dalle 645 - su una base pro forma - del 31 dicembre 2012 a […] al 31 dicembre 2018, sia il numero dei dipendenti, passando da 12 430 a […], su una base pro forma, ossia tenendo conto di Nea Proton Bank e della nuova TT Bank (71).
(106)
La maggiore efficienza in termini di filiali e personale contribuirà a far diminuire il costo complessivo delle attività bancarie greche combinate del […]%, passando da 913 milioni di EUR all’anno nel 2013 (72) a […] milioni di EUR nel 2018 (73). Di conseguenza, il coefficiente di esercizio previsto per le attività greche della Banca, pari al 60 % nel 2012, scenderà al di sotto del […]% alla fine del periodo di ristrutturazione.
(107)
Il piano di ristrutturazione descrive anche come la Banca migliorerà i propri costi di finanziamento, un aspetto fondamentale per il ripristino della redditività. La Banca spera di poter pagare tassi di interesse più bassi sui propri depositi grazie a un contesto più stabile e, in particolare, alla stabilizzazione e alla ripresa previste dell’economia greca, che dovrebbe ripartire dal 2014 in poi. Si prevede che in Grecia gli spread sui depositi (media dei depositi a termine, depositi a vista e interessi sui libretti di risparmio) scenderanno dai 223 punti base nel 2012 a […] punti base nel 2018 (74). Tale previsione verrebbe realizzata principalmente pagando tassi di interesse molto più bassi sui depositi a tempo. Analogamente, la Banca dipenderà meno dai finanziamenti relativi al credito di ultima istanza e, più in generale, da quelli dell’Eurosistema, che caleranno dal 42,9 % (2012) delle sue attività totali, a livello di gruppo, al […]% nel 2018 (75).
(108)
Il piano di ristrutturazione prevede inoltre che la Banca consolidi il proprio bilancio. Il suo rapporto tra prestiti e depositi in Grecia scenderà al […]% nel 2018 (rispetto al 160 % del 2012 e al 115 % del 2013) (76), mentre la sua adeguatezza patrimoniale segnerà un miglioramento, con un tasso del capitale di classe 1 del […]% a livello di gruppo nel 2018 (77) (rispetto al valore negativo del capitale netto registrato antecedentemente alla prima ricapitalizzazione ponte).
(109)
Un’altra priorità strategica della Banca è rappresentata dalla gestione dei prestiti non produttivi. Oltre a prospettare un miglioramento dei processi creditizi riguardanti sia l’origine dei prestiti che la ristrutturazione di quelli non produttivi, il piano si concentra sulla gestione delle esposizioni deteriorate, con la creazione di una nuova unità correttiva che sarà dedicata alla ristrutturazione di tali esposizioni e si avvarrà delle competenze di 30-50 manager per le relazioni con la clientela (78). Nel 2015 il tasso dei prestiti non produttivi raggiungerà il […]% a livello di gruppo (il […]% per il mercato interno greco (79)) e successivamente tornerà a diminuire, con un tasso previsto del […]% alla fine del periodo di ristrutturazione (80) (tasso che in Grecia era pari al 30 % prima della cancellazione dei debiti). Grazie alla ripresa dell’economia greca, i crediti in sofferenza della Banca centrale greca scenderanno da 1 652 milioni di EUR nel 2013 a […] milioni di EUR nel 2018 (81).
(110)
Il miglioramento dell’efficienza operativa, la riduzione del margine di interesse netto e del costo dei rischi permetteranno alla Banca di ripristinare la propria redditività in Grecia dal 2015 in poi. La Banca prevede che, su base consolidata, le sue perdite ammonteranno a […] milioni di EUR nel 2014 e a […] milioni di EUR nel 2015, mentre il suo utile ammonterà a […] milioni di EUR, a […] milioni di EUR e a […] milioni di EUR nel 2016, 2017 e 2018 rispettivamente (82). Il rendimento del suo capitale raggiungerà il […]% nel 2018 (83). Tale livello di redditività verrà raggiunto principalmente dal mercato greco (con un rendimento del capitale pari al […]% al termine del periodo di ristrutturazione) mentre […] e […] registreranno livelli di redditività più bassi (pari al […]% e al […]% rispettivamente).
2.4.2. Attività bancarie internazionali
(111)
La Banca ha già avviato la riduzione del debito e la ristrutturazione della propria rete internazionale, oltre ad aver venduto le succursali in Turchia (Eurobank Tefken) e in Polonia (EFG Poland). Il deficit commerciale, ossia la differenza tra le consistenze dei depositi e dei prestiti per una determinata succursale della rete internazionale, è sceso da 1,7 miliardi di EUR nel 2010 a 0,8 miliardi di EUR, mentre i costi operativi si sono ridotti del 9 % tra il 2010 e il 2012 (84).
(112)
La Banca continuerà a ridurre la leva finanziaria e a ristrutturare la propria rete internazionale, impegnandosi in particolare a ridurre, entro il 30 giugno 2017, l’entità del suo portafoglio delle attività internazionali a 8,77 miliardi di EUR, nonché a ridurlo ulteriormente a 3,5 miliardi di EUR nel caso in cui l’HFSF dovesse conferire più di un miliardo di EUR in occasione del prossimo aumento di capitale azionario.
(113)
Una delle opzioni vagliate dalla Banca nell’ambito del piano di ristrutturazione per conseguire tale obiettivo consiste nel vendere le attività in […] (85).
(114)
Tali cessioni rappresentano il […]% delle attività estere della Banca al 31 dicembre 2012. Le attività estere dovrebbero pertanto ammontare a […] miliardi di EUR al 31 dicembre 2018, con una rete internazionale basata soprattutto su [....] e […].
(115)
Il piano di ristrutturazione evidenzia la necessità di ridurre la dipendenza delle succursali estere dalla loro società madre greca relativamente alle loro richieste di finanziamento e di continuare a salvaguardare la posizione patrimoniale della Banca.
(116)
A tale scopo, la Banca sta programmando l’attuazione di un significativo programma di riduzione dei costi nella rete internazionale, […]. Nel […], per esempio, le filiali di […] verranno chiuse e la forza lavoro sarà ridotta di […] dipendenti a partire dal 31 dicembre 2012, finché non verrà venduta la succursale nel […] (86).
(117)
La Banca ridurrà il proprio finanziamento complessivo alle succursali estere da 2 miliardi di EUR nel 2012 a […] nel 2018 (87), mentre il rendimento del capitale toccherà il […]% e il […]% nel […] e nel […] rispettivamente.
2.4.3. Attività non bancarie: vendita delle attività assicurative e immobiliari
(118)
La Banca ha ridotto al di sotto del 35 % la sua quota di proprietà della succursale immobiliare Eurobank Properties, tramite un aumento di capitale azionario che ha avuto un impatto positivo sul proprio tasso del capitale di classe 1 (88). La Banca cederà la succursale entro il 31 dicembre 2018.
(119)
Inoltre la Banca prevede di vendere le sue succursali assicurative entro il […].
2.4.4. Raccolta di capitale privato e contributo da parte degli attuali azionisti e creditori subordinati
(120)
La Banca è riuscita ad effettuare una raccolta di capitale sul mercato, riducendo in tal modo l’aiuto di Stato che richiedeva.
(121)
Antecedentemente alla ricapitalizzazione della primavera 2013 si è verificata una forte diluizione degli azionisti, poiché l’HFSF ha ricevuto il 98,56 % dei titoli azionari della Banca, lasciando agli azionisti preesistenti solo il restante 1,44 %. Pertanto, nel giugno 2013 l’HFSF ha preso il controllo di tutta la Banca. Dal 2008 non vengono pagati dividendi in contanti.
(122)
Nel febbraio 2012 la Banca si è offerta di riacquistare gli strumenti ibridi dagli investitori privati a un prezzo compreso tra il 40 % e il 50 % del loro valore nominale. Tale prezzo di riacquisto è stato determinato in base al valore di mercato degli strumenti e includeva un premio di non oltre dieci punti percentuali, aggiunto al fine di incoraggiare gli investitori a partecipare all’operazione. L’offerta è stata accettata per quasi il 50 % del valore nominale complessivo degli strumenti che, considerati i costi della transazione, hanno fruttato alla Banca un utile di 248 milioni di EUR (89).
(123)
Nel maggio 2013 la Banca ha annunciato un altro intervento di gestione delle passività, offrendo ai detentori del debito l’opportunità di convertire i loro titoli di classe 1 inferiori e di classe 2 inferiori, con una consistenza di 662 milioni di EUR, in azioni ordinarie, alla pari. Il prezzo di conversione è stato fissato in modo che fosse uguale a quello per la sottoscrizione versato dall’HFSF durante la ricapitalizzazione della primavera 2013 (90). Il tasso di accettazione è stato del 48 %. Poiché i detentori delle obbligazioni di classe 1 inferiori e di classe 2 inferiori hanno convertito i loro titoli in strumenti subordinati di classe inferiore senza movimenti di cassa, il capitale raccolto ha raggiunto i 317 milioni di EUR.
(124)
In seguito alle due operazioni di riacquisto, il volume del debito subordinato e ibrido è sceso da 1 045 milioni di EUR (al 31 dicembre 2011) a 283 milioni di EUR (al 31 dicembre 2013) (91).
2.5. IMPEGNI DELLE AUTORITÀ GRECHE
(125)
La Grecia si è impegnata affinché la Banca e le sue affiliate attuino il piano di ristrutturazione presentato il 16 aprile 2014 e si è assunta ulteriori impegni relativi all’attuazione di tale piano («gli impegni»). Gli impegni, elencati nell’allegato, sono sintetizzati nella presente sezione.
(126)
In primo luogo lo Stato greco si è impegnato affinché la Banca ristrutturi le sue attività commerciali in Grecia, fissando un numero massimo di filiali e dipendenti, nonché un tetto per i costi complessivi da rispettare entro il 31 dicembre 2017 (92).
(127)
Lo Stato greco si è inoltre impegnato affinché la Banca riduca il costo dei depositi raccolti in Grecia e osservi un tetto per il rapporto tra prestiti e depositi entro il 31 dicembre 2017 (93).
(128)
Per quanto concerne le succursali estere della Banca, lo Stato greco si è impegnato affinché la Banca non effettui ulteriori interventi di sostegno al capitale, a meno che non si verifichino le condizioni previste. Lo Stato greco si è inoltre impegnato affinché la Banca riduca considerevolmente l’indebitamento delle sue attività internazionali entro il 30 giugno 2018 (94).
(129)
La Grecia si è impegnata affinché la Banca ceda le proprie attività assicurative, la propria succursale immobiliare nonché alcuni titoli, oltre a ridurre l’entità del suo portafoglio private equity. Inoltre, la Banca si asterrà dall’acquistare titoli non rientranti nella categoria investimento, salvo talune eccezioni (95).
(130)
La Grecia si è assunta una serie di impegni relativi al governo societario della Banca, tra cui abbassare la remunerazione dei dipendenti e dei quadri direttivi della Banca, rendere la Banca conforme alla normativa greca sul governo societario e impostare una struttura organizzativa adeguata ed efficiente (96).
(131)
Lo Stato greco si è inoltre impegnato affinché la Banca migliori la propria politica creditizia, al fine di impedire qualsiasi discriminazione in ogni fase del processo creditizio e di garantire che le decisioni in merito alla concessione e alla ristrutturazione dei prestiti siano finalizzate ad ottimizzare la redditività della Banca, nonché l’impegno di migliorarne il monitoraggio del rischio di credito e della ristrutturazione dei prestiti (97).
(132)
Alcuni impegni riguardano le operazioni della Banca con mutuatari collegati e sono volti a garantire che la Banca non si discosti da prassi bancarie prudenti quando concede o ristruttura prestiti nei confronti dei suoi dipendenti, dirigenti e azionisti, nonché di enti pubblici, partiti politici e società di media (98).
(133)
Infine, la Grecia si è impegnata ad imporre alla Banca ulteriori restrizioni, quali un divieto di distribuire cedole e dividendi, un divieto di acquisizione e un divieto di pubblicità (99).
(134)
Questi impegni verranno monitorati fino al 31 dicembre 2018 da un fiduciario.
(135)
A parte, nel quadro dell’attuale aumento di capitale della Banca, dal momento che l’HFSF lo sta sostenendo, lo Stato greco si è impegnato ad attuare le misure previste dall’articolo 6a della legge HFSF, modificata il 30 marzo 2014, una disposizione che mira a ripartire l’importo residuo del deficit patrimoniale di un istituto creditizio tra i detentori dei suoi strumenti di capitale e di altre passività subordinate, ove necessario, prima di qualsiasi conferimento di capitale da parte dell’HFSF.
3. MOTIVI PER L’AVVIO DEI PROCEDIMENTI DI INDAGINE FORMALE
3.1. MOTIVI PER L’AVVIO DEL PROCEDIMENTO DI INDAGINE FORMALE RIGUARDANTE LA PRIMA RICAPITALIZZAZIONE PONTE
(136)
Il 27 luglio 2012 la Commissione ha aperto il procedimento di indagine formale per verificare se siano state soddisfatte le condizioni della comunicazione sul settore bancario del 2008 (100) per quanto riguarda l’adeguatezza, la necessità e la proporzionalità della prima ricapitalizzazione ponte effettuata dall’HFSF a beneficio della Banca (misura B1).
(137)
Per quanto concerne l’adeguatezza della misura, poiché l’aiuto è stato concesso dopo la ricapitalizzazione e il sostegno alla liquidità e considerato il periodo prolungato del salvataggio, la Commissione ha espresso dubbi sul fatto che la Banca avesse adottato tutte le misure possibili per evitare di avere bisogno di ulteriori aiuti in futuro (101). Inoltre, non era chiara per la Commissione l’identità di chi avrebbe controllato la Banca una volta che la prima ricapitalizzazione ponte fosse sostituita da una ricapitalizzazione definitiva (102) in quanto la Banca avrebbe potuto passare sotto il controllo dallo Stato o di azionisti privati di minoranza. La Commissione ha affermato di voler assicurare che la qualità della gestione della Banca e, in particolare, le sue operazioni di erogazione dei prestiti, non si deteriorassero.
(138)
Per quanto riguarda la necessità della prima ricapitalizzazione ponte, al considerando 66 della decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank la Commissione ha espresso dubbi sul fatto che la Banca avesse adottato tutte le misure possibili per evitare di avere bisogno di ulteriori aiuti in futuro. Inoltre, essendo la durata della ricapitalizzazione ponte incerta, la Commissione non ha potuto stabilire se la misura fosse sufficiente e conforme ai principi di remunerazione e condivisione degli oneri previsti nella normativa in materia di aiuti di Stato. Oltretutto, poiché i termini della conversione della prima ricapitalizzazione ponte in una ricapitalizzazione definitiva non erano noti quando è stata adottata la decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, la Commissione non ha potuto valutarli.
(139)
Per quanto riguarda la proporzionalità della misura, la Commissione ha dubitato che le garanzie (i divieti di pubblicità, di distribuire cedole e dividendi, di esercitare opzioni di acquisto e di riacquisto descritti al considerando 71 della decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank) fossero sufficienti in relazione alla prima ricapitalizzazione ponte. Inoltre, al considerando 72 della decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, la Commissione ha affermato che le distorsioni della concorrenza potrebbero essere causate dall’assenza di norme per impedire che l’HFSF coordini tutte le quattro maggiori banche greche (ossia la Banca, Alpha Bank, la Banca nazionale di Grecia e Piraeus Bank) e dalla mancanza di garanzie adeguate per evitare che tali banche scambino informazioni commerciali riservate. Pertanto la Commissione ha proposto di nominare un fiduciario che sia fisicamente presente nella Banca.
3.2. MOTIVI PER L’AVVIO DEL PROCEDIMENTO DI INDAGINE FORMALE RIGUARDANTE NEA PROTON BANK
(140)
Il 26 luglio 2012 la Commissione ha aperto il procedimento di indagine formale per verificare se l’intervento del valore di 1 122 milioni di EUR nell’ambito del meccanismo di risoluzione dell’HDIGF (misura NP1), nonché il conferimento di capitale per 250 milioni di EUR e quelli per un totale di 300 milioni di EUR effettuati dall’HFSF (misura NP2) a beneficio di Nea Proton Bank fossero conformi ai criteri generali di compatibilità e ai requisiti della comunicazione sul settore bancario del 2008, della comunicazione sulla ricapitalizzazione (103) e della comunicazione sulla ristrutturazione (104) (ripristino della redditività sul lungo termine, condivisione degli oneri, limitazione dell’aiuto al minimo indispensabile e delle distorsioni della concorrenza).
(141)
Per quanto concerne l’adeguatezza delle misure, la Commissione ha affermato che tali misure costituivano una forma adeguata di aiuto al salvataggio.
(142)
Per quanto concerne la necessità delle misure, la Commissione ha osservato che l’intervento del meccanismo di risoluzione dell’HDIGF era necessario sia in termini di importo che di forma, mentre i conferimenti di capitale dell’HFSF erano necessari solo dal punto di vista della forma. Tuttavia, in merito all’importo dei conferimenti di capitale dell’HFSF, al considerando 59 della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton la Commissione ha espresso dubbi sulla capacità di Nea Proton Bank di ripristinare autonomamente la propria redditività sul lungo termine e sul fatto che una ristrutturazione su base autonoma costituisse l’opzione meno costosa possibile. Inoltre, ai considerando 60 e 61 della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton, la Commissione ha affermato che l’impossibilità da parte di Nea Proton Bank di remunerare la ricapitalizzazione da parte dell’HFSF ha fatto sorgere dubbi sulla sua sostanziale solidità, rendendo pertanto necessaria una profonda ristrutturazione.
(143)
Per quanto concerne la proporzionalità delle misure, la Commissione ha ritenuto che tali misure fossero proporzionate come aiuto al salvataggio.
(144)
In merito al ripristino della redditività sul lungo termine di Nea Proton Bank, al considerando 65 della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton la Commissione ha espresso dubbi sulla possibilità per la banca di rendersi redditizia autonomamente.
(145)
La Commissione nutriva inoltre dubbi sull’adeguatezza della ristrutturazione proposta, ritenendo che fosse necessaria una ristrutturazione più profonda a causa dell’assenza di una remunerazione sufficiente.
3.3. MOTIVI PER L’AVVIO DEL PROCEDIMENTO DI INDAGINE FORMALE RIGUARDANTE LA NUOVA TT BANK
(146)
Il 6 maggio 2013 la Commissione ha aperto il procedimento di indagine formale per verificare se la copertura di 4,1 miliardi di EUR del deficit di finanziamento relativo alle attività trasferite da TT Bank alla nuova TT Bank (misura NTT1), il conferimento di capitale di 500 milioni di EUR da parte dell’HFSF a beneficio della nuova TT Bank (misura NTT2), il conferimento di capitale di 224,96 milioni di EUR a TT Bank, sotto forma di azioni privilegiate, ai sensi del regime di sostegno alle banche greche (misura TT) e l’intervento del valore di 0,68 miliardi di EUR nell’ambito del meccanismo di risoluzione dell’HDIGF a favore delle attività di T Bank che erano state trasferite a TT Bank (misura T) fossero conformi ai criteri generali di compatibilità e ai requisiti della comunicazione sul settore bancario del 2008, della comunicazione sulla ricapitalizzazione e della comunicazione sulla ristrutturazione (ripristino della redditività sul lungo termine, condivisione degli oneri, riduzione dell’aiuto al minimo indispensabile e delle distorsioni della concorrenza).
(147)
La Commissione ha ritenuto che entrambe le misure NTT2 e NTT1 fossero idonee e necessarie, in termini di forma, come aiuto al salvataggio. Per quanto concerne la necessità della misura NTT2 in termini di importo, la Commissione, dubitando della possibilità per la nuova TT Bank di ripristinare autonomamente la propria redditività sul lungo termine, ha ritenuto che la ristrutturazione autonoma potesse non risultare la sola né la meno costosa opzione disponibile (105). Per quanto concerne la remunerazione di entrambe le misure, secondo la Commissione la copertura del deficit di finanziamento ha rappresentato un costo definitivo che non è stato compensato da proventi successivi e ha reso necessaria una profonda ristrutturazione (106).
(148)
Per quanto concerne la proporzionalità di entrambe le misure, la Commissione ha ritenuto che le misure NTT2 e NNT1 fossero proporzionate come aiuto al salvataggio nel breve termine, ma al considerando 79 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT ha richiesto che venissero introdotte rapidamente misure per limitare le ricadute negative.
(149)
Per quanto concerne la compatibilità della misura T, il 16 maggio 2012 la Commissione l’aveva già approvata temporaneamente come aiuto al salvataggio nella sua decisione relativa alla risoluzione di T Bank («decisione T Bank») (107), ma non ha potuto concedere un’approvazione definitiva all’aiuto alle attività di T Bank che erano state trasferite a TT Bank. Nella decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT (108), la Commissione ha prorogato l’autorizzazione della misura come aiuto al salvataggio fino all’adozione di una decisione definitiva su una versione aggiornata del piano di ristrutturazione per TT Bank.
(150)
Per quanto concerne la compatibilità di queste misure con la comunicazione sulla ristrutturazione, la Commissione ha espresso dubbi sulla capacità della nuova TT Bank di ripristinare autonomamente la propria redditività sul lungo termine. Questo scetticismo era dovuto al numero limitato delle misure proposte che la nuova TT Bank avrebbe dovuto adottare per generare profitti in futuro, alle incertezze legate al piano di prepensionamento volontario per quanto riguarda le tempistiche e il tasso di accettazione da parte dei dipendenti, alla mancanza di ulteriori misure per ridurre i costi del personale, all’assenza di misure per razionalizzare la rete delle filiali dopo l’acquisizione di T Bank e, contestualmente, al mancato sfruttamento delle potenziali sinergie (109).
(151)
Nei considerando 90 e 91 della nuova decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, la Commissione si è dichiarata perplessa sulla possibilità di attuare l’ambiziosa riduzione dei margini di interesse sui depositi esistenti e l’aumento dei margini relativi alla produzione di nuovi prestiti senza che la nuova TT Bank perda una quantità considerevole di clienti e conceda prestiti a rischio. Inoltre, la Commissione dubitava che la nuova TT Bank riuscisse a raddoppiare il proprio portafoglio prestiti societario e, considerando la mancanza di competenza, a conseguire come da programma una forte crescita dei proventi netti da interessi.
(152)
Pertanto, al considerando 95 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT la Commissione ha ritenuto che il reintegro di TT Bank in una società finanziaria più grande e redditizia avrebbe potuto aumentare le prospettive di redditività della nuova TT Bank, in quanto avrebbe permesso di razionalizzare i costi, rideterminare i prezzi dei depositi e dei nuovi prestiti e disporre di una gamma più vasta di prodotti.
