NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 527/2014
ze dne 12. března 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2013/36/EU, pokud jde o regulační technické normy, jimiž se stanoví kategorie nástrojů, které odpovídajícím způsobem odrážejí dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce a jsou vhodné k použití pro účely pohyblivé složky odměny
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (1), a zejména čl. 94 odst. 2 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pohyblivá složka odměny udělovaná formou nástrojů by měla podporovat řádné a účinné řízení rizik a neměla by povzbuzovat k podstupování rizik překračujícím úroveň rizika tolerovaného institucí. Kategorie nástrojů, jež mohou být použity pro účely pohyblivé složky odměny, by proto měly uvést do souladu zájmy zaměstnanců se zájmy akcionářů, věřitelů a dalších zúčastněných stran prostřednictvím poskytování pobídek zaměstnancům, aby jednali v dlouhodobém zájmu instituce a nadměrně neriskovali.
(2)
Pro zajištění silné vazby na dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce by nástroje používané pro účely pohyblivé složky odměny měly zahrnovat vhodné rozhodné události pro odpis nebo konverzi, které sníží hodnotu nástroje v situacích, kdy dojde ke zhoršení dlouhodobé úvěrové kvality instituce. Rozhodné události používané pro účely odměňování by neměly měnit míru podřízenosti nástrojů, a neměly by tudíž vést k diskvalifikaci nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2 jako kapitálových nástrojů.
(3)
Zatímco podmínky, které platí pro nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1 a do kapitálu tier 2, stanoví články 52 a 63 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (2), pro jiné nástroje uvedené v čl. 94 odst. 1 písm. l) bodě ii) směrnice 2013/36/EU, jež lze zcela převést na nástroje kmenového kapitálu tier 1 nebo odepsat, toto nařízení nestanoví žádné konkrétní podmínky, jelikož pro účely obezřetnostního dohledu nejsou klasifikovány jako kapitálové nástroje. Měly by být proto stanoveny konkrétní požadavky pro různé kategorie nástrojů s přihlédnutím k odlišné povaze nástrojů s cílem zajistit, aby byly vhodné k použití pro účely pohyblivé složky odměny. Použití nástrojů pro účely pohyblivé složky odměny by samo o sobě nemělo bránit, aby nástroje byly považovány za kapitál instituce, pokud jsou splněny podmínky, jež stanoví nařízení (EU) č. 575/2013. Rovněž by takové použití nemělo být samo o sobě chápáno jako poskytování pobídky ke splacení nástroje, jelikož po skončení doby odkladu a zadržování mohou zaměstnanci obecně získat likvidní prostředky jiným způsobem než splacením.
(4)
Mezi jiné nástroje patří nepeněžní dluhové nástroje nebo nástroje spojené s dluhem, které nejsou považovány za kapitál. Jiné nástroje nejsou omezené na finanční nástroje, jejichž definici stanoví čl. 4 odst. 1 bod 50 nařízení (EU) č. 575/2013, ale mohou rovněž dále zahrnovat nepeněžní nástroje, které by mohly být zahrnuty ve smlouvách mezi institucí a zaměstnanci. Aby bylo zajištěno, že tyto nástroje odráží dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce, měly by přiměřené požadavky zajistit, aby okolnosti, za nichž dochází k odpisu nebo konverzi takových nástrojů, přesáhly situace ozdravných kroků či řešení úpadků.
(5)
Jsou-li nástroje použité pro účely pohyblivé složky odměny vypovězeny, splaceny, zpětně odkoupeny nebo převedeny, takové transakce by obecně neměly zvyšovat hodnotu přiznané odměny vyplácením částek, které jsou vyšší než hodnota nástroje, nebo převedením na nástroje, jež mají vyšší hodnotu, než původně udělený nástroj. Důvodem je zajistit, aby odměna nebyla vyplácena s využitím nástrojů či metod, jež umožňují nedodržet čl. 94 odst. 1 směrnice 2013/36/ES.
(6)
Při přiznávání pohyblivé složky odměny a v situaci, kdy jsou nástroje použité pro účely pohyblivé složky odměny splaceny, vypovězeny, zpětně odkoupeny nebo převedeny, by tyto transakce měly vycházet z hodnot, které byly stanoveny v souladu s použitelným účetním standardem. Ve všech těchto situacích by tedy mělo být požadováno ocenění nástrojů s cílem zajistit, že nejsou obcházeny požadavky směrnice 2013/36/EU týkající se odměňování, zejména s ohledem na poměr mezi pohyblivou a pevnou složkou odměny a provázání s podstupováním rizik.
(7)
Článek 54 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví mechanismy pro odpis a konverzi nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1. Čl. 94 odst. 1 písm. l) bod ii) směrnice 2013/36/EU dále vyžaduje, aby jiné nástroje mohly být zcela převedeny na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 nebo odepsány. Jelikož ekonomický výsledek konverze nebo odpisu jiných nástrojů je stejný jako u nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, měly by mechanismy pro odpis nebo konverzi jiných nástrojů zohledňovat mechanismy, které platí pro nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1, při současném přizpůsobení se skutečnosti, že jiné nástroje nejsou z pohledu obezřetnostního dohledu považovány za kapitálové nástroje. Na nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 se nevztahují regulační požadavky týkající se odpisu nebo konverze v souladu s nařízením (EU) č. 575/2013. Aby bylo zajištěno, že hodnota všech těchto nástrojů bude v případě použití pro účely pohyblivé složky odměny snížena, pokud dojde ke zhoršení úvěrové kvality instituce, měly by být specifikovány situace, v nichž je nezbytné provést odpis nebo konverzi nástroje. Měly by být specifikovány mechanismy odpisu, zvýšení hodnoty a konverze pro nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 a jiné nástroje s cílem zajistit důsledné uplatňování.
(8)
Rozdělení výnosů z nástrojů může mít různou podobu. Může být pohyblivé či pevné a vyplácené pravidelně nebo při konečné splatnosti nástroje. V souladu s pokyny pro zásady a postupy odměňování vydanými Evropským výborem orgánů bankovního dohledu (3) by s cílem podporovat řádné a účinné řízení rizik neměly být žádné výnosy rozdělovány zaměstnancům během doby odkladu. Zaměstnanci by měli obdržet pouze výnosy rozdělované za období, která následují po udělení nástroje. K použití pro účely pohyblivé složky odměny jsou proto vhodné pouze nástroje, u nichž jsou rozdělované výnosy vyplácené pravidelně vlastníkovi nástroje; bezkuponové dluhopisy nebo nástroje, jež si ponechávají nerozdělené zisky, by neměly tvořit významnou část odměny, která musí obsahovat ve vyváženém poměru nástroje uvedené v čl. 94 odst. 1 písm. l) směrnice 2013/36/EU. Důvodem je, že zaměstnanci by během doby odkladu těžili z rostoucích hodnot, což lze chápat jako ekvivalent přijímání rozdělovaných výnosů.
