NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 513/2013
ze dne 4. června 2013
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (EU) č. 182/2013, kterým se zavádí celní evidence tohoto dovozu pocházejícího nebo odesílaného z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
S ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 a čl. 14 odst. 5 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 6. září 2012 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Evropské Unie (dále jen „Unie“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 25. července 2012 podala iniciativa EU ProSun (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
2. Celní evidence
(3)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 1. března 2013 nařízení (EU) č. 182/2013 (3), kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to počínaje dnem 6. března 2013.
3. Strany dotčené řízením
(4)
O zahájení šetření Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce, orgány ČLR a známé dovozce. Komise o zahájení šetření vyrozuměla také výrobce v USA, jelikož se s touto zemí počítalo jako s možnou srovnatelnou zemí.
(5)
Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají závažné důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(6)
S ohledem na velký počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii zahrnutých do tohoto šetření a za účelem dokončení šetření v předepsaných lhůtách Komise v oznámení o zahájení řízení oznámila, že se rozhodla omezit okruh vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, kteří budou podrobeni šetření, na přiměřený počet, a to výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(7)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. O výběru tohoto předběžného vzorku výrobců v Unii byli informováni všichni známí výrobci a známá sdružení výrobců v Unii. Tento předběžný vzorek sestával z devíti výrobců z celkového počtu asi 220 výrobců v Unii, o nichž bylo před zahájením šetření známo, že vyrábějí obdobný výrobek (viz 26. bod odůvodnění níže), a již byli vybráni na základě největšího reprezentativního objemu výroby, s přihlédnutím k objemu prodeje a zeměpisné poloze, aby mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Bylo zajištěno, aby tento vzorek zahrnoval vertikálně integrované i neintegrované výrobce v Unii. Rovněž zúčastněné strany byly vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Několik zúčastněných stran vyjádřilo k předběžnému vzoru připomínky a jedna strana požádala o slyšení u úředníka pro slyšení.
(8)
Některé zúčastněné strany vznesly proti předběžnému vzorku výrobců v Unii následující námitky:
i)
Některé strany uvedly, že omezené informace poskytnuté k předběžně vybranému vzorku nebyly dostačující a neumožnily jim vznést smysluplné připomínky k navrženému vzorku. Kritizovaly zejména to, že totožnost výrobců v Unii byla považována za důvěrný údaj, a požadovaly, aby bylo zveřejněno, ve kterých členských státech se nacházejí výrobci v Unii zařazení do vzorku a jaký je podíl těchto vybraných výrobců v Unii na celkovém objemu výroby fotovoltaických modulů, článků a destiček a jaký podíl na výrobě a prodeji představují jednotlivé společnosti zařazené do vzorku i vzorek jako celek.
ii)
Způsob výběru vzorku byl zpochybňován s poukazem na to, že „směšuje tři různé kroky“, a sice podporu pro zahájení šetření, definici výrobního odvětví Unie a výběr vzorku. Bylo uváděno, že proto není jasné, zda v době výběru vzorku bylo již vymezeno výrobní odvětví Unie, a zda tedy tento vzorek lze považovat za reprezentativní. Nebylo-li ve fázi výběru vzorku vymezeno výrobní odvětví Unie, nedostaly zúčastněné strany možnost si ověřit, zda je tento předběžný vzorek reprezentativní, a zda tedy na základě tohoto vzorku lze správně posoudit situaci v tomto výrobním odvětví Unie v období šetření stanoveném v 19. bodě odůvodnění níže. Dále bylo uváděno, že není vhodné, aby byl předběžný vzorek vybírán na základě odpovědí výrobců v Unii na zjišťování podpory pro zahájení šetření.
iii)
Bylo též uváděno, že předběžný vzorek byl vybrán pouze ze společností, jež vyjádřily podporu pro stávající šetření.
iv)
Jedna strana tvrdila, že vzhledem k tomu, že do předběžného vzorku byly zařazeny i vertikálně integrované společnosti, může být objem výroby destiček a článků započítán dvojmo nebo trojmo, což vyvolává pochyby o celkové reprezentativnosti tohoto vzorku. Bylo požadováno, aby u vertikálně integrovaných výrobců byl započítáván pouze objem výroby modulů, ale nikoli objem výroby článků a destiček.
v)
Stejná strana tvrdila, že údaje, z nichž se při výběru vzorků vycházelo, jsou přinejmenším zčásti nespolehlivé, což může mít dopad na reprezentativnost předběžného vzorku jako celku.
vi)
Jedna strana předložila seznam, který údajně obsahoval přibližně 150 dalších výrobců obdobného výrobku v Unii, a tvrdila, že by i oni měli být vzati v úvahu za účelem výběru vzorku výrobců v Unii.
(9)
Na uvedené argumenty vznesené stranami bylo reagováno následujícím způsobem:
i)
Výrobci v Unii požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Výrobci totiž skutečně čelili hrozbám, že dojde k poškození jejich obchodů v Unii i mimo ni. Komise byla toho názoru, že tyto žádosti jsou dostatečně opodstatněné pro to, aby jim bylo vyhověno. Zveřejnění lokality nebo podílu na výrobě a prodeji jednotlivých výrobců v Unii zařazených do vzorku by snadno mohlo vést ke zjištění totožnosti dotčeného výrobce, a uvedené požadavky v tomto smyslu musely být zamítnuty.
ii)
Komise „nesměšovala“ zjišťování podpory pro zahájení šetření, vymezení výrobního odvětví Unie a výběr předběžného vzorku, protože tyto kroky zůstaly navzájem nezávislé a o každém z nich bylo rozhodováno odděleně. Nebylo prokázáno, v jaké míře použití údajů o výrobě a prodeji poskytnutých výrobci v rámci zjišťování podpory pro zahájení šetření ovlivnilo reprezentativnost vzorku. Na počátku bylo výrobní odvětví Unie skutečně vymezeno jen předběžně. Pro předběžné stanovení celkové výroby Unie v období šetření, které je stanoveno v 19. bodě odůvodnění níže, byly použity veškeré dostupné informace o výrobcích v Unii, včetně informací obsažených v podnětu a údajů shromážděných od výrobců v Unii a jiných stran před zahájením šetření.
iii)
Pro zařazení do vzorku byli vzati v úvahu všichni výrobci v Unii, kteří odpověděli na otázky týkající se podpory pro zahájení šetření, bez ohledu na to, zda šetření podpořili, vyslovili se proti němu nebo nevyjádřili žádné stanovisko; proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
iv)
Otázka dvojího/trojího započítávání byla při výběru prozatímního vzorku zvážena. Bylo zřejmé, že vyloučením výroby a prodeje destiček a článků vyráběných vertikálně integrovanými výrobci v Unii by nebyla vzata v úvahu část výroby destiček a článků prodávaných na volném trhu. Proto byl učiněn závěr, že vyloučení prodejů destiček a článků z celkového objemu výroby by nezbytně nevedlo k reprezentativnějšímu vzorku. Ostatně reprezentativnost vzorku byla zajištěna nejen na základě objemu výroby, ale i na základě zeměpisného rozmístění a vyváženého zastoupení vertikálně integrovaných a neintegrovaných výrobců. Relativní reprezentativnost objemu výroby byla vypočítána na úrovni každého typu obdobného výrobku. Na základě toho se mělo za to, že metoda výběru prozatímního vzorku byla přiměřená, a vzorek je proto považován za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie vyrábějící výrobek, který je předmětem šetření. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
v)
Pokud jde o spolehlivost údajů, byl vzorek vybrán na základě informací dostupných v době výběru vzorku, jak stanoví čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Pokud jde o spolehlivost údajů použitých na podporu zahájení šetření, při šetření se neprokázalo, že by údaje shromážděné před zahájením vykazovaly značné nedostatky. Proto lze důvodně předpokládat, že základ, z něhož vycházel výběr předběžného vzorku, byl dostatečně spolehlivý. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
vi)
Pokud jde o seznam přibližně 150 dalších výrobců v Unii, je nutno poznamenat, že tato informace byla předložena dávno po vypršení lhůty stanovené pro zúčastněné strany, aby se vyjádřily k výběru prozatímního vzorku, a pro výrobce v Unii, aby se přihlásili a požádali o zařazení do vzorku. Mimoto přibližně 30 výrobců v Unii obsažených v tomto seznamu bylo ve skutečnosti v době výběru vzorku Komisi známo. Při výběru vzorku byli zvažováni všichni výrobci v Unii, kteří se po zveřejnění oznámení o zahájení šetření přihlásili. Vzhledem k tomu nebyla reprezentativnost vzorku ovlivněna. Proto bylo toto tvrzení zamítnuto.
(10)
Po obdržení připomínek bylo složení vzorku přezkoumáno, neboť existovaly náznaky, že jedna z vybraných společností by nebyla schopna plně spolupracovat. V zájmu zachování míry reprezentativnosti vzorku byl vybrán další výrobce v Unii. Tento revidovaný vzorek tedy tvořilo deset společností vybraných na základě největšího reprezentativního objemu na každé úrovni výroby, s přihlédnutím k objemu prodejů na trhu EU a k zeměpisné poloze, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřené přezkoumán. V důsledku toho revidovaný vzorek výrobců v Unii představoval, vyjádřeno procentním podílem na celkové výrobě Unie, u modulů mezi 18 % a 21 %, u článků mezi 17 % a 24 % a u destiček mezi 28 % a 35 % a zahrnoval výrobce vertikálně integrované i neintegrované. Přesné podíly nemohly být uvedeny vzhledem k tomu, že přesný podíl by umožnil vypočítat objem výroby dalšího výrobce v Unii uvedeného výše, a mohla by tak být zjištěna jeho totožnost.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(11)
S ohledem na potenciálně velký počet dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 17 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření, které je stanoveno v 19. bodě odůvodnění níže.
(12)
Z přibližně 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, uvedených žadatelem a kontaktovaných Komisí zaslalo odpovědi na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, 36 stran, z toho 35 odpovědí se týkalo modulů, pouze jedna odpověď se týkala článků, a ohledně destiček nepřišla žádná odpověď. Vzorek byl vybrán v souladu s článkem 17 základního nařízení tak, aby pokrýval co největší reprezentativní objem dovozu, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Na základě toho vybrala Komise vzorek složený ze tří dovozců modulů, kteří nejsou ve spojení, a jednoho dovozce článků, který není ve spojení. V návaznosti na obdržené připomínky se Komise rozhodla do vzorku zařadit ještě jednoho dovozce modulů, který není ve spojení. Tato společnost se sama přihlásila a tvrdila, že úroveň její činnosti ji opravňuje k tomu, aby byla zařazena do vzorku. Proto byly znovu přezkoumány údaje, které dříve předložila, a ukázalo se, že došlo k administrativní chybě, pokud jde o objem dovozu oznámený dotčeným dovozcem. Na základě těchto skutečností byla dotčená společnost zařazena do vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení. Kromě toho dvě společnosti, které byly původně do vzorku vybrány, neodpověděly na dotazník, a byly proto pokládány za nespolupracující v šetření a ze vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, byly vyřazeny. Vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, tedy tvořili dva dovozci modulů a jeden dovozce článků, představující přibližně 2 %-5 % celkového dovozu z dotčené země. Po obdržení odpovědí na dotazník však vyšlo najevo, že hlavní činností dvou ze tří těchto dovozců jsou ve skutečnosti solární zařízení, a nikoliv obchodování s dotčenými výrobky. Šetření ukázalo, že většina dovozu dotčeného výrobku je na trh Unie uváděna prostřednictvím společností, které jsou ve spojení s vyvážejícími výrobci v ČLR, nebo prostřednictvím montážních organizací nebo navrhovatelů projektů. Za těchto okolností byl vzorek prozatímně považován za reprezentativní. Komise však bude během dalšího šetření kontaktovat další spolupracující dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby ověřila, zda splňují kritéria kladená na dovozce, a zjistila, zda je velikost vzorku možné zvětšit.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(13)
S ohledem na zjevně velký počet vyvážejících výrobců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 17 základního nařízení pro stanovení dumpingu předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření, které je stanoveno v 19. bodě odůvodnění níže. Proběhly rovněž konzultace s orgány dotčené země.
(14)
V souvislosti s výběrem vzorku se přihlásilo ne méně než 135 vyvážejících čínských výrobců (často skupiny sestávající z několika společností). Tyto spolupracující společnosti představují 80 % celkové hodnoty čínského vývozu. Vybraný vzorek složený ze sedmi skupin společností tvoří tři spolupracující vývozci s největším objemem vývozu modulů, dva spolupracující vývozci s největším objemem vývozu článků a dva spolupracující vývozci s největším objemem vývozu destiček.
d) Odpovědi na dotazník a ověřování
(15)
Komise rozeslala dotazníky všem čínským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a hospodářským subjektům na počátku výrobního řetězce i navazujícím hospodářským subjektům a jejich sdružením, jež se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Komise kontaktovala také jedno reprezentativní sdružení spotřebitelů.
(16)
Odpovědi na dotazník zaslali všichni čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku, všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku, tři dovozci do Unie, kteří nejsou ve spojení, a 21 hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie a tři jejich sdružení.
(17)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro účely předběžného stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto (skupin) společností:
a)
výrobci v Unii
-
inspekce na místě se uskutečnily v prostorách deseti výrobců v Unii zařazených do vzorku
b)
vyvážející výrobci v ČLR
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, ČLR
-
Delsolar (Wujiang) Co Ltd, ČLR
-
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co Ltd, ČLR
-
JingAo Group, ČLR
-
Jinzhou Yangguang Energy, ČLR
-
Wuxi Suntech Power Co Ltd, ČLR
-
Yingli Green Energy Holding Company, ČLR
c)
dovozci ve spojení v Unii
-
Yingli Green Energy Greece Sales GmbH, Mnichov, Německo
-
LDK Solar Italia S.r.l., San Zenone degli Ezzelini (TV), Itálie
-
Delta Energy Systems S.r.l., Řím, Itálie
-
Sunways AG, Konstanz, Německo
-
JA Solar GmbH, Mnichov, Německo
d)
obchodníci/dovozci ve spojení mimo Unii
-
Delsolar Co Ltd, Zhunan City, Tchaj-wan
-
JA Solar Hong Kong Ltd, Zvláštní administrativní oblast ČLR Hongkong
-
Wealthy Rise International Ltd, Zvláštní administrativní oblast ČLR Hongkong
-
Suntech Power International Ltd, Schaffhausen, Švýcarsko
-
Trina Solar (Schweiz) AG, Wallisellen, Švýcarsko
e)
dovozce v Unii, který není ve spojení
-
IBC AG, Bad Staffelstein, Německo
f)
hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Německo
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Německo
g)
hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Německo
-
ValSolar SL, Badajoz, Španělsko
h)
sdružení
-
EPIA, Brusel, Belgie
(18)
S ohledem na potřebu stanovit běžnou hodnotu pro vyvážející výrobce v ČLR v případě, že jim nebude přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, proběhla inspekce na místě s cílem stanovit běžnou hodnotu na základě údajů ze srovnatelné země, Indie, a to v prostorách těchto společností:
-
EMMVEE Photovoltaic Power Private Limited, Bengaluru, Indie
-
Tata Power Solar Systems Limited, Bengaluru, Indie
4. Období šetření a posuzované období
(19)
Šetření o dumpingu a újmě se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(20)
Dotčeným výrobkem jsou krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z Čínské lidové republiky. Tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (dále jen „dotčený výrobek“).
(21)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
(22)
Fotovoltaické moduly, články a destičky přeměňují sluneční záření na elektřinu. K přeměně dochází v článcích, které pohlcují světlo a přeměňují ho pomocí krystalického křemíku na elektrický proud.
(23)
Prvním krokem výrobního procesu je výroba destiček. Vyrábějí se z krystalického křemíku a jsou klíčovým komponentem pro výrobu článků.
(24)
Krystalický křemík se nejprve musí roztavit, čímž vznikají ingoty krystalického křemíku, které jsou rozřezávány na destičky. Destičky jsou podrobeny technologicky náročnému postupu zpracování polovodičů, jehož výsledkem jsou funkční solární články. Články jsou druhým krokem výrobního procesu. Mají přechod mezi kladně a záporně dotovanou vrstvou, který slouží ke sběru a odvádění článkem vyráběné elektřiny.
(25)
Třetím krokem výrobního procesu jsou moduly. Při montáži modulů se články pomocí plochých drátů nebo kovových pásek spájejí dohromady a vzniká řetězec článků. Tyto články jsou laminovány mezi jednotlivé vrstvy. Navrchu je většinou používáno sklo a vespod polymerová krycí vrstva. Rámy jsou obvykle zhotoveny tak, aby umožňovaly montáž v terénu (např. na střechách). Modul může, ale nemusí mít invertor.
2. Obdobný výrobek
(26)
Šetření ukázalo, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii, která posloužila jako srovnatelná země za účelem stanovení běžné hodnoty, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a stejné základní konečné použití. Proto se tyto výrobky prozatímně považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. Tvrzení týkající se definice výrobku
i) Fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití
(27)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že šetření se nemůže týkat tří výrobků s různými fyzikálními, chemickými a technickými vlastnostmi, a že moduly, články a destičky by proto měly být podrobeny třem samostatným šetřením. Dále tvrdily, že není jasné, zda se šetření týká jediného výrobku nebo tří samostatných výrobků, a že proto nemají plnou možnost hájit své zájmy. Bylo rovněž požadováno alternativně vyloučit ze šetření destičky, pokud by nebyly vyloučeny monokrystalické destičky (viz 42. až 44. bod odůvodnění níže).
(28)
Navazující výroba destiček, článků a modulů je jediný výrobní proces s různými výrobními kroky. Moduly, články a destičky společně určují vlastnosti hotového výrobků (tj. modulů). Šetření ukázalo, že přímým a výlučným cílem výroby destiček a článků je výroba modulů; moduly, články a destičky mají stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti (které určují použité suroviny) a stejné konečné použití, tj. jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem destiček a článků.
(29)
V oznámení o zahájení řízení bylo jasně vyjádřeno, že výrobek, který je předmětem šetření, představují moduly, články a destičky. Zúčastněné strany proto měly plnou možnost hájit své zájmy na základě dotčeného výrobku, tak jak byl vymezen. Na základě těchto skutečností byly tyto argumenty zamítnuty.
ii) Odlišná nomenklatura
(30)
Dále bylo uváděno, že moduly, články a destičky by neměly být považovány za jediný výrobek, jelikož mají různé osmimístné kódy KN, šestimístné položky, čtyřmístná čísla HS a dvoumístné úrovně kapitol a vyskytují se také v různých oddílech nomenklatury HS. Pro účely stanovení definice výrobku v rámci antidumpingového šetření, které vychází z fyzikálních vlastností dotčeného výrobku, je toto tvrzení irelevantní.
iii) Přidaná hodnota článků
(31)
Některé strany tvrdily, že největší část hodnoty modulu tvoří přidaná hodnota v procesu přeměny článků, a že články musí být tudíž považovány za samostatný výrobek.