(153)
Poiché la nuova TT Bank ha rilevato le attività economiche precedentemente svolte nell’ambito di TT Bank, comprese quelle di T Bank, la Commissione ha avviato un procedimento di indagine formale per stabilire se le misure T e TT abbiano rappresentato una soluzione nel lungo termine per la redditività della nuova TT Bank e ha invitato le parti interessate a presentare osservazioni.
(154)
Per quanto concerne la condivisione degli oneri, la Commissione ha ritenuto che la ristrutturazione su base autonoma abbia gonfiato i relativi costi, dubitando pertanto che l’aiuto di Stato fosse limitato al minimo necessario. Inoltre, la Commissione ha fatto presente che, nonostante il conseguimento di una sufficiente condivisione degli oneri tra gli azionisti e i detentori del debito subordinato, cosa che probabilmente costituiva il massimo traguardo raggiungibile, l’assenza di remunerazione ha reso necessaria una profonda ristrutturazione, sia in termini di misure per la redditività che di misure per limitare le distorsioni della concorrenza. La Commissione ha osservato altresì che il fatto che una gran parte delle perdite registrate sia derivata dalla remissione del debito a favore dello Stato ha giustificato una minore remunerazione (110).
(155)
Per quanto concerne le distorsioni della concorrenza, la Commissione ha rilevato che l’entità ingente dell’aiuto ricevuto da TT Bank e delle attività di T Bank trasferite e l’assenza di remunerazione hanno causato una profonda ristrutturazione e la riduzione della presenza sul mercato della nuova TT Bank. Inoltre, se è vero che le perdite sono dovute principalmente al fatto di detenere dei GGB, la Commissione ha osservato che, in proporzione alle sue dimensioni, la TT Bank ne possedeva di più di altre banche greche e ha ritenuto che ciò fosse sintomo di un’assunzione di rischi non adeguata (111). Infine ha affermato che, benché la nuova TT Bank sia rimasta sul mercato quasi quanto TT Bank vi era rimasta prima, le distorsioni della concorrenza sarebbero limitate per via delle dimensioni relativamente ridotte della nuova TT Bank e per l’assenza di attività estere. Tuttavia, la Commissione ha dubitato che fossero state adottate misure sufficienti per limitare le distorsioni indebite della concorrenza, ritenendo che un divieto di esercitare un’influenza predominante sui prezzi e altri vincoli comportamentali possano rendersi necessari (112).
4. OSSERVAZIONI DELLE PARTI INTERESSATE SUL PROCEDIMENTO DI INDAGINE FORMALE RIGUARDANTE LA PRIMA RICAPITALIZZAZIONE PONTE
OSSERVAZIONI DI UNA BANCA GRECA
(156)
Il 3 gennaio 2013 la Commissione ha ricevuto osservazioni presentate da una banca greca sulla decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank. La banca ha fatto presente che la ricapitalizzazione delle banche greche da parte dell’HFSF ha costituito, in linea di principio, un gradito passo avanti verso un sistema bancario più sano e redditizio e non ha formulato obiezioni in merito alla ricapitalizzazione di Eurobank.
(157)
Tuttavia, pur esprimendo il proprio pieno sostegno al principio della ricapitalizzazione delle banche greche da parte dell’HFSF, la banca suddetta ha fatto presente che, al fine di minimizzare le distorsioni della concorrenza e di evitare discriminazioni, si aspettava che la ricapitalizzazione da parte dell’HFSF venisse ampliata a tutte le banche operanti in Grecia a condizioni analoghe.
5. OSSERVAZIONI DELLA GRECIA SUI PROCEDIMENTI DI INDAGINE FORMALE
5.1. OSSERVAZIONI DELLA GRECIA SUL PROCEDIMENTO DI INDAGINE FORMALE RIGUARDANTE LA PRIMA RICAPITALIZZAZIONE PONTE
(158)
Il 5 settembre 2012 la Grecia ha presentato osservazioni, sulla decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, redatte dalla Banca centrale greca e dall’HFSF.
5.1.1. Osservazioni a cura della Banca centrale greca
(159)
Per quanto riguarda l’adeguatezza della prima ricapitalizzazione ponte, la Banca centrale greca ha osservato che l’importo di 18 miliardi di EUR con cui, nel maggio 2012, l’HFSF ha provveduto alla ricapitalizzazione delle quattro maggiori banche greche, era inferiore all’importo finale necessario affinché queste banche raggiungessero gradualmente e mantenessero un tasso di capitale di classe 1 del 10 % entro giugno 2012 e del 7 % in uno scenario di stress negativo della durata di tre anni. Inoltre ha osservato che la prima ricapitalizzazione ponte era temporanea, poiché il processo di ricapitalizzazione si sarebbe concluso con aumenti di capitale azionario da parte delle suddette quattro banche.
(160)
La Banca centrale greca ha fatto anche presente che la ricapitalizzazione delle maggiori banche greche fa parte di una ristrutturazione a più lungo termine del settore bancario greco e che, se una banca resta nelle mani di privati, probabilmente la gestione rimarrà la stessa, mentre se una banca diventa di proprietà dello Stato, ossia di proprietà dell’HFSF, quest’ultimo può nominare una nuova direzione che, in ogni caso, sarà sottoposta alla valutazione della Banca centrale greca. La Banca centrale greca ha affermato di verificare su base continuativa il quadro relativo al governo societario, l’adeguatezza della direzione e il profilo di rischio di ogni banca per garantire che non vengano assunti rischi eccessivi, aggiungendo inoltre che l’HFSF aveva già nominato dei rappresentanti nel Consiglio direttivo delle banche ricapitalizzate.
(161)
Per quanto riguarda la necessità della prima ricapitalizzazione ponte, la Banca centrale greca ha osservato che la ricapitalizzazione della Banca è stata limitata a quanto necessario per assicurare la conformità ai requisiti patrimoniali minimi (8 %) di allora, e che il periodo prolungato precedente alle ricapitalizzazioni era dovuto al brusco deterioramento dell’ambiente operativo in Grecia e all’impatto del programma PSI, nonché alla complessità dell’intero progetto e alla necessità di ottimizzare la partecipazione degli investitori privati agli aumenti di capitale azionario.
(162)
Per quanto riguarda la proporzionalità della prima ricapitalizzazione ponte, la Banca centrale greca ha fatto presente che la piena attuazione del piano di ristrutturazione da presentare alla Commissione è garantita dal fatto che la sospensione del diritto di voto dell’HFSF sarà revocata nel caso in cui, inter alia, il piano di ristrutturazione venga sostanzialmente violato. La Banca centrale greca ha inoltre osservato che le difficoltà della Banca non erano dovute né a una sottovalutazione dei rischi da parte della direzione della Banca né a condotte commerciali aggressive.
5.1.2. Osservazioni a cura dell’HFSF
(163)
Per quanto riguarda l’adeguatezza della prima ricapitalizzazione ponte, in merito al problema della potenziale interferenza dello Stato nel caso in cui quest’ultimo conceda tramite l’HFSF aiuti di Stato per importi elevati e l’HFSF disponga del diritto di voto a pieno titolo, le banche finanziate da tale fondo non sono considerate enti pubblici, non sono e non passeranno sotto il controllo dello Stato neppure dopo essere state ricapitalizzate definitivamente dall’HFSF. L’HFSF ha specificato di essere un ente giuridico di diritto privato totalmente indipendente, con autonomia decisionale, e di non essere soggetto al controllo del governo, ai sensi dell’articolo 16C, paragrafo 2, della legge HFSF, in base a cui gli istituti di credito ai quali l’HFSF abbia fornito sostegno patrimoniale non fanno parte del settore pubblico in generale. Ha anche fatto riferimento alla struttura di governance dell’HFSF.
(164)
Per quanto riguarda l’intervento dell’HFSF nella gestione della Banca, l’HFSF ha osservato che ne avrebbe rispettato l’autonomia senza interferire con la sua gestione ordinaria, in quanto il suo ruolo si limita a quanto disposto dalla legge HFSF, e che non ci sarebbe stata alcuna interferenza né coordinamento da parte dello Stato e che le decisioni della Banca relative all’erogazione dei prestiti (inter alia in materia di garanzie collaterali, determinazione dei prezzi e solvibilità dei mutuatari) sarebbero state adottate in base a criteri commerciali.
(165)
L’HFSF ha aggiunto che la legge HFSF e l’accordo di pre-sottoscrizione hanno stabilito garanzie adeguate al fine di impedire agli attuali azionisti privati di assumersi rischi eccessivi e ha richiamato l’attenzione su elementi quali i) la nomina di rappresentanti dell’HFSF in qualità di membri indipendenti e non esecutivi del Consiglio direttivo della Banca e la loro presenza nelle commissioni; ii) la due diligence dimostrata dall’HFSF nella Banca; e iii) il fatto che, dopo la ricapitalizzazione definitiva, i suoi diritti di voto sarebbero stati limitati al necessario affinché la Banca si conformasse ai termini del piano di ristrutturazione.
(166)
Per quanto riguarda la necessità della prima ricapitalizzazione ponte e, in particolare, il livello della remunerazione dell’aiuto, l’HFSF ha affermato che tale livello era stato concordato con i rappresentanti della Commissione, della BCE e dell’FMI, tenendo conto che la prima ricapitalizzazione ponte sarebbe stata convertita in una ricapitalizzazione definitiva prima del 30 settembre 2012, termine che è stato fissato nel marzo 2012 nell’MPEF da parte della Commissione, della BCE, dell’FMI e dello Stato greco.
(167)
Per quanto riguarda la proporzionalità della prima ricapitalizzazione ponte, l’HFSF ha osservato di aver adottato misure, come quelle descritte nel considerando (165) della presente decisione, che costituiscono garanzie sufficienti in considerazione degli importi elevati ricevuti a titolo di aiuto e del periodo prolungato del salvataggio. Inoltre, l’HFSF ha dichiarato che sono in atto misure adeguate per garantire che le banche cui l’HFSF partecipa non scambino tra loro informazioni commerciali riservate. Queste misure comprendono la nomina di diversi rappresentanti dell’HFSF per queste banche, gli incarichi - affidati a tali rappresentanti - che prevedono specificamente la salvaguardia contro il flusso di informazioni da un rappresentante all’altro e chiare istruzioni interne che vietano ai funzionari di trasmettere informazioni commerciali riservate sulle banche. Inoltre, l’HFSF ha affermato di non esercitare i propri diritti in relazione alle banche in modo tale da rischiare di impedire, limitare, distorcere, ridurre in misura significativa o inibire la concorrenza effettiva. Infine, l’HFSF ha evidenziato che i membri del suo Consiglio direttivo e i suoi dipendenti sono soggetti a norme di riservatezza e ad obblighi fiduciari rigorosi, nonché a disposizioni riguardanti il segreto professionale relativamente ai suoi affari.
5.2. OSSERVAZIONI DELLA GRECIA SUL PROCEDIMENTO DI INDAGINE FORMALE RIGUARDANTE NEA PROTON BANK
(168)
Il 5 settembre 2012 la Grecia ha presentato osservazioni, sulla decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton, redatte dalla Banca centrale greca e dall’HFSF.
5.2.1. Osservazioni a cura della Banca centrale greca
(169)
La Banca centrale greca ha osservato che Nea Proton Bank, in qualità di istituto di credito temporaneo di proprietà dell’HFSF, non ha potuto presentare un piano aziendale autonomo a più lungo termine. Inoltre, la Banca centrale greca ha affermato che sta seguendo attentamente l’attuazione del piano aziendale approntato dall’HFSF per Nea Proton Bank e presentato alla Commissione al fine di garantire che Nea Proton Bank possa essere venduta entro il periodo previsto dalla normativa.
(170)
Per quanto riguarda il tasso di crescita della redditività, la Banca centrale greca ha evidenziato che la maggior parte di tale crescita era stata prevista per il 2013 (periodo per il quale si preventivava l’aumento a 55,3 milioni di EUR dei proventi netti da interessi contro i 22,7 milioni di EUR previsti per il 2012), che sarebbe derivata principalmente dalla riduzione delle spese totali relative agli interessi e sarebbe stata il frutto di due fattori: il rinnovamento dei depositi a termine che producevano rendimenti elevati a termini più vantaggiosi e la riduzione del 30 % delle consistenze complessive dei depositi durante la prima metà del 2012. Inoltre, la Banca centrale greca ha sottolineato che, dal 2013 in poi, l’evoluzione dei dati relativi ai proventi netti da interessi non avrebbe incontrato ostacoli e non avrebbe dato adito a dubbi sulla capacità di Nea Proton Bank di conseguire l’obiettivo.
5.2.2. Osservazioni a cura dell’HFSF
(171)
Per quanto riguarda la necessità delle misure a beneficio di Nea Proton Bank, l’HFSF ha osservato che la Banca centrale greca è l’autorità competente a decidere in merito a qualsiasi misura di risoluzione e che l’HFSF ha conferito il capitale minimo necessario a fini normativi.
(172)
Per quanto riguarda il ripristino della redditività sul lungo termine di Nea Proton Bank, l’HFSF ha fatto riferimento al quadro di risoluzione in base a cui avrebbe dovuto vendere Nea Proton Bank entro due anni e ha concordato con la Commissione che Nea Proton Bank avrebbe potuto far parte di un ente più grande e redditizio. Benché il piano di ristrutturazione per Nea Proton Bank fosse basato su un modello «autonomo», l’HFSF ha spiegato che il suo obiettivo era quello di agevolare la vendita di quella banca rendendola maggiormente allettante per gli investitori e migliorandone i risultati finanziari. L’HFSF ha affermato che i conferimenti di capitale non solo hanno permesso a Nea Proton Bank di rispettare il rapporto minimo di adeguatezza patrimoniale, ma hanno anche migliorato la sua posizione finanziaria e la sua attrattiva ai fini di un’eventuale fusione futura con altre piccole banche. L’HFSF ha inoltre osservato che il conferimento di nuovo capitale si era reso necessario per coprire le perdite di valore relative al programma PSI e l’aumento degli oneri sui prestiti.
(173)
L’HFSF ha fatto presente che Nea Proton Bank aveva migliorato i propri costi di finanziamento e l’affidabilità dei depositi. Nea Proton Bank ha ridotto la dipendenza dall’Eurosistema durante il 2012 e rafforzato la propria posizione di liquidità. Il conferimento di nuovo capitale ha contribuito a ridurre i tassi di interesse sui depositi e a migliorare i margini sui tassi di interesse. Nea Proton Bank aveva già rideterminato i prezzi di parte del suo portafoglio prestiti fissandoli in base al rischio, con tassi di interesse ben al di sopra del costo di finanziamento. Inoltre, l’andamento del tasso di crescita dei proventi netti da interessi avrebbe rispettato le previsioni, con una prudente espansione nel segmento di mercato delle imprese, oltre a migliorare la qualità del portafoglio.
(174)
L’HFSF ha osservato che, nel 2012, Nea Proton Bank aveva diminuito sensibilmente i suoi costi operativi, che le sue due uniche succursali avrebbero cessato l’operatività, che la sua partecipazione alle mediazioni assicurative si era fortemente ridotta e avrebbe posto termine alle sue attività di negoziazione per conto proprio.
(175)
Infine, l’HFSF ha fatto presente che le distorsioni della concorrenza sarebbero state limitate, considerando la modesta partecipazione azionaria di Nea Proton Bank rispetto al volume totale delle attività bancarie in Grecia e il fatto che non stesse considerando la possibilità di effettuare una raccolta aggressiva di depositi.
5.3. OSSERVAZIONI DELLA GRECIA SUL PROCEDIMENTO DI INDAGINE FORMALE RIGUARDANTE LA NUOVA TT BANK
(176)
Il 19 luglio 2013 il ministero delle Finanze greco ha presentato le proprie osservazioni sulla decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT.
(177)
Per quanto riguarda la necessità della misura NTT1, il ministero delle Finanze ha aggiunto che il valore esatto delle attività e delle passività trasferite alla nuova TT Bank è stato definito in base alla relazione dei revisori esterni in conformità all’articolo 63E, paragrafo 6, della legge greca 3601/2007.
(178)
Per quanto riguarda la necessità della misura NTT2, il ministero delle Finanze ha rilevato che il secondo programma di aggiustamento economico per la Grecia (seconda revisione - maggio 2013) contemplava la vendita della nuova TT Bank a un terzo entro il 15 luglio 2013.
(179)
Per quanto riguarda la remunerazione delle misure NTT1 e NTT2, il ministero delle Finanze ha osservato che l’HFSF, che ha coperto il deficit di finanziamento fino al 31 dicembre 2013 al posto dell’HDIGF, ha un diritto di prelazione rispetto ad altri creditori chirografari in caso di liquidazione delle attività che sono rimaste di proprietà di TT Bank e che solo i diritti degli impiegati di ricevere il 50 % della loro retribuzione sono prioritari rispetto alla prelazione dell’HFSF. Pertanto il ministero ha affermato che del prodotto della liquidazione di tali attività si avvantaggerà principalmente l’HFSF, riducendo in tal modo i costi sostenuti dallo Stato.
(180)
Per quanto riguarda il ripristino della redditività sul lungo termine della nuova TT Bank, il ministero delle Finanze ha osservato che quest’ultima, in qualità di istituto di credito temporaneo, ha dovuto essere venduta entro due anni dalla sua fondazione, in conformità all’articolo 63E della legge greca 3601/2007. La vendita della nuova TT Bank sarebbe stata completata entro il 15 luglio 2013, in linea con l’MPEF del maggio 2013, garantendo così la redditività sul lungo termine delle sue attività.
6. VALUTAZIONE DELL’AIUTO RELATIVO ALLE ATTIVITÀ ACQUISITE
6.1. VALUTAZIONE DELL’AIUTO RELATIVO A NEA PROTON BANK
6.1.1. Esistenza e importo dell’aiuto
(181)
La Commissione deve stabilire l’esistenza dell’aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. In base a tale disposizione, sono aiuti di Stato gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza.
6.1.1.1. Esistenza dell’aiuto nelle misure concesse nell’ambito del regime di sostegno alle banche greche (misure Pr1, Pr2 e Pr3)
(182)
Il conferimento di capitale del valore di 80 milioni di EUR da parte dello Stato greco a beneficio di Proton Bank nel maggio 2009 (misura Pr1), i titoli di Stato greci, per un totale di 78 milioni di EUR, ricevuti da Proton Bank nell’aprile 2009 (misura Pr2) e la garanzia statale accordata a Proton Bank per obbligazioni emesse del valore nominale di 149,4 milioni di EUR nel luglio 2010 (misura Pr3) sono stati concessi ai sensi del regime di sostegno alle banche greche (113). Nella decisione che ha approvato tale regime, la Commissione ha concluso che le misure accordate in base ad esso avrebbero costituito aiuto di Stato.
(183)
Come affermato al considerando 38 della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton, Nea Proton Bank custodisce le attività economiche di Proton Bank. Le misure Pr1, Pr2 e Pr3 hanno avvantaggiato Nea Proton Bank, in quanto hanno contribuito alla stabilizzazione e alla prosecuzione delle attività economiche che sono state trasferite a tale banca e che altrimenti non esisterebbero più. Pertanto la Commissione ritiene che Nea Proton Bank abbia tratto vantaggio dalle attività economiche ad essa trasferite.
6.1.1.2. Esistenza dell’aiuto nella copertura del deficit di finanziamento di Nea Proton Bank (misura NP1)
(184)
Nei considerando da 31 a 37 della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton, la Commissione ha già stabilito che la misura NP1, ossia l’intervento nell’ambito del meccanismo di risoluzione dell’HDIGF e da parte dell’HFSF per coprire il deficit di finanziamento, costituisce aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Al considerando 38 della stessa decisione, la Commissione ha ritenuto Nea Proton Bank il beneficiario della misura dal momento che essa custodisce le attività economiche di Proton Bank, che continuano a esistere grazie all’aiuto ricevuto.
6.1.1.3. Esistenza dell’aiuto nel conferimento di capitale azionario iniziale da parte dell’HFSF e del conferimento di nuovo capitale azionario da parte dell’HFSF nel 2012 (misura NP2)
(185)
Ai considerando (41) - (43) della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton, la Commissione ha già stabilito che il conferimento di capitale da parte dell’HFSF, del valore di 250 milioni di EUR, e i conferimenti di capitale previsti all’epoca di tale decisione, per un totale di 300 milioni di EUR, costituivano aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Come affermato al considerando (93) della presente decisione, rispetto al possibile conferimento di 300 milioni di EUR di nuovo capitale, alla fine l’HFSF ha contribuito nel 2012 con 265 milioni di EUR, portando l’ammontare complessivo dell’aiuto alla ricapitalizzazione nel 2011 e nel 2012 a 515 milioni di EUR (misura NP2).
6.1.1.4. Esistenza dell’aiuto nel conferimento di capitale da parte dell’HFSF a beneficio di Nea Proton Bank prima della sua vendita alla Banca (NP3)
(186)
La Commissione ritiene che il conferimento di capitale da parte dell’HFSF a beneficio di Nea Proton Bank prima della sua vendita alla Banca, per un importo di 395 milioni di EUR, costituisca aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato.
(187)
Il conferimento di capitale è stato effettuato dall’HFSF, ente istituito e finanziato dallo Stato greco per sostenere le banche, e pertanto è stato realizzato utilizzando risorse statali. Inoltre la misura ha carattere selettivo, in quanto il conferimento di capitale avvantaggia esclusivamente Nea Proton Bank.
(188)
L’intervento offre peraltro a Nea Proton Bank un chiaro vantaggio poiché permette alle sue attività bancarie di continuare a esistere. Senza il conferimento di capitale, Nea Proton Bank, i cui fondi propri sono pesantemente negativi, sarebbe fallita. In tali circostanze non sarebbe stato possibile vendere Nea Proton Bank e integrarla in un ente più grande. Inoltre, la ricapitalizzazione di 395 milioni di EUR non è conforme al principio dell’investitore privato, anzi ha permesso che la vendita di Nea Proton Bank avvenisse al prezzo di un euro. Un investitore privato avrebbe deciso di non procedere alla ricapitalizzazione e di lasciare fallire Nea Proton Bank, risparmiando quindi 395 milioni di EUR.
(189)
Nea Proton Bank è in concorrenza con altre banche, comprese succursali di banche estere che sono attive in Grecia o potenzialmente interessate ad entrare nel mercato greco. Il conferimento di capitale produce dunque un effetto sugli scambi commerciali tra gli Stati membri e può falsare la concorrenza.
(190)
Pertanto la Commissione conclude che il conferimento di capitale di 395 milioni di EUR a beneficio di Nea Proton Bank costituisce aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato.