(9)
Velmi vysoké rozdělované výnosy mohou snížit dlouhodobou pobídku k obezřetnému podstupování rizik, jelikož vlastně zvyšují pohyblivou složku odměny. Rozdělované výnosy by zejména neměly být vypláceny v intervalech delších než jeden rok, jelikož by to v podstatě vedlo k hromadění rozdělovaných výnosů během doby odkladu a jejich vyplácení při vyplácení pohyblivé složky odměny. Hromaděním rozdělovaných výnosů by se obcházel čl. 94 odst. 1 písm. g) směrnice 2013/36/EU o poměru mezi pohyblivou a pevnou složkou odměny a zásada stanovená v písmeni m) uvedeného článku, že odměna, která má být vyplacena v souladu s podmínkami odkladu splatnosti, se nepřiznává rychleji, než by tomu bylo na poměrném základě. Rozdělování výnosů po udělení nástroje by tudíž nemělo překračovat tržní sazby. To by mělo být zajištěno požadováním, aby nástroje používané pro účely pohyblivé složky odměny, nebo nástroje, s nimiž jsou spojeny, byly vydávány převážně pro jiné investory, nebo požadováním, aby byla stanovena mezní hranice pro rozdělování výnosů u takových nástrojů.
(10)
Požadavky pro odklad nebo zadržování, které se vztahují na udělování pohyblivé složky odměny v souladu s čl. 94 odst. 1 směrnice 2013/36/EU, musí být splněny v každé příslušné situaci, včetně situace, kdy jsou nástroje použité pro účely pohyblivé složky odměny vypovězeny, splaceny, zpětně odkoupeny nebo převedeny. V takových situacích by tudíž nástroje měly být nahrazeny nástroji zahrnovanými do vedlejšího kapitálu tier 1, nástroji zahrnovanými do kapitálu tier 2 nebo jinými nástroji, které odrážejí dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce, mají vlastnosti ekvivalentní vlastnostem původně udělených nástrojů a mají stejnou hodnotu, s přihlédnutím k jakýmkoli částkám, jež byly odepsány. Mají-li nástroje jiné než nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1 pevné datum splatnosti, měly by být stanoveny minimální požadavky pro zbývající dobu splatnosti těchto nástrojů v okamžiku jejich udělení, aby bylo zajištěno, že splňují požadavky týkající se doby odkladu a zadržování pro účely pohyblivé složky odměny.
(11)
Směrnice 2013/36/EU neomezuje kategorie nástrojů, které lze použít pro účely pohyblivé složky odměny, na konkrétní kategorii finančních nástrojů. Mělo by být možné používat syntetické nástroje nebo smlouvy uzavřené mezi zaměstnanci a institucemi, které jsou spojené s nástroji zahrnovanými do vedlejšího kapitálu tier 1 a nástroji zahrnovanými do kapitálu tier 2, jež lze zcela převést nebo odepsat. To umožňuje zavedení konkrétních podmínek ve smluvních podmínkách k těmto nástrojům, které platí pouze pro nástroje udělované zaměstnancům, aniž by bylo potřeba tyto podmínky uplatňovat u jiných investorů.
(12)
V kontextu skupiny mohou být emise řízeny centrálně v rámci mateřského podniku. Instituce, které jsou součástí takové skupiny, nemohou tedy vždy vydávat nástroje, jež jsou vhodné k použití pro účely pohyblivé složky odměny. Nařízení (EU) č. 575/2013 za určitých podmínek umožňuje, aby nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1 a nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 byly vydávány prostřednictvím subjektu v rámci konsolidace, aby byly součástí kapitálu instituce. Mělo by tudíž být také možné, aby takové nástroje byly použity pro účely pohyblivé složky odměny za předpokladu, že existuje jasné spojení mezi úvěrovou kvalitou instituce používající tyto nástroje pro účely pohyblivé složky odměny a úvěrovou kvalitou emitenta nástroje. Toto spojení lze zpravidla předpokládat mezi mateřským a dceřiným podnikem. Jiné nástroje než nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1 a nástroje zahrnované do kapitálu tier 2, které nejsou vydány přímo institucí, by rovněž mohly být za ekvivalentních podmínek použity pro účely pohyblivé složky odměny. Nástroje, které jsou spojeny s referenčními nástroji vydanými mateřským podnikem ve třetích zemích a které jsou ekvivalentní nástrojům zahrnovaným do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojům zahrnovaným do kapitálu tier 2, by měly být způsobilé k použití pro účely pohyblivé složky odměny, pokud rozhodná událost odkazuje na instituci používající takový syntetický nástroj.
(13)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Evropské komisi Evropským orgánem pro bankovnictví (dále jen „EBA“ nebo „orgán EBA“).
(14)
Orgán EBA uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (4),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kategorie nástrojů, které odpovídajícím způsobem odrážejí dlouhodobou úvěrovou kvalitu instituce a jsou vhodné k použití pro účely pohyblivé složky odměny
1. Kategorie nástrojů, jež splňují podmínky stanovené v čl. 94 odst. 1 písm. l) bodě ii) směrnice 2013/36/EU, jsou tyto:
a)
kategorie nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, pokud tyto kategorie splňují podmínky stanovené v odstavci 2 a v článku 2 a jsou v souladu s čl. 5 odst. 9 a čl. 5 odst. 13 písm. c);
b)
kategorie nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2, pokud tyto kategorie splňují podmínky stanovené v odstavci 2 a článku 3 a jsou v souladu s článkem 5;
c)
kategorie nástrojů, které lze zcela převést na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 nebo odepsat a které nejsou nástroji zahrnovanými do vedlejšího kapitálu tier 1 ani nástroji zahrnovanými do kapitálu tier 2 („jiné nástroje“), v případech uvedených v článku 4, pokud tyto kategorie splňují podmínky stanovené v odstavci 2 a jsou v souladu s článkem 5.
2. Kategorie nástrojů uvedené v odstavci 1 musí splňovat tyto podmínky:
a)
nástroje nejsou zajištěny ani se na ně nevtahuje žádná záruka, která by zvyšovala pořadí uspokojení pohledávek držitele;
b)
v případě, že ustanovení, jimiž se nástroj řídí, umožňují konverzi daného nástroje, použije se uvedený nástroj pro účely přiznání pohyblivé složky odměny pouze tehdy, je-li převodní poměr nebo rozsah převodu stanoven na úrovni, která zajistí, že hodnota nástroje získaná po konverzi původně uděleného nástroje není vyšší než hodnota původně uděleného nástroje v okamžiku jeho udělení jako pohyblivé složky odměny;
c)
ustanovení, jimiž se řídí konvertibilní nástroje používané výhradně pro účely pohyblivé složky odměny, musí zajistit, aby hodnota nástroje získaného po konverzi původně uděleného nástroje nebyla vyšší než hodnota původně uděleného nástroje v okamžiku konverze;
d)
ustanovení, jimiž se nástroj řídí, stanoví, že veškeré rozdělované výnosy jsou vypláceny minimálně na roční bázi a jsou vypláceny držiteli nástroje;
e)
cena nástroje se stanoví podle jeho hodnoty v okamžiku udělení nástroje v souladu s použitelným účetním standardem. Oceňování musí zohledňovat úvěrovou kvalitu instituce a podléhá nezávislému přezkumu;
f)
ustanovení, jimiž se řídí nástroje emitované výhradně pro účely pohyblivé složky odměny, vyžadují, aby oceňování bylo prováděno v souladu s použitelným účetním standardem v případě splacení, vypovězení, zpětného odkupu nebo převodu nástroje.