(32)
Ze šetření vyplynulo, že výroba článků je technologicky nejnáročnější částí výrobního procesu. Ukázalo se však i to, že uvedené tři výrobní kroky spolu navzájem souvisejí a že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu, ale je rozprostřena v celém výrobním procesu. Na základě těchto skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
iv) Samostatné velkoobchodní trhy
(33)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že moduly, články a destičky mají samostatné velkoobchodní trhy, a že by proto měly být považovány za různé výrobky, čemuž by nasvědčovala i skutečnost, že u velkého počtu výrobců se nejedná o výrobce vertikálně integrované.
(34)
Moduly, články a destičky nelze považovat za samostatné výrobky, jejichž ceny kolísají výlučně v závislosti na tržních faktorech. Ve skutečnosti jsou jejich ceny navzájem úzce provázány a jsou ovlivňovány cenou polykrystalického křemíku. Dotčený výrobek, jak bylo vysvětleno ve 23. až 25. bodě odůvodnění výše, se rovněž vyrábí v rámci jediného výrobního procesu s různými kroky. Skutečnost, že někteří výrobci nejsou vertikálně integrovaní, je pouze výsledkem podnikatelského rozhodnutí a je určována ekonomickými měřítky a nic na tomto závěru nemění. Na základě těchto skutečností musel být tento argument zamítnut.
v) Konečné použití a vzájemná zaměnitelnost
(35)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že k modulům, článkům a destičkám musí být přistupováno jako k různým výrobkům vzhledem k tomu, že mají různé konečné použití a nejsou vzájemně zaměnitelné.
(36)
Jak bylo již zmíněno výše, šetření ukázalo, že navazující výrobní proces destiček, článků a modulů je jediný výrobní proces, a otázku vzájemné zaměnitelnosti mezi různými kroky jediného výrobního procesu nelze uplatnit. Moduly, články a destičky mají mimoto stejné konečné použití, přeměňovat sluneční světlo na elektřinu, a nemohou být používány jiným způsobem.
vi) Distribuční kanály
(37)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že moduly, články a destičky nemají stejné distribuční kanály, a že je proto nelze považovat za jediný výrobek. Šetření ukázalo, že moduly, články a destičky mohou být distribuovány různými nebo obdobnými distribučními kanály. Hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 27. až 29. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že různé distribuční kanály proto nejsou považovány za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
vii) Vnímání spotřebiteli
(38)
Bylo uváděno, že moduly, články a destičky se podstatně liší z hlediska jejich vnímání spotřebiteli, a že by proto neměly být považovány za jediný výrobek.
(39)
Jak bylo rovněž uvedeno výše, hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 27. až 29. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že různé vnímání spotřebiteli proto není považováno za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
viii) Produkty z tenkého filmu
(40)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že do definice dotčeného výrobku by měly být zahrnuty i produkty z tenkého fotovoltaického filmu, přičemž argumentovala tím, že mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a stejné základní konečné použití.
(41)
Produkty z tenkého fotovoltaického filmu jsou z definice výrobku výslovně vyloučeny, viz 21. bod odůvodnění výše. Produkty z tenkého fotovoltaického filmu mají totiž v porovnání s dotčeným produktem odlišné fyzikální, chemické a technické vlastnosti. Jsou vyráběny odlišným výrobním procesem a nejsou vyráběny z krystalického křemíku, který je hlavní surovinou pro výrobu modulů, článků a destiček. Mají nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech, a proto nejsou vhodné pro stejné druhy použití, jako jsou druhy použití dotčeného výrobku. Na základě těchto skutečností musely být tyto argumenty zamítnuty.
ix) Vyloučení monokrystalických destiček
(42)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že z definice dotčeného produktu by měly být vyloučeny monokrystalické destičky, jelikož mají odlišné fyzikální, chemické a technické vlastnosti. Tvrdila, že vykazují rozdíly v krystalické struktuře, tvaru a vzhledu. Navíc tvrdila, že v Unii se monokrystalické destičky nevyrábí.
(43)
Šetřením se zjistilo, že monokrystalické destičky jsou kvalitnější než polykrystalické, ačkoli jsou produktem podobných výrobních procesů, ve kterých se používá stejná hlavní surovina (polykrystalický křemík). Proto se dospělo k závěru, že monokrystalické a polykrystalické destičky mají stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti.
(44)
Šetření ukázalo, že jejich základní konečné použití je stejné, neboť monokrystalické i polykrystalické destičky jsou určeny výlučně k výrobě solárních článků (monokrystalických a polykrystalických článků) a následně k výrobě solárních modulů (monokrystalických a polykrystalických modulů). Mezi oběma typy destiček neexistují žádné podstatné rozdíly a jsou vzájemně zaměnitelné, oba typy mohou být použity k výrobě článků. Kromě toho pokud jde o tvrzení, že se v Unii monokrystalické destičky vůbec nevyrábí, šetření ukázalo, že v Unii jsou vyráběny jak monokrystalické, tak polykrystalické destičky. Na základě těchto skutečností musel být tento argument zamítnut.
x) Polotovary
(45)
Bylo rovněž uváděno, že destičky a články by měly být považovány za dva polotovary používané jako vstupní suroviny, zatímco moduly jsou konečné výrobky, a neměly by proto být považovány za jediný výrobek.
(46)
Jak bylo uvedeno výše, hlavním kritériem pro definici jediného výrobku jsou stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a konečné použití. S ohledem na 27. až 29. bod odůvodnění výše se dospělo k závěru, že rozdíl mezi polotovary a hotovými výrobky proto není považován za určující prvek. Tento argument je proto třeba zamítnout.
xi) Solární nabíječky
(47)
Jedna zúčastněná strana požadovala vyloučit solární panely určené výlučně k nabití 12 V baterií na základě toho, že mají odlišné konečné použití než moduly pro zapojení do elektrické sítě, neboť vyrábějí elektrický proud o mnohem nižším napětí, a proto se nehodí pro zapojení do elektrické sítě.
(48)
V souladu s oznámením o zahájení řízení jsou ze šetřeného výrobku vyloučeny přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií. Moduly skládající se z více než šesti článků určené pouze k nabití baterií mají stejné základní vlastnosti a stejný výkon jako moduly pro připojení do elektrické sítě. Je v nich použit obvod s napětím naprázdno, který má nižší napětí než obvod používaný v modulech pro připojení k síti. I přes tento rozdíl z šetření vyplynulo, že tento typ modulů lze připojit k elektrické síti. Nižší napětí může být snadno kompenzováno zvětšením rozměru článků a/nebo zvýšením počtu článků. Proto moduly určené k nabíjení baterií a skládající se z více než šesti článků spadají do definice dotčeného výrobku.
xii) Závěr
(49)
Na základě výše uvedeného byl prozatímně učiněn závěr, že krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typu užívaného v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech, jak byly popsány výše, představují jediný výrobek. Komise však bude dál zkoumat otázku, zda moduly, články a destičky představují jediný výrobek, anebo dva nebo tři samostatné výrobky. S ohledem na tento prozatímní závěr učiněný v této fázi Komisí proto Komise vyzývá všechny zúčastněné strany, aby se k této otázce vyjádřily. V každém případě, i kdyby se nakonec zjistilo, že se jedná o dva nebo tři různé výrobky, bude se stávající šetření týkat všech těchto různých výrobků, a konečná opatření by mohla být uložena pro moduly, články a destičky nezávisle na tom, zda představují jeden či více výrobků.
C. DUMPING
1. Čínská lidová republika
1.1 Zacházení jako v tržním hospodářství
(50)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se běžná hodnota v rámci antidumpingových šetření dovozu pocházejícího z ČLR určuje v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 u těch výrobců, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(51)
Zmíněná kritéria jsou ve stručné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
1.
obchodní rozhodnutí reagují na tržní podmínky bez výrazných státních zásahů; náklady se zakládají na tržní hodnotě;
2.
společnosti vedou jednoznačné a jasné účetnictví ověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané pro všechny účely;
3.
nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství;
4.
právní úprava úpadku a vlastnictví zaručuje právní jistotu a stabilitu;
5.
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů.
(52)
V tomto šetření všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku požádali o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a ve stanovených lhůtách zaslali vyplněný formulář žádosti o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství.
(53)
Komise si vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a všechny informace uvedené v žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství ověřila v prostorách dotčených společností.
(54)
Ověřením bylo zjištěno, že žádný ze sedmi vyvážejících výrobců (skupin společností), kteří požádali o zacházení jako v tržním hospodářství, nesplňuje kritéria pro přiznání zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(55)
Všech sedm skupin společností využívalo výhod režimu (režimů) preferenčního daňového zacházení a grantů a následně neprokázaly, že u nich nedochází ke zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství, a nesplnily tak požadavky kritéria 3 pro posuzování zacházení jako v tržním hospodářství.
(56)
Šest skupin společností neprokázalo, že jejich účetnictví je ověřeno nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a nesplnily tak požadavky kritéria 2 pro posuzování zacházení jako v tržním hospodářství.
(57)
Jedna skupina společností neprokázala, že všechny její společnosti podléhají právním předpisům o úpadku, a nesplnila tak požadavky kritéria 4 pro posuzování zacházení jako v tržním hospodářství.
(58)
Tři skupiny společností navíc nebyly schopny prokázat, že nepodléhají výrazným státním zásahům, a nesplnily tak požadavky kritéria 1 pro posuzování zacházení jako v tržním hospodářství.
(59)
Po zveřejnění zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství zaslaly všechny společnosti zařazené do vzorku své připomínky.
(60)
Dvě skupiny společností vznesly procesní připomínku a tvrdily, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření proto mělo být neprodleně zastaveno. Na podporu svého tvrzení se dovolávaly rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann (4) a Aokang (5) týkajících se obuvi.
(61)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang se nehodí pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v daném šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(62)
Právní věci Brosmann a Aokang dále nejsou relevantní pro posuzování legality daného šetření proto, že základní nařízení bylo mezitím změněno. Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství pouze u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření. Ustanovení tohoto pozměněného článku se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(63)
V každém případě je nutno potvrdit výklad ustálené judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí zacházení jako v tržním hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta.
(64)
Hlavní obdržené podstatné připomínky se týkaly režimu preferenčního daňového zacházení a grantů. Vývozci nenapadali zjištěná fakta, ale zpochybňovali jejich význam pro splnění kritéria 3 pro posuzování zacházení jako v tržním hospodářství. Argumentovali především tím, že výhody poskytované státem se významnou měrou neprojevují v jejich obratu.
(65)
V této souvislosti se podotýká, že systém daně z příjmu, který zvýhodňuje určité společnosti, jež vláda považuje za strategické, zjevně není systémem tržního hospodářství. Takový systém je stále silně ovlivněn státním plánováním. Podotýká se rovněž, že zkreslení způsobená snižováním daně z příjmu jsou podstatná, neboť zcela mění výši zisků před zdaněním, jichž společnost musí dosáhnout, aby byla přitažlivá pro investory. Tato zkreslení jsou také stálá a absolutní výše výhody získaná v období šetření je, vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění, pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Posouzení podstatnosti musí být spíše založeno na celkovém dopadu tohoto opatření na finanční a hospodářskou situaci společnosti.
(66)
Pokud jde o kritérium 2, tři skupiny společností tvrdily, že příslušná pravidla mezinárodních účetních standardů splňují, neboť jejich konsolidovaná účetní závěrka v USA je plně v souladu s těmito standardy. Některé společnosti rovněž tvrdily, že obecně vzato je jejich účetnictví v souladu s čínskými účetními standardy, jež považují za rovnocenné mezinárodním standardům. Daná otázka však nespočívá v tom, zda čínské účetní standardy odpovídají mezinárodním účetním standardům. Daná otázka spočívá v tom, zda je toto účetnictví v souladu s platnými účetními standardy, či nikoliv. Tyto připomínky se zejména nezabývaly skutečností, že pokud jde o finanční výkazy jednotlivých dotčených čínských společností, bylo zjištěno, že řada mezinárodních účetních standardů (a odpovídající čínský ekvivalent), včetně zejména odpisů a uvedení transakcí stran ve spojení, je porušována.
(67)
Pokud jde o kritérium 1, s ohledem na obdržené připomínky stran a na rozsudek v právní věci C-337/09 P (6) bylo konstatováno, že toto kritérium splňují všechny společnosti. Celkové rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství týkající se všech vývozců zařazených do vzorku však zůstává nezměněno, neboť stále nesplňují požadavky kritérií 2 a 3.
(68)
Pokud jde o kritérium 4, skupina společností uvedená v 57. bodě odůvodnění byla schopna prokázat, že vůči hlavní společnosti této čínské skupiny bylo mezitím zahájeno řízení o úpadku. Byl proto učiněn závěr, že tato skupina společností uvedené kritérium splňuje. Avšak celkové rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství týkající se této skupiny společností zůstává nezměněno, neboť nesplňují požadavky kritérií 2 a 3.
(69)
Ve výsledku tedy nebylo zjištěno, že by kritéria 2 a/nebo 3 zacházení jako v tržním hospodářství splňoval kterýkoli z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Zacházení jako v tržním hospodářství proto nemůže být uděleno žádné z těchto společností.
1.2 Individuální zjišťování
(70)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osmnáct spolupracujících vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku.
(71)
S ohledem na velký počet obdržených žádostí Komise došla k prozatímnímu závěru, že individuální zjišťování by představovalo nadměrnou zátěž a bránilo by dokončení šetření v rozumné době. Proto bylo prozatím rozhodnuto, že žádné žádosti o individuální zjišťování nebudou přijaty.
1.3 Srovnatelná země
(72)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musí být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, stanovena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím (dále jen „srovnatelná země“).
(73)
V oznámení o zahájení řízení uvedla Komise záměr použít pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR jako vhodnou srovnatelnou zemi USA a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(74)
Někteří vývozci a dovozci k této volbě srovnatelné země vyjádřili připomínky a tvrdili, že USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí, zejména vzhledem k tomu, že trh USA je po část období šetření před čínským dovozem chráněn antidumpingovými a antisubvenčními opatřeními.
(75)
Zúčastněné strany navrhly jako vhodnější srovnatelné země Tchaj-wan, Indii a Jižní Koreu. Na základě těchto připomínek bylo rozhodnuto analýzu pro určení vhodné srovnatelné země rozšířit. V důsledku toho byli osloveni všichni významní výrobci solárních panelů. Celkově bylo kontaktováno 34 společností v Indii, devět společností v Japonsku, 15 společností v Malajsii, dvě společnosti v Mexiku, 34 společností v Koreji, devět společností v Singapuru, 43 společností na Tchaj-wanu a 21 společností v USA.
(76)
Odpovědi zaslaly dvě společnosti z Indie, dvě z Tchaj-wanu a dvě z USA. Vzhledem k tomu, že společnosti z Tchaj-wanu vyráběly téměř výlučně fotovoltaické články, zatímco čínský vývoz je převážně ve formě modulů, a USA byly s ohledem na obdržené připomínky považovány za nevhodné, bylo prozatímně rozhodnuto použít jako srovnatelnou zemi Indii. Je třeba poznamenat, že Komise se může k této otázce znovu vrátit, jestliže z dalšího šetření vyplyne, že moduly, články a destičky představují dva nebo tři různé výrobky. Zejména vzhledem tomu, že Indie destičky nevyrábí, možná bude muset být pro oblast destiček vybrána jiná srovnatelná země.
(77)
Jeden indický výrobce poskytl neúplnou odpověď. Informace poskytnuté touto společností proto pro stanovení běžné hodnoty nemohly být použity. Informace uvedené zmíněnou společností by však po ověření mohly být využity k potvrzení toho, že informace uvedené plně spolupracujícím výrobcem ze srovnatelné země jsou pro indický trh skutečně reprezentativní.
1.4 Běžná hodnota
(78)
Vzhledem k tomu, že žádnému z čínských vývozců nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství, byla běžná hodnota stanovena podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení na základě porovnání se srovnatelnou třetí zemí s tržním hospodářstvím, v tomto případě Indií.
(79)
Nejprve byly určeny typy výrobku prodávané výrobcem ze srovnatelné země na domácím trhu, které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie.
(80)
Komise následně ve vztahu k výrobci ze srovnatelné země přezkoumala, zda je možné domácí prodej každého typu obdobného výrobku prodávaného na domácím trhu považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku. Toto ověření proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje každého typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu v období šetření.
(81)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu odpovídající vypočteným výrobním nákladům nebo vyšší představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a pokud se vážená průměrná prodejní cena tohoto typu rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu. Tato cena byla vypočítána jako vážený průměr cen veškerých tuzemských prodejů daného typu uskutečněných během období šetření.
(82)
Jestliže objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně z celkového objemu prodeje tohoto typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu vypočtené jako vážený průměr ceny pouze ziskového prodeje daného typu.
(83)
Pokud byly všechny typy výrobku prodávány se ztrátou, mělo se za to, že nebyly prodány v běžném obchodním styku.
(84)
Pro prodej těch typů výrobku, který se neuskutečnil v běžném obchodním styku, i u typů výrobku, které nebyly prodány na domácím trhu, bylo třeba běžnou hodnotu vypočítat.
(85)
Za účelem početního zjištění běžné hodnoty byly k vlastním průměrným výrobním nákladům v průběhu období šetření připočteny vynaložené prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk dosažený v období šetření jediným spolupracujícím výrobcem ze srovnatelné země při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku. V případě potřeby byly výrobní náklady a prodejní, správní a režijní náklady před posouzením běžného obchodního styku a při početním zjištění běžné hodnoty upraveny.
(86)
U solárních destiček nemohla být metodou popsanou v 79. až 85. bodě odůvodnění výše běžná hodnota stanovena, neboť žádný ze spolupracujících indických výrobců solární destičky nevyrábí. Bylo ověřováno, zda by bylo možné běžnou hodnotu stanovit na základě velmi podobného výrobku, s případnými nezbytnými úpravami s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech. V případě solárních destiček by nejvíce podobným výrobkem byl solární článek. Než se však z destiček stanou články, musí projít podstatným zpracováním. Použití této metody by si kromě toho vyžádalo podstatné úpravy, které není možné spolehlivě kvantifikovat. Běžnou hodnotu článku proto nelze použít jako základ pro výpočet běžné hodnoty destičky. Alternativně bylo uvažováno použít ceny destiček prodávaných výrobci ze zemí s tržním hospodářstvím na indickém trhu, neboť tyto ceny jsou reprezentativní pro tržní podmínky převládající na trhu destiček v Indii. Jelikož největším dodavatelem destiček ze zemí s tržním hospodářstvím výrobcům ve srovnatelné zemi je Jižní Korea, byla běžná hodnota stanovena na základě cen jihokorejských destiček na indickém trhu.
1.5 Vývozní cena
(87)
Vyvážející výrobci uskutečňovali prodej na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení se sídlem v Unii.
(88)
Pokud se vývoz do Unie uskutečnil přímo nezávislým odběratelům v Unii, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě cen, které byly skutečně zaplaceny za dotčený výrobek, nebo cen, které je třeba zaplatit.