Il beneficiario della misura NP3
(191)
Come è stato già spiegato al considerando (188), la Commissione ritiene che Nea Proton Bank sia il beneficiario del conferimento di capitale di 395 milioni di EUR in suo favore, in quanto l’aiuto ha permesso la prosecuzione delle sue attività economiche nell’ambito della Banca.
(192)
Per stabilire se la vendita di Nea Proton Bank costituisca un aiuto di Stato alla Banca, in linea con il punto 49 della comunicazione sul settore bancario del 2008, la Commissione deve valutare se siano soddisfatti determinati requisiti, verificando in particolare se: i) il processo di vendita sia stato aperto e non discriminatorio; ii) la vendita sia avvenuta a condizioni di mercato; e iii) l’istituzione finanziaria o il governo abbiano massimizzato il prezzo di vendita delle attività e passività interessate.
(193)
La Banca ha acquisito le azioni di Nea Proton Bank perché ha presentato l’unica offerta valida nel quadro di una procedura di gara non discriminatoria e aperta alle altre banche e istituzioni finanziarie. Un consulente finanziario dell’HFSF ha contattato un numero cospicuo di banche, istituzioni finanziarie e finanziatori, ma solo quattro hanno espresso interesse ad acquistare Nea Proton Bank e solo due, ossia la Banca e un fondo hedge (114), hanno presentato offerte finali. L’offerta della Banca è stata l’unica conforme alla lettera d’invito dell’HFSF.
(194)
Avendo il consulente finanziario contattato un numero cospicuo di banche e stabilito in anticipo i requisiti e l’arco temporale che le offerte avrebbero dovuto rispettare per essere considerate valide, la Commissione ritiene che la procedura di gara fosse aperta e non discriminatoria e conclude che, in virtù di questo, si possa escludere la presenza di un aiuto a beneficio dell’acquirente.
(195)
La Banca ha versato il corrispettivo di un euro e l’HFSF si è assunta l’impegno di ricapitalizzare Nea Proton Bank prima che venisse venduta. Il prezzo negativo (considerando la ricapitalizzazione di Nea Proton Bank avvenuta appena prima della sua vendita) non esclude che il prezzo di vendita rispecchi il valore di mercato dell’azienda (115), dal momento che il capitale azionario netto di Nea Proton Bank era chiaramente negativo e, secondo le previsioni, avrebbe continuato a registrare delle perdite. La Commissione non ha motivo di credere che l’offerta presentata e il prezzo versato non rispecchiassero il prezzo di mercato dell’azienda. Di conseguenza, in conformità al punto 49 della comunicazione sul settore bancario del 2008, al punto 20 della comunicazione sulla ristrutturazione e alla sua prassi decisionale (116), la Commissione conclude che il prezzo di vendita corrispondeva al prezzo di mercato e che si possa escludere l’esistenza di un aiuto alla Banca.
6.1.1.5. Conclusione sull’esistenza e sull’importo dell’aiuto ricevuto
(196)
In base ai considerando (182) - (190), la Commissione ritiene che le misure Pr1, Pr2 e Pr3, NP1, NP2 e NP3 soddisfino tutte le condizioni di cui all’articolo 107, paragrafo 1, del trattato e costituiscano aiuto di Stato. Per quanto concerne le misure Pr1, Pr2 e Pr3, la Commissione conclude che, avendo esse contribuito alla prosecuzione delle attività di Proton Bank che in seguito sono state trasferite a Nea Proton Bank, si può ritenere che tali misure abbiano avvantaggiato anche Nea Proton Bank, che ha rilevato le suddette attività. Come già affermato nel considerando (184), il beneficiario della misura NP1 è Nea Proton Bank, che ha rilevato le attività di Proton Bank ad essa trasferite. Inoltre, Nea Proton Bank è anche il beneficiario delle misure NP2 e NP3.
(197)
Pertanto la Commissione conclude che le attività di Nea Proton Bank hanno ricevuto un aiuto di Stato sotto forma di sostegno al capitale per un valore di 2 111,6 milioni di EUR (misure Pr1, NP1, NP2 e NP3), oltre a garanzie statali per 149,4 milioni di EUR (misura Pr3) e titoli di Stato greci per 78 milioni di EUR (misura Pr2), come sintetizzato nella tabella 9.
Tabella 9
Quadro generale dell’aiuto totale ricevuto da Proton e Nea Proton Bank
Beneficiario dell’aiuto
Misura
Tipologia di aiuto
Importo dell’aiuto (in milioni di EUR)
Attività di Proton Bank
Pr1
Ricapitalizzazione
80
Attività di Nea Proton Bank
NP1
Copertura del deficit di finanziamento trasferito da PB a NPB
1 121,6
NP2
Ricapitalizzazione
515
NP3
Ricapitalizzazione
395
Aiuto totale in conto capitale concesso
2 111,6
Beneficiario dell’aiuto
Misura
Tipologia di aiuto
Attività di Proton Bank
Pr2
Prestiti obbligazionari
78
Pr3
Garanzie
149,4
Aiuto totale alla liquidità concesso
227,4
6.1.2. Base giuridica della valutazione di compatibilità
(198)
A norma dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato, la Commissione può dichiarare compatibile con il mercato interno un aiuto quando questo sia finalizzato a «porre rimedio a un grave turbamento dell’economia di uno Stato membro».
(199)
La Commissione è consapevole che la crisi finanziaria mondiale può turbare gravemente l’economia di uno Stato membro e che le misure a sostegno delle banche possono porre rimedio a tale turbamento. Ciò è stato confermato nella comunicazione sul settore bancario del 2008, nella comunicazione sulla ricapitalizzazione e nella comunicazione sulla ristrutturazione. La Commissione ritiene che le condizioni per l’autorizzazione di aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato, continuino ad essere soddisfatte, trovandosi i mercati finanziari nuovamente sotto pressione. La Commissione ha ribadito questa opinione adottando la comunicazione di proroga del 2011 (117) e la comunicazione sul settore bancario del 2013 (118).
(200)
Per quanto concerne l’economia greca, nelle proprie decisioni che approvano e prorogano il regime di sostegno alle banche greche e nei propri interventi a favore delle misure di aiuto concesse dallo Stato greco a singole banche (119), la Commissione ha riconosciuto l’esistenza di un grave rischio di turbamento dell’economia del paese e che il sostegno statale alle banche è appropriato per porre rimedio a tale situazione. La base giuridica per la valutazione delle misure di aiuto dovrebbe pertanto essere l’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato.
(201)
Affinché sia compatibile ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato, un aiuto deve soddisfare i criteri generali di compatibilità:
a) adeguatezza: la misura di aiuto deve essere ben mirata per poter raggiungere in maniera efficace l’obiettivo di porre rimedio a un grave turbamento dell’economia; ciò non accadrebbe se la misura non fosse atta a porre rimedio al turbamento;
b) necessità: la misura d’aiuto deve essere necessaria, sia nell’importo sia nella forma, al conseguimento dell’obiettivo previsto; pertanto l’importo della misura deve essere quello minimo necessario al conseguimento dell’obiettivo e la misura deve assumere la forma più appropriata per porre rimedio al turbamento;
c) proporzionalità: gli effetti positivi della misura devono essere correttamente bilanciati rispetto alle distorsioni della concorrenza, onde limitare queste ultime al minimo necessario per raggiungere gli obiettivi delle misure stesse.
(202)
Durante la crisi finanziaria la Commissione ha elaborato criteri di compatibilità per diversi tipi di misure di aiuto. Nella comunicazione sul settore bancario del 2008 sono stati esposti per la prima volta dei principi per valutare tali misure.
(203)
La comunicazione sulla ricapitalizzazione (120) presenta ulteriori indicazioni sul livello di remunerazione richiesto per i conferimenti di capitale pubblico.
(204)
Infine, la Commissione ha spiegato nella comunicazione sulla ristrutturazione (121) come avrebbe valutato i piani di ristrutturazione. Nella propria valutazione del piano di ristrutturazione della Banca, in base alla comunicazione sulla ristrutturazione, la Commissione terrà conto di tutte le misure elencate nella tabella 7.
6.1.3. Valutazione di compatibilità delle misure di aiuto in base alla comunicazione sul settore bancario del 2008 e alla comunicazione sulla ricapitalizzazione
6.1.3.1. Compatibilità delle misure Pr1, Pr2 e Pr3 con la comunicazione sul settore bancario del 2008
(205)
Le misure Pr1, Pr2 e Pr3 sono state concesse ai sensi del regime di sostegno alle banche greche. Le misure previste da tale regime sono state già ritenute compatibili con il mercato interno nella decisione della Commissione del 19 novembre 2008.
6.1.3.2. Compatibilità delle misure NP1 e NP2 con la comunicazione sul settore bancario del 2008 e la comunicazione sulla ricapitalizzazione
(206)
La Commissione ha approvato le misure NP1 e NP2 come aiuti al salvataggio nella decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton. Tuttavia, come affermato al considerando (142), la Commissione si è dichiarata perplessa in merito alla necessità dell’importo della misura NP2, ossia sulla possibilità per Nea Proton Bank di ripristinare autonomamente la propria redditività sul lungo termine, e ha pertanto dubitato che la ristrutturazione autonoma fosse l’opzione meno costosa possibile. Per fugare tali perplessità Nea Proton Bank è stata venduta alla Banca il 15 luglio 2013. Poiché Nea Proton Bank è stata venduta alla Banca mediante una procedura aperta, trasparente e non discriminatoria, il corrispettivo versato dalla Banca è considerato il prezzo di mercato. Conseguentemente, l’importo dei titoli azionari conferiti dallo Stato prima della vendita era necessario affinché quest’ultima avvenisse con successo. L’integrazione di Nea Proton Bank nelle attività della Banca risolverà i problemi di Nea Proton Bank in materia di redditività sul lungo termine, alla luce del piano di ristrutturazione trasmesso dalla Banca alla Commissione.
6.1.3.3. Compatibilità della misura NP3 con la comunicazione sul settore bancario del 2008 e la comunicazione sulla ricapitalizzazione
6.1.3.3.1. Adeguatezza
(207)
Per quanto concerne l’adeguatezza della misura NP3, il conferimento di capitale da parte dell’HFSF, del valore di 395 milioni di EUR, a beneficio di Nea Proton Bank prima della sua vendita alla Banca, la Commissione ritiene che la misura sia adeguata perché ha contribuito alla prosecuzione delle attività di Nea Proton Bank, che non sarebbe stata possibile senza l’aiuto dell’HFSF, in quanto Nea Proton Bank aveva un capitale netto negativo quando è stata venduta alla Banca e continuava a registrare perdite. Nessuna banca avrebbe acquistato Nea Proton Bank se quest’ultima non fosse stata prima ricapitalizzata. Pertanto la misura garantisce il mantenimento della stabilità finanziaria in Grecia. In base a ciò, la Commissione ritiene che la misura sia adeguata come aiuto al salvataggio.
6.1.3.3.2. Necessità
(208)
In base alla comunicazione sul settore bancario del 2008, la misura di aiuto deve essere necessaria, nell’importo e nella forma, al conseguimento dell’obiettivo previsto. Ciò implica che l’importo del conferimento di capitale debba essere quello minimo necessario al conseguimento dell’obiettivo.
(209)
Come la Banca centrale greca ha affermato, con lettera del 19 luglio 2013, una messa in liquidazione di Nea Proton avrebbe potuto causare un effetto domino, scatenando una nuova crisi sistemica e minando la fiducia, recentemente ripristinata, nel sistema bancario dopo il completamento del processo di ricapitalizzazione. La Commissione ritiene che, sulla base di questi elementi di stabilità finanziaria, la misura NP3 fosse necessaria.
(210)
Per quanto riguarda l’entità dell’intervento, l’importo di 395 milioni di EUR è stato determinato da una procedura di gara aperta e non discriminatoria. La Banca aveva portato a termine una verifica di due diligence su Nea Proton Bank. L’offerta della Banca, che richiedeva una ricapitalizzazione del valore di 395 milioni di EUR prima dell’acquisto di Nea Proton Bank, è stata calcolata in modo da rispettare il rapporto minimo di adeguatezza patrimoniale, pari al 9 %, e consentire ulteriori apporti, del valore di 119 milioni di EUR, per far fronte ad ulteriori accantonamenti per perdite su prestiti e alle perdite previste al lordo delle imposte fino al 2016. La Commissione conclude che l’aiuto di 395 milioni di EUR era necessario.
(211)
Per quanto riguarda la remunerazione dell’aiuto, considerando che il prezzo di vendita è stato fissato a un euro, l’HFSF non riceverà alcun rimborso; il suo contributo è assimilabile a una sovvenzione. Come indicato nel punto 44 della comunicazione sulla ricapitalizzazione, la remunerazione insufficiente di un conferimento di capitale è ammissibile solo nel caso di banche in difficoltà che non siano in grado di versare alcuna remunerazione. La Commissione ritiene che questo sia il caso di Nea Proton Bank. L’assenza di remunerazione comporta la necessità di una profonda ristrutturazione, in linea con la comunicazione sulla ricapitalizzazione.
(212)
In conclusione, la misura è necessaria come aiuto al salvataggio, sia nell’importo sia nella forma, per conseguire l’obiettivo di limitare il turbamento del sistema bancario greco e dell’economia nel suo complesso.
6.1.3.3.3. Proporzionalità
(213)
La Commissione osserva che, a seguito della fusione per incorporazione di Nea Proton Bank con la Banca, le attività economiche di Nea Proton Bank sono state trasferite alla Banca. Il fatto che l’aiuto salvi tali attività potrebbe teoricamente causare distorsioni della concorrenza. Tuttavia, la Commissione rileva le dimensioni modeste di Nea Proton Bank e la possibilità per i concorrenti, offerta dal processo di vendita, di presentare offerte per l’acquisizione di Nea Proton Bank. Inoltre, immediatamente dopo il loro trasferimento, le attività economiche di Nea Proton Bank verranno interamente integrate nella Banca e smetteranno di esistere come concorrente o attività economica distinta. Pertanto la Commissione conclude che l’aiuto non dà luogo a distorsioni indebite della concorrenza.
6.1.3.3.4 Conclusione sulla compatibilità della misura NP3 con la comunicazione sul settore bancario del 2008 e la comunicazione sulla ricapitalizzazione
(214)
La Commissione conclude quindi che la misura NP3 è adeguata, necessaria e, alla luce della profonda ristrutturazione prevista per la Banca in cui sono ora integrate le attività economiche di Nea Proton Bank, proporzionata all’obiettivo previsto.
6.1.4. Compatibilità delle misure di aiuto con la comunicazione sulla ristrutturazione
(215)
Nei considerando 60, 61, 78 e 79 della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton, in merito alle misure NP1 e NP2, la Commissione ha osservato che probabilmente Nea Proton Bank non sarebbe riuscita a remunerare l’aiuto di Stato ricevuto e ha sottolineato che ciò comportava una profonda ristrutturazione. Al considerando 211 la Commissione ha fatto presente che, per quanto riguarda la remunerazione dell’aiuto, poiché il prezzo di vendita è stato fissato a un euro, l’HFSF non riceverà alcun rimborso relativamente ai 395 milioni di EUR conferiti appena prima della vendita (misura NP3). Inoltre, lo Stato greco non riceverà a sua volta alcun rimborso relativamente alle azioni privilegiate emesse a beneficio di Nea Proton Bank nel maggio 2009, dal momento che i crediti in strumenti di capitale relativi a quei titoli azionari sono rimasti alla liquidata Proton Bank. Pertanto la Commissione conclude che l’assenza di remunerazione comporta la necessità di una profonda ristrutturazione, sia in termini di misure per la redditività che di misure per limitare le distorsioni della concorrenza.
6.1.4.1. Redditività sul lungo termine delle attività di Nea Proton Bank mediante la vendita
(216)
In base al punto 21 della comunicazione sulla ristrutturazione, qualora l’istituto di credito in difficoltà non possa ripristinare in modo credibile la redditività a lungo termine, occorre prendere in considerazione la possibilità di liquidarlo a condizioni normali o di venderlo all’asta. Gli Stati membri possono dunque incoraggiare l’uscita dal mercato di operatori non efficienti, consentendo nel contempo che il processo di uscita abbia luogo in tempi adeguati che tutelino la stabilità finanziaria.
(217)
Nella decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton, la Commissione ha sollevato seri dubbi in merito alla possibilità per Nea Proton Bank di ripristinare autonomamente la sua redditività sul lungo termine e ha indicato le sinergie che si potrebbero ottenere integrandola in un grande istituto finanziario.
(218)
A questo proposito, il punto 17 della comunicazione sulla ristrutturazione spiega che la vendita di una banca in difficoltà ad un’altra istituzione finanziaria può contribuire al ripristino della redditività a lungo termine, se l’acquirente è efficiente ed in grado di assorbire il trasferimento della banca in difficoltà, e potrebbe contribuire al ripristino della fiducia del mercato. Inoltre, in linea con l’MPEF, occorreva consolidare ulteriormente il settore bancario e l’HFSF doveva vendere Nea Proton Bank entro il 15 luglio 2013.
(219)
Come affermato nella sezione 7.5.2 la Banca, in base al suo piano di ristrutturazione, può essere considerata un’istituzione efficiente. Pertanto il trasferimento alla Banca delle attività di Nea Proton Bank permette di ripristinare la loro redditività sul lungo termine. Inoltre, il fatto che Nea Proton Bank sia pienamente integrata nella Banca e scompaia dal mercato come concorrente autonomo costituisce una profonda ristrutturazione, resa necessaria dell’insufficiente remunerazione dell’aiuto di Stato.
6.1.4.2. Contributo proprio e condivisione degli oneri
(220)
Nella decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton, la Commissione ha espresso dubbi sulla riduzione al minimo dei costi di ristrutturazione, dubbi basati sull’osservazione in base alla quale Nea Proton Bank non avrebbe potuto ripristinare autonomamente la redditività sul lungo termine senza sostenere spese elevate. L’integrazione di Nea Proton Bank nella banca, un ente più grande che dispone di infrastrutture informatiche e di una struttura di gestione dei rischi, fuga queste perplessità, in quanto la vendita alla Banca contribuisce a ridurre al minimo i costi di ristrutturazione.
(221)
Per quanto riguarda il contributo a tali costi da parte degli azionisti e dei detentori del debito subordinato, la Commissione ha già stabilito al considerando (77) della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton che gli azionisti e i detentori del debito subordinato non sono stati trasferiti a Nea Proton, ma sono rimasti a Proton Bank, l’istituto in liquidazione. Pertanto, la Commissione ha ritenuto che sia stata effettuata una sufficiente condivisione degli oneri tra azionisti e detentori del debito subordinato.
6.1.4.3. Misure per limitare le distorsioni della concorrenza
(222)
In merito alle misure per limitare le distorsioni della concorrenza, il punto 30 della comunicazione sulla ristrutturazione afferma che «per valutare la necessità di misure di questo tipo, la Commissione prende come punto di partenza le dimensioni, l’entità e la portata dei settori di operatività che avrebbe la banca in questione con l’esecuzione di un piano di ristrutturazione credibile. La natura e la forma di tali misure dipenderanno da due criteri: in primo luogo, l’importo degli aiuti e le condizioni e circostanze in cui sono stati concessi e, in secondo luogo, dalle caratteristiche del mercato o dei mercati sui quali opererà la banca beneficiaria».
(223)
Per quanto concerne l’importo degli aiuti ricevuti, la Commissione osserva che tali aiuti sono stati concessi sotto forma di capitale per un totale di 2 111,6 milioni di EUR (misure Pr1, NP1, NP2, NP3), nonché sotto forma di sostegno dello Stato alla liquidità per 149,4 milioni di EUR (Pr3) e titoli di Stato greci per 78 milioni di EUR (Pr2). La misura Pr1 corrispondeva all’epoca al 4,6 % delle APR di Proton Bank. La misura NP1 (la copertura del deficit di finanziamento derivato dal trasferimento delle attività da Proton Bank a Nea Proton Bank) equivaleva a circa il 36 % delle APR di Proton Bank al termine del 2010 e all’84 % della APR di Nea Proton Bank all’epoca della sua costituzione. Il conferimento di capitale azionario iniziale da parte dell’HFSF a beneficio di Nea Proton Bank, che costituiva parte della misura NP2, corrispondeva al 18,8 % circa delle APR di tale banca all’epoca della sua costituzione. I conferimenti di nuovo capitale azionario, che costituivano parte della misura NP2, equivalevano al 34,2 % circa delle APR di Nea Proton Bank (in base ai dati del 31 dicembre 2012 (122)). Come si afferma al punto 80 della decisione di avvio del procedimento riguardante New Proton, le misure NP1 e NP2 rappresentavano più del 50 % delle APR di Proton Bank e oltre il 130 % delle APR di Nea Proton Bank. Il conferimento di capitale azionario prima della vendita alla Banca, ossia la misura NP3, corrispondeva al 48,7 % circa delle APR di Nea Proton Bank (in base ai dati del 31 maggio 2013). Tali importi conferiti a titolo di aiuto, contestualmente all’assenza di remunerazione, rendono necessaria una profonda riduzione della presenza sul mercato del beneficiario.
(224)
Per quanto concerne il mercato su cui Nea Proton Bank operava, al considerando (82) della decisione di avvio del procedimento riguardante Nea Proton la Commissione ha evidenziato che Proton Bank era una banca di dimensioni molto ridotte (con una quota di mercato pari all’1 % circa delle attività totali delle banche greche) e conseguentemente le attività e le passività di Proton Bank che sono state trasferite a Nea Proton Bank erano relativamente modeste rispetto all’entità del sistema bancario greco. Pertanto la Commissione ha concluso che, nonostante l’importo dell’aiuto fosse eccezionalmente elevato, le distorsioni della concorrenza causate dall’aiuto concesso a Nea Proton Bank si potevano considerare limitate.
(225)
Inoltre, le attività di Nea Proton Bank sono state offerte alla concorrenza attraverso un’asta aperta. Dopo la sua vendita, Nea Proton Bank ha smesso di esistere come concorrente autonomo, dal momento che è stato completamente integrato nella Banca.
(226)
La Commissione conclude che, considerando l’entità modesta di Nea Proton Bank, il processo di vendita aperto e il fatto che Nea Proton Bank cessi di esistere come concorrente autonomo, si possono escludere distorsioni indebite della concorrenza, nonostante l’importo ingente dell’aiuto e l’assenza di remunerazione.
6.1.4.4. Conclusione sulla compatibilità con la comunicazione sulla ristrutturazione
(227)
In base all’analisi di cui ai considerando 216-226 più sopra, la Commissione conclude che la vendita di Nea Proton Bank e la sua integrazione nella Banca assicurano la redditività sul lungo termine di Nea Proton Bank, che l’aiuto è limitato al minimo necessario e che non ha dato luogo a distorsioni indebite della concorrenza.