Článek 2
Podmínky pro kategorie nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1
Kategorie nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 musí splňovat tyto podmínky:
a)
ustanovení, jimiž se nástroj řídí, stanoví rozhodnou událost pro účely čl. 52 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
rozhodná událost uvedená v písmeni a) nastává tehdy, když se poměr kmenového kapitálu tier 1 instituce emitující nástroj, uvedený v čl. 92 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, sníží pod jednu z těchto hodnot:
i)
7 %,
ii)
hodnotu vyšší než 7 %, kterou určí instituce a která je upřesněna v ustanoveních, jimiž se nástroj řídí;
c)
je splněn jeden z těchto požadavků:
i)
nástroje jsou emitovány výhradně proto, aby byly uděleny jako pohyblivá složka odměny, a ustanovení, jimiž se nástroj řídí, zajistí, že veškeré rozdělované výnosy jsou vypláceny v sazbě, která odpovídá tržním sazbám pro podobné nástroje emitované institucí nebo institucemi srovnatelného typu, velikosti, komplexnosti a úvěrové kvality, a která v žádném případě není v okamžiku udělení odměny vyšší než 8 procentních bodů nad průměrnou roční mírou změny v Unii zveřejňovanou Komisí (Eurostat) v harmonizovaných indexech spotřebitelských cen zveřejňovaných v souladu s článkem 11 nařízení Rady (ES) č. 2494/95 (5). V případech, kdy jsou nástroje udělovány zaměstnancům, kteří provádějí převážnou část svých pracovních aktivit mimo Unii, a nástroje jsou denominovány v měně třetí země, mohou instituce použít podobný nezávisle vypočtený index spotřebitelských cen stanovený pro tuto třetí zemi,
ii)
v okamžiku udělení nástrojů jako pohyblivé složky odměny minimálně 60 % emitovaných nástrojů bylo vydáno pro jiný účel než pro účel pohyblivé složky odměny a nejsou drženy následujícími držiteli nebo jakýmkoli podnikem majícím úzké propojení s těmito držiteli:
-
institucí nebo jejími dceřinými podniky,
-
mateřským podnikem instituce nebo jeho dceřinými podniky,
-
mateřskou finanční holdingovou společností nebo jejími dceřinými podniky,
-
smíšenou holdingovou společností nebo jejími dceřinými podniky,
-
smíšenou finanční holdingovou společností a jejími dceřinými podniky.
Článek 3
Podmínky pro kategorie nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2
Kategorie nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 musí splňovat tyto podmínky:
a)
v okamžiku udělení nástrojů jako pohyblivé složky odměny musí být období zbývající do splatnosti nástrojů vyšší nebo rovné součtu dob odkladu a dob zadržování vztahujících se na pohyblivou složku odměny s ohledem na udělení těchto nástrojů;
b)
ustanovení, jimiž se nástroj řídí, stanoví, že v případě rozhodné události se trvale nebo dočasně odepíše hodnota jistiny nástrojů nebo je nástroj převeden na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1;
c)
rozhodná událost uvedená v písmeni b) nastává tehdy, když se poměr kmenového kapitálu tier 1 instituce emitující nástroj, uvedený v čl. 92 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, sníží pod jednu z těchto hodnot:
i)
7 %,
ii)
hodnotu vyšší než 7 %, kterou určí instituce a která je upřesněna v ustanoveních, jimiž se nástroj řídí;
d)
je splněn jeden z požadavků v čl. 2 písm. c).
Článek 4
Podmínky pro kategorie jiných nástrojů
1. Podle podmínek stanovených v čl. 1 odst. 1 písm. c) jiné nástroje splňují podmínky stanovené v čl. 94 odst. 1 písm. l) bodě ii) směrnice 2013/36/EU v každém z těchto případů:
a)
jiné nástroje splňují podmínky stanovené v odstavci 2;
b)
jiné nástroje jsou spojené s nástrojem zahrnovaným do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojem zahrnovaným do kapitálu tier 2 a splňují podmínky stanovené v odstavci 3;
c)
jiné nástroje jsou spojené s nástrojem, jenž by byl nástrojem zahrnovaným do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojem zahrnovaným do kapitálu tier 2, avšak je vydán mateřským podnikem instituce, který nespadá do rozsahu konsolidace v souladu s částí první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013, a jiné nástroje splňují podmínky v odstavci 4.
2. Podmínky, na něž odkazuje odst. 1 písm. a), jsou:
a)
jiné nástroje musí být emitovány přímo nebo prostřednictvím subjektu zahrnutého do konsolidace skupiny v souladu s částí první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013 za předpokladu, že lze přiměřeně očekávat, že změna úvěrové kvality emitenta nástroje povede k podobné změně úvěrové kvality instituce používající jiné nástroje pro účely pohyblivé složky odměny;
b)
ustanovení, jimiž se jiné nástroje řídí, nedávají držiteli právo na urychlení plánované výplaty rozdělovaných výnosů nebo jistiny jindy než v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce;
c)
v okamžiku udělení jiných nástrojů jako pohyblivé složky odměny je období zbývající do splatnosti jiných nástrojů vyšší nebo rovno součtu dob odkladu a dob zadržování, jež platí s ohledem na udělení těchto nástrojů;
d)
ustanovení, jimiž se nástroj řídí, stanoví, že v případě rozhodné události se trvale nebo dočasně odepíše hodnota jistiny nástrojů nebo je nástroj převeden na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1;
e)
rozhodná událost uvedená v písm. d) nastává tehdy, když se poměr kmenového kapitálu tier 1 instituce emitující nástroj, uvedený v čl. 92 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, sníží pod jednu z těchto hodnot:
i)
7 %,
ii)
hodnotu vyšší než 7 %, kterou určí instituce a která je upřesněna v ustanoveních, jimiž se nástroj řídí;
f)
je splněn jeden z požadavků v čl. 2 písm. c).
3. Podmínky, na něž odkazuje odst. 1 písm. b), jsou:
a)
jiné nástroje splňují podmínky v odst. 2 písm. a) až e);
b)
jiné nástroje jsou spojené s nástrojem zahrnovaným do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo do kapitálu tier 2 vydaným prostřednictvím subjektu, jenž je zahrnut do konsolidace skupiny v souladu s částí první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013 („referenční nástroj“);
c)
referenční nástroj splňuje v okamžiku udělení nástroje jako pohyblivé složky odměny podmínky odst. 2 písm. c) a f);
d)
hodnota jiného nástroje je spojena s referenčním nástrojem takovým způsobem, že není nikdy vyšší než hodnota referenčního nástroje;
e)
výše jakýchkoli rozdělovaných výnosů vyplácených po udělení nástroje je spojena s referenčním nástrojem takovým způsobem, že rozdělované výnosy nejsou nikdy vyšší než hodnota rozdělovaných výnosů vyplácených v souvislosti s referenčním nástrojem;
f)
ustanovení, jimiž se řídí jiné nástroje, stanoví, že v případě vypovězení, konverze, zpětného odkupu nebo splacení referenčního nástroje v době odkladu nebo zadržování, budou jiné nástroje spojeny s ekvivalentním referenčním nástrojem, který splňuje podmínky stanovené v tomto článku, tak aby se celková hodnota jiných nástrojů nezvýšila.