(89)
Pokud se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím společností ve spojení se sídlem v Unii, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení stanoveny na základě cen, za něž byl dovezený výrobek poprvé těmito společnostmi ve spojení znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. Výpočet byl upraven o veškeré náklady vzniklé za období mezi dovozem a novým prodejem včetně prodejních, správních a režijních nákladů a o zisk. Pokud jde o ziskové rozpětí, byl použit zisk, kterého dosáhl spolupracující dovozce dotčeného výrobku, který není ve spojení, neboť skutečný zisk dovozce ve spojení nebyl kvůli vztahu mezi vyvážejícím výrobcem a dovozcem ve spojení považován za spolehlivý.
1.6 Srovnání
(90)
Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou bylo provedeno na základě ceny ze závodu.
(91)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité individuální úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(92)
Příslušné úpravy týkající se fyzikálních vlastností, nepřímých daní, dopravy, pojištění, nakládky, manipulačních a vedlejších nákladů, balení, provizí, úvěrových a bankovních poplatků byly provedeny ve všech případech, kdy byly považovány za přiměřené, přesné a podložené ověřenými podklady.
1.7 Dumpingová rozpětí
(93)
U společností zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku stanovená pro srovnatelnou zemi srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(94)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno jako vážený průměr rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(95)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR, byla dumpingová rozpětí stanovena na základě dostupných skutečností v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie s celkovým objemem čínského dovozu do Unie.
(96)
Vzhledem k tomu, že spolupráce se prokázala u více než 80 % celkového čínského vývozu do Unie, lze její míru považovat za vysokou. Jelikož nebyl žádný důvod se domnívat, že by se některý vyvážející výrobce spolupráce neúčastnil, bylo zbývající dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni společnosti zařazené do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím. Vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné indicie, které by nasvědčovaly, že se dumping společností, které nespolupracovaly, pohybuje na nižší úrovni, a rovněž tak v zájmu zajištění účinnosti jakýchkoli opatření, bylo takové stanovení rozpětí považováno za odpovídající
(97)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
93,3 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
112,6 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
88,4 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
99,0 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
48,1 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
96,2 %
Jiné spolupracující společnosti (Příloha I)
88,5 %
Všechny ostatní společnosti
112,6 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(98)
Obdobný výrobek vyrábělo přibližně 220 výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení, a jsou dále souhrnně označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(99)
Jelikož úplné veřejné informace o výrobě nebyly dostupné, byly ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření použity veškeré dostupné informace týkající se dotčeného výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, makroekonomických údajů poskytnutých službou Europressedienst, nezávislou konzultační společností (dále jen „konzultant“) a ověřených odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Vzhledem k tomu, že moduly, články a destičky jsou do Unie dováženy pod položkami zahrnujícími i další výrobky, jež netvoří předmět tohoto šetření, nebylo možné k určení objemu a hodnoty dovozu využít údaje Eurostatu. Údaje o objemu dovozu a hodnotách vycházely z dat poskytnutých konzultantem. Pokud to bylo možné, byly údaje poskytnuté konzultantem porovnány s veřejnými zdroji a s ověřenými odpověďmi na dotazník.
(100)
Na tomto základě byla celková výroba v Unii v období šetření odhadnuta na přibližně 4 GW u modulů, 2 GW u článků a 2 GW u destiček.
(101)
Jak bylo uvedeno v 10. bodě odůvodnění, bylo do vzorku vybráno deset výrobců v Unii představujících 18 %-21 % celkové výroby modulů v Unii, 17 %-24 % celkové výroby článků v Unii a 28 %-35 % celkové výroby destiček v Unii.
2. Určení příslušného trhu Unie
(102)
Část výrobního odvětví Unie je vertikálně integrována a podstatná část jeho výroby, zejména výroba článků a destiček, byla určena k využití pro vlastní spotřebu.
(103)
Pro stanovení toho, zda výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma, a za účelem stanovení spotřeby a dalších ekonomických ukazatelů se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie (dále jen „využití pro vlastní spotřebu“).
(104)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s obdobným výrobkem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(105)
Bylo zjištěno, že následující ekonomické ukazatele týkající se výrobního odvětví Unie by měly být zkoumány s ohledem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie (včetně využití pro vlastní spotřebu výrobního odvětví): spotřeba, objem prodeje, výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, růst, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál a rozsah dumpingových rozpětí. Šetření totiž ukázalo, že tyto ukazatele by bylo oprávněné zkoumat s ohledem na veškerou činnost, neboť výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z dotyčné země. Závislý trh a volný trh jsou dále společně označovány jako „celkový trh“.
(106)
Pokud jde o ziskovost, analýza se zaměřila na volný trh, neboť bylo zjištěno, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážejí tržní ceny a mají dopad na tento ukazatel.
3. Spotřeba v Unii
(107)
Spotřeba v Unii sestávala z celkového objemu dovozu dotčeného výrobku a objemu celkového prodeje obdobného výrobku v Unii včetně výrobků určených k využití pro vlastní spotřebu. Úplné údaje o celkovém prodeji výrobního odvětví Unie na trhu Unie nebyly dostupné. Dovoz do Unie byl navíc evidován pod položkami zahrnujícími i další výrobky, jež nejsou předmětem tohoto šetření. Z těchto důvodů nebylo možné k určení objemu dovozu a jeho hodnoty využít údajů Eurostatu. Při stanovení spotřeby v Unii se proto vycházelo z údajů poskytnutých konzultantem zmíněným v 99. bodu odůvodnění, které byly porovnány s veřejnými zdroji, jako jsou průzkumy trhu a veřejně dostupné studie, a s ověřenými odpověďmi na dotazník.
(108)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1-a
Spotřeba modulů v Unii (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Celkový trh
5 465
12 198
19 878
17 538
Index (2009 = 100)
100
223
364
321
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 1-b
Spotřeba článků v Unii (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Celkový trh
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009 = 100)
100
154
200
187
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 1-c
Spotřeba destiček v Unii (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Celkový trh
1 683
2 376
2 723
2 163
Index (2009 = 100)
100
141
162
129
Zdroj:
Europressedienst.
(109)
V posuzovaném období mezi rokem 2009 a obdobím šetření se celková spotřeba zvýšila u modulů o 221 %, článků o 87 % a destiček o 29 %, avšak v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Celkově spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, v Unii oproti úrovni roku 2009 podstatně vzrostla.
4. Dovoz z dotčené země
4.1 Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(110)
Dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 2-a
Dovoz modulů z ČLR (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu z ČLR
3 425
8 606
15 810
13 986
Index (2009 = 100)
100
251
462
408
Podíl na celkovém trhu
63 %
71 %
80 %
80 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 2-b
Dovoz článků z ČLR (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu z ČLR
175
530
970
1 019
Index (2009 = 100)
100
303
554
582
Podíl na celkovém trhu
8 %
16 %
22 %
25 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 2-c
Dovoz destiček z ČLR (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu z ČLR
95
523
880
711
Index (2009 = 100)
100
551
926
748
Podíl na celkovém trhu
6 %
22 %
32 %
33 %
Zdroj:
Europressedienst.
(111)
V posuzovaném období se objem dovozu z dotčené země do Unie značně zvýšil, u modulů o 308 %, článků o 482 % a destiček o 648 %. To vedlo k podstatnému růstu podílu dovozu z dotčené země do Unie na trhu. Konkrétněji, podíl dovozu z dotčené země na trhu se zvýšil u modulů ze 63 % na 80 %, u článků z 8 % na 25 % a u destiček ze 6 % na 33 %. Celkově se dovoz dotčeného výrobku z ČLR mezi rokem 2009 a obdobím šetření objemově i z hlediska podílu na trhu značně zvýšil.
(112)
Je třeba podotknout, že růst dovozu z dotčené země byl mnohem vyšší než růst spotřeby dotčeného výrobku v Unii. Vyvážející výrobci tudíž mohli těžit z rostoucí spotřeby v Unii a jejich pozice trhu v důsledku většího podílu na trhu zesílila.
4.2 Ceny dovozu a cenové podbízení
(113)
Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 3-a
Dovozní cena modulů z ČLR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
OŠ
Dovozní ceny
2 100
1 660
1 350
764
Index (2009 = 100)
100
79
64
36
Zdroj:
Europressedienst a ověřené odpovědi na dotazník v rámci vzorku
Tabulka 3-b
Dovozní cena článků z ČLR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
OŠ
Dovozní ceny
890
650
620
516
Index (2009 = 100)
100
73
70
58
Zdroj:
Europressedienst a ověřené odpovědi na dotazník
Tabulka 3-c
Dovozní cena destiček z ČLR (v EUR/kW)
2009
2010
2011
OŠ
Dovozní ceny
550
400
400
333
Index (2009 = 100)
100
73
73
60
Zdroj:
Europressedienst a ověřené odpovědi na dotazník
(114)
Průměrná dovozní cena modulů, článků a destiček z ČLR se za posuzované období výrazně snížila. U modulů průměrná dovozní cena poklesla o 64 %, z 2 100 EUR/kW v roce 2009 na 764 EUR/kW v období šetření. Podobně i průměrná dovozní cena článků z ČLR poklesla o 42 %, z 890 EUR/kW na 516 EUR/kW. Průměrná dovozní cena destiček se v posuzovaném období snížila o 40 %, z 550 EUR/kW na 333 EUR/kW.
(115)
Celkově se cena dotčeného výrobku mezi rokem 2009 a obdobím šetření značně snížila.
(116)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření bylo provedeno porovnání vážených průměrných prodejních cen jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravených na úroveň cen ze závodu a odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských vyvážejících výrobců účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu, tj. náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku. Použity byly průměrné náklady po dovozu u dvou dovozců modulů zařazených do vzorku. Skutečnost, že hlavní činností těchto dvou subjektů nebyl dovoz, ale montáž modulů, nemá za následek, že by měly být tyto údaje pokládány za nereprezentativní.
(117)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle druhu u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí 17,5 %-30,7 % u modulů, 4 %-24,2 % u článků, 16,6 %-21,6 % u destiček a 11,2 %-27,5 % u dotčeného výrobku celkově.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.1 Obecně
(118)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(119)
Jak je uvedeno v 7. až 10. bodě odůvodnění výše, za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(120)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele za posuzované období analyzovala Komise na základě údajů získaných od nezávislého konzultanta zmíněného v 99. bodě odůvodnění výše, které se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě ověřených odpovědí na dotazník ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(121)
Na základě informací týkajících se všech výrobců obdobného výrobku v Unii byly za účelem tohoto šetření posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu.
(122)
Na základě informací týkajících se výrobců obdobného výrobku v Unii zařazených do vzorku byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál.
(123)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podmínky na trhu dotčeného výrobku v jednotlivých členských státech jsou různé, a že by proto analýza újmy měla být provedena odděleně na úrovni každého členského státu. Toto tvrzení nebylo doloženo. V rámci šetření navíc nebyly zjištěny žádné zvláštní okolnosti, které by opodstatňovaly k analýze podle členských států. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
5.2 Makroekonomické ukazatele
5.2.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(124)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 4-a
Moduly - výroba, výrobní kapacita a využití kapacity (MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem výroby
2 155
3 327
4 315
4 021
Index (2009 = 100)
100
154
200
187
Výrobní kapacita
4 739
6 983
9 500
9 740
Index (2009 = 100)
100
147
200
206
Využití kapacity
45 %
48 %
45 %
41 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 4-b
Články - výroba, výrobní kapacita a využití kapacity (MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem výroby
1 683
2 376
2 723
2 024
Index (2009 = 100)
100
141
162
120
Výrobní kapacita
2 324
3 264
3 498
3 231
Index (2009 = 100)
100
140
151
139
Využití kapacity
72 %
73 %
78 %
63 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 4-c
Destičky - výroba, výrobní kapacita a využití kapacity (MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem výroby
1 600
2 677
2 553
2 017
Index (2009 = 100)
100
167
160
126
Výrobní kapacita
2 600
3 410
3 945
3 636
Index (2009 = 100)
100
131
152
140
Využití kapacity
62 %
79 %
65 %
55 %
Zdroj:
Europressedienst.
(125)
Celková výroba modulů v Unii se v průběhu posuzovaného období zvýšila o 87 %. Výroba dosáhla svého vrcholu v roce 2011 a poté, v období šetření, klesala. Výroba modulů v Unii rostla mnohem pomaleji oproti růstu spotřeby, která se za stejné období více než ztrojnásobila. Vzhledem k značnému růstu spotřeby výrobci v Unii během posuzovaného období zdvojnásobili svou výrobní kapacitu pro výrobu modulů. Navzdory vyšším úrovním výroby se však míra využití kapacit v tomto výrobním odvětví Unie v průběhu období šetření snížila o čtyři procentní body a dosáhla pouze 41 %.
(126)
Výroba článků v Unii se v průběhu posuzovaného období zvýšila o 20 %. Dosáhla svého vrcholu v roce 2011 a poté, v období šetření, klesala. Výroba článků v Unii sledovala vývoj spotřeby v Unii, s pomalejším růstem až do roku 2011 a s výraznějším poklesem v období šetření. V souladu s vývojem spotřeby v Unii výrobní odvětví Unie nejprve zvýšilo svou kapacitu o 51 % do roku 2011, a poté, v období šetření, se tato kapacita snižovala. Celkově se kapacita v průběhu posuzovaného období zvýšila o 39 %. Míra využití kapacity rostla do roku 2011, kdy dosáhla svého vrcholu na úrovni 78 %, a poté, během období šetření, se o 15 procentních bodů snížila. Využití kapacity výrobního odvětví Unie pro výrobu článků se v posuzovaném období celkově snižovalo a v období šetření dosáhlo 63 %.
(127)
Výroba destiček v Unii se za posuzované období celkově zvýšila o 26 %. Výroba v Unii dosáhla svého vrcholu v roce 2010, poté v roce 2011 postupně klesala až na ještě nižší úrovně v období šetření. V reakci na zvýšenou spotřebu v Unii výrobci destiček v Unii rozšířili do roku 2011 svou výrobní kapacitu o 52 %, a poté, v období šetření, jejich kapacita klesala. Nicméně celkově za posuzované období vzrostla výrobní kapacita výrobního odvětví Unie pro výrobu destiček o 40 %. Nehledě na růst výroby míra využití kapacity výrobního odvětví Unie pro destičky do roku 2010 rostla, a po tomto období se postupně snižovala, což v posuzovaném období vedlo k celkovému poklesu o 7 procentních bodů, a v období šetření dosahovala 55 %.
(128)
Výrobní odvětví Unie tedy v reakci na zvýšenou spotřebu rozšiřovalo svou kapacitu. Úroveň výroby výrobního odvětví Unie však rostla mnohem pomalejším tempem než spotřeba, což v průběhu posuzovaného období vedlo k poklesu míry využití kapacity pro výrobu dotčeného výrobku.
5.2.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(129)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 5-a
Moduly - objem prodeje a podíl na trhu (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje na trhu Unie
1 037
1 890
2 683
2 357
Index (2009 = 100)
100
182
259
227
Podíl na trhu
19 %
15 %
13 %
13 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 5-b
Články - objem prodeje a podíl na trhu (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje na celkovém trhu
1 470
1 913
2 245
1 545
Index (2009 = 100)
100
130
153
105
Podíl na trhu
68 %
57 %
52 %
38 %
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 5-c
Destičky - objem prodeje a podíl na trhu (v MW)
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje na celkovém trhu
1 363
1 520
1 608
1 269
Index (2009 = 100)
100
112
118
93
Podíl na trhu
81 %
64 %
59 %
59 %
Zdroj:
Europressedienst.
(130)
V průběhu posuzovaného období vzrostl objem prodeje modulů o 127 %. S ohledem na zvýšení spotřeby o 221 % to však vedlo k poklesu podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 19 % v roce 2009 na 13 % v období šetření. Pokud jde o články, prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil o zanedbatelných 5 %, zatímco spotřeba vzrostla o 87 %, což mělo za následek pokles podílu na trhu ze 68 % v roce 2009 na 38 % v období šetření. Pokud jde o destičky, celkový objem prodeje poklesl o 7 % navzdory zvýšené spotřebě, což vedlo k poklesu podílu na trhu destiček z 81 % v roce 2009 na 59 % v období šetření.
(131)
V reakci na rostoucí spotřebu prodej modulů a článků výrobního odvětví Unie rostl mnohem méně než dovoz z dotčené země a prodej destiček se snížil. Výrobní odvětví Unie tak nemohlo těžit z rostoucí spotřeby. V důsledku toho se v posuzovaném období podíl na trhu u všech tří segmentů snížil.
5.2.3 Zaměstnanost a produktivita
(132)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6-a
Moduly - zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
OŠ
Počet zaměstnanců
11 779
15 792
17 505
16 419
(Index 2009 = 100)
100
134
149
139
Produktivita (kW/zaměstnanec)
183
211
247
245
(Index 2009 = 100)
100
115
135
134
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 6-b
Články - zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
OŠ
Počet zaměstnanců
5 281
5 937
5 641
4 782
(Index 2009 = 100)
100
112
107
91
Produktivita (kW/zaměstnanec)
319
400
483
423
(Index 2009 = 100)
100
126
151
133
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 6-c
Destičky - zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
OŠ
Počet zaměstnanců
1 944
3 853
4 291
3 920
(Index 2009 = 100)
100
198
221
202
Produktivita (kW/zaměstnanec)
823
695
595
515
(Index 2009 = 100)
100
84
72
63
Zdroj:
Europressedienst.
(133)
Zaměstnanost mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla ve výrobě modulů o 39 %, ve výrobě destiček o 102 % a ve výrobě článků poklesla o 9 %. Avšak podotýká se, že do roku 2011 zaměstnanost rostla, a poté, v období šetření, ve výrobě modulů a destiček klesala. V případě článků zaměstnanost rostla do roku 2010, a poté, v roce 2011 a v období šetření, klesala. Celková produktivita výroby modulů a článků vykazovala pozitivní trendy a zvýšila se u modulů o 34 % a u článků o 33 %. Jde zčásti o důsledek snahy výrobního odvětví Unie reagovat na tlak dumpingového dovozu z ČLR. Celková produktivita u destiček se však za posuzované období snížila o 37 %.
(134)
V souladu s poklesem výroby modulů a destiček v Unii mezi rokem 2011 a obdobím šetření se ve stejném období snížila také zaměstnanost ve výrobě modulů a destiček. Ve výrobě článků zaměstnanost rostla do roku 2010, a poté, v roce 2011 a v období šetření, se snížila, zatímco výroba článků v Unii stále rostla až do roku 2011, a poté začala klesat.
5.2.3.1 Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(135)
Všechna dumpingová rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. Pokud jde o dopad velikosti skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie, nelze ho vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčené země považovat za zanedbatelný.
(136)
Jelikož se jedná o první antidumpingové šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívějšího dumpingu relevantní.