(228)
Pertanto tutte le misure di aiuto elencate nella tabella 7 devono essere dichiarate compatibili con il mercato interno.
6.2. VALUTAZIONE DELL’AIUTO RELATIVO ALLA NUOVA TT BANK
6.2.1. Esistenza e importo dell’aiuto
(229)
La Commissione deve stabilire se le misure costituiscano o meno aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato.
6.2.1.1. Esistenza dell’aiuto nella copertura del deficit di finanziamento relativo alle attività e passività di T Bank che sono state trasferite (misura T)
(230)
Nei punti 26 - 32 della decisione T Bank, la Commissione ha già stabilito che la misura T, ossia l’intervento nell’ambito del meccanismo di risoluzione dell’HDIGF e da parte dell’HFSF per coprire il deficit di finanziamento relativo alle attività e alle passività trasferite a TT Bank, costituisce aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Al punto 33 di tale decisione, la Commissione ha ritenuto che le attività economiche di T Bank trasferite a TT Bank siano il beneficiario dell’aiuto di Stato, in quanto esse continuano a esistere grazie all’aiuto ricevuto.
6.2.1.2. Esistenza dell’aiuto nella ricapitalizzazione concessa a TT Bank in base alla misura di ricapitalizzazione (misura TT)
(231)
Il conferimento di capitale per 224,96 milioni di EUR da parte dello Stato greco a beneficio di TT Bank (misura TT) è stato accordato in base alla misura di ricapitalizzazione prevista dal regime di sostegno alle banche greche (123). Nella decisione che ha approvato tale regime, la Commissione ha concluso che le misure accordate in base ad esso avrebbero costituito aiuto di Stato. La misura TT ha costituto dunque aiuto a beneficio di TT Bank.
(232)
Come ha osservato la Commissione nel punto 98 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, quest’ultima ha rilevato le attività economiche precedentemente svolte all’interno di TT Bank, T Bank compresa.
6.2.1.3. Esistenza dell’aiuto nella copertura del deficit di finanziamento della nuova TT Bank (misura NTT1)
(233)
Nei considerando 53-57 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, la Commissione ha già stabilito che la misura NTT1, ossia l’intervento da parte dell’HFSF per coprire il deficit di finanziamento della nuova TT Bank, costituisce aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Al punto 54 della stessa decisione, la Commissione ha ritenuto che la nuova TT Bank sia il beneficiario della misura, dal momento che essa rileva le attività economiche di TT Bank, che continuano a esistere grazie all’aiuto ricevuto.
6.2.1.4. Esistenza dell’aiuto nel conferimento di capitale azionario iniziale (misura NTT2)
(234)
Nei considerando 49-52 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, la Commissione ha già stabilito che la misura NTT2, ossia il conferimento di capitale azionario iniziale per 500 milioni di EUR da parte dell’HFSF a beneficio della nuova TT Bank, costituisce aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato.
6.2.1.5. Esistenza dell’aiuto alla Banca in quanto acquirente della nuova TT Bank
(235)
La Banca ha acquistato le azioni della nuova TT Bank nell’ambito di una procedura di gara aperta e non discriminatoria. In base alle informazioni ricevute dalle autorità greche il 15 luglio 2013, un consulente finanziario ha contattato un numero cospicuo di investitori e di banche greche ed estere, ma solo le quattro maggiori banche greche hanno presentato delle offerte finali. Il fatto che il consulente finanziario abbia preso contatto con molte banche permette alla Commissione di concludere che la procedura di gara è stata aperta e non discriminatoria. L’offerta della Banca è stata ritenuta la migliore considerando l’importo e il tipo di corrispettivo offerti.
(236)
In particolare, la Banca ha concordato di versare all’HFSF 681 milioni di EUR in tutto, sotto forma di azioni ordinarie di nuova emissione. La seconda offerta più alta era un’offerta in contanti di 500 milioni di EUR, che pertanto era inferiore del 26,58 % rispetto a quella della Banca. Secondo la lettera dell’8 luglio 2013 della Banca centrale greca, tutte le offerte in contanti provenienti da una banca nazionale che facesse ancora affidamento sul finanziamento dell’Eurosistema non potevano essere considerate, specialmente nel caso in cui la banca stesse beneficiando del credito di ultima istanza. Pertanto la seconda offerta più elevata non era conforme ai requisiti della Banca centrale greca.
(237)
Occorre inoltre osservare che, in base al contratto di vendita, l’HFSF ha ricevuto 1 418,75 milioni di azioni ordinarie della Banca al prezzo d’offerta di 0,48 EUR ciascuna (124). La partecipazione azionaria dell’HFSF nella Banca è salita dal 93,55 % al 95,23 %.
(238)
Pertanto la Commissione conclude che l’acquisizione non costituisce aiuto a beneficio dell’acquirente.
6.2.1.6. Conclusione sull’esistenza dell’aiuto
(239)
In base a quanto precede, la Commissione ritiene che le misure T, TT, NTT1 e NTT2 costituiscano tutte aiuto di Stato. Per quanto concerne la misura T, la Commissione conclude che l’aiuto ha avvantaggiato le attività di T Bank, in quanto esse sono state trasferite a TT Bank e, successivamente, alla nuova TT Bank. Per quanto concerne la misura TT, la Commissione conclude che l’aiuto ha avvantaggiato le attività di T Bank che sono state trasferite a TT Bank. Il beneficiario delle misure NTT1 e NTT2 è la nuova TT Bank.
(240)
Pertanto, la Commissione conclude che le attività economiche di T Bank, essendo state rilevate da TT Bank e in seguito dalla nuova TT Bank, hanno beneficiato dell’aiuto alla ricapitalizzazione, pari a 677 milioni di EUR, mentre le attività svolte da TT Bank custodite dalla nuova TT Bank hanno beneficiato di un aiuto di Stato, sotto forma di sostegno al capitale, pari a 4 457,96 milioni di EUR (misure TT, NTT1 e NTT2).
Tabella 10
Quadro generale dell’aiuto totale ricevuto da T Bank, TT Bank e nuova TT Bank
Beneficiario dell’aiuto
Misura
Descrizione
Importo dell’aiuto (in milioni di EUR)
Attività di T Bank
T
Copertura del deficit di finanziamento trasferito da T a TT
677
Attività di TT Bank
TT
Ricapitalizzazione
224,96
Attività della nuova TT Bank
NTT1
Copertura del deficit di finanziamento trasferito da TT Bank alla nuova TT Bank
3 732,6
NTT2
Capitale azionario iniziale
500
6.2.2. Base giuridica della valutazione di compatibilità
(241)
A norma dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato, la Commissione può dichiarare compatibile con il mercato interno un aiuto quando questo sia finalizzato a «porre rimedio a un grave turbamento dell’economia di uno Stato membro».
(242)
Come illustrato nei considerando 199 e 200, la base giuridica per la valutazione delle misure di aiuto alle banche greche dovrebbe essere attualmente l’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato.
(243)
Come indicato nel considerando 201, affinché sia compatibile ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato, un aiuto deve soddisfare i criteri generali di compatibilità: adeguatezza, necessità e proporzionalità.
(244)
I principi per la valutazione di tali misure sono stati esposti per la prima volta nella comunicazione sul settore bancario del 2008.
(245)
La comunicazione sulla ricapitalizzazione (125) presenta ulteriori indicazioni sul livello di remunerazione richiesto per i conferimenti di capitale pubblico.
(246)
Infine, la Commissione ha spiegato nella comunicazione sulla ristrutturazione (126) come avrebbe valutato i piani di ristrutturazione. Nella propria valutazione del piano di ristrutturazione della Banca, in base alla comunicazione sulla ristrutturazione, la Commissione terrà conto di tutte le misure elencate nella tabella 8.
6.2.3. Compatibilità delle misure di aiuto con la comunicazione sul settore bancario del 2008 e la comunicazione sulla ricapitalizzazione
6.2.3.1. Compatibilità della misura T con la comunicazione sul settore bancario del 2008 e la comunicazione sulla ricapitalizzazione
(247)
Per quanto concerne la misura T, nella sua decisione T Bank la Commissione ha rilevato che l’intervento è conforme ai requisiti dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato e ha deciso che era compatibile con il mercato interno, per motivi di stabilità finanziaria, per un periodo di sei mesi a partire dalla data di adozione della decisione suddetta. Le autorità greche non hanno presentato un piano di ristrutturazione aggiornato per TT Bank che tenesse conto dell’integrazione delle attività di T Bank in TT Bank prima della fine di tale periodo semestrale. Tuttavia, al punto 83 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, la Commissione ha ritenuto che l’omissione fosse comprensibile, in quanto era stata adottata una decisione nel corso della risoluzione di TT Bank. Poiché le autorità greche hanno presentato un piano di ristrutturazione per la nuova TT Bank nel gennaio 2013 e un piano aggiornato nel marzo 2013 che fanno entrambi riferimento alle attività trasferite da T Bank a TT Bank, la Commissione, nella sua decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, ha approvato temporaneamente la misura T come aiuto al salvataggio fino a quando non è stata adottata una decisione definitiva sulle misure T, TT, NTT1 e NTT2.
6.2.3.2. Compatibilità della misura TT con la comunicazione sul settore bancario del 2008
(248)
Nella sua decisione del 19 novembre 2008 (127) la Commissione ha già concluso che la misura TT, concessa nel maggio 2009 in qualità di misura di ricapitalizzazione prevista dal regime di sostegno alle banche greche, costituisce un aiuto al salvataggio compatibile con la comunicazione sul settore bancario del 2008. La decisione del 19 novembre 2008 non ha fatto riferimento alla comunicazione sulla ricapitalizzazione, che all’epoca non era stata ancora adottata.
6.2.3.3. Compatibilità delle misure NTT1 e NTT2 con la comunicazione sul settore bancario del 2008 e la comunicazione sulla ricapitalizzazione
(249)
La Commissione ha già approvato temporaneamente le misure NP1 e NP2 come aiuti al salvataggio nella decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT.
6.2.4. Compatibilità delle misure di aiuto T, TT, NTT1 e NTT2 con la comunicazione sulla ristrutturazione
6.2.4.1. L’assenza di una remunerazione adeguata dell’aiuto: un elemento da considerare nella valutazione ai sensi della comunicazione sulla ristrutturazione
(250)
Al considerando 45 della decisione T Bank, la Commissione ha osservato che probabilmente l’HDIGF e l’HFSF non avrebbero ricevuto alcun rimborso e che la copertura del deficit di finanziamento trasferito da T Bank a TT Bank è dunque assimilabile a una sovvenzione. Inoltre, secondo la conclusione di cui al punto 101 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, l’HFSF poteva prevedere solo un recupero parziale del suo conferimento di capitale azionario iniziale del valore di 500 milioni di EUR (misura NTT2). Oltretutto, la Commissione ha osservato che non ci sarebbe stata alcuna remunerazione per la copertura, da parte dell’HFSF, del deficit finanziario trasferito da TT Bank alla nuova TT Bank (misura NTT1) e che è assai poco probabile che l’HFSF recuperi gran parte dei 3,7 miliardi di EUR. Infine, la Commissione fa presente che, con ogni probabilità, lo Stato non recupererà alcun importo in merito alla misura TT, in quanto i suoi crediti in strumenti di capitale relativi ai titoli privilegiati emessi nel maggio 2009 sono rimasti a TT Bank, che è stata messa in liquidazione.
(251)
Come indicato nei considerando 77 e 102 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, l’assenza di remunerazione comporta la necessità di una profonda ristrutturazione, sia in termini di misure per la redditività che di misure per limitare le distorsioni della concorrenza.
6.2.4.2. Redditività sul lungo termine delle attività della nuova TT Bank mediante la vendita
(252)
Il punto 21 della comunicazione sulla ristrutturazione afferma che, qualora l’istituto di credito in difficoltà non possa ripristinare in modo credibile la redditività a lungo termine, occorre prendere in considerazione la possibilità di liquidarlo a condizioni normali o di venderlo all’asta.
(253)
Nella sezione 3.2.4.1 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, la Commissione ha espresso seri dubbi sulla possibilità, da parte della nuova TT Bank, di ripristinare la propria redditività sul lungo termine in modo autonomo e di conseguire l’aumento degli utili previsto. Inoltre ha evidenziato che la nuova TT Bank aveva adottato solo un numero ridotto di misure per generare profitti, senza metterne in atto altre per ridurre i costi del personale e razionalizzare la rete delle filiali, e ha fatto riferimento alle sinergie che si sarebbero potute ottenere integrando la nuova TT Bank in un grande istituto finanziario.
(254)
A questo proposito, il punto 17 della comunicazione sulla ristrutturazione spiega che la vendita di una banca in difficoltà ad un’altra istituzione finanziaria può contribuire al ripristino della redditività a lungo termine, se l’acquirente è efficiente ed in grado di assorbire il trasferimento della banca in difficoltà, e potrebbe contribuire al ripristino della fiducia del mercato. Inoltre, in linea con l’MPEF, la vendita della nuova TT Bank costituiva un atto prioritario, considerando l’interesse pubblico e la stabilità finanziaria, nonché la tutela delle attività dell’HFSF.
(255)
Come affermato nella sezione 7.5.2, la Banca può essere considerata un’istituzione efficiente in base al suo piano di ristrutturazione. Pertanto il fatto che le attività della nuova TT Bank facciano ora parte della Banca permette di ripristinare la loro redditività sul lungo termine. La nuova TT Bank non esiste più come concorrente autonomo. La fusione operativa tra la nuova TT Bank e la Banca è stata portata a termine entro il 14 aprile 2014 e la rete delle filiali di «Hellenic Postbank» verrà ridotta (la Banca intende mantenere il marchio «Hellenic Postbank» per alcune filiali, mentre il marchio «T-Bank» non verrà mantenuto e quasi tutte le filiali «T-Bank» verranno chiuse) contestualmente alla piena integrazione operativa nella Banca delle funzioni di back office e altre funzioni delle sedi centrali. La Commissione conclude che il piano di ristrutturazione garantisce il conseguimento di una profonda ristrutturazione resa necessaria dall’insufficiente remunerazione.
6.2.4.3. Contributo proprio e condivisione degli oneri
(256)
Le perplessità in merito alla possibile crescita dei costi di ristrutturazione, espresse dalla Commissione nel considerando 99 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT per via della ristrutturazione autonoma della nuova TT Bank, sono state risolte dal piano di uscita volontaria (128), attuato dalla nuova TT Bank in modo autonomo nel luglio 2013, e dalla vendita della nuova TT Bank alla Banca. In particolare, la razionalizzazione della rete delle filiali, la totale integrazione di T Bank e la piena integrazione operativa della nuova TT Bank nella Banca limitano al minimo i costi di ristrutturazione.
(257)
Per quanto riguarda il contributo da parte degli azionisti e dei detentori del debito subordinato, la Commissione ha già stabilito, al considerando 100 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, che gli azionisti e i detentori del debito subordinato non sono stati trasferiti alla nuova TT Bank, ma sono rimasti a TT Bank, l’istituto in liquidazione. Pertanto, la Commissione ha ritenuto che sia stata effettuata una sufficiente condivisione degli oneri tra azionisti e detentori del debito subordinato.
(258)
Di conseguenza, la Commissione reputa che i costi di ristrutturazione siano limitati al minimo e che sia stata conseguita una sufficiente condivisione degli oneri. Tuttavia, come già affermato al considerando 251, l’assenza di remunerazione ha comportato la necessità di una profonda ristrutturazione, sia in termini di misure per la redditività che di misure per limitare le distorsioni della concorrenza.
6.2.4.4. Misure per limitare le distorsioni della concorrenza
(259)
In merito alle misure per limitare le distorsioni della concorrenza, il punto 30 della comunicazione sulla ristrutturazione afferma che «per valutare la necessità di misure di questo tipo, la Commissione prende come punto di partenza le dimensioni, l’entità e la portata dei settori di operatività che avrebbe la banca in questione con l’esecuzione di un piano di ristrutturazione credibile. La natura e la forma di tali misure dipenderanno da due criteri: in primo luogo, l’importo degli aiuti e le condizioni e circostanze in cui sono stati concessi e, in secondo luogo, dalle caratteristiche del mercato o dei mercati sui quali opererà la banca beneficiaria».
(260)
Per quanto concerne l’importo dell’aiuto ricevuto, la Commissione ricorda di avere osservato, al considerando 104 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, che la nuova TT Bank ha ricevuto aiuti per 4,6 miliardi di EUR (misure NTT1 e NTT2), che costituiscono oltre il 70 % delle APR di TT Bank e oltre il 90 % delle APR della nuova TT Bank. Inoltre la Commissione ha evidenziato che la TT Bank (l’ente giuridico che precedentemente svolgeva le attività custodite dalla nuova TT Bank) aveva già ricevuto aiuti ai sensi del regime di sostegno alle banche greche (129), beneficiando di un primo conferimento di capitale di 224,96 milioni di EUR sotto forma di azioni privilegiate (misura TT), equivalenti al 2,9 % delle APR all’epoca in suo possesso. Inoltre, all’atto della risoluzione di T Bank, le attività di quest’ultima trasferite a TT Bank hanno ricevuto un aiuto di circa 678 milioni di EUR (misura T) per agevolare la risoluzione, un importo pari al 37,7 % delle APR di T Bank alla data di riferimento della fusione (31 marzo 2011). Tali importi conferiti a titolo di aiuto, contestualmente all’assenza di remunerazione, rendono necessaria una profonda ristrutturazione.
(261)
D’altronde, al considerando 104 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, la Commissione ha specificato le circostanze in cui l’aiuto è stato concesso. In particolare, sembra che una quota significativa delle perdite registrate da TT Bank negli anni recenti non sia imputabile alle attività di rischio, bensì al fatto di detenere dei GGB. La Commissione ha inoltre osservato che le elevate perdite sui prestiti alle famiglie e alle aziende sono dovute principalmente alla recessione straordinariamente lunga e profonda e non alla concessione di prestiti a rischio. Pertanto l’aiuto sembra causare modeste distorsioni alla concorrenza. Tuttavia, la Commissione ha fatto presente che TT Bank, in proporzione alle sue dimensioni, ha detenuto molti più GGB delle altre banche greche, un fattore che rispecchia una certa assunzione di rischi non adeguata.
(262)
Come già affermato, la nuova TT Bank non esiste più come concorrente autonomo con una propria politica indipendente. Il piano di ristrutturazione si basa sul presupposto della completa integrazione della nuova TT Bank, anche se la Banca continuerà a utilizzare il marchio «Hellenic Postbank» per alcune filiali e alcuni prodotti.
(263)
Per quanto concerne il mercato su cui la nuova TT Bank operava, al considerando 106 della decisione di avvio del procedimento riguardante la nuova TT, la Commissione ha evidenziato che TT Bank era una banca di medie dimensioni in Grecia (i suoi depositi corrispondevano al 6 % circa del totale nazionale) e che le attività e le passività di TT Bank trasferite alla nuova TT Bank erano relativamente modeste rispetto all’entità del sistema bancario greco. Pertanto la Commissione ha concluso che, nonostante l’importo dell’aiuto fosse eccezionalmente elevato, le distorsioni della concorrenza causate dall’aiuto concesso alla nuova TT Bank si potevano considerare limitate.
(264)
Il ridimensionamento previsto della rete delle filiali di «Hellenic Postbank», con una riduzione di circa 50 filiali (130) su 196, conferma ulteriormente la valutazione di cui al considerando 263 in base alla quale le distorsioni della concorrenza causate dall’aiuto concesso alla nuova TT Bank si potevano ritenere piuttosto limitate.
(265)
Inoltre, le attività della nuova TT Bank sono state offerte alla concorrenza attraverso un’asta aperta e non discriminatoria.
(266)
Si è resa necessaria una quota significativa delle misure di aiuto NTT1 e NTT2 a causa di una remissione del debito a favore dello Stato (realizzata attraverso il programma PSI) e della recessione eccezionalmente lunga, più che a causa di condotte inadeguate nella prestazione di credito. Inoltre, le dimensioni delle attività della nuova TT Bank erano modeste, il processo di vendita è stato aperto, trasparente e non discriminatorio e la nuova TT Bank cesserà di esistere come concorrente autonomo. Pertanto la Commissione conclude che, nonostante l’importo elevato dell’aiuto e l’assenza di un’adeguata remunerazione per l’aiuto di Stato concesso, si possono escludere distorsioni indebite della concorrenza.
6.2.4.5. Conclusione sulla compatibilità delle misure di aiuto T, TT, NTT1 e NTT2 con la comunicazione sulla ristrutturazione
(267)
La Commissione conclude che la vendita della nuova TT Bank alla Banca e la relativa ristrutturazione assicurano la redditività della nuova TT Bank sul lungo termine, la limitazione degli aiuti al minimo necessario e l’assenza di distorsioni indebite della concorrenza.
(268)
Tutte le misure di aiuto elencate nella tabella 8 devono essere dichiarate compatibili con il mercato interno.
7. VALUTAZIONE DELL’AIUTO CONCESSO ALLA BANCA
7.1. ESISTENZA E IMPORTO DELL’AIUTO
(269)
La Commissione deve stabilire l’esistenza dell’aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato.
7.1.1. Esistenza dell’aiuto nelle misure concesse nell’ambito del regime di sostegno alle banche greche
7.1.1.1. Sostegno dello Stato alla liquidità concesso in base alla misura di garanzia e alla misura relativa ai prestiti obbligazionari pubblici (misura L1)
(270)
La Commissione ha già stabilito, nelle decisioni che approvano e prorogano il regime di sostegno alle banche greche (131), che il sostegno alla liquidità accordato ai sensi del regime stesso costituisce aiuto. La consistenza delle garanzie al 15 aprile 2011 ammontava a 13 600 milioni di EUR e aveva raggiunto i 13 932 milioni di EUR al 30 novembre 2013. Costituirebbe aiuto anche un ulteriore sostegno alla liquidità accordato in base al regime suddetto.
7.1.1.2. Ricapitalizzazione da parte dello Stato in base al regime di capitalizzazione (misura A)
(271)
La Commissione ha già stabilito, nella decisione del 19 novembre 2008 relativa al regime di sostegno alle banche greche, che le ricapitalizzazioni da concedere in base alla misura di ricapitalizzazione prevista da tale regime costituiscono aiuto. La Banca ha ricevuto 950 milioni di EUR sotto forma di azioni privilegiate, un importo pari al 2 % delle proprie APR (132).