4. Podmínky, na něž odkazuje odst. 1 písm. c), jsou:
a)
příslušné orgány stanovily pro účel článku 127 směrnice 2013/36/EU, že instituce, jež vydá nástroj, s nímž jsou spojeny jiné nástroje, podléhá dohledu na konsolidovaném základě ze strany orgánu dohledu třetí země, který je rovnocenný dohledu upravenému zásadami stanovenými v uvedené směrnici a požadavkům části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
jiné nástroje splňují podmínky stanovené v odst. 3 písm. a) a písm. c) až f).
Článek 5
Postupy odpisu, účetního zvýšení hodnoty a konverze
1. Pro účely čl. 3 písm. b) a čl. 4 odst. 2 písm. d) musí ustanovení upravující nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 a jiné nástroje splňovat postupy a načasování stanovené v odstavcích 2 až 14 pro výpočet poměru kmenového kapitálu tier 1 a částek určených k odpisu, účetnímu zvýšení hodnoty nebo konverzi. Ustanovení, jimiž se řídí nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1, musí splňovat postupy stanovené v odstavci 9 a odst. 13 písm. c) s ohledem na částky určené k odpisu, účetnímu zvýšení hodnoty nebo konverzi.
2. Pokud ustanovení, jimiž se řídí nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 a jiné nástroje, vyžadují, aby nástroje byly v případě rozhodné události převedeny na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, musí současně stanovit jedno z následujícího:
a)
převodní poměr a maximální povolenou částku převodu;
b)
rozsah, v němž budou nástroje převedeny na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1.
3. Pokud ustanovení upravující nástroje stanoví, že v případě výskytu rozhodné události musí být proveden odpis účetní hodnoty jejich jistiny, odpis trvale či dočasně sníží veškeré z těchto částek:
a)
pohledávka držitele nástroje v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce;
b)
částka, která má být vyplacena v případě vypovězení nebo splacení nástroje;
c)
rozdělení výnosů z nástroje.
4. Případné rozdělení výnosů splatné po odpisu vychází ze snížené hodnoty jistiny.
5. Odpisem nebo konverzí nástrojů podle použitelného účetního rámce se vytvoří položky, které jsou považovány za položky kmenového kapitálu tier 1.
6. Pokud instituce zjistila, že poměr kmenového kapitálu tier 1 klesl pod úroveň, která vede ke konverzi nebo k odpisu nástroje, vedoucí orgán nebo jiný příslušný subjekt instituce je povinen neprodleně rozhodnout o tom, že došlo k rozhodné události, a existuje neodvolatelný závazek týkající se odpisu nebo konverze nástroje.
7. Úhrnná hodnota nástrojů, kterou je zapotřebí v případě rozhodné události odepsat nebo převést, nesmí být nižší než nižší z následujících hodnot:
a)
hodnota potřebná k plnému obnovení poměru kmenového kapitálu tier 1 instituce na procentuální hodnotu stanovenou jako rozhodná událost v ustanoveních, jimiž se nástroj řídí;
b)
plná hodnota jistiny nástroje.
8. Nastane-li rozhodná událost, musí instituce:
a)
informovat zaměstnance, jimž byly nástroje uděleny v rámci pohyblivé složky odměny, a osoby, jež jsou držiteli takových nástrojů;
b)
odepsat účetní hodnotu jistiny nástrojů nebo tyto nástroje neprodleně, nejpozději však do jednoho měsíce, převést na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 v souladu s požadavky stanovenými v tomto článku.
9. Je-li hodnota rozhodné události pro nástroje zahrnované do vedlejšího kapitálu tier 1, nástroje zahrnované do kapitálu tier 2 i jiné nástroje shodná, provede se odpis či konverze jistiny poměrně u všech držitelů nástrojů, které jsou použity pro účely pohyblivé složky odměny.
10. Hodnota nástroje, jež má být odepsána nebo převedena, podléhá nezávislému přezkumu. Takovýto přezkum je dokončen co nejdříve a nesmí instituci bránit v tom, aby provedla odpis nebo konverzi nástroje.
11. Instituce vydávající nástroje, jež jsou v případě rozhodné události převáděny na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, je povinna zajistit, aby neustále měla dostatek schváleného základního kapitálu, jenž umožní v případě rozhodné události převést veškeré tyto nástroje na akcie. Instituce je povinna si neustále ponechávat předem získané povolení nezbytné k tomu, aby mohla vydat nástroje kmenového kapitálu tier 1, na něž jsou v případě rozhodné události tyto nástroje převedeny.
12. Instituce vydávající nástroje, jež jsou v případě rozhodné události převáděny na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, je povinna zajistit, aby této konverzi nebránily žádné procesní překážky stanovené v zakládacích dokumentech či stanovách nebo ve smluvních ujednáních.
13. Aby se odpis nástroje pokládal za dočasný, musí být splněny všechny tyto podmínky:
a)
zvýšení účetní hodnoty vychází ze zisku poté, co vydavatel nástroje přijal oficiální rozhodnutí potvrzující konečný zisk;
b)
případné zvýšení účetní hodnoty nástroje nebo výplata kuponů ze snížené hodnoty jistiny se provedou zcela dle vlastního uvážení instituce s výhradou omezení vyplývajících z písmen c), d) a e) a instituce nemá povinnost provést nebo urychlit účetní zvýšení hodnoty za určitých okolností;
c)
zvýšení účetní hodnoty se provádí poměrně u nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 a jiných nástrojů použitých pro účely pohyblivé složky odměny, jež byly předmětem odpisu;
d)
maximální hodnota, která bude přiřazena součtu zvýšené účetní hodnoty nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 a jiných nástrojů společně s výplatou kuponů ze snížené hodnoty jistiny, se rovná zisku instituce vynásobenému hodnotou získanou vydělením hodnoty stanovené v bodě i) hodnotou určenou v bodě ii):
i)
celková nominální hodnota všech nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 a jiných nástrojů instituce před odpisem, jež byly předmětem odpisu,
ii)
součet kapitálu a nominální hodnoty jiných nástrojů použitých pro účely pohyblivé složky odměny instituce;
e)
se součtem zvýšených účetních hodnot a výplat kuponů ze snížené hodnoty jistiny se zachází jako s platbou, která vede ke snížení kmenového kapitálu tier 1, a tento součet podléhá společně s jiným rozdělením výnosů z nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 omezením týkajícím se nejvyšší rozdělitelné částky, jak stanoví čl. 141 odst. 2 směrnice 2013/36/EU.