5.3 Mikroekonomické ukazatele
5.3.1 Ceny a faktory ovlivňující ceny
(137)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7-a
Moduly - průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné prodejní ceny na volném trhu Unie (EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Index 2009 = 100)
100
81
62
47
Výrobní náklady (EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Index 2009 = 100)
100
74
65
52
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 7-b
Články - průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné prodejní ceny na volném trhu v Unii (EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Index 2009 = 100)
100
76
51
31
Výrobní náklady (EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Index 2009 = 100)
100
62
64
45
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 7-c
Destičky - průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné prodejní ceny na volném trhu v Unii (EUR/kW)
709
564
515
426
(Index 2009 = 100)
100
80
73
60
Výrobní náklady (EUR/kW)
631
496
520
648
(Index 2009 = 100)
100
78
82
103
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
(138)
Prodejní ceny v posuzovaném období zaznamenaly prudký pokles, tj. u modulů o 53 %, u článků o 69 % a u destiček o 40 %. V průběhu posuzovaného období se prodejní ceny trvale snižovaly, ale tento pokles cen byl zvlášť výrazný v období šetření, kdy se propadly na neudržitelnou úroveň. Za posuzované období poklesly výrobní náklady u modulů o 48 % a u článků o 55 %. U destiček výrobní náklady v roce 2010 oproti roku 2009 klesly, ale v roce 2011 se zvýšily, ačkoli stále zůstávaly pod úrovní roku 2009. V období šetření náklady dále rostly a dosáhly poněkud vyšších úrovní než v roce 2009, což lze vysvětlit hlavně zastavením výroby v období šetření. Výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch ani ze svého trvalého úsilí o zvýšení své nákladové účinnosti, ani z dopadu poklesu nákladů na hlavní surovinu, polykrystalický křemík. Bylo tomu tak především v důsledku rostoucího tlaku dumpingového dovozu na ceny, což mělo negativní dopad na prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jejichž pokles přesáhl výši výtěžku nákladové účinnosti. Je to patrné v negativním trendu ziskovosti výrobního odvětví Unie popsaném v 144. bodě odůvodnění níže. Celkově došlo k značnému poklesu průměrné ceny a výrobních nákladů obdobného výrobku (kromě destiček) se zničujícím účinkem na ziskovost výrobního odvětví Unie.
5.3.2 Náklady práce
(139)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8-a
Moduly - průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Index 2009 = 100)
100
107
110
113
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 8-b
Články - průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Index 2009 = 100)
100
99
99
99
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 8-c
Destičky - průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
OŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance (EUR)
39 409
40 933
39 323
46 060
(Index 2009 = 100)
100
104
100
117
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
(140)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance v případě modulů průběžně rostly, a to celkem o 13 %. Pokud jde o články, zůstávaly průměrné náklady práce v posuzovaném období stabilní a mezi roky 2009 a 2010 mírně poklesly o 1 %, ale poté až do období šetření zůstaly stabilní. Pokud jde o destičky, průměrné náklady práce kolísaly, mezi roky 2009 a 2010 se zvýšily, v roce 2011 se snížily, ale v průběhu posuzovaného období celkově vzrostly o 17 %. Celkový růst mzdových nákladů lze zčásti vysvětlit současným růstem produktivity (moduly), vývojem inflace a sociálních nákladů některých výrobců v Unii (destičky) souvisejících s oslabením výrobního odvětví Unie mezi rokem 2011 a obdobím šetření.
5.3.3 Zásoby
(141)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9-a
Moduly - zásoby
2009
2010
2011
OŠ
Konečný stav zásob (v kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Index 2009 = 100)
100
141
260
229
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 9-b
Články - zásoby
2009
2010
2011
OŠ
Konečný stav zásob (v kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Index 2009 = 100)
100
140
452
402
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 9-c
Destičky - zásoby
2009
2010
2011
OŠ
Konečný stav zásob (v kW)
34 891
5 601
36 697
59 340
(Index 2009 = 100)
100
16
105
170
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
(142)
Zásoby v posuzovaném období výrazně rostly, tj. u modulů o 129 %, u článků o 302 % a u destiček o 70 %. Pokud jde o moduly, zásoby průběžně rostly, dosáhly velmi vysoké úrovně v roce 2011 (nárůst o 160 %), v období šetření se snížily, ale v porovnání se stavem na počátku posuzovaného období stále zůstávaly na velmi vysoké úrovni. V případě článků byl vývoj ještě výraznější, s růstem zásob mezi rokem 2009 a rokem 2011 o více než 350 %. I zde došlo v období šetření k poklesu zásob, ale ty v porovnání se stavem na počátku posuzovaného období zůstávaly na velmi vysoké úrovni. Pokud jde o destičky, výrobní odvětví Unie mezi lety 2009 a 2010 v důsledku zvýšení jejich prodeje sice snížilo jejich zásoby o více než 80 %, avšak poté konečný stav zásob rychle vzrostl a dosáhl úrovně vyšší, než byla úroveň z roku 2009, a v období šetření došlo k jeho zvýšení o 65 procentních bodů.
(143)
Šetření ukázalo, že vzhledem k nepříznivé současné situaci měli výrobci v Unii tendenci udržovat pouze omezené zásoby obdobného výrobku a vyrábět na základě objednávek. Růst zásob obdobného výrobku v průběhu posuzovaného období je proto významným faktorem pro stanovení, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma.
5.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál
(144)
Ziskovost a peněžní tok se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10-a
Moduly - ziskovost a peněžní tok
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Peněžní tok
13 %
10 %
12 %
3 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 10-b
Články - ziskovost a peněžní tok
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Peněžní tok
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 10-c
Destičky - ziskovost a peněžní tok
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
11 %
12 %
-1 %
-52 %
Peněžní tok
39 %
47 %
32 %
-19 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
(145)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje.
(146)
Ziskovost u obdobného výrobku se v průběhu posuzovaného období prudce snížila a přešla ve ztrátu. U modulů ziskovost poklesla o 11 procentních bodů, u článků o 49 procentních bodů a u destiček o 63 procentních bodů.
(147)
Ziskovost u obdobného výrobku se mezi roky 2009 a 2010 zvýšila, ale v roce 2011, kdy výrobní odvětví Unie zaznamenalo ztráty, značně klesla, a v období šetření se snížila ještě více. Zvlášť vysoké ztráty byly ve výrobě článků a destiček.
(148)
Podobně sledoval narůstající negativní trend mezi rokem 2009 a obdobím šetření i vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost. U modulů poklesl o 10 procentních bodů s lehkým růstem v roce 2011, přičemž k největšímu poklesu peněžního toku došlo mezi rokem 2011 a obdobím šetření. U článků a destiček bylo snížení peněžního toku výraznější než u modulů a během období šetření dosáhl tento faktor značně negativní úrovně. Peněžní tok u obdobného výrobku tedy v průběhu posuzovaného období poklesl.
(149)
Dále uvedené údaje představují vývoj investic a návratnosti investic výrobců v Unii zařazených do vzorku za posuzované období v poměru k celkovému trhu.
Tabulka 11-a
Moduly - investice a návratnost investic
2009
2010
2011
OŠ
Investice (EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Index 2009 = 100)
100
415
535
271
Návratnost investic
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 11-b
Články - investice a návratnost investic
2009
2010
2011
OŠ
Investice (EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Index 2009 = 100)
100
110
33
22
Návratnost investic
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
Tabulka 11-c
Destičky - investice a návratnost investic
2009
2010
2011
OŠ
Investice (EUR)
201 911 346
83 802 212
74 166 331
39 938 349
(Index 2009 = 100)
100
42
37
20
Návratnost investic
10 %
8 %
0 %
-7 %
Zdroj:
ověřené odpovědi na dotazník.
(150)
Z výše uvedené tabulky je patrné, že výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšilo své investice do výroby modulů o 171 %. Souviselo to hlavně se značnými přírůstky kapacity. Ve stejném období však výrobní odvětví Unie snížilo své investice do výroby článků o 78 % a do výroby destiček o 80 %; uskutečněné investice směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní techniky a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Jelikož si výrobní odvětví Unie v posuzovaném období další investice do článků a destiček nemohlo dovolit, byla v období šetření úroveň investic dosti nízká. Vzhledem k tomu, že investice byly financovány především peněžním tokem a vnitropodnikovými úvěry, mělo snížení peněžního toku okamžitý dopad na výši investovaných prostředků.
(151)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic. Návratnost investic u obdobného výrobku mezi rokem 2009 a obdobím šetření sledovala podobný negativní vývoj jako ostatní ukazatele finanční výkonnosti, a to pro všechny tři typy výrobku. U článků a destiček došlo v letech 2009 a 2010 k růstu, avšak v roce 2011 se návratnost investic značně zhoršila a dosáhla záporné úrovně. U modulů byla návratnost investic na záporné úrovni po celé období šetření kromě roku 2010, kdy dosáhla 19 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snižovala a v období šetření dosahovala u článků -17 %, tj. snížení o 1 %, avšak stále zůstávala na značně záporné úrovni -19 %. Pokud jde o destičky, sledovala návratnost investic trvale negativní vývoj a v období šetření dosáhla -7 %. Celkově se návratnost investic u obdobného výrobku během posuzovaného období vyvíjela negativně.
(152)
Schopnost získat kapitál byla analyzována v souvislosti s celkovým trhem a byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie přinášet hotovost pro výrobu obdobného výrobku a následné zhoršování finanční situace výrobního odvětví Unie.
5.3.5 Závěr ohledně újmy
(153)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie ukázala jednoznačně klesající vývoj všech hlavních ukazatelů újmy. Kvůli celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období u modulů a článků vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v období šetření zmenšil v důsledku vyššího růstu spotřeby během posuzovaného období. Průměrná prodejní cena po celé posuzované období prudce klesala, což mělo negativní dopad na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost získat kapitál.
(154)
V posuzovaném období došlo ke zvýšení celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodejů výrobního odvětví Unie však byl doprovázen obrovským snížením průměrné prodejní ceny.
(155)
Během posuzovaného období rostl dovoz zúčastněných stran z ČLR co do objemu i podílu na trhu. Zároveň trvale klesaly dovozní ceny, které byly výrazně nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
(156)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie, a zejména výrobci v Unii zařazení do vzorku, si vedou dobře. Vyskytlo se tvrzení, že vývoj určitých ukazatelů újmy, a sice objemu výroby, výrobní kapacity, prodeje a zaměstnanosti, ale i ziskovosti některých výrobců zařazených do vzorku byl vzrůstající a nepředstavoval by podstatnou újmu. Tato tvrzení nebyla potvrzena výsledky šetření, které ukázaly jasné sestupné vývojové tendence mnohých ukazatelů újmy významných pro vyvození závěru, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma.
(157)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny jsou nižší než výrobní náklady, a mají tak negativní účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, která během období šetření dosáhla záporné úrovně. Byl učiněn závěr, že pokud bude dumpingový dovoz na trh Unie pokračovat, přeruší pravděpodobně výrobní odvětví Unie v důsledku ztrát zaznamenaných v průběhu šetření trvale rozsáhlejší výrobu obdobného výrobku v Unii. Jak se zdá, potvrdil tento závěr i vývoj během období šetření a po něm, tj. některé společnosti vyhlásily platební neschopnost a/nebo dočasně či trvale zastavily výrobu.
(158)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(159)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena dumpingovým dovozem z dotčené země. Dále byly vedle dumpingového dovozu zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby bylo zajištěno, že jakákoliv újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu.
(160)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podmínky na trhu dotčeného výrobku v jednotlivých členských státech jsou různé, a že by proto analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni každého členského státu odděleně. Velikost trhu v členských státech do určité míry určují vnitrostátní režimy podpory. Šetřením však také bylo zjištěno, že poptávka nezávisí výlučně na režimech podpory. Jak se zdá dosáhly solární panely - v závislosti na zeměpisné poloze (míra slunečního záření) a ceně elektrické energie v daném místě - cenové parity nebo k ní mají blízko, což znamená, že k určitým investicím dochází nezávisle na režimech podpory. Proto nemohlo být prokázáno, že podmínky na trhu závisí výlučně na režimech podpory, a toto tvrzení bylo tudíž zamítnuto.
2. Účinek dumpingového dovozu
(161)
Šetření prokázalo, že dumpingový dovoz z ČLR se během posuzovaného období dramaticky zvýšil a jeho objem značně vzrostl, u modulů o více než 300 %, u článků o 482 % a u destiček o 648 %, a jeho podíl na trhu vzrostl u modulů o 17 procentních bodů, u článků o 17 procentních bodů a u destiček o 27 procentních bodů. Je proto potvrzeno, že objem dovozu dotčeného výrobku a jeho podíl na trhu během posuzovaného období dramaticky vzrostl. Mezi nárůstem dumpingového dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění výše - ceny dumpingového dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(162)
Šetření ukázalo, že ceny dumpingového dovozu během posuzovaného období klesly u modulů o 64 %, u článků o 42 % a u destiček o 40 % a vedly k nárůstu cenového podbízení. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Ziskovost výrobního odvětví Unie se tak během daného období dramaticky snížila, a v období šetření vykazovala ztráty.
(163)
Z výše uvedeného vyplývá, že existence čínského dovozu a růst podílu dumpingového dovozu z Číny na trhu za ceny, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, byly pro podstatnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie určující, což se promítlo zejména do jeho špatné finanční situace a zhoršení většiny ukazatelů újmy.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dovoz z jiných třetích zemí
(164)
Objem dovozu z jiných třetích zemí v posuzovaném období vzrostl u modulů o 19 %, a podíl na trhu během posuzovaného období klesl z 18,4 % na 6,8 %. Druhým největším vývozcem po ČLR je Tchaj-wan.
(165)
Objem dovozu článků z jiných třetích zemí se v posuzovaném období zvýšil o 186 %, což se promítlo ve zvýšení podílu na trhu z přibližně 24 % v roce 2009 na přibližně 36 % v období šetření. V případě článků je druhým největším vývozcem po ČLR Tchaj-wan, na který připadá mnohem větší dovezená množství a podíl na trhu oproti ostatním třetím zemí, ale stále zaostává za ČLR.
(166)
Objem dovozu destiček z jiných třetích zemí v posuzovaném období klesl o 19 % a podíl na trhu se snížil ze 13,4 % v roce 2009 na 8,5 % v období šetření. Stejně jako ve výše uvedeném případě, také u destiček je druhým největším vývozcem po ČLR Tchaj-wan. Úroveň dovozu z Tchaj-wanu a jeho podíl na trhu však nezaznamenal významný růst a během posuzovaného období zůstávaly na nízké úrovni.
(167)
Dovozní ceny modulů, článků a destiček z třetích zemí byly v průměru vyšší než průměrná cena za jednotku dovozu z Číny. Dostupné informace o dovozu z Tchaj-wanu ukazují, že průměrná dovozní cena modulů a destiček byla vyšší než průměrná dovozní cena modulů a destiček z Číny, avšak průměrná dovozní cena článků byla ve stejném rozmezí jako průměrná čínská dovozní cena článků. Jelikož však nebyly dostupné podrobné informace o cenách podle typu výrobku, mohlo být porovnání cen na základě průměrných hodnot použito pouze orientačně, avšak nelze na tomto základě vyvozovat žádné spolehlivé závěry. Objem dovozu článků z Tchaj-wanu po celé posuzované období trvale rostl, což vedlo ke zvýšení podílu na trhu přibližně o 14 procentních bodů. Avšak i přes zvýšení podílu na trhu byly u výrobku, který je předmětem šetření, celkově objemy nižší než v případě ČLR a úroveň jejich cen v období šetření byla, s výjimkou článků, obecně vyšší. Na základě těchto skutečností, zejména s ohledem na objem dovozu z jiných třetích zemí a jejich podíly na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, které jsou v průměru podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie, lze vyvodit předběžný závěr, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobními odvětví Unie.
Tabulka 12
Dovoz z jiných třetích zemí a jeho podíl na trhu
Moduly
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Index 2009 = 100)
100
169
138
119
Podíl dovozu ze všech ostatních třetích zemí na trhu
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z Tchaj-wanu (MW)
49
144
140
135
(Index 2009 = 100)
100
294
286
276
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Index 2009 = 100)
100
79
64
54
Objem dovozu z USA (MW)
140
180
51
60
(Index 2009 = 100)
100
129
36
43
Podíl dovozu z USA na trhu
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z ostatních zemí Asie (MW)
720
1 140
1 029
879
(Index 2009 = 100)
100
158
143
122
Podíl dovozu z ostatních zemí Asie na trhu
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Objem dovozu z ostatních zemí světa (MW)
94
238
165
121
(Index 2009 = 100)
100
253
176
129
Podíl dovozu z ostatních zemí světa na trhu
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Index 2009 = 100)
100
78
60
51
Zdroj:
Europressedienst.
Články
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (MW)
510
884
1 100
1 457
(Index 2009 = 100)
100
173
216
286
Podíl dovozu ze všech ostatních třetích zemí na trhu
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Index 2009 = 100)
100
92
64
47
Objem dovozu z Tchaj-wanu (MW)
235
400
540
997
(Index 2009 = 100)
100
170
230
424
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Index 2009 = 100)
100
116
71
54
Objem dovozu z USA (MW)
40
40
40
33
(Index 2009 = 100)
100
100
100
83
Podíl dovozu z USA na trhu
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Index 2009 = 100)
100
78
61
47
Objem dovozu z Japonska (MW)
60
154
170
145
(Index 2009 = 100)
100
257
283
242
Podíl dovozu z Japonska na trhu
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Index 2009 = 100)
100
78
61
48
Objem dovozu z ostatních zemí světa (MW)
175
290
350
282
(Index 2009 = 100)
100
166
200
161
Podíl dovozu z ostatních zemí světa na trhu
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Index 2009 = 100)
100
78
62
47
Zdroj:
Europressedienst.
Destičky
2009
2010
2011
OŠ
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (MW)
225
333
235
183
(Index 2009 = 100)
100
148
104
81
Podíl dovozu ze všech ostatních třetích zemí na trhu
13,4 %
14,0 %
8,6 %
8,5 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
800,00
588,59
43,30
420,77
(Index 2009 = 100)
100
74
55
52
Objem dovozu z Tchaj-wanu (MW)
20
50
50
36
(Index 2009 = 100)
100
250
250
180
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
1,2 %
2,1 %
1,8 %
1,7 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
800,00
580,00
440,00
416,67
(Index 2009 = 100)
100
73
55
52
Objem dovozu z USA (MW)
50
55
40
28
(Index 2009 = 100)
100
110
80
56
Podíl dovozu z USA na trhu
3,0 %
2,3 %
1,5 %
1,3 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
800,00
581,82
450,00
428,57
(Index 2009 = 100)
100
73
56
54
Objem dovozu z Japonska (MW)
55
50
30
26
(Index 2009 = 100)
100
91
55
47
Podíl dovozu z Japonska na trhu
3,3 %
2,1 %
1,1 %
1,2 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
800,00
580,00
433,33
423,08
(Index 2009 = 100)
100
73
54
53
Objem dovozu z ostatních zemí světa (MW)
100
178
115
93
(Index 2009 = 100)
100
178
115
93
Podíl dovozu z ostatních zemí světa na trhu
5,9 %
7,5 %
4,2 %
4,3 %
Průměrná dovozní cena EUR/kW
800,00
589,89
434,78
419,35
(Index 2009 = 100)
100
74
54
52
Zdroj:
Europressedienst.