(272)
Nel 2010 la Grecia ha introdotto diverse modifiche relativamente ai parametri tecnici di tali azioni privilegiate. Poiché queste modifiche aumentano la remunerazione dell’aiuto di Stato, con una crescita automatica della cedola pari al 2 % all’anno nel caso in cui le azioni privilegiate non vengano riscattate entro cinque anni, la Commissione conclude che le alterazioni dei parametri tecnici non comportino alcun vantaggio per la Banca e, di conseguenza, non implichino aiuti di Stato supplementari.
7.1.2. Esistenza dell’aiuto nell’ELA garantito dallo Stato (misura L2)
(273)
Al punto 51 della comunicazione sul settore bancario del 2008, la Commissione ha spiegato che la fornitura di fondi della banca centrale alle istituzioni finanziarie non costituisce aiuto quando sono soddisfatte contemporaneamente quattro condizioni, ossia la solvibilità dell’istituzione finanziaria, la copertura del dispositivo garantito, il tasso di interesse addebitato all’istituzione e l’assenza di controgaranzie dello Stato. Poiché l’ELA garantito dallo Stato accordata alla Banca non soddisfa queste quattro condizioni, in particolare perché è garantita dallo Stato ed è accompagnata da altre misure di sostegno, essa costituisce aiuto.
(274)
L’ELA garantito dallo Stato soddisfa le condizioni di cui all’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. In primo luogo, poiché questa misura prevede una garanzia statale a favore della Banca centrale greca, tutte le perdite verranno prese in carico dallo Stato. Pertanto la misura comporta l’utilizzo di risorse pubbliche. L’ELA permette alle banche di ottenere dei finanziamenti in un periodo in cui esse non hanno accesso al mercato del finanziamento all’ingrosso e alle operazioni regolamentari di rifinanziamento dell’Eurosistema. L’ELA garantito dallo Stato concede dunque un vantaggio alla Banca cui è stata accordata e, dal momento che è limitata al settore bancario, tale misura è selettiva. Inoltre, l’ELA garantito dallo Stato falsa la concorrenza perché consente alla Banca di continuare ad operare sul mercato e le impedisce di trovarsi in situazioni di insolvenza e di dover uscire dal mercato. Poiché la Banca è attiva in altri Stati membri e vi sono istituzioni finanziarie di altri Stati membri che operano o potrebbero essere interessate ad operare in Grecia, il vantaggio accordato alla Banca incide sugli scambi tra Stati membri.
(275)
L’ELA garantito dallo Stato (misura L2) costituisce aiuto di Stato. L’importo dell’ELA garantito dallo Stato è variato nel corso del tempo e al 31 dicembre 2012 ammontava a circa 12 miliardi di EUR.
7.1.3. Esistenza dell’aiuto nelle misure concesse tramite l’HFSF
7.1.3.1. Prima ricapitalizzazione ponte (misura B1)
(276)
Nella sezione 5.1 della decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, la Commissione ha già concluso che la prima ricapitalizzazione ponte costituisce aiuto di Stato. Il capitale ricevuto ammontava a 3 970 milioni di EUR.
7.1.3.2. Seconda ricapitalizzazione ponte (misura B2)
(277)
La misura B2 è stata attuata con l’ausilio di risorse dell’HFSF che, come spiegato nel considerando 47 della decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, comprendono risorse pubbliche.
(278)
Per quanto concerne l’esistenza di un vantaggio, la misura B2 ha fatto aumentare il tasso di capitale della Banca a un livello che le ha permesso di continuare a operare sul mercato e di accedere al finanziamento dell’Eurosistema. Inoltre, la remunerazione della misura B2 consiste negli interessi maturati sui titoli del FESF e in una commissione supplementare dell’1 %. Poiché tale remunerazione è manifestamente inferiore a quella di analoghi strumenti di capitali sul mercato, la Banca non sarebbe stata certamente in grado di raccogliere tale capitale sul mercato a quelle condizioni. Pertanto la misura B2 ha conferito un vantaggio alla Banca mediante risorse statali e, essendo stata concessa solo alla Banca, presenta carattere selettivo.
(279)
In seguito all’attuazione della misura B2, la posizione della Banca si è rafforzata poiché quest’ultima ha ricevuto le risorse finanziarie necessarie per continuare a soddisfare i requisiti patrimoniali, causando dunque distorsioni alla concorrenza. Inoltre, poiché la banca opera in altri mercati bancari europei e istituti finanziari di diversi Stati membri operano in Grecia, in particolare nel mercato assicurativo, la misura B2 è tale da poter incidere sugli scambi tra Stati membri.
(280)
La Commissione ritiene che la misura B2 costituisca aiuto di Stato. È stata notificata come aiuto dalle autorità nazionali. Il capitale ricevuto ammontava a 1 341 milioni di EUR.
7.1.3.3. Lettera d’impegno (misura B3).
(281)
Con la misura B3, l’HFSF si è impegnata a conferire il capitale aggiuntivo necessario per completare la ricapitalizzazione della Banca fino alla concorrenza dell’importo richiesto dalla Banca centrale greca nel quadro dello stress test del 2012. Poiché l’HFSF riceve le proprie risorse dallo Stato, la Commissione conclude che la lettera impegna risorse statali. Le circostanze in cui l’HFSF può concedere sostegno alle istituzioni finanziarie sono precisamente definite e limitate dalla legge. Di conseguenza, l’impiego di queste risorse statali è imputabile allo Stato. L’HFSF si è impegnato a fornire fino a 528 milioni di EUR di nuovo capitale.
(282)
La lettera d’impegno ha concesso un vantaggio alla Banca perché garantiva ai depositanti che la Banca sarebbe stata in grado di raccogliere l’intero importo del capitale necessario, ossia che l’HFSF avrebbe fornito il capitale nel caso in cui la Banca non fosse riuscita a raccoglierlo sul mercato. Oltretutto, quest’impegno ha agevolato la raccolta di capitale privato rassicurando gli investitori che, se la Banca non avesse trovato parte del capitale sul mercato, l’HFSF avrebbe provveduto a fornirla. Nessun investitore privato avrebbe accettato di impegnarsi prima che fossero noti i termini della ricapitalizzazione, tanto più che, all’epoca, la Banca non aveva accesso al mercato dei capitali.
(283)
Poiché la Banca opera in altri mercati bancari europei e poiché istituti finanziari di diversi Stati membri operano in Grecia, in particolare nel mercato assicurativo, la misura B3 è tale da poter incidere sugli scambi tra Stati membri e falsare la concorrenza.
(284)
Pertanto la misura B3 costituisce aiuto ed è stata notificata come aiuto di Stato dalle autorità greche il 27 dicembre 2012.
7.1.3.4. La ricapitalizzazione della primavera 2013 (misura B4)
(285)
La ricapitalizzazione della primavera 2013 (misura B4) consiste nella conversione della prima e della seconda ricapitalizzazione ponte (misure B1 e B2) e della lettera d’impegno (B3) in una ricapitalizzazione definitiva del valore di 5 839 milioni di EUR sotto forma di azioni ordinarie. Poiché la misura B4 rappresenta la conversione di un aiuto già concesso, essa comporta l’utilizzo di risorse statali, ma non aumenta l’importo nominale dell’aiuto. Tuttavia, trattandosi di una ricapitalizzazione definitiva e non temporanea, come nel caso delle misure B1 e B2, incrementa il vantaggio accordato alla Banca (e conseguentemente la distorsione della concorrenza). Rispetto alla misura B3, che è solo un impegno e non una vera e propria ricapitalizzazione, la misura B4 ha accresciuto l’adeguatezza patrimoniale della Banca ed è pertanto più vantaggiosa.
(286)
La Commissione osserva che tale sostegno non è stato concesso a tutte le banche che operano in Grecia. Per quanto concerne la distorsione della concorrenza e l’effetto sugli scambi commerciali, la Commissione rileva che, per esempio, l’aiuto ha permesso alla Banca di portare avanti le proprie operazioni in altri Stati membri quali Romania o Bulgaria. Una messa in liquidazione della Banca avrebbe comportato la fine delle attività all’estero mediante la loro stessa liquidazione o la loro vendita. Inoltre, le attività assicurative della Banca centrale greca sono in concorrenza con quelle delle succursali di compagnie assicurative di altri Stati membri, perciò la misura falsa la concorrenza e incide sugli scambi commerciali tra Stati membri. Pertanto la misura B4 costituisce aiuto di Stato.
7.1.3.5. Conclusione sulle misure B1, B2, B3 e B4
(287)
Le misure B1, B2, B3 e B4 costituiscono aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. L’importo dell’aiuto di Stato compreso nelle misure B1, B2, B3 e B4 ammonta a 5 839 milioni di EUR, cifra che corrisponde all’importo del sostegno dello Stato attualmente versato alla Banca dall’HFSF.
(288)
In base al punto 31 della comunicazione sulla ristrutturazione, la Commissione deve valutare l’aiuto sia dal punto di vista del suo importo assoluto che «relativamente alle attività ponderate per il rischio della banca». Le misure B1, B2, B3 e B4 sono state accordate nel corso di un periodo lungo un anno (dall’aprile 2012 al maggio 2013), durante il quale il valore delle APR della Banca ha subito una variazione. Sorge dunque la domanda su quale importo delle APR vada utilizzato, ossia se occorra impiegare come riferimento quello riscontrato all’inizio o quello riscontrato alla fine del periodo. Le misure B1, B2, B3 e B4 sono finalizzate alla copertura di un fabbisogno di capitale individuato dalla Banca centrale greca nel marzo 2012 (mediante lo stress test di quello stesso anno). In altre parole, la domanda di capitale coperta da queste misure era già stata calcolata nel marzo 2012. La Commissione ritiene dunque che l’importo dell’aiuto compreso nelle misure B1, B2, B3 e B4 vada confrontato con le APR della Banca al 31 marzo 2012. Si ricorda inoltre che la Banca centrale greca, dopo il marzo 2012 e fino alla ricapitalizzazione della primavera 2013, non ha tenuto conto delle acquisizioni effettuate dalle banche greche per adeguare - verso l’alto o verso il basso - la propria domanda di capitale. Tale fattore dimostra ad abundantiam che le misure B1, B2, B3 e B4 erano misure di aiuto riguardanti il perimetro della Banca al 31 marzo 2012.
(289)
La prima e la seconda ricapitalizzazione ponte e la lettera d’impegno ammontavano complessivamente a 5 839 milioni di EUR, un importo che rappresenta il 13,8 % delle APR della Banca al 31 marzo 2012.
7.1.3.6. L’impegno di ricapitalizzazione del 2014 (misura C)
(290)
Il 31 marzo 2014 la Banca ha ricevuto dall’HFSF una lettera d’impegno a partecipare all’aumento del capitale azionario della Banca per un importo complessivo massimo di 2 864 milioni di EUR (misura C). La misura comporta l’impiego di risorse statali per i motivi esposti al considerando 277 e costituisce un vantaggio per la Banca in quanto garantisce che quest’ultima troverà il capitale che le occorre, rassicurando i depositanti e agevolandola nella raccolta di capitale presso gli investitori privati.
(291)
Se gli investitori privati non sottoscriveranno l’intero importo della ricapitalizzazione, l’HFSF dovrà di fatto conferire il capitale alla Banca in attuazione della lettera d’impegno, rispetto alla quale tale conferimento costituirebbe un vantaggio molto maggiore per la Banca. Infatti, a differenza di una mera lettera d’impegno, l’effettivo conferimento di capitale aumenta l’adeguatezza patrimoniale della Banca.
(292)
Né la lettera d’impegno né la sua potenziale attuazione sotto forma di apporto di capitale effettivo sono conformi al principio dell’investitore operante in un’economia di mercato: quand’anche l’HFSF dovesse acquistare i nuovi titoli azionari allo stesso prezzo degli investitori privati, le circostanze della partecipazione dell’HFSF sarebbero molto diverse da quelle degli investitori privati che sottoscriveranno le nuove azioni. L’HFSF si è impegnato a sottoscrivere, se necessario, l’intero aumento di capitale azionario prima che qualsiasi investitore privato si fosse formalmente impegnato ad acquistare titoli azionari. Gli investitori privati che comprano nuove azioni saranno sicuri che la Banca raccoglierà comunque tutto il capitale necessario, in quanto l’HFSF servirà da sostegno e acquisterà tutti i titoli azionari non sottoscritti dagli investitori privati. Secondariamente, l’HFSF parteciperà al conferimento solo nel caso in cui la domanda da parte degli investitori privati sia insufficiente al valore minimo della forbice di prezzi annunciata. L’HFSF conferirà dunque il capitale che la Banca non riuscirà a reperire sul mercato allo stesso prezzo per ciascun titolo azionario e, di conseguenza, fornirà capitale per un importo o a un prezzo che il mercato non è disposto ad accettare.
(293)
Dal momento che è stata concessa esclusivamente alla Banca, la misura C è selettiva. La posizione della Banca si è rafforzata poiché quest’ultima ha ricevuto le risorse finanziarie necessarie per continuare a soddisfare i requisiti patrimoniali stabiliti dalla Banca centrale greca. La misura accorda dunque un vantaggio che falsa la concorrenza. Inoltre, poiché la banca opera in altri mercati bancari europei e poiché istituti finanziari di diversi Stati membri operano in Grecia, in particolare nel mercato assicurativo, la misura C è tale da poter incidere sugli scambi tra Stati membri.
(294)
L’impegno di ricapitalizzazione del 2014 costituisce aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. L’importo dell’aiuto compreso in questa misura è di 2 864 milioni, ossia il 7,5 % delle APR della Banca al 31 dicembre 2013 (133).
(295)
Qualora conferisca effettivamente capitali supplementari alla Banca in attuazione di questo impegno, l’HFSF incrementerà il vantaggio a favore della Banca e le distorsioni della concorrenza, ma non aumenterà l’importo nominale dell’aiuto (134).
7.1.4. Conclusione sull’esistenza e sull’importo dell’aiuto ricevuto
(296)
Le misure A, B1, B2, B3 e B4 e C costituiscono aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato.
Tabella
Quadro generale dell’aiuto totale ricevuto dalla Banca
Rif.
Misura
Tipo di misura
Importo dell’aiuto
Aiuto/APR
A
Azioni privilegiate
Sostegno al capitale
950 milioni di EUR
2 %
B1 B2 B3 B4
Prima ricapitalizzazione ponte
Seconda ricapitalizzazione ponte
Lettera d’impegno
Ricapitalizzazione della primavera 2013
Sostegno al capitale
5 839 milioni di EUR
13,8 %
C
Impegno di ricapitalizzazione del 2014
Impegno a fornire sostegno al capitale
2 864 milioni di EUR
7,5 %
Aiuto totale in conto capitale concesso alla Banca
9 653 milioni di EUR
15,8 %
Capitale totale versato alla Banca
6 789 milioni di EUR [l’importo potrebbe raggiungere i 9 653 milioni di EUR se l’HFSF dovesse conferire l’intero importo dell’aumento di capitale dell’aprile 2014]
23,7 %
Rif.
Misura
Tipo di misura
Importo nominale dell’aiuto
L1
Sostegno alla liquidità
Garanzia
13 932 milioni di EUR
Al 30 novembre 2013
L2
ELA garantita dallo Stato
Finanziamento e garanzia
12 000 milioni di EUR
Al 31 dicembre 2012
Aiuto totale alla liquidità concesso alla Banca
25 932 milioni di EUR
7.2. BASE GIURIDICA PER LA VALUTAZIONE DI COMPATIBILITÀ
(297)
Secondo la conclusione del considerando 200, la base giuridica per la valutazione delle misure di aiuto dovrebbe essere l’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato (135).
(298)
Durante la crisi finanziaria la Commissione ha sviluppato criteri di compatibilità per diversi tipi di misure di aiuto. I principi per la valutazione di tali misure sono stati esposti per la prima volta nella comunicazione sul settore bancario del 2008.
(299)
Nella comunicazione sulla ricapitalizzazione e nella comunicazione di proroga del 2011 si possono trovare orientamenti relativi alle misure di ricapitalizzazione.
(300)
La comunicazione sulla ristrutturazione definisce l’approccio adottato dalla Commissione per valutare i piani di ristrutturazione, in particolare la necessità di ripristinare la redditività, di garantire un contributo adeguato da parte del beneficiario e limitare le distorsioni della concorrenza.
(301)
Questo quadro è stato integrato dalla comunicazione sul settore bancario del 2013, che si applica alle misure di aiuto notificate dopo il 1o agosto 2013.
7.2.1. Base giuridica per la valutazione della compatibilità del sostegno alla liquidità concesso alla Banca (misura L1)
(302)
Il sostegno alla liquidità di cui la Banca ha già beneficiato è stato approvato definitivamente in virtù delle decisioni successive che hanno autorizzato le misure ai sensi del regime di sostegno alle banche greche, nonché attraverso le modifiche e le proroghe del regime (136). Ogni sostegno futuro alla liquidità a favore della Banca dovrà essere concesso ai sensi di un regime debitamente approvato dalla Commissione. Prima che tale aiuto venga concesso, i suoi termini dovranno essere autorizzati dalla Commissione e pertanto non devono essere ulteriormente valutati nella presente decisione.
7.2.2. Base giuridica per la valutazione della compatibilità delle azioni privilegiate (misura A)
(303)
La ricapitalizzazione concessa nel 2009, sotto forma di azioni privilegiate (misura A), è stata accordata ai sensi della misura di ricapitalizzazione approvata nel 2008 in quanto parte del regime di sostegno alle banche greche, in base alla comunicazione sul settore bancario del 2008. Pertanto, questa misura non deve essere nuovamente valutata ai sensi della suddetta comunicazione, bensì esclusivamente ai sensi della comunicazione sulla ristrutturazione.
7.2.3. Base giuridica per la valutazione della compatibilità dell’ELA garantito dallo Stato (misura L2)
(304)
La compatibilità dell’ELA garantito dallo Stato (misura L2) dovrebbe essere innanzitutto valutata in base alla comunicazione sul settore bancario del 2008 e alla comunicazione di proroga del 2011. Qualsiasi ELA garantito dallo Stato e concessa dopo il 1o agosto 2013 rientra nell’ambito della comunicazione sul settore bancario del 2013.
7.2.4. Base giuridica per la valutazione della compatibilità delle ricapitalizzazioni a cura dell’HFSF (misure B1, B2, B3 e B4)
(305)
La compatibilità delle ricapitalizzazioni a cura dell’HFSF (misure B1, B2, B3 e B4), in particolare per quanto concerne la remunerazione, dovrebbe essere innanzitutto valutata in base alla comunicazione sul settore bancario del 2008, alla comunicazione sulla ricapitalizzazione e alla comunicazione di proroga del 2011. Nella decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, la Commissione ha espresso dubbi sulla compatibilità della misura B1 con le suddette comunicazioni. Essendo state attuate antecedentemente al 1o agosto 2013, queste misure non rientrano nell’ambito della comunicazione sul settore bancario del 2013. La compatibilità delle ricapitalizzazioni a cura dell’HFSF (misure B1, B2, B3 e B4) andrebbe inoltre valutata in base alla comunicazione sulla ristrutturazione.
7.2.5. Base giuridica per la valutazione della compatibilità dell’impegno di ricapitalizzazione del 2014 (misura C)
(306)
La compatibilità dell’impegno di ricapitalizzazione del 2014 (misura C) dovrebbe essere valutata in base alla comunicazione sul settore bancario del 2013, che stabilisce nuovi requisiti relativamente al contributo dei creditori subordinati e alla remunerazione dei quadri direttivi, nonché in base alla comunicazione sulla ricapitalizzazione e alla comunicazione di proroga del 2011. La compatibilità della misura C dovrebbe essere inoltre valutata in base alla comunicazione sulla ristrutturazione.
7.3. CONFORMITÀ DELLA MISURA L2 ALLA COMUNICAZIONE SUL SETTORE BANCARIO DEL 2008, ALLA COMUNICAZIONE DI PROROGA DEL 2011 E ALLA COMUNICAZIONE SUL SETTORE BANCARIO DEL 2013
(307)
Affinché sia compatibile ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato, un aiuto deve soddisfare i criteri generali di compatibilità: adeguatezza, necessità e proporzionalità.
(308)
Poiché le banche greche sono state escluse dai mercati all’ingrosso e sono diventate totalmente dipendenti dal finanziamento della banca centrale, come indicato al considerando (32), e non essendo riuscita ad ottenere in prestito una quantità sufficiente di fondi attraverso le operazioni regolamentari di rifinanziamento, la Banca ha dovuto beneficiare dell’ELA garantito dallo Stato per procurarsi liquidità sufficiente ed evitare in tal modo un default. La Commissione reputa che la misura L2 costituisca un meccanismo adeguato per porre rimedio al grave turbamento economico che il default della Banca avrebbe causato.
(309)
Poiché l’ELA garantito dallo Stato comporta un costo di finanziamento relativamente elevato per la Banca, quest’ultima dispone di un incentivo sufficiente ad evitare di affidarsi a tale fonte di finanziamento per sviluppare le proprie attività. La Banca ha dovuto pagare un tasso di interesse di […] punti base più elevato rispetto a quello per le operazioni di rifinanziamento con l’Eurosistema e inoltre ha dovuto versare allo Stato una commissione di garanzia pari a […] punti base. Di conseguenza, il costo complessivo dell’ELA garantito dallo Stato alla Banca è molto più alto rispetto ai normali costi di rifinanziamento della BCE. In particolare, la differenza tra il primo e i secondi è maggiore dell’importo della commissione di garanzia richiesto dalla comunicazione di proroga del 2011, perciò la remunerazione complessiva addebitata dallo Stato si può considerare sufficiente. Per quanto riguarda l’importo dell’ELA garantito dallo Stato, la Banca centrale greca e la BCE lo rivedono regolarmente, in base all’effettivo fabbisogno della Banca, monitorandone attentamente l’impiego e garantendo che sia limitato al minimo necessario. Pertanto la misura L2 non fornisce alla Banca una liquidità eccessiva che potrebbe essere utilizzata per finanziare attività che distorcano la concorrenza. Tale liquidità è infatti limitata all’importo minimo necessario.
(310)
Un monitoraggio così accurato dell’impiego dell’ELA garantito dallo Stato e una regolare verifica per controllare che sia limitato al minimo assicurano inoltre che questa liquidità sia proporzionale e non causi distorsioni indebite della concorrenza. La Commissione osserva inoltre che la Grecia si è impegnata ad attuare una serie di misure finalizzate a limitare le ricadute negative, in base all’analisi di cui alla sezione 7.6, garantendo così ulteriormente che la dipendenza dal sostegno alla liquidità termini il più presto possibile e che tale aiuto sia proporzionale.
(311)
La misura L2 è pertanto conforme alla comunicazione sul settore bancario del 2008 e alla comunicazione di proroga del 2011. Poiché la comunicazione sul settore bancario del 2013 non ha introdotto ulteriori requisiti in merito alle garanzie, la misura L2 è conforme anche a tale comunicazione.