14. Pro účely odst. 13 písm. d) se výpočet provádí k okamžiku zvýšení účetní hodnoty.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2014.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 527/2014 DELLA COMMISSIONE
del 12 marzo 2014
che integra la direttiva 2013/36/UE del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda le norme tecniche di regolamentazione relative alla specificazione delle categorie di strumenti che riflettono in modo adeguato la qualità del credito dell'ente in modo continuativo e sono adeguati per essere utilizzati ai fini della remunerazione variabile
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2013/36/UE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 26 giugno 2013, sull'accesso all'attività degli enti creditizi e sulla vigilanza prudenziale sugli enti creditizi e sulle imprese di investimento, che modifica la direttiva 2002/87/CE e abroga le direttive 2006/48/CE e 2006/49/CE (1), in particolare l'articolo 94, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
La remunerazione variabile attribuita sotto forma di strumenti dovrebbe promuovere una gestione sana ed efficace del rischio scoraggiando l'assunzione di rischi superiori al livello tollerato dall'ente. Le categorie degli strumenti utilizzabili a tal fine dovrebbero quindi far convergere gli interessi del personale e quelli di azionisti, creditori e altre parti interessate offrendo al personale incentivi che lo inducano ad agire nell'interesse a lungo termine dell'ente e lo scoraggino dall'assumere rischi eccessivi.
(2)
Per mantenere in modo continuativo un collegamento saldo con la qualità del credito dell'ente, gli strumenti utilizzati ai fini della remunerazione variabile dovrebbero essere corredati di adeguati eventi attivatori di una loro svalutazione o conversione che ne riduca il valore in caso di deterioramento della qualità continuativa del credito dell'ente. Gli eventi attivatori previsti per la remunerazione non dovrebbero alterare l'ordine gerarchico degli strumenti, ossia non dovrebbero determinare la «squalifica» di strumenti aggiuntivi di classe 1 o strumenti di classe 2 come strumenti di fondi propri.
(3)
Gli articoli 52 e 63 del regolamento (UE) n. 575/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (2) stabiliscono le condizioni applicabili agli strumenti aggiuntivi di classe 1 e agli strumenti di classe 2, ma tale regolamento non prevede condizioni specifiche per gli altri strumenti di cui all'articolo 94, paragrafo 1, lettera l), punto ii), della direttiva 2013/36/UE che possono essere convertiti integralmente in capitale primario di classe 1 oppure svalutati, perché non sono classificati come fondi propri ai fini prudenziali. È pertanto opportuno fissare i requisiti specifici applicabili alle diverse categorie di strumenti per garantirne l'idoneità a essere usati ai fini della remunerazione variabile in considerazione della loro diversa natura. Il fatto che gli strumenti siano utilizzati ai fini della remunerazione variabile non dovrebbe precludere, di per sé, la possibilità di considerarli fondi propri dell'ente, fermo restando il rispetto delle condizioni previste dal regolamento (UE) n. 575/2013, né essere visto come un incentivo al rimborso degli strumenti, perché il personale può in genere ottenere altrimenti fondi liquidi al termine del periodo di differimento o di mantenimento.
(4)
Si annoverano tra gli altri strumenti gli strumenti di debito non monetari o gli strumenti collegati al debito non ammessi come fondi propri. Gli altri strumenti non si limitano agli strumenti finanziari definiti all'articolo 4, paragrafo 1, punto 50), del regolamento (UE) n. 575/2013, ma possono includere anche ulteriori strumenti non monetari, eventualmente specificati in accordi tra l'ente e il suo personale. Affinché tali strumenti riflettano la qualità del credito dell'ente in modo continuativo, è opportuno stabilire requisiti adeguati che ne fanno scattare la svalutazione o conversione in situazioni che esulano dal mero risanamento o risoluzione delle crisi.
(5)
In caso di rimborso, anche anticipato, riacquisto o conversione di strumenti utilizzati ai fini della remunerazione variabile, l'operazione non dovrebbe in linea generale aumentare il valore della remunerazione attribuita determinando il pagamento di importi superiori al valore dello strumento o la conversione in strumenti di valore superiore allo strumento inizialmente attribuito, e questo per evitare che la remunerazione sia pagata mediante veicoli o metodi che favoriscano l'elusione dell'articolo 94, paragrafo 1, della direttiva 2013/36/UE.
(6)
Quando è attribuita una remunerazione variabile e in caso di rimborso, anche anticipato, riacquisto o conversione di strumenti utilizzati a tal fine, l'operazione dovrebbe basarsi sui valori calcolati secondo il principio contabile applicabile. In tali situazioni è pertanto opportuno imporre che sia fissato il valore dello strumento, in modo da escludere l'elusione degli obblighi previsti dalla direttiva 2013/36/UE in materia di remunerazione, per quanto riguarda in particolare il rapporto tra componente fissa e componente variabile e l'allineamento all'assunzione dei rischi.
(7)
L'articolo 54 del regolamento (UE) n. 575/2013 stabilisce i meccanismi di svalutazione e di conversione degli strumenti aggiuntivi di classe 1, mentre l'articolo 94, paragrafo 1, lettera l), punto ii), della direttiva 2013/36/UE prevede che gli altri strumenti possano essere pienamente convertiti in strumenti del capitale primario di classe 1 o svalutati. Poiché, sotto il profilo economico, il risultato della conversione o svalutazione degli altri strumenti è identico a quello degli strumenti aggiuntivi di classe 1, i meccanismi di svalutazione o conversione dei primi dovrebbero ispirarsi a quelli applicabili ai secondi, adattandoli tuttavia per tener conto del fatto che gli altri strumenti non sono considerati strumenti di fondi propri ai fini prudenziali. Il regolamento (UE) n. 575/2013 non prevede requisiti normativi per la svalutazione e la conversione degli strumenti di classe 2. Per assicurare che, al deteriorarsi della qualità di credito dell'ente, sia diminuito il valore di tutti questi strumenti utilizzati ai fini della remunerazione variabile, è opportuno precisare le situazioni che impongono la svalutazione o la conversione dello strumento. Ai fini della coerenza applicativa, è opportuno precisare i meccanismi di svalutazione, di rivalutazione e di conversione degli strumenti di classe 2 e degli altri strumenti.
(8)
Il pagamento delle distribuzioni generate dagli strumenti può assumere forme diverse: variabile o fissa, periodica o alla scadenza finale dello strumento. Secondo gli orientamenti sulle politiche e le pratiche di remunerazione pubblicati dal Comitato delle autorità europee di vigilanza bancaria (3), per promuovere una gestione sana ed efficace del rischio non si dovrebbero pagare distribuzioni al personale nel corso dei periodi di differimento, ma soltanto rispetto ai periodi che seguono il trasferimento della titolarità sullo strumento. Ne consegue che, ai fini della remunerazione variabile, sono adeguati soltanto gli strumenti che implicano una distribuzione periodica al possessore, mentre il computo della parte sostanziale della remunerazione che dev'essere composta da un bilanciamento degli strumenti di cui all'articolo 94, paragrafo 1, lettera l), della direttiva 2013/36/UE dovrebbe escludere sia le obbligazioni a cedola zero sia gli strumenti che non prevedono la distribuzione degli utili, perché altrimenti il personale beneficerebbe durante il periodo di differimento di un aumento del valore assimilabile al ricevimento di una distribuzione.