(168)
Jak je uvedeno v 108. bodě odůvodnění výše, spotřeba v Unii během posuzovaného období vzrostla u modulů o 221 %, u článků o 87 % a u destiček o 29 %. Svého vrcholu dosáhla spotřeba v roce 2011 a v období šetření klesala, avšak stále byla mnohem vyšší než na počátku posuzovaného období, v roce 2009. Výrobní odvětví Unie z tohoto růstu spotřeby nemohlo profitovat, neboť jeho podíl na trhu ve stejném období klesl u modulů z 19 % na 13 %, u článků z 68 % na 38 % a u destiček z 81 % na 59 %. Současně prudce rostl podíl ČLR na trhu, a to až do roku 2011, a zůstával stabilní na značně vysoké úrovni i poté, v období šetření, kdy spotřeba klesala. Vzhledem ke skutečnosti, že i přes pokles spotřeby v Unii v období šetření si dumpingový dovoz z ČLR během posuzovaného období svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články a destičky) na úkor výrobního odvětví Unie, nelze proto učinit závěr, že pokles spotřeby byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(169)
Na základě dostupných informací je obtížné stanovit, do jaké míry poptávka závisí na režimech podpory v členských státech. Ovšem, jak bylo uvedeno v 171. bodě odůvodnění výše, existují různé režimy podpory a interakce mezi nimi a poptávkou je velmi složitá, a jejich přesný dopad lze proto obtížně kvantifikovat. Dostupná fakta však také ukazují, že i při neexistenci režimů podpory bude poptávka po solární energii existovat i nadále a časem dále poroste, i když v menší míře než v podmínkách režimů podpory. V souvislosti s tím některé strany tvrdily, že v některých regionech Unie již bylo dosaženo nebo téměř dosaženo „cenové parity“ (tj. stavu, kdy se náklady na výrobu solární energie rovnají nákladům na výrobu z konvenčních zdrojů energie). Tato tvrzení dosud nebylo možné šetřením potvrdit a šetření v tomto směru bude pokračovat.
3.2 Zaručené výkupní ceny jako hlavní příklad režimů podpory
(170)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčina újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie souvisí se snižováním zaručených výkupních cen solární energie, jež členské státy zavedly. Toto snižování údajně vedlo k poklesu počtu solárních zařízení a snížilo poptávku po výrobku, který je předmětem šetření, na trhu Unie, a tím způsobilo podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
(171)
Členské státy zavedly zaručené výkupní ceny, povinné plnění kvót s obchodovatelnými zelenými osvědčeními, investiční dotace a daňové pobídky, aby podpořily výrobu energie z obnovitelných zdrojů. V určitých členských státech je rovněž poskytována podpora ze strukturálních fondů EU. Nejčastěji používaným nástrojem na podporu solární energie byly zaručené výkupní ceny. Analýza Komise se v této fázi zaměřila na tento druh režimu podpory.
(172)
Zaručené výkupní ceny jsou nástrojem finanční podpory zaměřeným na dosažení závazných vnitrostátních cílů pro využívání energie z obnovitelných zdrojů, jak předepisuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (7) o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů. Úroveň podpory a způsob fungování zaručených výkupních cen jsou v jednotlivých členských státech různé. Díky zaručeným výkupním cenám jsou provozovatelé elektrických sítí povinni nakupovat solární energii za ceny, jež zajišťují, že se výrobcům solární energie (obvykle vlastníci solárních zařízení) vrátí náklady a že dosáhnou přiměřeného zisku. Zaručené výkupní ceny, stejně jako jiné režimy podpory, ve většině případů také podléhají kontrole státní podpory podle článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie, což zajišťuje, že náhrady poskytované výrobcům elektrické energie nebudou neúměrně vysoké.
(173)
I přes rozdíly mezi členskými státy je třeba, pokud jde o vývoj zaručených výkupních cen v Unii, poukázat na tři jevy: i) snižování úrovně zaručených výkupních cen, ii) pozastavení režimu zaručených výkupních cen jako celku (Španělsko), iii) zavedení horních hranic kapacity pro zařízení způsobilá pro podporu a také celkových horních hranic pro novou kapacitu instalovanou v daném roce, na kterou je poskytována podpora na úrovni členských států. Pokud jde o horní hranice, zdá se, že byly zaváděny hlavně v roce 2012, a s největší pravděpodobnosti proto nemají žádný vliv na spotřebu v období šetření. Analýza se proto zaměřila na nedávné pozastavení zaručených výkupních cen ve Španělsku a na snižování úrovně zaručených výkupních cen ve většině členských států. Bylo analyzováno, zda měly dopad na poptávku na trhu Unie a zda to mohlo způsobit podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. V této souvislosti se mělo za to, že dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku v oblasti modulů byl reprezentativní také pro situaci v oblasti článků a destiček. Vzhledem k tomu, že články a destičky jsou nezbytně nutné pro výrobu modulů a v jiných výrobních procesech se nepoužívají, pokles poptávky po modulech ovšem automaticky vyvolá pokles poptávky po článcích a destičkách.
(174)
Šetření potvrdilo souvislost mezi vývojem zaručené výkupní ceny a spotřebou, avšak ukázalo, že pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření nepřispěl k narušení příčinné souvislosti mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, jak je podrobně popsána v 163. bodě odůvodnění výše. Šetření totiž ukázalo, že ačkoliv se situace výrobního odvětví Unie zhoršovala, vyvážející výrobci si dokázali udržet vysoký podíl na trhu u modulů (80 %), a ještě mírně zvýšili svůj podíl na trhu u článků (z 22 % v roce 2011 na 25 % v období šetření) a destiček (z 32 % v roce 2011 na 33 % v období šetření). Navíc je třeba poznamenat, že průměrná cena modulů účtovaná výrobním odvětvím Unie během posuzovaného období klesla o 53 %, zejména v důsledku značného růstu dumpingového dovozu a jeho výrazného tlaku na ceny na trhu Unie. Ztrátu ziskovosti, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, proto nelze přičítat hlavně snižování zaručených výkupních cen.
(175)
Uznává se tedy, že zaručené výkupní ceny vyvolaly poptávku po solární energii a že nedávné pozastavení zaručených výkupních cen (jako ve Španělsku) a jejich snižování v jiných členských státech v období šetření spotřebu šetřeného výrobku snížilo, a mohlo tak přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Avšak pokles spotřeby během období šetření nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(176)
Některé strany tvrdily, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být přitažlivé pro investory, a snížilo tak v Unii poptávku po dotčeném výrobku.
(177)
Šetření potvrdilo souvislost mezi úrovní zaručených výkupních cen a úrovní investic do odvětví výroby solárních zařízení, avšak ukázalo také, že v oblastech s vysokou mírou slunečního záření, kde je výroba solární energie účinnější, a v oblastech s vysokými cenami elektřiny jsou investice do solární energie na těchto cenách méně závislé. Šetření totiž ukázalo, že dochází (např. ve Španělsku) k stále novým investicím, a to nehledě na pozastavení režimu zaručených výkupních cen. Šetření dále ukázalo, že investiční příležitosti v oblasti solární energie si zachovaly svou přitažlivost i při nižší úrovni zaručených výkupních cen.
(178)
Na základě výše uvedených skutečností nemohl být učiněn jednoznačný závěr, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být pro investory přitažlivé, a přispělo tak k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(179)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles zaručených výkupních cen donutil výrobce v Unii ke snižování cen, aby udrželi zájem investorů o investice do fotovoltaické energie a udrželi vzestupný trend poptávky a růstu.
(180)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno snižovat své ceny hlavně kvůli tlaku ze strany dumpingového dovozu, a nikoli kvůli snižování zaručených výkupních cen. Nasvědčuje tomu skutečnost, že k nejvýraznějšímu poklesu cen výrobního odvětví Unie došlo v letech 2010 a 2011, tj. ještě před větším snižováním zaručených výkupních cen. Ve skutečnosti to byl růst dumpingového dovozu z ČLR za ceny výrazně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, který donutil výrobní odvětví Unie stále více snižovat své ceny.
(181)
Na základě těchto skutečností bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
(182)
Souhrnně řečeno, zaručené výkupní ceny byly důležitým činitelem ovlivňujícím vývoj na fotovoltaickém trhu Unie a vývoj spotřeby šetřeného výrobku byl existencí zaručených výkupních cen ovlivněn. Šetření však ukázalo, že i přes značné snižování zaručených výkupních cen nedošlo k výraznému poklesu spotřeby. Byl proto vyvozen předběžný závěr, že vývoj zaručených výkupních cen nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
3.3 Jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie
(183)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobilo snížení finanční podpory poskytované tomuto výrobnímu odvětví Unie. Na podporu tohoto tvrzení byly předloženy informace založené na subvencích, jež byly jednomu z výrobců v Unii poskytnuty před posuzovaným obdobím (mezi lety 2003 a 2006).
(184)
Předložené důkazy neprokázaly žádnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a údajnou subvencí, kterou obdržel jeden z výrobců v Unii v období předcházejícím posuzovanému období. Ostatně tato informace se jeví jako irelevantní, neboť pochází z doby před posuzovaným obdobím. Proto nemohla být prokázána žádná souvislost mezi jakoukoli údajnou subvencí poskytnutou výrobnímu odvětví Unie a újmou, již toto odvětví utrpělo. Na základě toho bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
3.4 Nadbytečná kapacita
(185)
Bylo uváděno, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byla nadbytečná kapacita na trhu Unie a světovém trhu celkově. Bylo také uváděno, že nadbytečná kapacita na světovém trhu vedla k oživení výrobního odvětví Unie, ke kterému v současnosti dochází, a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení. Některé zúčastněné strany dále tvrdily, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví unie souvisela s přílišným zvyšováním kapacity výrobního odvětví Unie, kterou toto odvětví samo způsobilo. Některé strany naopak tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo to, že výrobní odvětví Unie neuskutečnilo nezbytné investice do zvýšení kapacity.
(186)
Výrobní odvětví Unie skutečně zvyšovalo svou výrobní kapacitu, avšak celkový objem jeho výroby během posuzovaného období nepokrýval rostoucí úroveň spotřeby na trhu Unie. Růst výrobní kapacity výrobního odvětví Unie proto byl odůvodněný a sledoval vývoj trhu, tj. zvýšenou spotřebu. Nelze jej tudíž považovat za příčinu způsobené újmy.
(187)
Podobně se na základě těchto skutečností během šetření nepotvrdilo ani tvrzení, že výrobní odvětví Unie neinvestovalo do rozšíření kapacity. Právě naopak, jak je uvedeno výše, výrobní odvětví Unie v celém průběhu posuzovaného období postupně zvyšovalo kapacitu a v celém průběhu posuzovaného období mělo k dispozici nadbytečnou kapacitu, což nasvědčuje tomu, že bylo schopné uspokojit i další poptávku. Tento argument proto musel být zamítnut.
(188)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že v obtížné situaci vyvolané nadbytečnou kapacitou světového trhu a následnou změnou trhu se ocitly všechny hospodářské subjekty na trhu, včetně subjektů působících v odvětvích navazujících na výrobní odvětví Unie a v odvětvích na počátku výrobního řetězce. V této souvislosti se uvádělo, že výrobek, který je předmětem šetření, se stal komoditou, kdy jednotliví výrobci již nejsou schopni stanovit ceny, ale kdy se ceny řídí celosvětovou poptávkou a nabídkou. Bylo uváděno, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila právě tato situace, a nikoli dumpingový dovoz.
(189)
Šetření potvrdilo existenci nadbytečné kapacity na světovém trhu, která měla původ hlavně v ČLR. Pokud jde o změnu na trhu, která by údajně vedla k tomu, že se výrobek, který je předmětem šetření, stal komoditou, toto by neospravedlňovalo nekalé chování v oblasti cen a nekalé obchodní praktiky. V souvislosti s tím je třeba podotknout, že výrobní odvětví Unie vyrábí a prodává šetřený produkt již více než 20 let, zatímco odvětví vyrábějící dotčený výrobek v ČLR se rozvinulo teprve nedávno (přibližně v polovině posledního desetiletí), přitahováno hlavně zaručenými výkupními cenami a dalšími politickými pobídkami Unie a následným růstem poptávky.
(190)
Na základě těchto skutečností byly uvedené argumenty zamítnuty.
3.5 Dopad cen surovin
(191)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s vývojem cen polykrystalického křemíku, hlavní suroviny pro výrobu destiček. Bylo uváděno, že výrobní odvětví Unie uzavřelo dlouhodobé dodavatelské smlouvy s pevnými cenami, a proto nemohlo mít prospěch z poklesu cen polykrystalického křemíku v posuzovaném období.
(192)
Šetření odhalilo, že ceny polykrystalického křemíku v roce 2008 vzrostly, avšak v roce 2009 opět klesly, s pouze mírně stoupající tendencí v roce 2010 a počátkem roku 2011. V období šetření ceny značně klesly.
(193)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie má uzavřeny dlouhodobé smlouvy na dodávky polykrystalického křemíku, avšak na základě vývoje cen polykrystalického křemíku byly podmínky těchto smluv sjednány znovu a smluvní ceny se přiblížily cenám na okamžitém trhu, nebo byly ještě nižší.
(194)
Na základě těchto skutečností byl učiněn závěr, že i když někteří konkrétní výrobci v Unii mohli být ovlivněni dlouhodobými smlouvami na dodávky polykrystalického křemíku, výrobní odvětví Unie celkově těmito dlouhodobými smlouvami neutrpělo a bylo schopno plně využít poklesu cen polykrystalického křemíku. Nebylo proto zjištěno, že by tyto dlouhodobé smlouvy přispěly k podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
3.6 Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo: dopad automatizace, velikost, úspory z rozsahu, konsolidace, inovace, nákladová efektivnost
(195)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byl vysoký stupeň automatizace výrobního procesu. Bylo uváděno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou tito výrobci utrpěli, nelze přičítat dumpingovému dovozu. V této souvislosti bylo rovněž uváděno, že výrobní odvětví Unie je v každém případě celkově malé, a proto nemohlo využívat úspor z rozsahu.
(196)
Šetření ukázalo, že i u malých výrobců na trhu Unie je výrobní proces vysoce automatizovaný, což se pozitivně promítá do jejich výrobních nákladů. Většina výrobců v Unii je specializována v jedné části výrobního procesu (destičky, články nebo moduly) a díky této specializaci se zvýšila jejich konkurenceschopnost v konkrétním jimi vyráběném typu výrobku. Tvrzení, že újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobil dopad vysokého stupně automatizace, bylo proto zamítnuto.
(197)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že tlak cen vedl ke konsolidaci výrobního odvětví Unie a že právě tato konsolidace je příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Šetření však ukázalo, že tato konsolidace byla spíše důsledkem dumpingového dovozu. Navíc tato strana nedoložila žádnými důkazy, do jaké míry mohl být tento proces konsolidace příčinou způsobené újmy.
(198)
Dále bylo uváděno, že příčinou způsobené újmy je nedostatečná vertikální integrace výrobního odvětví Unie. Vertikálně integrovaní výrobci by za normálních tržních podmínek měli mít svůj dodavatelský řetězec celkově lépe zabezpečený. Šetření však ukázalo, že výhoda vyplývající z vertikální integrace té části výrobního odvětví Unie, která je vertikálně integrována, nemohla být plně využita, neboť tlak dumpingového dovozu na ceny byl mimořádně silný. Kromě toho výrobní odvětví Unie, a to i vertikálně integrovaní výrobci v Unii, nemohli v důsledku dumpingového dovozu plně využít vysoké míry využití kapacity k dosažení úspor z rozsahu. Šetření dále neprokázalo jakoukoli souvislost mezi vertikální integrací a vyšší mírou ziskovosti, neboť silný tlak na ceny tuto vzájemnou souvislost změnil.
(199)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie v dostatečné míře technicky neinovuje a neinvestuje do nových technologií. Šetření však nedospělo k žádným věcným důkazům, které by tato tvrzení potvrzovaly. Šetření naopak ukázalo, že většina investic uskutečněných výrobním odvětvím Unie směřovala do nových strojů a do výzkumu a vývoje a že celosvětově neexistují mezi těmito výrobky žádné významné rozdíly v technologii.
(200)
Jedna zúčastněná strana kromě toho tvrdila, že příčinou podstatné způsobené újmy je slabá realizace projektů (neúspěšné projekty). V této souvislosti je třeba podotknout, že uvedené tvrzení nebylo ničím podložené. Každý neúspěšný projekt by navíc bylo možné považovat spíše za důsledek dumpingového dovozu. Uvedený argument proto musel být zamítnut.
(201)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie není schopno včas racionalizovat své náklady tak, aby dokázalo reagovat na vývoj na světovém trhu. Jiné strany tvrdily, že v Unii jsou vyšší náklady práce a režijní náklady než v ČLR.
(202)
Šetření ukázalo, že výrobní náklady výrobního odvětví Unie během posuzovaného období neustále klesaly s výjimkou výroby destiček, kde v roce 2010 došlo k poklesu nákladů, ale v roce 2011 a dále v období šetření k jejich růstu na úroveň poněkud vyšší než na počátku posuzovaného období (viz 138. bod odůvodnění výše). Produktivita u modulů a destiček vzrostla, ale u destiček se snížila. Jak bylo uvedeno výše, v důsledku prudkého růstu dumpingového dovozu z ČLR a následného silného tlaku na ceny na trhu Unie nemohlo výrobní odvětví Unie z tohoto snižování nákladů mít prospěch.
(203)
Je třeba poukázat na to, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, pokud jde o používané suroviny (polykrystalický křemík) a stroje, jelikož obojí se většinou dováží z Unie. Pokud jde o náklady práce a režijní náklady, tyto náklady v období šetření představovaly v průměru necelých 10 % celkových nákladů na výrobu modulů a jejich vliv není považován za významný.
(204)
Dále bylo uváděno, že někteří výrobci v Unii si pořizovali destičky, články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávali tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Šetření odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s výrobou v Unii, a proto nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(205)
Aby mohlo výrobní odvětví Unie čelit trendu klesajících cen dovozu z ČLR, muselo vyvíjet značné úsilí zaměřené na racionalizaci svých výrobních nákladů. Navzdory úsilí výrobního odvětví Unie se tato racionalizace nákladů nemohla promítnout do prodejní ceny kvůli značnému cenovému podbízení ze strany dumpingového dovozu.
(206)
Na základě těchto skutečností musely být všechny uvedené argumenty zamítnuty.
3.7 Konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií
(207)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií, neboť tyto technologie jsou vzájemně zaměnitelné a mají stejné konečné použití.
(208)
Šetření ukázalo, že produkty z tenkého fotovoltaického filmu se vyrábějí z jiných surovin a nejsou v nich používány krystalické křemíkové destičky. Mají celkově nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly. Vzhledem k tomu nemohou být používány na omezených plochách, jako jsou střechy, tj. nejsou plně vzájemně zaměnitelné s dotčeným výrobkem. A proto, ačkoliv mezi produkty z tenkého filmu a dotčeným výrobkem může existovat určitá konkurence, je tato konkurence považována za okrajovou.
(209)
Šetření tedy neshledalo žádnou spojitost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a konkurencí produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií.
(210)
Na základě těchto skutečností musel být tento argument zamítnut.
3.8 Finanční krize a její důsledky
(211)
Bylo uváděno, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je finanční krize a hospodářská recese, jež nepříznivě ovlivnily jeho přístup k financím.