7.4. CONFORMITÀ DELLE MISURE B1, B2, B3 E B4 ALLA COMUNICAZIONE SUL SETTORE BANCARIO DEL 2008, ALLA COMUNICAZIONE SULLA RICAPITALIZZAZIONE E ALLA COMUNICAZIONE DI PROROGA DEL 2011
(312)
Come indicato al considerando 201, affinché un aiuto sia compatibile ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato, esso deve soddisfare i criteri generali di compatibilità (137): adeguatezza, necessità e proporzionalità.
(313)
La comunicazione sulla ricapitalizzazione e la comunicazione di proroga del 2011 presentano ulteriori indicazioni sul livello di remunerazione richiesto per i conferimenti di capitale pubblico.
7.4.1. Adeguatezza delle misure
(314)
La Commissione ritiene che le ricapitalizzazioni dell’HFSF (misure B1, B2, B3 e B4) siano adeguate in quanto impediscono il fallimento della Banca. Senza tali misure, le sue attività non avrebbero potuto proseguire perché la Banca aveva un capitale netto negativo alla fine del 2012 (138).
(315)
A questo proposito, nella decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, la Commissione ha osservato che la Banca è una delle istituzioni bancarie maggiori in Grecia, sia in termini di prestiti che di raccolta di depositi, ed è pertanto una banca sistemicamente importante per la Grecia. Di conseguenza, un default della Banca avrebbe creato un grave turbamento per l’economia greca. Nelle circostanze di allora, le istituzioni finanziarie in Grecia incontravano difficoltà nell’accesso ai finanziamenti e la mancanza di fondi limitava la loro capacità di erogare prestiti per l’economia greca. In tale contesto, il suo turbamento sarebbe stato aggravato dal default della Banca. Inoltre, le misure B1, B2, B3 e B4 sono state messe in atto principalmente a causa del programma PSI, che è stato un evento assolutamente straordinario e imprevedibile e non la conseguenza di una cattiva gestione o dell’assunzione di rischi eccessivi da parte della Banca. Le misure suddette sono legate in particolare all’esito del programma PSI e contribuiscono al mantenimento della stabilità finanziaria in Grecia.
(316)
Nella decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, la Commissione ha espresso dubbi sul fatto che fossero stati adottati immediatamente tutti i provvedimenti possibili per evitare che la Banca avesse nuovamente bisogno di aiuti in futuro. Come indicato nei considerando 130-132 della presente decisione, la Grecia si è impegnata ad attuare una serie di iniziative attinenti al governo societario e alle operazioni commerciali della Banca. Come esposto nei considerando 102-104 e nel considerando 111, la Banca ha anche ristrutturato globalmente le sue attività e ha già effettuato molte cessioni e tagli alle spese, fugando pertanto i dubbi della Commissione.
(317)
Nella decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, la Commissione ha espresso dubbi anche sul fatto che vi fossero sufficienti garanzie nel caso in cui la Banca venisse assoggettata al controllo dello Stato, o nel caso in cui gli azionisti privati avessero mantenuto tale controllo lasciando al contempo allo Stato la maggioranza della proprietà. La Commissione osserva che gli impegni descritti ai considerando 131 e 132 garantiscono lo svolgimento delle operazioni creditizie della Banca secondo i criteri commerciali e la protezione delle attività quotidiane dall’interferenza dello Stato. Il quadro dei rapporti concordato tra l’HFSF e la Banca garantisce inoltre che gli interessi dello Stato, in qualità di azionista principale, siano protetti dall’assunzione di rischi eccessivi da parte della direzione della Banca.
(318)
Le misure B1, B2, B3 e B4 garantiscono dunque il mantenimento della stabilità finanziaria in Grecia. Sono state adottate iniziative importanti per ridurre al minimo le perdite future e assicurare che le attività della Banca non vengano pregiudicate da una governance inadeguata. Sulla base di questi presupposti, la Commissione ritiene che le misure B1, B2, B3 e B4 siano adeguate.
7.4.2. Necessità - limitazione dell’aiuto al minimo
(319)
In base alla comunicazione sul settore bancario del 2008, la misura di aiuto deve essere necessaria, nell’importo e nella forma, al conseguimento dell’obiettivo previsto. Ciò significa che l’importo del conferimento di capitale deve essere quello minimo necessario per raggiungere l’obiettivo.
(320)
L’importo del sostegno al capitale è stato calcolato dalla Banca centrale greca nell’ambito di uno stress test, in modo da garantire che il capitale di classe 1 rimanesse al di sopra di un determinato livello nel corso del periodo 2012-2014, come risulta dalla tabella 3. Pertanto il conferimento non si è tradotto in un apporto di capitale eccessivo a favore della Banca. Come spiegato al considerando (316), sono stati adottati provvedimenti per ridurre il rischio che la Banca potesse avere nuovamente bisogno di aiuti in futuro.
(321)
Per quanto concerne la remunerazione della prima e della seconda ricapitalizzazione ponte (misure B1 e B2), la Commissione ricorda che tali misure sono state accordate nel maggio 2012 e nel dicembre 2012 e i relativi importi sono stati pagati in natura, sotto forma di obbligazioni del FESF. L’HFSF ha ricevuto a titolo di remunerazione, dalla data di erogazione di queste obbligazioni del FESF fino alla data della ricapitalizzazione della primavera 2013, gli interessi maturati sui titoli suddetti e una commissione dell’1 % (139). Come è stato sottolineato nella decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank, tale remunerazione è inferiore rispetto alla fascia (compresa tra il 7 % e il 9 %) definita nella comunicazione sulla ricapitalizzazione. Tuttavia, il periodo di remunerazione bassa è rimasto limitato a un anno per quanto riguarda la misura B1 e a cinque mesi per quanto riguarda la misura B2 (ossia fino alla conversione della ricapitalizzazione ponte in una normale ricapitalizzazione mediante emissione di azioni ordinarie, vale a dire la misura B4). Mentre la prima e la seconda ricapitalizzazione ponte non hanno causato la diluizione degli azionisti, la ricapitalizzazione della primavera 2013, consistente nella conversione della prima e della seconda ricapitalizzazione ponte, ha dato luogo a una forte diluizione di quegli azionisti, in quanto la loro partecipazione al capitale della Banca è scesa all’1,4 %. La situazione anomala instauratasi a partire dalla data della prima ricapitalizzazione ponte è dunque giunta al termine e i dubbi espressi nella decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank sono stati pertanto fugati.
(322)
Inoltre, considerata la causa atipica delle difficoltà della Banca, con perdite dovute principalmente a una remissione del debito a favore dello Stato (il programma PSI e il riacquisto del debito, che si sono tradotti in un vantaggio considerevole per lo Stato, ossia in una riduzione del debito) e alle conseguenze di una recessione prolungata nel proprio mercato nazionale, la Commissione può accettare questo scostamento provvisorio dai requisiti standard in materia di remunerazione stabiliti nella comunicazione sulla ricapitalizzazione (140).
(323)
La misura B3 consisteva in un impegno a fornire capitale che è stato effettuato nel dicembre 2012 ed attuato con un conferimento di capitale effettivo nel maggio-giugno 2013, ossia solo cinque mesi dopo. Per questo motivo, e per le ragioni esposte al considerando (322), è ammissibile che non sia stata pagata alcuna remunerazione per tale impegno.
(324)
Per quanto concerne la misura B4, in base al punto 8 della comunicazione di proroga del 2011, il conferimento di capitale deve essere sottoscritto con uno sconto sufficiente rispetto al prezzo delle azioni, previo adeguamento in base all’effetto di diluizione, in modo da offrire allo Stato una ragionevole prospettiva di adeguata remunerazione. Benché questa ricapitalizzazione non presentasse uno sconto significativo rispetto al prezzo delle azioni adeguato in base all’effetto di diluizione, era di fatto impossibile ottenere uno sconto considerevole rispetto al prezzo teorico senza diritto di sottoscrizione (141). Prima della ricapitalizzazione della primavera 2013, il patrimonio della Banca era negativo e la sua capitalizzazione di mercato era pari a un paio di centinaia di milioni di EUR soltanto. In simili circostanze sorge spontanea la domanda se sia il caso di dover estromettere o meno tutti gli azionisti esistenti. La Commissione osserva che il prezzo d’emissione è stato fissato con uno sconto del 50 % rispetto al prezzo di mercato medio nei cinquanta giorni antecedenti alla determinazione del prezzo d’emissione stesso, e che si è verificata una rimarchevole diluizione degli azionisti preesistenti, dal momento che dopo quella ricapitalizzazione essi detenevano solo l’1,4 % dei titoli azionari della Banca. Pertanto l’applicazione di un ulteriore sconto rispetto al prezzo di mercato avrebbe prodotto soltanto un impatto trascurabile sulla remunerazione dell’HFSF. Considerando la situazione specifica delle banche greche esposta al considerando (322), e poiché la domanda di aiuto è da imputarsi a una remissione del debito a favore dello Stato, la Commissione ritiene che il prezzo d’emissione sia sufficientemente basso.
(325)
In conclusione, le misure B1, B2, B3 e B4 sono necessarie come aiuto al salvataggio sia nell’importo che nella forma.
7.4.3. Proporzionalità - misure che limitano le ricadute negative
(326)
La Banca ha ricevuto aiuti di Stato per un importo molto alto, cosa che può determinare gravi distorsioni della concorrenza. Tuttavia, la Grecia si è impegnata ad attuare una serie di misure finalizzate a limitare le ricadute negative. In particolare, gli impegni assunti prevedono la prosecuzione delle operazioni della Banca secondo i criteri commerciali, come spiegato ai considerando (131) e (132). Lo Stato greco si è anche impegnato a imporre un divieto di acquisizione e ad effettuare una serie di cessioni all’estero e relativamente ad attività non bancarie in Grecia, come indicato al considerando (133). I limiti alle distorsioni della concorrenza saranno ulteriormente valutati nella sezione 7.6.
(327)
È stato nominato un fiduciario nella Banca per monitorare la corretta esecuzione degli impegni in materia di governo societario e di operazioni commerciali, in modo da evitare qualsiasi mutamento negativo nelle pratiche commerciali della Banca e limitare così le ricadute negative.
(328)
Infine, il 16 aprile 2014 è stato trasmesso alla Commissione un nuovo piano di ristrutturazione completo, che sarà valutato nella sezione 7.6.
(329)
In conclusione, i dubbi espressi nella decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank sono stati dissipati e, alla luce del punto 15 della comunicazione sul settore bancario del 2008, le misure B1, B2, B3 e B4 sono proporzionate.
7.4.4. Conclusione sulla conformità delle ricapitalizzazioni dell’HFSF alla comunicazione sul settore bancario del 2008, alla comunicazione sulla ricapitalizzazione e alla comunicazione di proroga del 2011
(330)
La Commissione conclude quindi che le ricapitalizzazioni a cura dell’HFSF (misure B1, B2, B3 e B4) sono adeguate, necessarie e proporzionate in base al punto 15 della comunicazione sul settore bancario del 2008, alla comunicazione sulla ricapitalizzazione e alla comunicazione di proroga del 2011.
7.5. CONFORMITÀ ALLA COMUNICAZIONE SULLA RISTRUTTURAZIONE DELLE ACQUISIZIONI DELLA NUOVA TT BANK E DI NEA PROTON BANK DA PARTE DELLA BANCA
(331)
Secondo i punti 23 e 40 della comunicazione sulla ristrutturazione, di norma le acquisizioni di imprese da parte di banche beneficiarie di aiuti sono in contrasto con gli obblighi di limitare i costi di ristrutturazione e le distorsioni della concorrenza. Inoltre, tali acquisizioni possono mettere a repentaglio o complicare il ripristino della redditività. Pertanto la Commissione deve valutare se le acquisizioni effettuate dalla Banca possano essere compatibili con la comunicazione sulla ristrutturazione.
7.5.1. Conformità dell’acquisizione della nuova TT Bank con la comunicazione sulla ristrutturazione
7.5.1.1. Impatto dell’acquisizione della nuova TT Bank sulla redditività a lungo termine della Banca
(332)
Dal punto di vista dell’autonomia finanziaria operativa, l’acquisizione effettuata dalla Banca favorirà il ripristino della sua redditività sul lungo termine perché la fusione di due banche che operano sullo stesso mercato geografico offre l’opportunità di realizzare importanti sinergie, per esempio attraverso la chiusura di filiali e la riduzione del personale e delle spese generali. La Banca acquisirà i clienti e i depositanti, tagliando considerevolmente i costi di distribuzione, e chiuderà la maggior parte delle filiali «T-Bank» e alcune delle filiali «Hellenic Postbank», oltre a razionalizzare le funzioni delle sedi centrali.
(333)
Per quanto riguarda le posizioni di liquidità, la transazione influisce positivamente anche sul rapporto tra prestiti e depositi della Banca, riducendolo sensibilmente rispetto ai livelli eccessivi che aveva raggiunto perché nella nuova TT Bank i depositi superavano abbondantemente i prestiti. In particolare, nella sua lettera all’HFSF dell’8 luglio 2013, la Banca centrale greca ha osservato che la Banca si era trovata sotto una forte pressione nei due anni antecedenti alla transazione e aveva perso quote di mercato in Grecia, affidandosi in misura considerevole al finanziamento dell’Eurosistema e al credito di ultima istanza. Nella sua lettera, la Banca centrale greca aveva fatto riferimento al grave deficit di finanziamento, al rapporto consolidato tra prestiti e depositi, che era pari al 132 %, e al peggioramento della percezione della Banca da parte dei clienti, indicando che l’acquisizione della nuova TT Bank da parte della Banca avrebbe determinato «un aumento consistente dei depositi del[la Banca], migliorandone il profilo generale di finanziamento, la percezione da parte dei depositanti e la possibilità di attrarre nuovi depositi a condizioni più allettanti di quelle attuali».
(334)
L’acquisizione contribuisce dunque a risanare la posizione di liquidità della Banca, cosa essenziale ai fini del ripristino della redditività sul lungo termine. La Commissione ha riconosciuto l’impatto positivo dell’acquisizione in una lettera dei suoi servizi all’HFSF dell’8 luglio 2013, nella quale ha fatto presente che il progetto di piano di ristrutturazione della Banca, inviato dalla Grecia prima dell’acquisizione della nuova TT Bank, non aveva soddisfatto il requisito del ripristino della redditività sul lungo termine perché, alla fine del periodo di ristrutturazione, la Banca presentava un bilancio vulnerabile. Nella stessa lettera la Commissione specificava che «l’acquisizione della [nuova TT Bank], con il suo numero elevato di depositi, costituirebbe un contributo fondamentale al ripianamento del bilancio del[la Banca] e, conseguentemente, al ripristino della sua redditività sul lungo termine». La valutazione era giustificata dall’impatto di un’acquisizione di questo tipo sulla posizione di liquidità della Banca: «In base ai dati della fine del 2012, l’acquisizione farebbe scendere immediatamente [il] rapporto tra prestiti e depositi dal 155 % al 123 %, cosa che dovrebbe permettere di soddisfare il requisito [della Commissione alla] fine del 2017».
(335)
Pertanto la Commissione ritiene che l’acquisizione sia un fatto positivo ai fini della redditività della Banca sul lungo termine.
7.5.1.2. Impatto dell’acquisizione sull’importo dell’aiuto richiesto dalla Banca
(336)
In linea con il punto 23 della comunicazione sulla ristrutturazione, gli aiuti alla ristrutturazione non dovrebbero essere impiegati per l’acquisizione di altre imprese, bensì limitarsi alla copertura dei costi necessari al ripristino della redditività della Banca.
(337)
Poiché la Banca ha pagato il prezzo d’acquisto sotto forma di nuovi titoli azionari, l’acquisizione non è stata finanziata attraverso aiuti di Stato. Di conseguenza, la domanda di capitale determinata dal versamento del prezzo d’acquisto è stata subito coperta dall’emissione di nuove azioni, in modo da evitare che tale versamento provocasse un aumento netto della domanda di capitale della Banca. Inoltre, l’HFSF era proprietario al 100 % della nuova TT Bank, per cui tutte le nuove azioni emesse dalla Banca sono state assegnate all’HFSF, ossia allo Stato.
(338)
Di per sé, l’acquisizione non comporterà ulteriori aiuti di Stato perché la nuova TT Bank ne ha soddisfatto i requisiti patrimoniali. Inoltre, questo istituto di credito temporaneo era stato fondato solo alcuni mesi prima di essere acquisito. Poiché gli attivi di una banca in fallimento vengono verificati e valutati ad un prezzo congruo prima di essere trasferiti a un istituto di credito temporaneo, si può supporre che il portafoglio prestiti della nuova TT Bank non presentasse perdite nascoste o non sufficientemente coperte.
(339)
Concludendo, nella fattispecie e in via eccezionale, l’acquisizione della nuova TT Bank non viola il principio secondo cui l’aiuto deve essere contenuto entro il minimo necessario.
7.5.1.3. Effetto distorsivo dell’acquisizione sulla concorrenza
(340)
In linea con i punti 39 e 40 della comunicazione sulla ristrutturazione, gli aiuti di Stato non devono essere utilizzati per acquisire imprese concorrenti a scapito di aziende che non ne beneficiano. Il punto 41 della stessa comunicazione afferma inoltre che le acquisizioni possono essere autorizzate qualora facciano parte di un processo di consolidamento necessario per ripristinare la stabilità finanziaria o garantire una concorrenza effettiva, che il processo di acquisizione dovrebbe essere equo e che il risultato dovrebbe garantire condizioni di concorrenza effettiva sui mercati rilevanti.
(341)
La nuova TT Bank non era una banca redditizia su base autonoma. Il suo consolidamento è stato richiesto ai sensi dell’MPEF del 15 maggio 2013 e la transazione può essere dunque considerata parte di un processo di consolidamento necessario per un ripristino della stabilità finanziaria del tipo descritto nel punto 41 della comunicazione sulla ristrutturazione.
(342)
Nessun offerente non sovvenzionato ha presentato un’offerta valida per acquisire la nuova TT Bank e il processo di vendita è stato aperto, trasparente e non discriminatorio. Dunque la Banca non ha escluso alcun offerente non sovvenzionato. Poiché l’acquisizione è stata autorizzata dall’autorità ellenica per la concorrenza (142), la Commissione presuppone che l’esito del processo di vendita abbia garantito condizioni di concorrenza effettiva in Grecia.
(343)
In tale contesto, si può concludere che l’acquisizione della nuova TT Bank è compatibile con la sezione 4 della comunicazione sulla ristrutturazione.
7.5.1.4. Conclusione sull’acquisizione della nuova TT Bank
(344)
La Commissione conclude che, alla luce della situazione particolare delle banche greche (143) e delle caratteristiche specifiche dell’acquisizione della nuova TT Bank, tale acquisizione è compatibile con i requisiti previsti dalla comunicazione sulla ristrutturazione.
7.5.2. Conformità dell’acquisizione di Nea Proton Bank con la comunicazione sulla ristrutturazione
7.5.2.1. Impatto dell’acquisizione di Nea Proton Bank sulla redditività a lungo termine della Banca
(345)
Dal punto di vista dell’autonomia finanziaria operativa, l’acquisizione di Nea Proton Bank dovrebbe favorire il ripristino della redditività della Banca sul lungo termine perché la fusione di due banche che operano sullo stesso mercato geografico offre l’opportunità di realizzare importanti sinergie, per esempio attraverso la chiusura di filiali e la riduzione del personale e delle spese generali.
(346)
L’acquisizione di Nea Proton Bank permette alla Banca di trarre profitto da tali sinergie. La Banca ne acquisirà i clienti e i correntisti e chiuderà la maggior parte delle filiali, razionalizzando il sistema informativo e le funzioni della sede centrale. La transazione ha inoltre ridotto il rapporto tra prestiti e depositi della Banca, in quanto il valore di tale rapporto era inferiore per Nea Proton Bank. Infatti, alla fine del giugno 2013, il rapporto netto tra prestiti e depositi della Banca si aggirava sul 135,79 %, mentre quello di Nea Proton Bank si assestava intorno al 52,68 %.
(347)
Concludendo, l’acquisizione ha avuto un effetto positivo sulla redditività della Banca.
7.5.2.2. Impatto dell’acquisizione di Nea Proton Bank sull’importo dell’aiuto necessario per la Banca
(348)
In linea con il punto 23 della comunicazione sulla ristrutturazione, gli aiuti alla ristrutturazione non devono essere impiegati per l’acquisizione di altre imprese, ma solo per la copertura dei costi necessari al ripristino della redditività.
(349)
La Banca ha versato un prezzo simbolico per acquistare Nea Proton Bank (un euro), mentre l’entità acquisita è stata adeguatamente ricapitalizzata prima di essere venduta. La ricapitalizzazione comprendeva accantonamenti per perdite future su prestiti e perdite operative (144). Di conseguenza, l’acquisizione al prezzo di un euro di una banca adeguatamente capitalizzata non ha provocato l’aumento della domanda di capitale della Banca.
(350)
Concludendo, l’acquisizione di Nea Proton Bank non viola il principio secondo cui l’aiuto deve essere contenuto entro il minimo necessario.
7.5.2.3. Effetto distorsivo dell’acquisizione di Nea Proton Bank sulla concorrenza
(351)
In linea con i punti 39 e 40 della comunicazione sulla ristrutturazione, gli aiuti di Stato non devono essere utilizzati per acquisire imprese concorrenti a scapito di aziende che non ne beneficiano.
(352)
Nea Proton Bank non era una banca redditizia su base autonoma. Il suo consolidamento è stato richiesto ai sensi dell’MPEF del 15 maggio 2013. L’acquisizione può essere dunque considerata parte di un processo di consolidamento necessario per un ripristino della stabilità finanziaria del tipo descritto nel punto 41 della comunicazione sulla ristrutturazione.
(353)
La Commissione osserva inoltre che nessun offerente non sovvenzionato ha presentato un’offerta valida per acquisire Nea Proton Bank e che il processo di vendita è stato aperto, trasparente e non discriminatorio. Dunque la Banca non ha escluso alcun offerente non sovvenzionato. Poiché l’acquisizione è stata autorizzata dall’autorità ellenica per la concorrenza (145), la Commissione presuppone che l’esito del processo di vendita garantisca condizioni di concorrenza effettiva in Grecia.
(354)
In tale contesto, si può concludere che l’acquisizione di New Proton Bank è compatibile con la sezione 4 della comunicazione sulla ristrutturazione.
7.5.2.4. Conclusione sull’acquisizione di Nea Proton Bank
(355)
La Commissione conclude che, alla luce delle caratteristiche specifiche dell’acquisizione di Nea Proton Bank, tale acquisizione è compatibile con i requisiti previsti dalla comunicazione sulla ristrutturazione.