(9)
Le distribuzioni molto elevate possono ridurre l'incentivo a lungo termine alla prudenza nell'assunzione dei rischi, perché aumentano di fatto la parte variabile della remunerazione. È in particolare inopportuno pagare le distribuzioni a cadenze superiori ad un anno, perché ne deriverebbero di fatto l'accumularsi nei periodi di differimento e il pagamento al momento del trasferimento della titolarità sulla remunerazione variabile. L'accumularsi delle distribuzioni eluderebbe l'articolo 94, paragrafo 1, della direttiva 2013/36/UE, nella lettera g), relativa al rapporto tra componente fissa e componente variabile della remunerazione, e nella lettera m), che stabilisce il principio che la titolarità sulla remunerazione pagabile secondo meccanismi di differimento è trasferita non più velocemente che pro rata. Le distribuzioni effettuate dopo il trasferimento della titolarità sullo strumento non dovrebbero quindi superare i corsi di mercato. A tal fine, gli strumenti utilizzati ai fini della remunerazione variabile, o gli strumenti cui sono collegati, dovrebbero essere emessi principalmente ad altri investitori oppure essere vincolati a un tetto massimo di distribuzione.
(10)
Gli obblighi di differimento e di mantenimento applicabili all'attribuzione della remunerazione variabile a norma dell'articolo 94, paragrafo 1, della direttiva 2013/36/UE devono essere assolti in ogni fase pertinente, compreso in caso di rimborso, anche anticipato, riacquisto o conversione di strumenti utilizzati ai fini della remunerazione variabile. In tali situazioni, è pertanto opportuno permutare gli strumenti con strumenti aggiuntivi di classe 1, strumenti di classe 2 e altri strumenti che riflettono la qualità del credito dell'ente in modo continuativo, presentano caratteristiche equivalenti a quelle dello strumento inizialmente attribuito e sono dello stesso valore, tenuto conto degli eventuali importi svalutati. In caso di strumenti, diversi dagli strumenti aggiuntivi di classe 1, con scadenza fissa, è opportuno prescrivere requisiti minimi riguardo alla loro durata residua al momento in cui sono attribuiti, affinché ne sia assicurata la conformità ai requisiti relativi ai periodi di differimento e di mantenimento per la remunerazione variabile.
(11)
La direttiva 2013/36/UE non limita le categorie di strumenti utilizzabili ai fini della remunerazione variabile a una categoria specifica di strumenti finanziari. Dovrebbe essere possibile utilizzare strumenti sintetici, o contratti conclusi tra ente e personale, collegati a strumenti aggiuntivi di classe 1 e a strumenti di classe 2 convertibili o svalutabili integralmente. Sarebbe in tal modo possibile inserire nei termini di tali strumenti condizioni specifiche valide soltanto per gli strumenti attribuiti al personale e non per gli altri investitori.
(12)
Nell'ambito di gruppi è possibile che la gestione delle emissioni sia accentrata nell'ente impresa madre. Non sempre, quindi, gli enti che fanno parte del gruppo possono emettere strumenti adeguati ad essere utilizzati ai fini della remunerazione variabile. Il regolamento (UE) n. 575/2013 permette, a determinate condizioni, che gli strumenti aggiuntivi di classe 1 e gli strumenti di classe 2 emessi per il tramite di un soggetto che rientra nell'ambito del consolidamento siano computati nei fondi propri dell'ente. Dovrebbe pertanto essere altresì possibile utilizzare tali strumenti ai fini della remunerazione variabile, purché esista un collegamento evidente tra la qualità del credito dell'ente che li utilizza e la qualità del credito dell'emittente, collegamento che si può solitamente presumere esista tra l'ente impresa madre e una sua filiazione. In presenza di condizioni equivalenti, si dovrebbero poter utilizzare ai fini della remunerazione variabile anche strumenti, diversi dagli strumenti aggiuntivi di classe 1 e dagli strumenti di classe 2, non emessi direttamente dall'ente. Se l'evento attivatore contempla l'utilizzo da parte dell'ente di strumenti sintetici di questo tipo, è opportuno ammettere all'utilizzo ai fini della remunerazione variabile gli strumenti collegati a strumenti di riferimento emessi dall'ente impresa madre in paesi terzi e equivalenti a strumenti aggiuntivi di classe 1 o a strumenti di classe 2.
(13)
Il presente regolamento si basa sui progetti di norme tecniche di regolamentazione che l'Autorità bancaria europea (ABE) ha presentato alla Commissione europea.
(14)
L'ABE ha condotto consultazioni pubbliche aperte sui progetti di norme tecniche di regolamentazione, ha analizzato i potenziali costi e benefici collegati e ha chiesto il parere del gruppo delle parti interessate nel settore bancario istituito in conformità all'articolo 37 del regolamento (UE) n. 1093/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (4),
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Categorie di strumenti che riflettono in modo adeguato la qualità del credito dell'ente in modo continuativo e sono adeguati per essere utilizzati ai fini della remunerazione variabile
1. Le seguenti categorie di strumenti soddisfano le condizioni stabilite all'articolo 94, paragrafo 1, lettera l), punto ii), della direttiva 2013/36/UE:
a)
categorie di strumenti aggiuntivi di classe 1 rispondenti alle condizioni di cui al paragrafo 2 e all'articolo 2 e conformi all'articolo 5, paragrafo 9, e paragrafo 13, lettera c);
b)
categorie di strumenti di classe 2 rispondenti alle condizioni di cui al paragrafo 2 e all'articolo 3 e conformi all'articolo 5;
c)
categorie di strumenti (di seguito «altri strumenti») integralmente convertibili in strumenti di capitale primario di classe 1 o svalutabili, diversi dagli strumenti aggiuntivi di classe 1 e dagli strumenti di classe 2, nei casi contemplati all'articolo 4 laddove tali categorie rispondano alle condizioni di cui al paragrafo 2 e siano conformi all'articolo 5.
2. Le categorie di strumenti di cui al paragrafo 1 soddisfano le condizioni seguenti:
a)
gli strumenti non sono coperti né sono oggetto di una garanzia che aumenti il rango (seniority) dei diritti del possessore;
b)
se le disposizioni che lo disciplinano ne permettono la conversione, lo strumento è utilizzato ai fini dell'attribuzione della remunerazione variabile soltanto se il rapporto o fattore di conversione è fissato a un livello tale che il valore dello strumento in cui è convertito lo strumento inizialmente attribuito non sia superiore a quello che quest'ultimo aveva al momento dell'attribuzione come remunerazione variabile;
c)
le disposizioni che disciplinano gli strumenti convertibili utilizzati al solo fine della remunerazione variabile assicurano che il valore dello strumento in cui è convertito lo strumento inizialmente attribuito non sia superiore a quello di quest'ultimo al momento della conversione;
d)
le disposizioni che disciplinano lo strumento prevedono che le distribuzioni siano pagate al possessore dello strumento a cadenza almeno annuale;
e)
il prezzo dello strumento corrisponde al suo valore al momento dell'attribuzione, calcolato secondo il principio contabile applicabile; la valutazione tiene conto della qualità del credito dell'ente ed è soggetta a revisione indipendente;
f)
le disposizioni che disciplinano gli strumenti emessi al solo fine della remunerazione variabile impongono che, in caso di rimborso, anche anticipato, riacquisto o conversione dello strumento, ne sia effettuata la valutazione secondo il principio contabile applicabile.