(212)
Schopnost výrobního odvětví Unie získat kapitál se během posuzovaného období značně snížila. Jelikož odvětví solární energie je kapitálově náročné, má schopnost získat kapitál klíčový význam. Hospodářská recese měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie. Šetření však ukázalo, že i přes růst trhu Unie mezi lety 2009 a 2011 se v důsledku dumpingového dovozu z ČLR za výrazně nižší ceny, než byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie, situace výrobního odvětví Unie zhoršovala. Byl proto učiněn závěr, že možný vliv finanční krize se prohloubil vlivem růstu dumpingového dovozu z ČLR a že omezení přístupu k financím bylo z větší části způsobeno nepříznivým vývojem na trhu, nepříznivou situací a nepříznivými vyhlídkami výrobního odvětví Unie v důsledku dumpingového dovozu. Ačkoliv tedy finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
3.9 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(213)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že prodej výrobního odvětví Unie na vývoz během posuzovaného období značně poklesl, v případě modulů zejména mezi lety 2009 a 2011 a v případě článků zejména mezi rokem 2009 a prvním čtvrtletím roku 2012, a že toto bylo příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(214)
Jak však ukazuje následující tabulka, objem vývozu modulů, i přes mírný pokles v období šetření, zůstával značný a průměrná úroveň cen v období šetření byla vyšší než průměrné náklady na výrobu modulů po celé posuzované období. Toto tedy nemohlo být příčinou, která způsobila újmu výrobnímu odvětví Unie. V případě článků objem vývozu představoval jen přibližně 12 % celkového objemu jejich výroby. Na situaci výrobního odvětví Unie to tedy, i přes nízké ceny během období šetření, mohlo mít jen omezený dopad. A konečně, pokud jde o destičky, jejich vývoz představoval přibližně 24 % celkového objemu výroby, a i přes nízké vývozní ceny dosahované během období šetření to mohlo i v tomto případě mít jen omezený dopad na situaci výrobního odvětví Unie. Argumenty v tomto ohledu proto musely být zamítnuty.
Tabulka 13-a
Moduly
2009
2010
2011
OŠ
Objem vývozu modulů v MW
989
1 279
1 157
1 148
(Index 2009 = 100)
100
129
117
116
Průměrná vývozní cena (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Index 2009 = 100)
100
76
59
49
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 13-b
Články
2009
2010
2011
OŠ
Objem vývozu článků v MW
62
320
315
238
(Index 2009 = 100)
100
516
508
384
Průměrná vývozní cena (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Index 2009 = 100)
100
78
61
47
Zdroj:
Europressedienst.
Tabulka 13-c
Destičky
2009
2010
2011
OŠ
Objem vývozu destiček v MW
93
916
750
486
(Index 2009 = 100)
100
985
806
523
Průměrná vývozní cena (EUR/kW)
850
590
530
480
(Index 2009 = 100)
100
70
63
57
Zdroj:
Europressedienst.
(215)
Na základě těchto skutečností bylo shledáno, že dopad vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie nebyl takový, aby přispěl k podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Argumenty v tomto ohledu proto musely být zamítnuty.
3.10 Objev ložisek plynu z plynonosných břidlic v Evropské unii
(216)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii a že vyhlídka na zvýšení výroby levného plynu z břidlic vedla ke snížení veřejných a soukromých investic do projektů v oblasti obnovitelných zdrojů energie.
(217)
Šetření zjistilo, že spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, během posuzovaného období se podstatně zvýšila, jak bylo již uvedeno ve 108. bodě odůvodnění výše. Šetření mimoto nepřineslo žádné věcné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
3.11 Systém Evropské unie pro obchodování s emisemi (ETS)
(218)
Stejná strana tvrdila, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly nízké investice do výroby solární energie v důsledku nízkých tržních cen povolenek na emise CO2 v rámci systému Evropské unie pro obchodování s emisemi.
(219)
Nebyly však předloženy žádné důkazy a šetření nezjistilo žádné věcné okolnosti, které by tato tvrzení dokládaly. Šetření naopak ukázalo, že spotřeba výrobku, který je předmětem šetření, během posuzovaného období výrazně rostla. Na základě těchto skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
3.12 Rozhodnutí v oblasti řízení
(220)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že příčinou způsobené podstatné újmy byla nejméně u jednoho z výrobců v Unii nesprávná rozhodnutí v oblasti řízení. Tato tvrzení vycházela z účetní závěrky a z některých informací, jež byly obsaženy v dopise jednoho z akcionářů této společnosti adresovaném ostatním akcionářům.
(221)
Žádná z informací v uvedené složce nenasvědčovala tomu, že by jakékoli z rozhodnutí v oblasti řízení dotčené společnosti bylo neobvyklé nebo neopatrné nebo že by mělo dopad na celé výrobní odvětví Unie. Argumenty v tomto ohledu proto byly zamítnuty.
3.13 Jiné vládní politiky
(222)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly jiné vládní politiky, jako jsou politiky v oblasti obnovitelných zdrojů energie, politiky zaměřené na podporu inovací a na snižování byrokracie, politiky usnadňování obchodu a regulace přístupu do distribuční soustavy, neboť tyto politiky poskytují výhody vyvážejícím výrobcům. Avšak i kdyby bylo pravdou, že některé z těchto politik mohou usnadňovat dovoz z jiných třetích zemí a celkový růst odvětví solární energie, poskytovaly by tyto politiky výhody také výrobnímu odvětví Unie. Ostatně tyto politiky by neměly být chápány tak, že by se takový dovoz do Unie měl realizovat za dumpingové ceny působící újmu. Argumenty v tomto ohledu proto byly zamítnuty.
3.14 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(223)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, a dumpingovým dovozem z ČLR. Byly analyzovány i jiné možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, spotřeba, zaručené výkupní ceny, jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie, nadbytečná kapacita, dopad cen surovin, újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo, konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu, finanční krize a její důsledky, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, objev ložisek plynu z břidlic v Evropské unii, rozhodnutí v oblasti řízení, systémy obchodování s emisemi v Evropské unii a jiné vládní politiky, a bylo zjištěno, že žádná z nich nebyla taková, aby narušila prokázanou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(224)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě rozlišeny a odděleny od účinků dumpingového dovozu působícího újmu, byl vyvozen předběžný závěr, že v období šetření existovala příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a podstatnou újmou, jež byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
1. Úvodní poznámky
(225)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat prozatímní antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, společností působících na trzích, které odvětví výroby fotovoltaických zařízení předcházejí a které na ně navazují, dovozců, uživatelů a spotřebitelů dotčeného výrobku.
(226)
Po zahájení šetření se přihlásilo přibližně 150 hospodářských subjektů. Zvláštní dotazníky byly rozeslány dovozcům, kteří nejsou ve spojení, hospodářským subjektům na počátku výrobního řetězce (včetně jednoho výrobce surovin a dodavatelů výrobního zařízení na výrobu šetřeného výrobku), hospodářským subjektům navazujícím na výrobní odvětví Unie (včetně společností připravujících projekty a montážních organizací) a BEUC - organizaci spotřebitelů. Informace předložila tři sdružení představující různé hospodářské subjekty (výrobní odvětví Unie, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie) v odvětví výroby fotovoltaických zařízení.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(227)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 25 000 osob.
(228)
Šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření podstatnou újmu způsobenou dumpingovým dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že řada ukazatelů újmy vykazovala během posuzovaného období záporný trend. Významně byly dotčeny zejména ukazatele újmy týkající se finanční situace spolupracujících výrobců v Unii, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic. Výrobci modulů, článků a destiček v Unii byli v roce 2011 a v období šetření fakticky ztrátoví. V důsledku toho byli někteří výrobci v Unii již nuceni uzavřít svá výrobní zařízení, a ostatní se potýkali s platební neschopností. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(229)
Očekává se, že uložení prozatímních antidumpingových cel obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, a zlepší tak jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že uložení prozatímních opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci. Výrobnímu odvětví Unie by rovněž měl být umožněn lepší přístup ke kapitálu a další investice do výzkumu, vývoje a inovací na fotovoltaickém trhu. A konečně, šetření také poukázalo na možné obnovení podnikatelské činnosti výrobců v Unii, kteří byli v důsledku tlaku ze strany čínského dovozu nuceni zastavit výrobu. Celkově by podle tohoto scénáře bylo zajištěno nejen stávajících 25 000 pracovních míst ve výrobním odvětví Unie (v období šetření), ale existovala by i reálná vyhlídka na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(230)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého a střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, jak je popsáno v 157. bodě odůvodnění výše, i další výrobci mohli být vystaveni platební neschopnosti, což by z krátkodobého a střednědobého hlediska vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(231)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že uložení antidumpingových cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(232)
Jak bylo uvedeno ve 12. bodě odůvodnění výše, pouze u jednoho ze tří dovozců zařazených do vzorku spočívala hlavní podnikatelská činnost v obchodování s dotčeným produktem.
(233)
Bylo předloženo tvrzení, že uložení opatření týkajících se dotčeného výrobku negativně ovlivní podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Za druhé, i když lze očekávat, že uvalení opatření se může negativně odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze z ČLR, vzhledem k pravděpodobnému růstu dovozu z jiných třetích zemí by dovozci, kteří čerpají ze zdrojů v různých zemích, měli být schopni své dodavatelské zdroje změnit.
(234)
Proto se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření na navržené úrovni může mít určitý negativní dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
4. Zájem hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce
(235)
Hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce působí hlavně v oblasti výroby surovin a výroby a montáže výrobních zařízení pro výrobu výrobku, který je předmětem šetření. Od hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce bylo obdrženo osm odpovědí na dotazníky. Uskutečnily se dvě inspekce na místě, a to u jednoho výrobce surovin a jednoho výrobce výrobních zařízení.
(236)
Podíl činnosti těchto osmi spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, jež souvisela s výrobkem, který je předmětem šetření, na jejich celkové činnosti byl během období šetření celkově různý a pouze u jedné z těchto spolupracujících společností představoval 100 % její podnikatelské činnosti, zatímco u ostatních se pohyboval mezi 6 % a 80 %. V průměru činnost související s dotčeným výrobkem během období šetření představovala přibližně 41 % celkové činnosti spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce. Pokud jde o pracovní místa, zaměstnávalo těchto osm spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce v období šetření přibližně 4 200 osob. Ziskovost byla různá podle segmentu a podle jednotlivých společností, od vysoké míry až po mírně zápornou míru ziskovosti. Šetření ukázalo, že tyto hospodářské subjekty se zápornou ziskovostí byly negativně dotčeny zhoršenou situací výrobního odvětví Unie, neboť někteří z odběratelů, které ztratily, byli výrobci výrobku, který je předmětem šetření, v Unii, a poklesem spotřeby.
(237)
Prodeje hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce v Unii se uskutečňovaly v rámci Unie, do ČLR a jiných třetích zemí. Teritoriální rozdělení objemu prodeje v období šetření v průměru odpovídalo přibližně 20 % prodeje v rámci Unie, téměř 50 % směřovalo do Číny a přibližně 30 % do jiných třetích zemí.
(238)
Některé strany z odvětví na počátku výrobního řetězce tvrdily, že uložení antidumpingových opatření by negativně ovlivnilo jejich podnikatelské činnosti, neboť ČLR je jejich hlavním vývozním trhem. Bylo uváděno, že cla by výrazně omezila dovoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie, a v důsledku toho by ČLR omezila dovoz polykrystalického křemíku a výrobního zařízení z Unie. V důsledku toho by hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie údajně musely omezit rozsah svých podnikatelských činností a snížit zaměstnanost.
(239)
Především je třeba podotknout, že cílem cla není vyloučit čínský dovoz dotčeného výrobku, ale obnovit spravedlivé podmínky na trhu. Čínský dovoz by tak měl i nadále v určité míře zásobovat trh Unie, ale za přiměřené ceny. Ostatně šetření ukázalo, že hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie působí celosvětově na různých vnitrostátních trzích, a proto nejsou závislí výlučně na svém vývozu do ČLR. Lze tedy důvodně předpokládat, že na globálním fotovoltaickém trhu budou hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce z Unie pravděpodobně schopny případný pokles vývozu do ČLR nahradit vývozem na ostatní trhy, které v souladu s očekáváními veřejně dostupných studií o trzích mají růst. V každém případě se na čínském fotovoltaickém trhu již nyní projevuje značný nadbytek výrobní kapacity, a proto je sporné, zda by výrobci strojních zařízení v Unii z krátkodobého a střednědobého hlediska byli schopni prodávat mnohem více výrobního zařízení.
(240)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje předběžný závěr, že dopad antidumpingových cel na výrobce strojního zařízení by nebyl významný, avšak dopad na dodavatele surovin, s ohledem na možné snížení jejich prodeje do Číny, z krátkodobého hlediska negativní být může.
5. Zájem hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie
(241)
Hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie působí hlavně v oblasti přípravy projektů, odbytu, komunikací a montáže fotovoltaických zařízení Od hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přišlo 13 odpovědí na dotazník pro hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, ale pouze sedm bylo dostatečně úplných a umožňovalo smysluplné posouzení. Byly provedeny dvě inspekce na místě, které se zaměřily na přípravu projektů v oblasti fotovoltaických zařízení a montáž tohoto zařízení. Při analýze odpovědí na dotazník obdržených od 36 spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení, se ukázalo, že určitý počet z nich musí být ve skutečnosti zařazen do kategorie hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, neboť jejich hlavní činností je montáž. Tato otázka bude ještě zkoumána v dalším průběhu šetření.
(242)
Podíl činnosti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, která souvisí s výrobkem, který je předmětem šetření, na jejich celkové činnosti je celkově různý. V průměru v šetřeném období představoval tento podíl 41 %. Ziskovost spolupracujících hospodářských subjektů v souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření činila v průměru 11 %. Pokud jde o pracovní místa, v období šetření zaměstnávalo těchto sedm spolupracujících hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přibližně 550 osob.
(243)
Bylo vzneseno tvrzení, že antidumpingová opatření nejsou v zájmu Unie, neboť zvýší cenu modulů, což odradí konečné uživatele/spotřebitele od toho, aby si tato zařízení pořizovali. Vzhledem k tomu by hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie měly mnohem méně zakázek a musely by činnost svých podniků omezit. Toto hodnocení vycházelo ze studie zveřejněné výzkumným ústavem Prognos o možné ztrátě pracovních míst, jež byla předložena v průběhu šetření. Uvedená studie předpovídá, že v případě uložení cel bude ohrožena velká většina pracovních míst na fotovoltaickém trhu EU. Studie používá odhad Evropské asociace fotovoltaického průmyslu (EPIA), podle něhož celkový počet přímých pracovních míst existujících na všech úrovních fotovoltaického trhu Unie včetně výrobců v Unii, dovozců, hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie činí 265 000 pracovních míst. Studie ústavu Prognos, která jako výchozí bod používá odhad celkového počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky z roku 2011, dochází k závěru, že v závislosti na výši cla bude během tří let ztraceno až 242 000 pracovních míst z celkového počtu 265 000 pracovních míst. K většině ztrát pracovních míst údajně dojde na navazujícím trhu, který podle údajů ústavu Prognos v roce 2011 zaměstnával přibližně 220 000 osob.
(244)
Šetření výše uvedený scénář nepotvrdilo a poukázalo na to, že na fotovoltaickém trhu Unie existoval v roce 2011, během období šetření a v roce 2012 mnohem menší počet přímých pracovních míst.
(245)
Šetření v první řadě vyvolalo pochybnosti o správnosti celkového počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky odhadovaného evropskou fotovoltaickou asociací. Zejména při inspekci na místě provedené v EPIA se ukázalo, že podklady, jež vedly k závěru o 265 000 pracovních místech, byly nepřesné a takový závěr neumožňovaly. Informace získané při inspekci na místě ve skutečnosti ukazují, že počet přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky vypočítaný pro rok 2011 by vykazoval statistickou odchylku až 20 %. Uvedený odhad navíc zahrnuje zaměstnanost v jiných evropských zemích mimo Evropskou unii a zaměstnanost související s produktem z tenkého filmu, na který se toto šetření nevztahuje.
(246)
Nehledě na tyto pochybnosti, i kdyby byl pro účely analýzy dopadu navržených opatření použit původní odhad, je nutno poznamenat toto: odhad se týká pracovních míst v oblasti evropské fotovoltaiky v roce 2011, kteréžto období odpovídalo velmi vysokému počtu fotovoltaických zařízení instalovaných v uvedeném roce v EU (přibližně 20 GW). Lze tedy předpokládat, že vzhledem ke snížení počtu instalovaných zařízení, který v období šetření dosáhl přibližně 17,5 GW a v roce 2012 dosáhl 15 GW, klesl odpovídajícím způsobem i počet pracovních míst, zejména v navazujících odvětvích, který je přímo úměrný úrovni instalací. Veřejně dostupný odborný tisk v této souvislosti poukázal na to, že v Německu, které je největším vnitrostátním trhem, zaměstnanost v odvětví fotovoltaiky mezi lety 2011 a 2012 klesla ze 128 000 na 100 000 osob, včetně pracovních míst u výrobců. Šetření dále vyvolalo vážné pochyby ohledně toho, zda tento počet zahrnoval pouze pracovní místa s plným úvazkem vyčleněná výlučně pro výrobu fotovoltaických zařízení. V této souvislosti šetření odhalilo, že zejména na navazujícím trhu (montáž) představuje činnost v oblasti fotovoltaiky zpravidla pouze část mnohem širší podnikatelské aktivity, přičemž hlavní činností bývá montáž v oblasti topení nebo elektřiny, instalatérství atd.
(247)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je pravděpodobné, že uložení opatření může vést ke zvýšení cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii, a z krátkodobého hlediska tak může vést ke snížení instalace fotovoltaických zařízení. Nicméně pracovní místa v této části trhu mohou být negativně ovlivněna jen v omezeném rozsahu, a to vzhledem k následujícím skutečnostem. Za prvé činnost související s fotovoltaikou přinejmenším v některých montážních organizacích představuje pouze část jejich podnikatelských činností a je také sezonní. Montážní organizace by proto za situace snížené poptávky po fovoltaických zařízeních měly být schopny vykonávat jiné činnosti. Jelikož cíle v oblasti obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti stanovené na úrovni EU jsou pro členské státy právně závazné, je třeba očekávat, že snížená poptávka po solárních zařízeních bude mít za následek zvýšení poptávky po jiných formách elektrické energie z obnovitelných zdrojů a v oblasti energetické účinnosti. Mnozí zaměstnanci v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie pravděpodobně disponují potřebnými dovednostmi, aby zvýšení poptávky v těchto blízkých odvětvích dokázali využít. Za druhé vzhledem ke stávajícím ziskům na navazujícím trhu (viz 242. bod odůvodnění výše) by subjekty zabývající se montáží měly být schopny část růstu cen absorbovat, a omezit tak dopad na konečné ceny a na poptávku po fotovoltaických zařízeních.
(248)
Nezávisle na uložení cel veřejně dostupné prognózy poptávky po fotovoltaických zařízeních uvádějí, že v roce 2013 pravděpodobně dojde ke snížení poptávky, s výkonem instalovaným v roce 2013 mezi 9,8 GW a 16,5 GW, což by pravděpodobně mělo v každém případě negativní dopad na počet pracovních míst na navazujícím trhu.