7.6. CONFORMITÀ DELLE MISURE A, B1, B2, B3, B4 E C ALLA COMUNICAZIONE SULLA RISTRUTTURAZIONE E DELLA MISURA C ALLA COMUNICAZIONE SUL SETTORE BANCARIO DEL 2013
7.6.1. Cause di difficoltà e conseguenze per la valutazione ai sensi della comunicazione sulla ristrutturazione
(356)
Come indicato nelle sezioni 2.1.1 e 2.1.2, le difficoltà con cui si confronta la Banca sono dovute principalmente alla crisi del debito sovrano e alla profonda recessione della Grecia e dell’Europa meridionale. Per quanto riguarda il primo fattore, il governo greco ha perso l’accesso ai mercati finanziari e ha dovuto infine negoziare un accordo con i suoi creditori nazionali e internazionali, ossia il programma PSI, che ha determinato una riduzione del 53,3 % dei crediti nei confronti dello Stato. Inoltre, il 31,5 % dei crediti è stato scambiato con nuovi GGB a tassi di interesse inferiori e di durata maggiore. Nel dicembre 2012 lo Stato ha riacquistato questi nuovi GGB dalle banche greche a un prezzo oscillante tra il 30,2 % e il 40,1 % del loro valore nominale, cristallizzando in tal modo un’ulteriore perdita per le banche greche. Oltre all’impatto del programma PSI e del riacquisto del debito sulla sua posizione patrimoniale, la Banca ha anche riscontrato flussi in uscita enormi tra il 2010 e la metà del 2012 causati dal rischio che, per via di un debito pubblico insostenibile e della recessione economica, la Grecia finisse fuori dalla zona euro.
(357)
Le misure B1, B2, B3 e B4 ammontano a 5 839 milioni di EUR, che corrispondono all’incirca al totale delle perdite registrate a seguito del programma PSI (5 781 milioni di EUR). In un caso del genere, e qualora le difficoltà non siano dovute principalmente a un’eccessiva assunzione di rischi, il punto 14 della comunicazione di proroga del 2011 prevede che la Commissione alleggerisca i requisiti.
(358)
La Commissione riconosce che la domanda di capitale è in parte dovuta alla regolare esposizione di un’istituzione finanziaria al rischio sovrano del proprio paese, fatto evidenziato anche nei considerando 58 e 69 della decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank. Conseguentemente, per la Banca c’è meno bisogno di affrontare, rispetto ad altre istituzioni finanziarie sovvenzionate che hanno accumulato rischi eccessivi, questioni relative al rischio morale nel proprio piano di ristrutturazione. Pertanto, poiché le misure di aiuto hanno un minor effetto distorsivo, i provvedimenti adottati per limitare le distorsioni della concorrenza dovrebbero essere proporzionalmente alleggeriti. Dal momento che il programma PSI e il riacquisto del debito costituiscono una remissione dello stesso a favore dello Stato, la remunerazione da parte di quest’ultimo relativa alla ricapitalizzazione delle banche può essere inferiore.
(359)
Tuttavia, avendo l’economia greca registrato un regresso del 25 % circa dal 2008, la Banca deve adeguare la sua organizzazione, la struttura dei costi e la sua rete commerciale a questo nuovo ambiente per ripristinare la redditività. Pertanto, nonostante l’assenza di questioni relative al rischio morale, la Banca deve ristrutturare le sue operazioni in Grecia per garantire la redditività sul lungo termine.
(360)
La Commissione osserva inoltre che l’esposizione della Banca al rischio sovrano greco era maggiore di quello di alcune altre banche in Grecia. Conseguentemente, non tutte le perdite registrate sui GGB (ossia sul programma PSI) sono imputabili alla regolare esposizione di un’istituzione finanziaria al rischio sovrano del proprio paese.
(361)
La seconda causa all’origine delle difficoltà della Banca è costituita dalle perdite sui prestiti alle famiglie e alle aziende greche. La Commissione ritiene che tali perdite siano principalmente dovute alla contrazione del PIL del 25 % circa in cinque anni (dunque una contrazione eccezionalmente grave e prolungata) e non a una condotta rischiosa della Banca nell’erogazione dei prestiti. Di conseguenza, l’aiuto concesso per coprire quelle perdite non crea un rischio morale, come nel caso di un aiuto che protegga una banca dalle conseguenze di politiche rischiose adottate in passato. Pertanto l’aiuto produce un minor effetto distorsivo (146).
(362)
Tuttavia, parte della domanda di capitale e delle perdite sui prestiti della Banca deriva da alcune delle sue succursali internazionali in Romania, Bulgaria, Polonia e Ucraina. Nel 2012, per esempio, la Banca ha registrato perdite in Romania, Bulgaria e Ucraina, mentre le relative succursali hanno beneficiato di un finanziamento intragruppo del valore di 1,8 miliardi di EUR.
(363)
Dagli stress test effettuati nel 2012 per determinare la domanda di capitale della Banca è emerso inoltre che tale domanda derivava in parte dalle perdite sui prestiti esteri che, in base alle proiezioni, si stimavano in 1 228 milioni di EUR secondo lo scenario di base e in 1 622 milioni di EUR secondo quello negativo.
(364)
In conclusione, il punto 14 della comunicazione di proroga del 2011 riguarda una parte significativa delle perdite e la conseguente domanda di aiuto, il che permette alla Commissione di alleggerire i suoi requisiti. La domanda di aiuto deriva in parte da perdite sui prestiti greci dovute alla recessione eccezionalmente lunga e profonda e non alla concessione di prestiti a rischio, e l’aiuto concesso in tali circostanze, non creando un rischio morale, produce un minor effetto distorsivo.
(365)
Infine, la domanda di aiuto è imputabile in parte all’assunzione di rischi da parte della Banca stessa, specialmente per quanto riguarda le sue succursali estere, e al fatto di detenere una quantità maggiore di GGB.
7.6.2. Redditività
(366)
Un piano di ristrutturazione deve garantire che l’istituzione finanziaria sia in grado di ripristinare la sua redditività sul lungo termine entro la fine del periodo di ristrutturazione (sezione 2 della comunicazione sulla ristrutturazione). Nel caso in esame, per periodo di ristrutturazione s’intende il periodo compreso fra la data di adozione della presente decisione e il 31 dicembre 2018.
(367)
In linea con i punti 9 - 11 della comunicazione sulla ristrutturazione, la Grecia ha presentato un piano di ristrutturazione completo e dettagliato che fornisce informazioni esaustive sul modello aziendale della Banca. Il piano individua inoltre le cause delle difficoltà della Banca e le misure adottate per affrontare tutti i problemi di redditività che ha incontrato e, in particolare, descrive la strategia scelta per preservare l’efficienza operativa e far fronte al tasso elevato di prestiti non produttivi, alla scarsa efficienza operativa, alla debolezza della sua posizione di liquidità e di capitale e alle sue attività estere dipendenti dalla società madre per quanto concerne il loro finanziamento e il loro capitale.
7.6.2.1. Attività bancarie greche
(368)
Per quanto riguarda la liquidità e la dipendenza della Banca dal finanziamento dell’Eurosistema, il piano di ristrutturazione prevede una crescita del bilancio limitata in Grecia, mentre la base dei depositi dovrebbe riprendere ad aumentare. La dipendenza dall’ELA, che ha già registrato un calo, continuerà a diminuire, contribuendo a ridurre il costo di finanziamento della Banca.
(369)
L’impegno relativo al rapporto tra depositi e prestiti, descritto nel considerando (127), garantisce che la struttura di bilancio della Banca diventi sostenibile entro la fine del periodo di ristrutturazione. Anche la vendita di titoli e di altre attività secondarie consoliderà la posizione di liquidità della Banca, garantendo che quest’ultima non debba ricorrere ai mercati all’ingrosso. A causa dello stress che tuttora grava sulla suddetta posizione di liquidità, la Commissione può accettare la richiesta delle autorità greche di poter fornire liquidità alla Banca in base alla misura di garanzia e alla misura relativa ai prestiti obbligazionari pubblici del regime di sostegno alle banche greche.
(370)
Per diminuire i propri costi di finanziamento, la Banca si è anche impegnata a ridurre ulteriormente i tassi di interesse che paga sui depositi, come descritto nel considerando (127). La Commissione osserva che tale riduzione costituirà un contributo fondamentale al miglioramento della redditività della Banca al lordo degli accantonamenti.
(371)
Dall’inizio della crisi la Banca ha significativamente razionalizzato la sua rete commerciale in Grecia attraverso una riduzione del numero delle filiali e dei dipendenti. Entro il 2018, le sue spese complessive saranno diminuite di un ulteriore […]% rispetto al 2013 (147). Per conseguire quest’obiettivo, la Banca si è impegnata a ridurre le sue filiali e i suoi dipendenti fino a un massimo di […] e […] rispettivamente al 31 dicembre 2017, con un tetto massimo per la spesa complessiva in Grecia pari a 800 milioni di EUR. Il coefficiente di esercizio previsto sarà inferiore al […]% alla fine del periodo di ristrutturazione. La Commissione ritiene che il piano di ristrutturazione preservi l’efficienza della Banca nel nuovo ambiente di mercato.
(372)
Un altro settore fondamentale è rappresentato dalla gestione dei prestiti non produttivi, dal momento che costituiscono il 29,4 % del portafoglio al 31 dicembre 2013 (148). La Banca prevede di istituire un dipartimento apposito che si occupi della gestione di tali prestiti e si è anche assunta l’impegno di rispettare standard elevati in termini di politica creditizia, al fine di massimizzare il valore per la Banca in ogni fase del processo del credito, come indicato nei considerando (131) e (132).
7.6.2.2. Governo societario
(373)
Un altro punto meritevole di attenzione è il governo della Banca, dal momento che, al 31 dicembre 2013, l’HFSF deteneva il 95,23 % dei suoi titoli azionari. Alla luce dei risultati registrati dalle banche pubbliche in Grecia, nel 2013 la Banca e l’HFSF hanno concordato un accordo specifico relativamente ai rapporti, accordo che protegge l’attività quotidiana della Banca dall’eccessiva interferenza del suo azionista principale, garantendo al contempo che l’HFSF possa seguire l’attuazione del piano di ristrutturazione e impedire che la direzione della Banca si assuma rischi eccessivi attraverso opportune procedure di consultazione. La Banca si è inoltre assunta l’impegno di monitorare attentamente la propria esposizione ai mutuatari collegati.
(374)
La legge HFSF, modificata nel 2014, prevede che i titoli azionari sottoscritti dall’HFSF durante la ricapitalizzazione della primavera 2013 non conferiscano diritto di voto qualora almeno il 50 % dell’aumento di capitale del 2014 venga sottoscritto da investitori privati. Per quanto concerne il ripristino della redditività sul lungo termine della Banca, la Commissione sarebbe incline a non valutare negativamente il controllo accordato agli azionisti privati nel caso in cui investano nella Banca somme considerevoli di capitali propri. La Commissione osserva altresì che la restrizione del diritto di voto per l’HFSF non si applicherà ai voti riguardanti lo statuto societario della Banca, le operazioni societarie o altre decisioni strategiche. La Commissione approva il fatto che l’HFSF riacquisti automaticamente il diritto di voto a pieno titolo qualora la Banca non attui il proprio piano di ristrutturazione. Queste disposizioni assicurano che l’HFSF, pur non intervenendo nelle operazioni quotidiane della Banca, possa preservare i propri interessi in qualità di azionista e di autorità incaricata di garantire la corretta attuazione del piano di ristrutturazione.
7.6.2.3. Attività internazionali
(375)
Alcune attività internazionali della Banca hanno esaurito in passato il suo capitale, la sua liquidità e la sua redditività, come spiegato nei considerando (362) e (363).
(376)
Il piano di ristrutturazione prevede che la Banca muti il proprio modello aziendale, concentrandosi maggiormente su […]. La Banca ha già venduto la sua succursale non redditizia in Polonia (EFG Poland) e ha anche cominciato a razionalizzare le altre per consolidare il processo di sottoscrizione dei prestiti e ridurre il deficit di finanziamento delle succursali. Sta programmando la cessione della […] succursale […] (149) e ristrutturerà ulteriormente le operazioni delle succursali […] e […] prima della loro eventuale vendita in una fase successiva, come indicato nel considerando (116).
(377)
La redditività generale delle operazioni estere verrà ripristinata a partire dal […] in poi. Alla stessa data, il finanziamento accordato alle succursali estere sarà stato ridotto di […] rispetto al livello riscontrato al 31 dicembre 2012.
(378)
Pertanto la Commissione pensa che la Banca avrà ristrutturato e ridimensionato sufficientemente queste succursali estere per evitare di dover richiedere nuovi apporti di capitale e incorrere in problemi di liquidità in futuro. L’impegno descritto al considerando (128), consistente nell’astenersi dall’effettuare conferimenti ingenti di capitale a favore delle succursali internazionali, garantisce inoltre che queste ultime non rappresentino una minaccia per il capitale o per la liquidità.
7.6.2.4. Conclusione sulla redditività
(379)
Lo scenario di base descritto nella sezione 2.4 dimostra che, alla fine del periodo di ristrutturazione, la Banca sarà in grado di realizzare un guadagno tale da permetterle di coprire tutte le proprie spese e ottenere un rendimento di capitale adeguato e commisurato al suo profilo di rischio. Infatti, secondo lo scenario di base, il rendimento del capitale della Banca sarà pari al […]% nel 2018. Contestualmente, si prevede che la posizione patrimoniale della Banca rimanga su livelli soddisfacenti in quanto, dal 2014 in poi, il tasso di adeguatezza patrimoniale non scenderà al di sotto del […]%.
(380)
Infine, la Commissione prende anche atto dello scenario negativo descritto nel piano di ristrutturazione della Banca presentato dalle autorità greche. Tale scenario si basa su una serie di presupposti concordati con l’HFSF e tiene conto di una più lunga e più profonda recessione, nonché di una deflazione più grave dei prezzi degli immobili (150). Secondo il piano di ristrutturazione, la Banca è in grado di sostenere uno stress di entità ragionevole poiché, nello scenario avverso, la Banca rimarrebbe redditizia alla fine del periodo di ristrutturazione, con un rendimento del capitale del […]% e un tasso del capitale di classe 1 del […]% nel 2018.
(381)
Gli stress test del 2013 effettuati dalla Banca centrale greca confermano che il nuovo capitale che verrà raccolto nel 2014, ossia 2 864 milioni di EUR, è sufficiente per far fronte allo scenario di base nel periodo di ristrutturazione. La Banca presenterà inoltre un piano relativo al capitale contingente alla Banca centrale greca, comprensivo di misure da attuare nel caso in cui la situazione economica dovesse ulteriormente peggiorare. La Commissione ricorda che, nella valutazione della domanda di capitale secondo lo scenario di base, la Banca centrale greca ha già introdotto diversi adeguamenti che hanno determinato un aumento nella stima del fabbisogno di capitale rispetto a quella effettuata dalla Banca secondo il proprio scenario di base. La stima eseguita dalla Banca centrale greca relativamente a tale scenario può essere dunque considerata una sorta di stress test. Per giungere alla conclusione che la Banca è redditizia, la Commissione non le richiede di disporre in anticipo di un capitale sufficiente a coprire la domanda di capitale prevista dalla Banca centrale greca nello scenario di stress negativo, in quanto tale livello di stress è elevato.
(382)
Inoltre è positivo il fatto che la Banca si asterrà dall’acquistare ulteriori titoli non rientranti nella categoria investimento, il che contribuirà a preservare la sua posizione di liquidità e di capitale.
(383)
Pertanto la Commissione può concludere che la Banca ha adottato misure sufficienti per affrontare i problemi di redditività delle attività bancarie nazionali e delle attività estere.
7.6.3. Contributo proprio e condivisione degli oneri
7.6.3.1. Valutazione della conformità delle misure A, B1, B2, B3 e B4 alla comunicazione sulla ristrutturazione
(384)
Come afferma la comunicazione sulla ristrutturazione, le banche e i loro azionisti devono contribuire alla ristrutturazione nella misura del possibile per assicurare che l’aiuto sia limitato al minimo necessario; perciò le banche devono impiegare risorse proprie per finanziare la ristrutturazione, per esempio mediante la cessione di attivi, mentre gli azionisti devono, ove possibile, assorbire le perdite della banca. Gli impegni assunti dalla Banca devono garantire che le sue risorse vengano utilizzate e che i vecchi azionisti e gli investitori privati, detenendo capitale ibrido della Banca, contribuiscano alla ristrutturazione.
7.6.3.1.1. Contributo proprio della Banca: cessioni e riduzione dei costi
(385)
La Banca ha ceduto un notevole numero di attività al fine di consolidare la propria adeguatezza patrimoniale e la vendita delle sue grandi succursali polacche e turche ha migliorato la sua posizione patrimoniale di circa 750 milioni di EUR. Queste cessioni hanno anche potenziato la sua posizione di liquidità e l’aumento di capitale azionario di Eurobank Properties ha permesso alla Banca di incrementare il proprio patrimonio di 200 milioni di EUR.
(386)
Il piano di ristrutturazione prevede la vendita di ulteriori attivi di […] e […]. In particolare, la Banca si è assunta l’impegno di ridurre l’entità dei suoi attivi esteri a 8,77 miliardi di EUR. Considerando la riduzione dell’indebitamento e le cessioni già effettuate, dopo l’attuazione di questo ridimensionamento supplementare la presenza geografica in Grecia della Banca si sarà considerevolmente ridotta.
(387)
Inoltre, la Banca si è impegnata a diminuire ulteriormente l’entità dei suoi attivi esteri qualora dovesse richiedere un conferimento di capitale dall’HFSF superiore a 1 miliardo di EUR e, in tal caso, ridurrebbe il proprio portafoglio delle attività internazionali a non più di 3,5 miliardi di EUR. In caso di un conferimento di capitale (misura C) inferiore a 1 miliardo di EUR, gli investitori privati contribuiranno con un apporto di almeno 1,5 miliardi di EUR, dunque superiore a quello dell’HFSF, che farebbe diminuire sensibilmente l’importo dell’aiuto richiesto, ottimizzando così la condivisione degli oneri.
(388)
La Banca si è anche assunta l’impegno di vendere la sua grande e redditizia compagnia assicurativa controllata.
(389)
Per limitare le sue esigenze patrimoniali, la Banca si è impegnata a non utilizzare capitale per sostenere o aumentare le dimensioni delle sue succursali estere, come descritto nel considerando (128), e a non effettuare ulteriori acquisizioni.
(390)
Tra gli impegni della Banca c’è anche l’attuazione di un programma di vasta portata per la riduzione dei costi, come indicato nella sezione 2.4.2. Le sue spese diminuiranno ulteriormente fino al 2018. […]
(391)
In particolare, lo Stato greco si è assunto un impegno in base al quale, fino al […], la Banca non verserà un’annualità di retribuzione (stipendio, contributo previdenziale, bonus) superiore a […] ad alcun impiegato o dirigente. Inoltre, qualora l’HFSF dovesse sottoscrivere tutti i titoli azionari della Banca, la Grecia applicherà, in base all’impegno assunto in merito, un tetto salariale in linea con la comunicazione sul settore bancario del 2013 (151).
7.6.3.1.2. Condivisione degli oneri da parte degli azionisti storici e raccolta di nuovo capitale sul mercato.
(392)
La ricapitalizzazione della primavera 2013 (misura B4) ha causato una forte diluizione degli azionisti esistenti della Banca. Infatti la loro partecipazione si era ridotta dal 100 % (prima della suddetta ricapitalizzazione) all’1,44 % soltanto. La Commissione osserva inoltre che la Banca non paga dividendi in contanti dal 2008 e, infine, si compiace del fatto che l’HFSF conferirà nuovo capitale solo nel caso in cui la Banca non riesca a raccoglierlo sul mercato a un prezzo ritenuto ragionevole e determinato in base a due valutazioni indipendenti.
7.6.3.1.3. Condivisione degli oneri da parte dei detentori del debito subordinato
(393)
I detentori del debito subordinato della Banca hanno contribuito al pagamento dei suoi costi di ristrutturazione. La Banca ha eseguito diversi interventi di gestione delle passività al fine di generare capitale. Il totale delle passività scambiate ammontava a 748 milioni di EUR, con una plusvalenza di 565 milioni di EUR, come descritto nei considerando 122 e (123).
(394)
Gli strumenti ancora in sospeso sono soggetti al divieto di cedola di cui al considerando (133). La Commissione ritiene pertanto che sia garantita un’adeguata ripartizione degli oneri tra gli azionisti ibridi privati della banca e che, in merito a questo punto, siano soddisfatti i criteri della comunicazione sulla ristrutturazione.
(395)
In conclusione, considerando quanto esposto nella sezione 7.6.1, la Commissione ritiene che la Grecia abbia attuato misure sufficienti, relativamente al contributo proprio e alla condivisione degli oneri, per ridurre al minimo necessario l’importo delle misure di aiuto A, B1, B2, B3 e B4.
7.6.3.2. Valutazione della compatibilità della misura C con la comunicazione sul settore bancario del 2013
(396)
La comunicazione sul settore bancario del 2013 integra la comunicazione sulla ristrutturazione e richiede una migliore condivisione degli oneri e l’ottenimento di sostegno al capitale da parte delle banche per attuare misure aggiuntive finalizzate alla riduzione al minimo dell’aiuto. In base al punto 29 della comunicazione sul settore bancario del 2013, lo Stato membro è tenuto a dimostrare che siano stati utilizzati nella massima misura possibile tutti i mezzi per limitare l’aiuto al minimo necessario. A tale scopo, lo Stato membro deve presentare un piano di raccolta di capitale, garantire un’adeguata ripartizione degli oneri tra gli azionisti e i creditori subordinati e impedire il deflusso di fondi prima della decisione di ristrutturazione. Secondo la comunicazione sul settore bancario del 2013, il piano di raccolta di capitale dovrebbe comprendere emissioni di diritti, attività volontarie di gestione delle passività, cessioni che generino capitale, misure di riduzione della leva finanziaria, la mancata distribuzione degli utili e altre misure quali, per esempio, l’adozione di politiche rigorose in materia di costi e di remunerazione.
(397)
Il punto 47 della comunicazione sul settore bancario del 2013 prevede che, una volta individuati dei deficit di capitale, una banca debba impedire il deflusso di fondi mediante una serie di misure finalizzate a tale scopo quali divieti regolari di distribuire cedole e dividendi o di esercitare un’influenza predominante sui prezzi nonché divieti di acquisizione o di pubblicità. La Commissione osserva che la Banca osserva già questi divieti perché sono già inclusi nell’elenco degli impegni presentato dalla Grecia, come descritto nel considerando (133), e che la Banca non paga dividendi in contanti dal 2008.