Articolo 2
Condizioni relative agli strumenti aggiuntivi di classe 1
Le categorie di strumenti aggiuntivi di classe 1 soddisfano le condizioni seguenti:
a)
le disposizioni che disciplinano lo strumento specificano l'evento attivatore ai fini dell'articolo 52, paragrafo 1, lettera n), del regolamento (UE) n. 575/2013;
b)
l'evento attivatore di cui alla lettera a) si verifica quando il coefficiente del capitale primario di classe 1 dell'ente emittente, di cui all'articolo 92, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (UE) n. 575/2013, scende al di sotto di uno dei seguenti valori:
i)
7 %;
ii)
un livello superiore al 7 %, se determinato dall'ente e specificato nelle disposizioni che disciplinano lo strumento;
c)
è soddisfatto uno dei requisiti seguenti:
i)
lo strumento è emesso al solo fine dell'attribuzione come remunerazione variabile e le disposizioni che lo disciplinano prevedono per le relative distribuzioni un tasso coerente con i corsi di mercato degli strumenti analoghi emessi dall'ente o da enti di natura, ampiezza, complessità e qualità creditizia comparabili, e comunque non superiore, al momento dell'attribuzione della remunerazione, di oltre 8 punti percentuali al tasso di variazione annuale medio per l'Unione pubblicato dalla Commissione (Eurostat) negli indici dei prezzi al consumo armonizzati previsti dall'articolo 11 del regolamento (CE) n. 2494/95 del Consiglio (5). Se lo strumento è attribuito a un membro del personale la cui attività professionale si svolge prevalentemente al di fuori dell'Unione ed è denominato in una valuta di un paese terzo, l'ente può usare un analogo indice dei prezzi al consumo calcolato in modo indipendente per detto paese terzo;
ii)
al momento dell'attribuzione degli strumenti come remunerazione variabile, almeno il 60 % degli strumenti in emissione sono stati emessi a fini diversi dalla remunerazione variabile e non sono in possesso di nessuno dei soggetti seguenti, né di soggetti che presentino con essi un collegamento stretto:
-
l'ente o le sue filiazioni;
-
l'impresa madre dell'ente o le sue filiazioni;
-
la società di partecipazione finanziaria madre o le sue filiazioni;
-
la società di partecipazione mista o le sue filiazioni;
-
la società di partecipazione finanziaria mista e le sue filiazioni.
Articolo 3
Condizioni relative agli strumenti di classe 2
Le categorie di strumenti di classe 2 soddisfano le condizioni seguenti:
a)
al momento dell'attribuzione degli strumenti come remunerazione variabile, la durata residua dello strumento è uguale o superiore alla somma dei periodi di differimento e dei periodi di mantenimento che si applicano alla remunerazione variabile in base all'attribuzione degli strumenti in questione;
b)
le disposizioni che disciplinano gli strumenti prevedono che, al verificarsi dell'evento attivatore, il valore nominale degli strumenti sia svalutato stabilmente o in via temporanea o che gli strumenti siano convertiti in strumenti del capitale primario di classe 1;
c)
l'evento attivatore di cui alla lettera b) si verifica quando il coefficiente del capitale primario di classe 1 dell'ente emittente, di cui all'articolo 92, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (UE) n. 575/2013, scende al di sotto di uno dei seguenti valori:
i)
7 %;
ii)
un livello superiore al 7 %, se determinato dall'ente e specificato nelle disposizioni che disciplinano lo strumento;
d)
è soddisfatto uno dei requisiti di cui all'articolo 2, lettera c).
Articolo 4
Condizioni relative a categorie di altri strumenti
1. Poste le condizioni stabilite all'articolo 1, paragrafo 1, lettera c), gli altri strumenti rispondono alle condizioni di cui all'articolo 94, paragrafo 1, lettera l), punto ii), della direttiva 2013/36/UE in ciascuno dei casi seguenti:
a)
soddisfano le condizioni di cui al paragrafo 2;
b)
sono collegati a uno strumento aggiuntivo di classe 1 o a uno strumento di classe 2 e soddisfano le condizioni di cui al paragrafo 3;
c)
sono collegati a uno strumento che, se non fosse stato emesso dall'impresa madre dell'ente sfuggente all'ambito del consolidamento a norma della parte uno, titolo II, capo 2, del regolamento (UE) n. 575/2013, sarebbe uno strumento aggiuntivo di classe 1 o uno strumento di classe 2, e soddisfano le condizioni di cui al paragrafo 4.
2. Le condizioni cui rimanda il paragrafo 1, lettera a), sono le seguenti;
a)
gli altri strumenti sono emessi direttamente dall'ente o tramite un soggetto incluso nell'ambito del consolidamento di gruppo a norma della parte uno, titolo II, capo 2, del regolamento (UE) n. 575/2013, purché sia ragionevole attendersi che una variazione della qualità creditizia dell'emittente determini un'analoga variazione della qualità creditizia dell'ente che utilizza gli altri strumenti ai fini della remunerazione variabile;
b)
le disposizioni che disciplinano gli altri strumenti non attribuiscono al possessore il diritto di accelerare i pagamenti programmati delle distribuzioni o del capitale, salvo in caso di insolvenza o liquidazione dell'ente;
c)
al momento dell'attribuzione come remunerazione variabile, la durata residua degli altri strumenti è uguale o superiore alla somma dei periodi di differimento e dei periodi di mantenimento che si applicano in base all'attribuzione degli strumenti in questione;
d)
le disposizioni che disciplinano gli strumenti prevedono che, al verificarsi dell'evento attivatore, il valore nominale degli strumenti sia svalutato stabilmente o in via temporanea o che gli strumenti siano convertiti in strumenti del capitale primario di classe 1;
e)
l'evento attivatore di cui alla lettera d) si verifica quando il coefficiente del capitale primario di classe 1 dell'ente emittente, di cui all'articolo 92, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (UE) n. 575/2013, scende al di sotto di uno dei seguenti valori:
i)
7 %;
ii)
un livello superiore al 7 %, se determinato dall'ente e specificato nelle disposizioni che disciplinano lo strumento;
f)
è soddisfatto uno dei requisiti di cui all'articolo 2, lettera c).
3. Le condizioni cui rimanda il paragrafo 1, lettera b), sono le seguenti;
a)
gli altri strumenti soddisfano le condizioni di cui al paragrafo 2, lettere da a) a e);
b)
gli altri strumenti sono collegati a uno strumento aggiuntivo di classe 1 o a uno strumento di classe 2 emesso tramite un soggetto incluso nell'ambito del consolidamento di gruppo a norma della parte uno, titolo II, capo 2, del regolamento (UE) n. 575/2013 («strumento di riferimento»);
c)
lo strumento di riferimento risponde alle condizioni di cui al paragrafo 2, lettere c) e f), al momento dell'attribuzione dello strumento come remunerazione variabile;
d)
il valore dell'altro strumento è collegato a quello dello strumento di riferimento in modo tale che in nessun momento il primo sia superiore al secondo;
e)
le distribuzioni pagate a seguito del trasferimento della titolarità sull'altro strumento sono collegate a quelle dello strumento di riferimento in modo tale che in nessun momento il valore delle prime sia superiore a quello delle seconde;
f)
le disposizioni che disciplinano gli altri strumenti prevedono che, in caso di rimborso, anche anticipato, riacquisto o conversione dello strumento di riferimento nel corso del periodo di differimento o di mantenimento, essi siano collegati a uno strumento di riferimento equivalente e rispondente alle condizioni stabilite dal presente articolo, in modo da assicurare che il valore totale degli altri strumenti non aumenti.