(249)
A konečně je třeba podotknout, že k tomuto růstu cen fotovoltaických zařízení by pravděpodobně došlo v každém případě, neboť výroba v ČLR pro dodávky na trh Unie je, jak se zdá, do značné míry ztrátová, což je neudržitelná situace.
(250)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje předběžný závěr, že dopad antidumpingových cel na hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie by z krátkodobého hlediska byl omezeně negativní, s ohledem na vyšší počet smluvně zajištěných montáží než v opačném (kontrafaktuálním) scénáři, který předpovídají významná výzkumná střediska, a v míře, v jaké tato cla nemohou být hospodářskými subjekty navazujícími na výrobní odvětví Unie absorbována. I přes možné snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních by montážní organizace měly být schopny provádět jiné činnosti související buď s jinými obnovitelnými zdroji energie, nebo s primární podnikatelskou činností, jak je uvedeno výše.
6. Zájem konečných uživatelů (spotřebitelů)
(251)
Žádná strana přímo zastupující konečné uživatele, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky. V daném případě se odkazuje na dva druhy konečných uživatelů: spotřebitele (domácnosti) a další konečné uživatele (např. instituce, společnosti). Šetření zjistilo, že pouze přibližně jedna čtvrtina stávajících fotovoltaických zařízení v Unii (takzvaná střešní, menší zařízení) byla objednána spotřebiteli. Ostatní zařízení (montovaná na zemi, průmyslová a komerční zařízení, která jsou mnohem větší) byla objednána jinými konečnými spotřebiteli.
(252)
Některé strany tvrdily, že v případě uložení antidumpingových cel by spotřebitele postihlo zvýšení cen fotovoltaických modulů. Lze očekávat, že v důsledku cel by ceny fotovoltaických modulů na trhu EU poněkud vzrostly, avšak je pravděpodobné, že spotřebitelů a jiných konečných uživatelů by se to dotklo jen v omezené míře, protože šetření ukázalo, že cena modulu představuje nanejvýš 50 % z celkových nákladů na pořízení fotovoltaického zařízení. Vzhledem k ziskovým rozpětím společností připravujících projekty a montážních organizací lze důvodně předpokládat, že případný růst cen modulů pro uživatele může být přinejmenším zčásti absorbován, a tedy zmírněn. Na základě dostupných údajů se vyvozuje předběžný závěr, že dodavatelský řetězec přinejmenším zčásti absorbuje opatření s navrhovanou výší cla, a opatření tudíž nemusí mít nutně za následek vyšší maloobchodní ceny pro spotřebitele.
(253)
Dále je třeba podotknout, že pokud by cla nebyla uložena, pravděpodobný zánik výrobního odvětví Unie by mohl vést k tomu, že spotřebitelé budou mít do budoucna k dispozici pouze jeden zdroj dodávek modulů. V rámci tohoto scénáře by čínští vyvážející výrobci byli schopni dále posilovat svou, již tak velmi silnou, pozici na trhu a to by také v krátkodobém výhledu mohlo vést ke zvýšeným cenám ke škodě spotřebitelů/konečných uživatelů. Ovšem vzhledem ke skutečnosti, že výroba v ČLR je ztrátová, by ke zvýšení cen, jak je uvedeno výše, pravděpodobně došlo v každém případě.
(254)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že celkově by uložení opatření mělo omezený dopad na spotřebitele a konečné uživatele. A to bez ohledu na vliv vnitrostátních režimů podpory k povzbuzení poptávky po fotovoltaických zařízeních, jak je uvedeno v 182. bodě odůvodnění výše. Budou-li vnitrostátní režimy podpory přizpůsobeny vyšším cenám solárních panelů (prostřednictvím vyšších zaručených výkupních cen), může byt dopad na spotřebitele nulový.
7. Jiná tvrzení
(255)
Některé strany tvrdily, že výrobní odvětví Unie není schopno zásobovat trh EU v požadovaném množství, a budou-li uložena antidumpingová cla, existuje vážné riziko nedostatku v EU, což může vést k dalšímu růstu cen dotčeného výrobku.
(256)
Šetření shledalo, že toto tvrzení není opodstatněné. Výrobní odvětví Unie má od roku 2009 nedostatečně využívané výrobní kapacity. V období šetření činila míra využití výrobní kapacity Unie pro výrobu modulů 41 %, s další rezervní kapacitou přibližně ve výši 5,7 GW; míra využití výrobní kapacity Unie pro výrobu článků činila 63 %, s další rezervní kapacitou přibližně ve výši 1,2 GW, a míra využití výrobní kapacity Unie pro výrobu destiček činila 55 %, s další rezervní kapacitou přibližně ve výši 1,6 GW. Díky této rezervní kapacitě by proto výrobní odvětví Unie z krátkodobého hlediska bylo schopno soutěžit o další část trhu. Také ze střednědobého hlediska lze důvodně předpokládat, že výrobní odvětví Unie bude rozšiřovat svou výrobní kapacitu, aby mohlo dosáhnout větších úspor z rozsahu a zajistit další snižování cen. Ostatně ve světě existují i další zdroje dodávek, které působí na trhu Unie a které v případě poklesu dovozu čínských výrobků budou schopny soutěžit o trh Unie. Šetření odhalilo, že stávající rezervní kapacita jiné než čínské výroby mimo EU činila v období šetření u modulů 5,6 GW, u článků 6 GW a u destiček 6 GW. Lze proto dospět k závěru, že vzhledem k prognózám poptávky po fotovoltaických zařízeních v EU v roce 2013 (mezi 9,8 GW a 16,5 GW) a v roce 2014 (mezi 9 GW a 17,1 GW) zveřejněným významnými výzkumnými středisky, jako EPIA, je celková rezervní kapacita EU a třetích výrobců mimo EU dostačující, aby v krátkodobém výhledu nahradila případný výpadek čínských dovozů.
(257)
Některé strany rovněž tvrdily, že uložení antidumpingových cel na dotčený výrobek poškodí rozvoj fotovoltaického trhu v Evropě, a že tudíž nebudou dosaženy cíle strategie Evropa 2020 týkající se obnovitelných zdrojů energie a snížení emisí skleníkových plynů v EU.
(258)
Především je třeba uvést, že splnění cílů stanovených pro rok 2020 nezávisí výlučně na solární energii. Stejně důležité jsou i další ekologické zdroje energie, jako např.: energie získávaná pomocí větru, biomasy, vodní energie atd. Jelikož cíle pro rok 2020 nestanoví žádný konkrétní podíl solární energie, nepředpokládá se, že poněkud nižší počet fotovoltaických zařízení zvýší celkové náklady spojené s realizací strategie Evropa 2020. Kromě toho je cena solárních panelů pouze jedním z mnoha činitelů, které jsou podstatné pro rozvoj evropského odvětví výroby fotovoltaických zařízení. Stejně důležité jsou: příznivé právní a finanční podmínky na evropské úrovni a na úrovni členských států, lepší přístup k financování projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a investice do výzkumu a vývoje. Pokud jde o financování investic do solárních energií, dojde díky uložení cla ke zlepšení situace výrobního odvětví Unie i odvětví fotovoltaiky jako celku. Ve svém důsledku to pravděpodobně podpoří přístup výrobního odvětví Unie a investorů v odvětví fotovoltaiky ke kapitálu. A konečně je třeba znovu připomenout, že cílem tohoto cla není vyloučit čínský dovoz, ale obnovit korektní hospodářskou soutěž. Pokud by se cena dotčeného výrobku zvýšila, údaje o zisku dosahovaném na navazujícím trhu umožňují předpokládat, že tento růst cen by byl zčásti absorbován hospodářskými subjekty působícími na navazujícím trhu. Cena modulů pro konečné uživatele/spotřebitele by se proto neměla výrazně zvýšit, a poptávka po solárních zařízeních by mohla zůstat v předpovězeném rozmezí.
(259)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření by celkově nemělo výrazný nepříznivý dopad na jiné politiky EU.
8. Závěr ohledně zájmu Unie
(260)
Celkové pozitivní důsledky pro výrobní odvětví Unie převažují nad pravděpodobným negativním dopadem na jiné subjekty na fotovoltaickém trhu, včetně spotřebitelů/jiných konečných uživatelů.
(261)
Vzhledem k výše uvedené skutečnosti byl učiněn předběžný závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(262)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(263)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobcům v Unii, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(264)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu. Má se tedy za to, že ziskové rozpětí 10 % z obratu lze na základě informací uvedených v podnětu chápat jako přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval dumping působící újmu.
(265)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 10 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(266)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
2. Prozatímní opatření
(267)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se má za to, že by se měla uložit prozatímní antidumpingová opatření ohledně dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(268)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce od vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro „všechny ostatní společnosti“ bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(269)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je prozatímní sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(270)
Navrhují se proto tyto sazby prozatímního antidumpingového cla:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Celní sazba
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
93,3 %
51,5 %
51,5 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
112,6 %
67,9 %
67,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
88,4 %
55,9 %
55,9 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
99,0 %
58,7 %
58,7 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
48,1 %
38,3 %
38,3 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
48,6 %
48,6 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
96,2 %
37,3 %
37,3 %
Jiné spolupracující společnosti (příloha I)
88,5 %
47,6 %
47,6 %
Všechny ostatní společnosti
112,6 %
67,9 %
67,9 %
(271)
Výše uvedená antidumpingová opatření se prozatímně stanoví ve formě valorických cel.
(272)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav zjištěný během šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky a vyrobených těmito společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu se svým názvem, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(273)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (8) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(274)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla stanovená pro všechny ostatní společnosti vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale i na ty výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(275)
Jak je uvedeno v oddíle 5 oznámení o zahájení řízení, Komise nyní zjišťuje, zda lze veškerý dovoz dotčeného výrobku z ČLR považovat za pocházející z ČLR. To je zvlášť důležité v případě modulů, které mohou obsahovat komponenty a části z různých zemí. Podle čl. 1 odst. 3 základního antidumpingového nařízení může být země vývozu dumpingového výrobku zemí jednající jako prostředník. Je třeba rovněž poznamenat, že podnět se týká dovozu z Číny, aniž by byl blíže určen původ takových zásilek. A konečně v rámci antidumpingových šetření a šetření o vyrovnávacích clech, která provedly USA a která se týkala téhož výrobku dováženého z ČLR, byla zdůrazněna složitost výrobních a montážních operací, které mohou či nemusí být dostačující pro určení původu (9). S ohledem na tyto úvahy, a aniž je dotčen závěr, který bude v této záležitosti s definitivní platností učiněn, se považuje za vhodné, aby výrobek, který je předmětem šetření, pocházející nebo odesílaný z Číny podléhal prozatímním opatřením, pokud se nejedná o výrobek v tranzitu ve smyslu článku V dohody GATT.
(276)
Jak je uvedeno ve 3. bodě odůvodnění výše, Komise zavedla nařízením (EU) č. 182/2013 celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího nebo odesílaného z ČLR. Cílem bylo umožnit zpětné uplatnění antidumpingových opatření podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení a vyrovnávacích opatření podle čl. 16 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) (10).
(277)
Pokud jde o současné antidumpingové šetření, a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antidumpingového šetření v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení měla být zastavena.
(278)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření, jež v souladu s článkem 10 základního antisubvenčního nařízení zahájila Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného dne 8. listopadu 2012 v Úředním věstníku Evropské unie (11), měla by celní evidence dovozu podle čl. 24 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení pokračovat.
(279)
V této fázi řízení nelze přijmout žádné rozhodnutí o možném zpětném uplatnění antidumpingových opatření.
(280)
Vzhledem k výjimečným okolnostem stávajícího řízení, zvláště tedy proto, že se vztahuje na výrobek určený pro trh, jenž vyžaduje stabilitu dodávek v krátkodobém horizontu, považuje se za vhodné zavést prozatímní antidumpingová opatření postupně. Jelikož zvláště výrobní odvětví Unie utrpělo újmu v důsledku nekalých obchodních praktik dotčené země v období šetření, výrobci v Unii nemohou okamžitě dodat nezbytná množství, pokud v důsledku zavedení opatření dojde ke snížení úrovně dovozu. Postupné zavedení antidumpingového cla umožní výrobnímu odvětví Unie v krátkodobém horizontu zvýšit nabídku. Kromě toho tím, že se výrobnímu odvětví Unie poskytne dostatečná doba ke zvýšení úrovně výroby, dostupnost dotčeného výrobku zůstane na přiměřené úrovni, aby mohla uspokojit poptávku. Proto se považuje za vhodné zavést clo ve dvou krocích.
I. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(281)
V zájmu řádného úředního postupu se stanoví lhůta, ve které mohou zúčastněné strany, jež se samy přihlásily ve lhůtě uvedené v nařízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Dále je třeba uvést, že závěry o uložení cla učiněné pro účely tohoto nařízení jsou prozatímní a mohou být přezkoumány za účelem uložení jakéhokoliv konečného cla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní dumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků a destiček typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 3818001011, 3818001019, 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT.
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
i)
od vstupu tohoto nařízení v platnost do 5. srpna 2013:
Společnost
Celní sazba
Všechny společnosti
11,8 %
ii)
od 6. srpna 2013:
Společnost
Celní sazba
Doplňkový kód TARIC
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
51,5 %
B791
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
67,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
55,9 %
B793
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
58,7 %
B794
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
38,3 %
B795
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
48,6 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
37,3 %
B797
Společnosti uvedené v příloze
47,6 %
Všechny ostatní společnosti
67,9 %
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Podle čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Nařízení (EU) č. 182/2013 se mění takto:
1)
Vkládá se nový nadpis G a nový 22. bod odůvodnění, které znějí:
„G. UKONČENÍ CELNÍ EVIDENCE PRO ÚČELY OCHRANY PŘED DUMPINGOVÝM DOVOZEM
(22)
Od 6. června 2013 je ochrana před dumpingovým dovozem zajištěna prozatímním antidumpingovým clem. Celní evidence dovozu pro účely ochrany před dumpingovým dovozem proto již není nutná.“
2)
V článku 1 se zrušují slova „čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 1225/2009 a“.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. června 2013.
REGOLAMENTO (UE) N. 513/2013 DELLA COMMISSIONE
del 4 giugno 2013
che istituisce un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni di moduli fotovoltaici in silicio cristallino e delle relative componenti essenziali (celle e wafer) originari o provenienti dalla Repubblica popolare cinese e che modifica il regolamento (UE) n. 182/2013 che dispone la registrazione delle importazioni dei suddetti prodotti originari o provenienti dalla Repubblica popolare cinese
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1) («il regolamento di base»), in particolare l’articolo 7 e l’articolo 14, paragrafo 5,
sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDIMENTO
1. Apertura
(1)
In data 6 settembre 2012, la Commissione europea («la Commissione») annunciava, con un avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2) («Avviso di apertura»), l’apertura di un procedimento antidumping riguardante le importazioni nell’Unione di moduli fotovoltaici in silicio cristallino e le relative componenti essenziali (celle e wafer) originari della Repubblica popolare cinese («RPC» o «paese interessato»).
(2)
L’inchiesta è stata aperta in seguito a una denuncia presentata in data 25 luglio 2012 da EU ProSun («il denunciante») per conto di fabbricanti che rappresentano più del 25 % della produzione totale dell’Unione di moduli fotovoltaici («moduli FV») in silicio cristallino e delle relative componenti essenziali. La denuncia conteneva elementi di prova prima facie dell’esistenza di pratiche di dumping sul prodotto citato e del grave pregiudizio da esso provocato, elementi ritenuti sufficienti per giustificare l’avvio di un’inchiesta.
2. Registrazione
(3)
In seguito a una richiesta del denunciante, corredata dai necessari elementi di prova, la Commissione adottava, in data 1 marzo 2013, il regolamento (UE) n. 182/2013 (3) che dispone la registrazione delle importazioni di moduli fotovoltaici in silicio cristallino e delle relative componenti essenziali (celle e wafer) originari o provenienti dalla Repubblica popolare cinese a decorrere dalla data del 6 marzo 2013.
3. Parti interessate al procedimento
(4)
La Commissione notificava ufficialmente l’apertura dell’inchiesta al denunciante, ad altri fabbricanti noti dell’Unione, ai produttori esportatori noti, alle autorità della RPC e agli importatori noti. La Commissione informava inoltre i fabbricanti USA della sua intenzione di considerare tale paese come un possibile paese di riferimento.
(5)
Le parti interessate hanno avuto la possibilità di presentare le loro osservazioni per iscritto e di chiedere un’audizione entro il termine stabilito nell’avviso di apertura. È stata concessa un’audizione a tutte le parti interessate che ne hanno fatto richiesta e che hanno dimostrato di avere particolari motivi per essere sentite.
(6)
Dato il numero elevato di produttori esportatori nel paese interessato, di importatori non collegati e di fabbricanti UE interessati al procedimento e al fine di completare l’inchiesta entro i termini regolamentari, la Commissione annunciava nell’avviso di apertura di voler limitare a un numero ragionevole i produttori esportatori nel paese interessato, gli importatori non collegati e i fabbricanti UE da sottoporre all’inchiesta, scegliendo un campione ai sensi dell’articolo 17 del regolamento di base (tecnica nota anche come «campionamento»).
a) Campionamento dei produttori dell’Unione
(7)
La Commissione annunciava nell’avviso di apertura di aver selezionato in via provvisoria un campione di fabbricanti UE. Tutti i fabbricanti noti della UE e tutte le associazioni note di fabbricanti sono stati informati della scelta del campione provvisorio di fabbricanti UE. Il campione provvisorio si componeva di nove fabbricanti UE su circa 220 già noti, prima dell’apertura dell’inchiesta, per produrre il prodotto simile (cfr. il considerando 26), che, scelti in base al volume massimo rappresentativo della produzione tenendo conto dei volumi di vendita e della posizione geografica, potessero essere ragionevolmente esaminati nel lasso di tempo disponibile. Il campione permetteva di rappresentare sia i fabbricanti UE integrati verticalmente che quelli non integrati verticalmente. Le parti interessate sono state invitate a manifestare le loro osservazioni anche sul campione provvisorio. Molte di esse hanno formulato osservazioni sul campione provvisorio e alcune hanno chiesto un’audizione con il consigliere-auditore.