(398)
L’impegno di ricapitalizzazione del 2014 (misura C) rappresenta una sorta di cuscinetto per assorbire le perdite future determinate dallo stress test effettuato nel 2013 dalla Banca centrale greca, i cui risultati sono stati divulgati il 6 marzo 2014 e mostrano che occorrono alla Banca 2 945 milioni di EUR di nuovo capitale per coprire le perdite future in uno scenario di stress. La misura C copre solo la restante domanda di capitale nella misura in cui: i) essa non si può coprire con ulteriori cessioni o misure che prevedano aumenti di capitale (la Commissione ritiene che la Banca abbia analizzato tutte le potenziali cessioni e si sia impegnata a realizzare tutte quelle che possano ridurre la domanda di capitale nel quadro del piano relativo al capitale presentato dalla Banca centrale greca) e ii) non viene coperta dagli investitori privati nel quadro dell’aumento di capitale azionario che verrà effettuato nell’aprile 2014. Pertanto questa misura non si traduce in un apporto di capitale eccessivo a favore della Banca.
(399)
Come spiegato nei considerando 385-395, la Banca ha già preso provvedimenti prima dello stress test per ridurre al minimo l’importo del capitale richiesto. Qualora, nel quadro dell’attuale raccolta di capitale, la Banca riesca a raccoglierne la maggior parte presso gli investitori privati e l’aiuto supplementare versato dall’HFSF resti inferiore a 1 miliardo di EUR, non sarà necessario un ulteriore contributo proprio da parte della Banca. Tuttavia, nel caso in cui l’importo dell’aiuto versato in applicazione della misura C superi quel livello, sarebbe opportuno che la Banca cedesse altre attività.
(400)
Per quanto concerne la condivisione degli oneri, la comunicazione sul settore bancario del 2013 stabilisce che un’adeguata ripartizione comporti contributi da parte di azionisti, detentori di capitale ibrido e di debito subordinato prima che venga concesso un aiuto sotto forma di sostegno al capitale. La Commissione osserva che lo Stato greco ha modificato il proprio quadro legislativo nazionale per garantire che i creditori subordinati contribuiscano alle spese di ristrutturazione della Banca prima di eventuali conferimenti di nuovo capitale a suo favore. La Commissione rileva inoltre che la Grecia si è assunta l’impegno di attuare le misure di cui all’articolo 6a della legge HFSF, modificata nel 2014, che prevede la ripartizione del deficit patrimoniale tra i detentori dei suoi strumenti di capitale e di altre passività subordinate, ove necessario. Benché tale condivisione degli oneri sia prevista solo dopo la data dell’impegno di ricapitalizzazione del 2014 (misura C), in base al punto 45 della comunicazione sul settore bancario del 2013, la Commissione ritiene che, qualora il debito subordinato e il capitale ibrido venissero convertiti obbligatoriamente all’atto dell’impegno, ciò determinerebbe risultati sproporzionati. Qualora la Banca dovesse raccogliere capitali sufficienti presso i privati per coprire tutto il suo fabbisogno patrimoniale determinato dallo stress test svolto dalla Banca centrale greca, la conversione del debito subordinato si rivelerebbe sproporzionata. Pertanto l’impegno della Grecia di far intervenire i creditori subordinati prima che si provveda a versare alla Banca qualsiasi importo a titolo di sostegno al capitale è sufficiente a garantire una condivisione degli oneri adeguata.
(401)
Inoltre, al fine di assicurare la più ampia partecipazione dei proprietari della banca al ripristino di un capitale adeguato durante la fase di ristrutturazione, la Grecia si è impegnata affinché, fino al termine del periodo di ristrutturazione, la Banca trattenga i dividendi e non paghi alcuna cedola che non sia tenuta a versare per legge. Così, conformemente al punto 26 della comunicazione sulla ristrutturazione e al punto 47 della comunicazione sul settore bancario del 2013, la Banca non si avvarrà dell’aiuto statale per remunerare fondi propri nel caso in cui le attività della banca non generino utili sufficienti.
(402)
La Banca si è inoltre assunta l’impegno di non pagare fino al 31 dicembre 2017 ad alcuno dei suoi dipendenti o dirigenti un’annualità di retribuzione (stipendio, contributo previdenziale, bonus) superiore a quella del Governatore della Banca centrale greca (non considerando l’eventuale rinuncia del Governatore ad una parte della sua retribuzione). Inoltre, qualora l’HFSF dovesse sottoscrivere tutti i titoli azionari della Banca, la Grecia applicherà, in base all’impegno assunto in merito, un tetto salariale in linea con la comunicazione sul settore bancario del 2013 (152).
(403)
La Commissione deve valutare se questo impegno, che riguarda due scenari, soddisfi i requisiti previsti dalla comunicazione sul settore bancario del 2013.
(404)
Nel primo scenario, qualora l’HFSF non conferisca effettivamente nuovo capitale a beneficio della Banca, l’aiuto previsto dalla misura C si limiterà a un mero impegno di sottoscrizione d’un aumento di capitale e l’HFSF non verserà un solo euro perché tutti i nuovi titoli azionali saranno stati sottoscritti da investitori privati. La comunicazione sul settore bancario del 2013 prevede che le restrizioni in materia di retribuzione possano essere revocate una volta che gli aiuti siano stati rimborsati. Tuttavia, l’aiuto previsto da tale impegno di sottoscrizione relativamente a un eventuale aumento di capitale non potrà essere rimborsato se l’impegno in questione non verrà mai messo in atto (dal momento che lo Stato non ha mai versato denaro alla Banca). In tali circostanze, la Commissione può accettare che le restrizioni alla retribuzione si applichino per un periodo di tempo determinato. La Commissione ritiene che l’impegno assunto dallo Stato greco, impegno che resterà in vigore fino al 31 dicembre 2017 (ossia per tre anni e otto mesi, terminando un anno prima della fine del piano di ristrutturazione), rappresenti una corretta applicazione dell’ultimo paragrafo del punto 38 della comunicazione sul settore bancario del 2013. Essendo la retribuzione annuale del Governatore della Banca centrale greca inferiore al tetto fissato nel secondo paragrafo del punto 38 della suddetta comunicazione, e applicandosi tale impegno all’intero gruppo, la Commissione reputa che l’impegno proposto dalla Grecia per il caso in cui l’HFSF non sottoscriva alcun titolo azionario nel quadro dell’aumento di capitale in programma sia in linea con il punto 38 della comunicazione.
(405)
Per quanto riguarda il secondo scenario, nel quale l’HFSF dovrebbe sottoscrivere tutte le azioni della banca, la Grecia si è ripromessa di modificare l’impegno affinché sia conforme alla comunicazione sul settore bancario del 2013. La Commissione osserva che, qualora l’HFSF sottoscrivesse tutti i titoli azionari, la durata del tetto retributivo dovrebbe essere modificata per rimanere conforme alla comunicazione summenzionata e dovrebbe protrarsi fino alla fine del piano di ristrutturazione (31 dicembre 2018) o fino ad una transazione equivalente al rimborso dell’aiuto. Dal momento che la Banca non può rimborsare le azioni ordinarie, la Commissione riconosce che vendere le azioni con profitto sul mercato secondario si potrebbe considerare una soluzione equivalente a un rimborso dell’aiuto.
(406)
Concludendo, in entrambi gli scenari l’impegno relativo alle restrizioni in materia di retribuzione assunto dallo Stato greco soddisfa i requisiti della comunicazione sul settore bancario del 2013.
(407)
Per quanto riguarda la remunerazione dell’aiuto di Stato, la comunicazione di proroga del 2011 richiede che vengano emessi nuovi titoli azionari con uno sconto rispetto al prezzo di mercato, previo adeguamento in base all’effetto di diluizione. La Commissione rileva che la finalità di questo requisito è quella di assicurare che lo Stato riceva una remunerazione sufficiente per la sua partecipazione azionaria nella Banca e che si verifichi una diluizione proporzionale degli azionisti storici. Nel caso della misura C, lo Stato è già l’azionista principale della Banca, detenendo oltre il 90 % dei suoi titoli azionari. Pertanto, uno sconto eccessivo rispetto al prezzo di mercato diminuirebbe la remunerazione dell’aiuto di Stato per quanto concerne la misura B4 e rischierebbe di tradursi in un aiuto agli investitori qualora lo sconto determinasse una sottovalutazione del valore della Banca. Per evitare una situazione di questo genere, il prezzo di sottoscrizione non potrà essere inferiore ad un minimo stabilito in base a due perizie eseguite da valutatori indipendenti. Gli accordi dettagliati relativi alla determinazione del prezzo tutelano dunque l’HFSF da una diluizione eccessiva da parte dei nuovi investitori, garantendo al contempo che l’HFSF sottoscriva nuovi titoli azionari ad un prezzo corrispondente al valore della Banca. In queste circostanze, la Commissione può approvare la possibilità di emettere le nuove azioni con uno sconto sull’attuale prezzo di mercato che sia inferiore a quello previsto dalla comunicazione di proroga del 2011 e ritiene che il prezzo minimo sia accettabile.
(408)
Se i titoli venissero emessi ad un prezzo più alto, si correrebbe il rischio di scoraggiare gli investitori privati dal partecipare all’aumento di capitale azionario e conseguentemente si limiterebbe la raccolta di capitale privato.
(409)
Pertanto la Commissione reputa adeguato il livello di contributo proprio e di condivisione degli oneri relativamente alla misura C.
7.6.3.3. Conclusione sul contributo proprio e sulla condivisione degli oneri
(410)
La Commissione osserva che, in confronto all’importo totale ricevuto della ricapitalizzazione statale, il contributo proprio e la condivisione degli oneri tramite la vendita di attività sono molto più bassi rispetto ai livelli che di solito la Commissione ritiene sufficienti. Tuttavia, a fronte delle considerazioni esposte nella sezione 7.6.1, in base a cui la Commissione può accettare un contributo proprio e una condivisione degli oneri inferiori, si può ritenere che le misure previste dal piano di ristrutturazione in termini di contributo proprio e di ripartizione degli oneri siano sufficienti.
(411)
Il piano di ristrutturazione è conforme ai requisiti della comunicazione sul settore bancario del 2013 anche per quanto riguarda la misura C.
7.6.4. Misure per limitare le distorsioni della concorrenza
(412)
In base alla comunicazione sulla ristrutturazione, il piano di ristrutturazione deve prevedere misure volte a limitare distorsioni della concorrenza e a garantire un settore finanziario concorrenziale. Inoltre, tali misure devono affrontare questioni relative al rischio morale e garantire che gli aiuti di Stato non siano utilizzati per il finanziamento di comportamenti anticoncorrenziali.
(413)
Conformemente al punto 31 della comunicazione sulla ristrutturazione, nel valutare l’importo dell’aiuto e le distorsioni della concorrenza generate dalle misure in esame, la Commissione deve tenere conto dell’importo dell’aiuto sia in termini assoluti che relativi, nonché del grado di ripartizione degli oneri e della posizione di mercato dell’istituto finanziario dopo la ristrutturazione. Al riguardo, la Commissione ricorda che la Banca è stata oggetto di una ricapitalizzazione statale corrispondente al 16 % delle sue APR (misura C esclusa). Con la misura C, la Banca beneficia dell’impegno a conferire altri 2 864 miliardi di EUR, grazie a cui l’aiuto totale in conto capitale raggiunge il 23,7 % delle APR della Banca. Oltre al sostegno al capitale, la Banca ha anche beneficiato del sostegno alla liquidità, ottenendo garanzie di liquidità che ammontavano a 13 600 milioni di EUR al 15 aprile 2011 e a 13 932 milioni di EUR al 30 novembre 2013, pari al 17 % del bilancio della Banca in tale data, e beneficiando dell’ELA garantito dallo Stato per un importo di 12 miliardi di EUR al 31 dicembre 2012, ossia il 18 % del bilancio della Banca in quella data. La necessità di attuare misure per limitare potenziali distorsioni della concorrenza è pertanto giustificata dall’entità considerevole dell’importo di tale aiuto. Inoltre, la Banca centrale greca possiede una quota di mercato cospicua, che al 31 dicembre 2012 era pari al 17 % per i prestiti e al 12 % per i depositi. In seguito alle acquisizioni della nuova TT Bank e di Nea Proton Bank, tali quote sono aumentate raggiungendo il 20,7 % per i prestiti e il 18,8 % per i depositi nel settembre 2013 (153).
(414)
La Commissione ricorda che le difficoltà della Banca sono dovute principalmente a shock esterni quali la crisi del debito sovrano e la recessione prolungata che sta perturbando l’economia greca dal 2008, come è stato osservato nel considerando (69) della decisione di avvio del procedimento riguardante Eurobank. Le questioni relative al rischio morale sono meno gravi, in quanto la Banca non sembra essersi assunta rischi eccessivi e, come analizzato nella sezione 7.6.1, l’effetto distorsivo della misura di aiuto è minore alla luce di questi fattori, come lo è la necessità di adottare misure per limitare le distorsioni della concorrenza. Per questi motivi la Commissione può ammettere in via eccezionale che, nonostante l’importo dell’aiuto sia elevato, il piano di ristrutturazione non preveda alcun ridimensionamento del bilancio e dei prestiti in Grecia.
(415)
Tuttavia, la Commissione fa presente che le ricapitalizzazioni statali hanno permesso alla Banca di portare avanti le proprie attività bancarie sui mercati stranieri e quelle assicurative in Grecia.
(416)
A questo proposito, la Commissione evidenzia che la Banca, oltre ad aver già messo in atto la riduzione della leva finanziaria e la ristrutturazione della propria rete internazionale, si è assunta l’impegno di vendere le proprie attività assicurative entro […] e di ridurre l’entità dei propri attivi internazionali entro il 31 dicembre 2018, cosa che comporterà probabilmente ulteriori cessioni in […] e […], nonché l’impegno di non utilizzare gli aiuti per finanziare la crescita di tali attività. La Commissione ritiene che ridurre maggiormente le attività straniere costituisca un provvedimento proporzionato nel caso in cui l’HFSF versi alla banca, in applicazione della misura C, un importo superiore a 1 miliardo di EUR a titolo di aiuto in conto capitale. Come indicato nel considerando (295), in seguito a tale versamento l’aiuto produrrebbe un maggior effetto distorsivo rispetto al mero impegno di partecipare all’aumento di capitale. Tuttavia, un conferimento di nuovo capitale inferiore a 1 miliardo di EUR comporterebbe una maggiore partecipazione, per un importo di almeno 1,5 miliardi di EUR, da parte degli investitori privati. Inoltre, una maggiore partecipazione privata si tradurrebbe in un’ulteriore condivisione degli oneri, come spiegato nel considerando (388). Il punto 31 della comunicazione sulla ristrutturazione afferma che, ai fini della valutazione delle misure relative alla condivisione degli oneri, si terrà conto sia del prezzo pagato per l’assistenza ottenuta dallo Stato che del grado di tale condivisione. Pertanto, eventuali ulteriori distorsioni della concorrenza resteranno limitate nel caso di un conferimento da parte dell’HFSF inferiore a 1 miliardo di EUR.
(417)
Lo Stato greco si è anche impegnato ad imporre un divieto di acquisizione, garantendo che la Banca non utilizzerà l’aiuto di Stato ricevuto per acquisire nuove attività. Tale divieto contribuisce ad assicurare che l’aiuto venga impiegato esclusivamente per sostenere il ripristino della redditività delle attività bancarie greche anziché, per esempio, la crescita sui mercati esteri.
(418)
Parimenti, l’impegno a ridurre gli interessi insostenibilmente elevati sui depositi greci garantisce che l’aiuto non verrà utilizzato per finanziare strategie insostenibili di raccolta di depositi che determinano una distorsione della concorrenza sul mercato greco. Analogamente, l’impegno ad attuare linee guida rigorose per quanto riguarda la determinazione dei prezzi dei nuovi prestiti, in base a un’adeguata valutazione del rischio di credito, impedirà alla Banca di falsare la concorrenza sul mercato greco con inopportune strategie di fissazione dei prezzi sui prestiti alla clientela.
(419)
Considerando la situazione specifica descritta nella sezione 7.6.1 e le misure previste dal piano di ristrutturazione, la Commissione ritiene che siano state adottate misure sufficienti per limitare le distorsioni della concorrenza.
7.7. MONITORAGGIO
(420)
In base alla sezione 5 della comunicazione sulla ristrutturazione, la Commissione richiede regolari relazioni per verificare che il piano di ristrutturazione sia attuato correttamente. Come affermato negli impegni (154), lo Stato greco assicurerà che il fiduciario, già nominato dalla Banca con l’approvazione della Commissione, monitori gli impegni assunti dalla Grecia in materia di ristrutturazione delle attività nazionali ed estere, di governo societario e di operazioni commerciali. Pertanto la Commissione reputa che sia garantito un monitoraggio adeguato per quanto riguarda l’attuazione del piano.
8. CONCLUSIONE
(421)
La Commissione ritiene che la Grecia abbia attuato illegittimamente le misure di aiuto SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/N), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C, ex 2012/NN), SA.31155 (2013/C) (2013/NN) in violazione dell’articolo 108, paragrafo 3, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea, dal momento che sono state attuate prima di essere notificate formalmente. Tuttavia la Commissione ritiene che il piano di ristrutturazione, unitamente agli impegni di cui agli allegati, assicuri il ripristino della redditività della Banca sul lungo termine, sia sufficiente in termini di condivisione degli oneri e di contributo proprio oltre ad essere adeguato e proporzionale ai fini della compensazione degli effetti distorsivi che le misure di aiuto esaminate nella presente decisione producono sulla concorrenza. Il piano di ristrutturazione e gli impegni presentati soddisfano i criteri della comunicazione sulla ristrutturazione e, pertanto, le misure di aiuto possono essere considerate compatibili con il mercato interno,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. Le seguenti misure attuate o pianificate dalla Grecia costituiscono aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato:
a)
il credito di ultima istanza concesso a Eurobank Ergasias SA. («Eurobank») dalla Banca centrale greca e garantita dalla Repubblica ellenica (misura L2);
b)
la seconda ricapitalizzazione ponte, del valore di 1 341 milioni di EUR, accordata a Eurobank dal Fondo ellenico di stabilità finanziaria («HFSF») nel dicembre 2012 (misura B2);
c)
la lettera d’impegno, del 21 dicembre 2012, relativa al conferimento di 528 milioni di EUR da parte dell’HFSF a beneficio di Eurobank (misura B3);
d)
la ricapitalizzazione, del valore di 5 839 milioni di EUR, accordata a Eurobank dall’HFSF nel maggio 2013 (misura B4);
e)
l’impegno di ricapitalizzazione, del valore di 2 864 milioni di EUR, accordato dall’HFSF dopo l’aumento di capitale azionario, per l’importo di 2 864 milioni di EUR, approvato dall’assemblea straordinaria degli azionisti il 12 aprile 2014 ai sensi della legge HFSF 3864/2010 modificata (misura C);
f)
il conferimento di capitale di 395 milioni di EUR accordato dall’HFSF a Nea Proton Bank il 28 agosto 2013 (misura NP3).
2. Alla luce del piano di ristrutturazione relativo al gruppo Eurobank, ossia Eurobank Ergasias S.A e tutte le sue succursali (succursali e filiali greche ed estere, bancarie e non bancarie), presentato il 16 aprile 2014 e degli impegni assunti dalla Grecia il 16 aprile 2014, le seguenti misure costituiscono aiuto di Stato compatibile con il mercato interno:
a)
il conferimento di capitale di 950 milioni di EUR accordato dalla Grecia a Eurobank nel maggio 2009 in base al regime di ricapitalizzazione (misura A);
b)
l’assistenza di liquidità di ultima istanza concessa a Eurobank dalla Banca centrale greca e garantita dallo Stato greco a partire dal luglio 2011, per un importo di 12 miliardi di EUR al 31 dicembre 2012 (misura L2);
c)
la prima ricapitalizzazione ponte, del valore di 3 970 milioni di EUR, accordata a Eurobank dall’HFSF nel maggio 2012 (misura B1);
d)
la seconda ricapitalizzazione ponte, del valore di 1 341 milioni di EUR, accordata a Eurobank dall’HFSF nel dicembre 2012 (misura B2);
e)
la lettera d’impegno, del 21 dicembre 2012, relativa al conferimento di 528 milioni di EUR da parte dell’HFSF a beneficio di Eurobank (misura B3);
f)
la ricapitalizzazione, del valore di 5 839 milioni di EUR, accordata a Eurobank dall’HFSF nel maggio 2013 (misura B4);
g)
l’impegno di ricapitalizzazione, del valore di 2 864 milioni di EUR, accordato dall’HFSF dopo l’aumento di capitale azionario, per l’importo di 2 864 milioni di EUR, approvato dall’assemblea straordinaria degli azionisti il 12aprile 2014 ai sensi della legge HFSF 3864/2010 modificata (misura C);
h)
il conferimento di capitale di 80 milioni di EUR accordato dallo Stato greco a Proton Bank nel maggio 2009 (misura Pr1);
i)
la copertura del deficit complessivo di finanziamento, per un valore di 1 121,6 milioni di EUR, da parte del Fondo ellenico di garanzia dei depositi e degli investimenti (HDIGF) e da parte dell’HFSF, per le attività trasferite da Proton Bank a Nea Proton Bank, nell’ottobre 2011 e nel maggio 2012 (misura NP1);
j)
il conferimento di capitale, per un totale di 515 milioni di EUR, concesso dall’HFSF a Nea Proton Bank nell’ottobre 2011, nel febbraio 2012, nell’agosto 2012 e nel dicembre 2012 (misura NP2);
k)
il conferimento di capitale di 395 milioni di EUR accordato dall’HFSF a Nea Proton Bank il 28 agosto 2013 (misura NP3).
l)
la copertura del deficit complessivo di finanziamento, per un valore di 677 milioni di EUR, da parte dell’HDIGF e dell’HFSF, per le attività trasferite da T Bank a Hellenic Postbank («TT Bank»), nel dicembre 2011 e nel febbraio 2013 (misura T);
m)
il conferimento di capitale di 224,96 milioni di EUR accordato dallo Stato greco a TT Bank nel maggio 2009 (misura TT);
n)
la copertura del deficit complessivo di finanziamento, per un valore di 3 732,6 milioni di EUR, da parte dell’HFSF, per le attività trasferite da TT Bank a New Hellenic Postbank («nuova TT Bank»), nel gennaio e nel giugno 2013 (misura NTT1);
o)
il conferimento di capitale di 500 milioni di EUR accordato dall’HFSF alla nuova TT Bank il 29 gennaio 2013 (misura NTT2).
Articolo 2
La Repubblica ellenica è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 29 aprile 2014