4. Le condizioni cui rimanda il paragrafo 1, lettera c), sono le seguenti;
a)
le autorità competenti hanno accertato, ai fini dell'articolo 127 della direttiva 2013/36/UE, che l'ente che emette lo strumento cui sono collegati gli altri strumenti è soggetto a vigilanza su base consolidata da parte di un'autorità di vigilanza di un paese terzo equivalente a quella disciplinata dai principi fissati da detta direttiva e dai requisiti della parte uno, titolo II, capo 2, del regolamento (UE) n. 575/2013;
b)
gli altri strumenti soddisfano le condizioni cui rimanda il paragrafo 3, lettera a), e lettere da c) a f).
Articolo 5
Procedure di svalutazione, di rivalutazione e di conversione
1. Ai fini dell'articolo 3, lettera b), e dell'articolo 4, paragrafo 2, lettera d), le disposizioni che disciplinano gli strumenti di classe 2 e gli altri strumenti rispettano le procedure e i tempi che i paragrafi da 2 a 14 prevedono per il calcolo del coefficiente di capitale primario di classe 1 e degli importi da svalutare, rivalutare o convertire. Le disposizioni che disciplinano gli strumenti aggiuntivi di classe 1 rispettano le procedure previste dal paragrafo 9 e dal paragrafo 13, lettera c), riguardo agli importi da svalutare, rivalutare o convertire.
2. Se le disposizioni che disciplinano gli strumenti di classe 2 e gli altri strumenti ne prescrivono la conversione in strumenti del capitale primario di classe 1 al verificarsi dell'evento attivatore, tali disposizioni precisano uno dei seguenti elementi:
a)
il rapporto di tale conversione e un limite sulla conversione autorizzata;
b)
un intervallo all'interno del quale gli strumenti si convertono in strumenti del capitale primario di classe 1.
3. Se le disposizioni che disciplinano gli strumenti prescrivono la svalutazione del valore nominale al verificarsi dell'evento attivatore, la svalutazione riduce stabilmente o in via temporanea tutti i seguenti elementi:
a)
il credito del possessore dello strumento nell'insolvenza o liquidazione dell'ente;
b)
l'importo da pagare nel caso di rimborso, anche anticipato, dello strumento;
c)
le distribuzioni effettuate sullo strumento.
4. Le distribuzioni da corrispondere dopo una svalutazione si basano sull'importo nominale ridotto.
5. La svalutazione o conversione degli strumenti genera, in base alla disciplina contabile applicabile, elementi ammissibili come elementi del capitale primario di classe 1.
6. Se l'ente ha stabilito che il coefficiente di capitale primario di classe 1 è sceso al di sotto del livello che attiva la conversione o la svalutazione dello strumento, l'organo di gestione o qualsiasi altro organo competente dell'ente accerta senza indugio l'evento attivatore, e vi è l'obbligo irrevocabile di svalutazione o conversione dello strumento.
7. L'importo aggregato degli strumenti da svalutare o convertire in caso di evento attivatore non è inferiore all'importo inferiore tra i seguenti:
a)
l'importo necessario per ripristinare appieno il coefficiente di capitale primario di classe 1 dell'ente alla percentuale in cui le disposizioni che disciplinano lo strumento hanno fissato l'evento attivatore;
b)
l'intero valore nominale dello strumento.
8. In caso di evento attivatore, l'ente provvede a:
a)
informare i membri del personale cui sono stati attribuiti gli strumenti in questione come remunerazione variabile e le persone che ne conservano il possesso;
b)
svalutare il valore nominale degli strumenti o convertirli in strumenti di capitale primario di classe 1 al più presto, e comunque entro un mese conformemente ai requisiti di cui al presente articolo.
9. Se l'evento attivatore si situa allo stesso livello per strumenti aggiuntivi di classe 1, strumenti di classe 2 e altri strumenti, la svalutazione o conversione del valore nominale si applica su base proporzionale a tutti i possessori di tali strumenti utilizzati ai fini della remunerazione variabile.
10. L'importo dello strumento da svalutare o convertire è soggetto a revisione indipendente. La revisione è portata a termine quanto prima, senza creare impedimenti all'ente in relazione alla svalutazione o alla conversione dello strumento.
11. L'ente emittente strumenti che sono convertiti in strumenti del capitale primario di classe 1 in caso di evento attivatore provvede a che il suo capitale azionario autorizzato sia sempre sufficiente per convertire in azioni la totalità di detti strumenti convertibili nel caso di evento attivatore. L'ente è tenuto a disporre sempre della necessaria autorizzazione preventiva per l'emissione di strumenti del capitale primario di classe 1 nei quali, al verificarsi dell'evento attivatore, saranno convertiti gli strumenti in questione.
12. L'ente emittente strumenti che sono convertiti in strumenti di capitale primario di classe 1 in caso di evento attivatore garantisce che non sussistano impedimenti procedurali a tale conversione dovuti all'atto costitutivo o allo statuto o ad altre disposizioni contrattuali.
13. Perché la svalutazione di uno strumento sia considerata temporanea, devono essere soddisfatte tutte le condizioni seguenti:
a)
le rivalutazioni si basano sugli utili dopo che l'emittente dello strumento ha adottato una decisione formale con la quale si confermano gli utili finali;
b)
qualsiasi rivalutazione dello strumento o pagamento delle cedole sull'importo nominale ridotto sono effettuati a piena discrezione dell'ente, fatte salve le restrizioni di cui alle lettere c), d) ed e), senza che l'ente sia in alcun modo obbligato a effettuare o accelerare una rivalutazione in circostanze specifiche;
c)
la rivalutazione è applicata proporzionalmente agli strumenti aggiuntivi di classe 1, agli strumenti di classe 2 e agli altri strumenti utilizzati ai fini della remunerazione variabile svalutati;
d)
l'importo massimo da attribuire alla somma tra la rivalutazione degli strumenti di classe 2 e degli altri strumenti e il pagamento delle cedole sull'importo nominale ridotto è uguale all'utile dell'ente moltiplicato per l'importo ottenuto dividendo l'importo determinato al punto i) per l'importo determinato al punto ii):
i)
somma dei valori nominali prima della svalutazione di tutti gli strumenti di classe 2 e altri strumenti dell'ente svalutati;
ii)
somma dei fondi propri e dell'importo nominale degli altri strumenti utilizzati ai fini della remunerazione variabile dell'ente;
e)
la somma tra le rivalutazioni e i pagamenti delle cedole sull'importo nominale ridotto è trattata come un pagamento che porta alla riduzione del capitale primario di classe 1 ed è soggetta, insieme ad altre distribuzioni sugli strumenti di capitale primario di classe 1, alle restrizioni concernenti l'ammontare massimo distribuibile di cui all'articolo 141, paragrafo 2, della direttiva 2013/36/UE.
14. Ai fini del paragrafo 13, lettera d), il calcolo è effettuato nel momento in cui si procede alla rivalutazione.
Articolo 6
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 12 marzo 2014