(8)
Alcune parti interessate hanno sollevato le seguenti obiezioni sul campione provvisorio dei fabbricanti UE:
i)
innanzitutto, hanno fatto presente che le poche informazioni date sul campione scelto a titolo provvisorio erano insufficienti e non permettevano valutazioni approfondite sul campione proposto. Esse criticavano soprattutto la riservatezza che circondava l’identità dei fabbricanti UE e chiedevano che fossero resi noti gli Stati membri in cui avevano sede i fabbricanti UE inclusi nel campione, la quota che quest’ultimi detenevano sul volume totale della produzione di moduli FV, celle e wafer nonché la percentuale della produzione e delle vendite detenuta dalle singole imprese incluse nel campione e dal campione nel suo insieme;
ii)
il metodo usato per la scelta del campione veniva contestato perché «avrebbe confuso tre fasi distinte» e cioè gli elementi su cui si fondava l’apertura dell’inchiesta, la definizione di industria dell’Unione e il campionamento vero e proprio. Le parti interessate lamentavano che non fosse chiaro se la definizione di industria dell’Unione fosse già avvenuta al momento della scelta del campione e quindi se il campione potesse essere considerato rappresentativo. Se la definizione di industria dell’Unione non avviene all’atto del campionamento, le parti interessate non possono verificare la rappresentatività del campione provvisorio e neppure se, in base al campione, possono valutare correttamente la situazione di tale industria durante il periodo dell’inchiesta di cui al considerando 19. Veniva inoltre deplorata l’inopportunità di scegliere il campione provvisorio in base alle risposte date dai fabbricanti UE nell’ambito dell’esame degli elementi a sostegno dell’apertura dell’inchiesta;
iii)
alcune parti hanno poi sostenuto che il campione provvisorio fosse stato scelto semplicemente in base al sostegno espresso da alcune imprese alla presente inchiesta;
iv)
una parte lamentava il fatto che, essendo comprese nel campione provvisorio imprese integrate verticalmente, era possibile che il volume di produzione delle celle e dei wafer fosse stato conteggiato due o anche tre volte, il che fa ulteriormente dubitare della rappresentatività complessiva del campione. Essa chiedeva che per i fabbricanti integrati verticalmente si conteggiasse il solo volume di produzione dei moduli, senza quello delle celle e dei wafer;
v)
la stessa parte argomentava che una serie di dati su cui si fondava la scelta del campione fosse almeno in parte inattendibile, adombrando effetti negativi per la rappresentatività del campione provvisorio nel suo insieme;
vi)
una delle parti ha fornito un elenco, pretendendo che contenesse altri 150 fabbricanti UE del prodotto simile di cui si sarebbe dovuto tener conto nella scelta di un campione di fabbricanti UE.
(9)
Agli argomenti sollevati dalle parti è stato risposto come segue:
i)
sono i fabbricanti UE ad aver chiesto che i loro nomi non venissero divulgati per timore di rappresaglie. Alcuni di essi erano stati effettivamente oggetto di minacce concrete per danneggiarne l’attività sia all’interno che all’esterno della UE. La Commissione ha ritenuto che tali richieste non fossero sufficientemente fondate per essere accettate. Divulgare la sede o la quota della produzione e delle vendite di singoli fabbricanti UE inseriti nel campione avrebbe potuto rivelarne l’identità e la richiesta formulata in questo senso è stata respinta;
ii)
la Commissione non ha affatto «confuso» esame degli elementi a sostegno dell’apertura dell’inchiesta, definizione di industria dell’Unione e scelta del campione provvisorio: tali fasi sono sempre state indipendenti l’una dall’altra e su di esse sono state prese decisioni separate. Nulla dimostra invece che dati relativi alla produzione e alle vendite forniti dai fabbricanti UE, nel quadro dell’esame del sostegno all’apertura dell’inchiesta, abbiano pesato negativamente sulla rappresentatività del campione. È vero che la definizione provvisoria di industria dell’Unione è avvenuta all’atto dell’apertura dell’inchiesta. Per stabilire provvisoriamente la produzione totale della UE per il periodo dell’inchiesta (PI, cfr. considerando 19), sono state usate tutte le informazioni disponibili sui fabbricanti UE, anche quelle contenute nella denuncia, nonché dati raccolti presso fabbricanti UE e altre parti prima dell’apertura dell’inchiesta;
iii)
ai fini del campione, si è tenuto conto di tutti i fabbricanti UE che avessero risposto alle domande sugli elementi a sostegno dell’apertura dell’inchiesta indipendentemente dal fatto che la sostenessero, vi si opponessero o non avessero un’opinione sull’inchiesta stessa; tale affermazione è stata pertanto respinta;
iv)
la questione del doppio o triplo conteggio è stata affrontata al momento della scelta del campione provvisorio. È stato assodato che se fossero state escluse la produzione e le vendite di celle e wafer dei fabbricanti UE integrati verticalmente, non sarebbe stata considerata la parte di produzione di celle e wafer venduta sul mercato libero. Si è perciò ritenuto che escludere le vendite di celle e wafer dal volume totale della produzione, non necessariamente avrebbe reso il campione più rappresentativo. Inoltre, la rappresentatività del campione si basa non solo sul volume di produzione ma anche sulla distribuzione geografica e su una rappresentanza equilibrata tra fabbricanti integrati e non integrati verticalmente. La rappresentatività relativa del volume di produzione è stata calcolata a livello di ciascun tipo di prodotto simile. Su questa base, il metodo di scelta del campione provvisorio è stato ritenuto ragionevole e il campione stesso è considerato nel suo insieme rappresentativo per l’industria dell’Unione che fabbrica il prodotto in esame. Quest’argomentazione è stata pertanto respinta;
v)
riguardo all’affidabilità dei dati, il campione è stato scelto in base alle informazioni disponibili al momento in cui è avvenuta la scelta, come prevede l’articolo 17, paragrafo 1, del regolamento di base. Quanto all’attendibilità dei dati a sostegno dell’apertura dell’inchiesta, da essa non sono emersi elementi di prova del fatto che i dati raccolti prima dell’apertura fossero lacunosi in misura significativa. Si può quindi ragionevolmente ritenere che il campione provvisorio sia stato scelto in base a considerazioni sufficientemente fondate. Quest’argomentazione è stata pertanto respinta;
vi)
riguardo all’elenco dei circa 150 fabbricanti UE aggiuntivi, si noti che esso è stata fornito quando il termine ultimo, a disposizione delle parti interessate per formulare osservazioni sulla scelta del campione provvisorio e dei fabbricanti UE per manifestarsi e chiedere di essere in esso inseriti, era largamente scaduto. Inoltre, circa 30 fabbricanti UE che compaiono nell’elenco erano effettivamente noti alla Commissione al momento della scelta del campione. E all’atto della scelta del campione si è tenuto conto di tutti i fabbricanti UE che si erano manifestati dopo la pubblicazione dell’avviso di apertura. La rappresentatività del campione non è stata quindi in alcun modo pregiudicata. Quest’argomentazione è stata pertanto respinta.
(10)
Dopo il ricevimento delle osservazioni, la composizione del campione è stata riveduta in quanto esistevano elementi per ritenere che una delle imprese scelte non sarebbe stata in grado di collaborare pienamente. Per mantenere il livello di rappresentatività del campione, vi è stato aggiunto un altro fabbricante UE. Il campione così rettificato si componeva quindi di 10 imprese scelte in base al volume massimo rappresentativo per ciascun livello di produzione, considerati i volumi di vendita sul mercato dell’UE e le dislocazioni geografiche che potessero essere ragionevolmente esaminati nel periodo di tempo disponibile. Alla fine, il nuovo campione di fabbricanti UE rappresentava, in percentuale sulla produzione totale dell’Unione, tra il 18 % e il 21 % dei moduli, tra il 17 % e il 24 % delle celle e tra il 28 % e il 35 % dei wafer e copriva fabbricanti sia integrati che non integrati verticalmente. Poiché indicare percentuali precise avrebbe permesso di calcolare il volume di produzione del suddetto fabbricante UE aggiunto e di svelarne quindi l’identità, si è dovuto prescindere dal divulgarle.
b) Campionamento degli importatori non collegati
(11)
Dato il numero potenzialmente elevato di importatori non collegati, l’avviso di apertura prevedeva la possibilità di un campionamento, ai sensi dell’articolo 17 del regolamento di base. Per consentire alla Commissione di stabilire se fosse necessario ricorrere al campionamento e, in tal caso, di selezionare un campione, tutti gli importatori e i fabbricanti UE furono invitati a contattare la Commissione e a fornire, secondo le modalità indicate nell’avviso di apertura, una serie di informazioni essenziali sulle loro attività relative al prodotto in esame durante il PI, definito al considerando 19.
(12)
Dei circa 250 importatori non collegati, indicati dal denunciante e contattati dalla Commissione, 36 hanno risposto al formulario di campionamento allegato all’avviso di apertura: 35 per i moduli FV e solo uno per le celle. Non è pervenuta alcuna risposta per i wafer. Il campione è stato scelto, ai sensi dell’articolo 17, paragrafo 2, del regolamento di base, in modo da coprire il volume massimo rappresentativo delle importazioni che potesse essere ragionevolmente esaminato nel periodo di tempo a disposizione. Su queste premesse, la Commissione ha scelto un campione di tre importatori non collegati per i moduli FV e di uno per le celle. In seguito alle osservazioni ricevute, la Commissione ha deciso di inserire nel campione un altro importatore non collegato per i moduli FV. Questa impresa si era manifestata sostenendo che il suo livello di attività avrebbe giustificato l’inclusione nel campione. Dal riesame della sua candidatura iniziale è emerso un errore materiale riguardante il volume delle importazioni dichiarato dall’importatore in questione. L’impresa, pertanto, veniva inserita nel campione degli importatori non collegati. D’altra parte, due imprese, inizialmente inserite nel campione, non hanno risposto ai questionari; sono state quindi considerate imprese che non collaborano all’inchiesta ed escluse dal campione degli importatori non collegati. Il campione degli importatori non collegati era perciò costituito da due importatori per i moduli FV e da un importatore per le celle, che rappresentano tra il 2 % e il 5 % di tutte le importazioni dal paese interessato. Dalle risposte al questionario è tuttavia emerso che l’attività principale di due dei tre importatori era in realtà gli impianti solari e non il commercio del prodotto in esame. L’inchiesta ha rivelato che la maggior parte delle importazioni del prodotto in esame entrano nel mercato UE attraverso imprese collegate ai produttori esportatori della RPC oppure attraverso installatori o responsabili di progetti. Date le circostanze, il campione è stato considerato rappresentativo solo in via provvisoria. La Commissione, tuttavia, nel corso dell’inchiesta contatterà altri importatori non collegati che hanno collaborato per verificare se hanno i requisiti per essere considerati importatori e per vedere se sia possibile aumentare la dimensione del campione.
c) Campionamento dei produttori esportatori
(13)
Dato il numero apparentemente elevato di produttori esportatori, l’avviso di apertura prevedeva la possibilità di ricorrere al campionamento per determinare il dumping, in conformità all’articolo 17 del regolamento di base. Per consentire alla Commissione di stabilire se fosse necessario ricorrere al campionamento e, in tal caso, di selezionare un campione, tutti i produttori esportatori furono invitati a contattare la Commissione e a fornire, secondo le modalità indicate nell’avviso di apertura, una serie di informazioni essenziali sulle loro attività relative al prodotto in esame durante il PI, definito al considerando 19. Sono state anche consultate le autorità del paese interessato.
(14)
Ben 135 produttori esportatori cinesi (spesso più imprese raggruppate) si sono manifestati nel quadro della procedura di campionamento. Le imprese che hanno collaborato rappresentano l’80 % del valore totale delle esportazioni cinesi. Il campione scelto è costituito da sette gruppi di imprese di cui tre esportatori che hanno collaborato con il maggior volume di esportazioni di moduli FV, due esportatori che hanno collaborato con il maggior volume di esportazioni di celle e due esportatori che hanno collaborato con il maggior volume di esportazioni di wafer.
d) Risposte al questionario e verifiche
(15)
La Commissione ha inviato questionari a tutti i produttori esportatori cinesi inclusi nel campione e ai fabbricanti UE inclusi nel campione, agli importatori non collegati inclusi nel campione nonché agli operatori a monte e a valle e alle loro associazioni che si sono manifestate entro i termini stabiliti nell’avviso di apertura. La Commissione ha anche contattato un’associazione di consumatori rappresentativa.
(16)
Sono state ricevute risposte al questionario da tutti i produttori esportatori cinesi inclusi nel campione, tutti i fabbricanti UE inclusi nel campione, da tre importatori UE non collegati, da 21 operatori a monte e a valle e da tre delle loro associazioni.
(17)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie ai fini della determinazione provvisoria del dumping, del conseguente pregiudizio e dell’interesse dell’Unione. Sono state effettuate visite di verifica presso le sedi delle seguenti imprese o gruppi d’imprese:
a)
fabbricanti UE:
-
sono state effettuate visite di verifica presso le sedi dei 10 fabbricanti UE inclusi nel campione;
b)
produttori esportatori della RPC:
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, RPC,
-
Delsolar (Wujiang) Co Ltd, RPC,
-
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co Ltd, RPC,
-
JingAo Group, RPC,
-
Jinzhou Yangguang Energy, RPC,
-
Wuxi Suntech Power Co Ltd, RPC,
-
Yingli Green Energy Holding Company, RPC;
c)
importatori collegati nell’Unione:
-
Yingli Green Energy Greece Sales GmbH, Monaco, Germania,
-
LDK Solar Italia S.r.l., San Zenone degli Ezzelini (TV), Italia,
-
Delta Energy Systems S.r.l., Roma, Italia,
-
Sunways AG, Konstanz, Germania,
-
JA Solar GmbH, Monaco, Germania;
d)
operatori commerciali/importatori collegati, al di fuori dell’Unione:
-
Delsolar Co Ltd, Zhunan City, Taiwan,
-
JA Solar Hong Kong Ltd, Hong Kong RAS,
-
Wealthy Rise International Ltd, Hong Kong RAS,
-
Suntech Power International Ltd, Schaffhausen, Svizzera,
-
Trina Solar (Schweiz) AG, Wallisellen, Svizzera;
e)
importatore non collegato nell’Unione:
-
IBC AG, Bad Staffelstein, Germania;
f)
operatori a monte:
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Germania,
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Germania;
g)
operatori a valle:
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Germania,
-
ValSolar SL, Badajoz, Spagna;
h)
associazioni:
-
EPIA, Bruxelles, Belgio.
(18)
Data l’esigenza di calcolare un valore normale per i produttori esportatori della RPC cui non sia stato riconosciuto il TEM, per determinare il valore normale in base a dati relativi all’India, in quanto paese di riferimento, è stata effettuata una visita di verifica presso le sedi delle seguenti imprese:
-
EMMVEE Photovoltaic Power Private Limited, Bengaluru, India,
-
Tata Power Solar Systems Limited, Bengaluru, India.
4. Periodo dell’inchiesta e periodo in esame
(19)
L’inchiesta relativa al dumping e al pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1o luglio 2011 e il 30 giugno 2012 («periodo dell’inchiesta», o «PI»). L’esame delle tendenze pertinenti alla valutazione del pregiudizio copre il periodo compreso tra il 2009 e la fine del periodo dell’inchiesta («periodo in esame»).
B. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
1. Prodotto in esame
(20)
Il prodotto in esame è rappresentato da moduli o pannelli FV in silicio cristallino e da celle e wafer del tipo utilizzato nei moduli o pannelli FV in silicio cristallino, originari o provenienti dalla Repubblica popolare cinese. Lo spessore delle celle e dei wafer hanno non è superiore a 400 μm. Tale prodotto è attualmente classificato ai codici NC ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ed ex 8541 40 90 («il prodotto in esame»).
(21)
I seguenti tipi di prodotto sono esclusi dalla definizione di prodotto in esame:
-
caricatori solari, composti da meno di sei celle, portatili e destinati ad alimentare apparecchi elettrici o a ricaricare batterie,
-
prodotti fotovoltaici a film sottile,
-
prodotti FV in silicio cristallino che vengono integrati in modo permanente in apparecchi elettrici non destinati a produrre elettricità i quali consumano l’elettricità generata dalle suddette celle fotovoltaiche in silicio cristallino in essi integrate.
(22)
I moduli FV, le celle e i wafer trasformano la luce solare in energia elettrica. La conversione avviene grazie a celle che assorbono la luce e la trasformano in energia elettrica attraverso il silicio cristallino.
(23)
I wafer sono la prima fase del processo di produzione. Fabbricati a base di silicio cristallino, essi costituiscono l’elemento principale della produzione delle celle.
(24)
Dalla fusione del silicio cristallino si ottengono dei lingotti di silicio cristallino che sono poi segati in dischi, i wafer. I wafer sono trattati in un ciclo di lavorazione ad alta tecnologia per ottenere un semiconduttore che faccia funzionare le celle solari. Le celle rappresentano la seconda fase del processo di produzione. Esse dispongono di una giunzione positiva-negativa per raccogliere e trasmettere l’elettricità generata dalla cella.
(25)
I moduli sono la terza fase del processo di produzione. Per assemblare i moduli, le celle vengono saldate insieme con fili o nastri metallici piatti per produrre stringhe di celle. Queste sono disposte a strati. Di solito, esse sono racchiuse da un vetro nella parte superiore e da una piastra di appoggio in materiale polimerizzato nella parte inferiore. Di solito, il montaggio in loco (ad esempio, su un tetto), avviene grazie a intelaiature. Il modulo può avere o non avere un invertitore.
2. Prodotto simile
(26)
L’inchiesta ha dimostrato che il prodotto in esame e il prodotto fabbricato e venduto sul mercato interno dell’India, di cui ci si serve come paese di riferimento per determinare il valore normale, nonché il prodotto fabbricato e venduto nella UE dai fabbricanti UE hanno le stesse caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche fondamentali e gli stessi impieghi finali. Essi si considerano perciò provvisoriamente prodotti simili ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
3. Contestazioni riguardanti la definizione del prodotto
i) Caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche e impieghi finali
(27)
Varie parti interessate hanno sostenuto che l’inchiesta non poteva coprire tre prodotti diversi dal punto di vista fisico, chimico e tecnico e che moduli, celle e wafer avrebbero dovuto, quindi, essere oggetto di tre inchieste diverse. Esse sostenevano anche che, non essendo chiaro se l’inchiesta vertesse su un solo prodotto o su tre prodotti diversi, non avevano la possibilità di difendere i loro interessi. Era stato tra l’altro chiesto di escludere i wafer dall’inchiesta se non fossero stati esclusi i monowafer (cfr. considerando da 42 a 44).
(28)
La produzione di wafer/celle/moduli avviene in un unico processo con più fasi. Moduli, celle e wafer determinano insieme le caratteristiche del prodotto finito (cioè, i moduli). L’inchiesta ha dimostrato che la produzione di wafer e di celle è direttamente ed esclusivamente destinata a produrre moduli; moduli, celle e wafer hanno le stesse caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche (determinate dalla materia prima utilizzata) e hanno gli stessi impieghi finali fondamentali, sono cioè venduti per essere inseriti in sistemi solari FV. Le prestazioni dei moduli sono direttamente legate a quelle dei wafer e delle celle.
(29)
L’avviso di apertura dell’inchiesta indicava chiaramente che il prodotto in esame era costituito da moduli, celle e wafer. Le parti interessate avevano perciò avuto tutte le possibilità di difendere i loro interessi in base alla definizione data di prodotto in esame. Per questi motivi, l’argomentazione è stata respinta.
ii) Differenze di nomenclatura
(30)
Qualcuno affermava anche che moduli, celle e wafer non potevano essere considerati un unico prodotto poiché avevano codici NC a otto cifre, sottovoci a sei cifre, voci SA a quattro cifre e numeri di capitoli a due cifre del tutto differenti ed erano inoltre reperibili in sezioni diverse della nomenclatura SA. L’argomentazione è in sé irrilevante per definire il prodotto oggetto dell’inchiesta antidumping che si basa sulle caratteristiche fisiche del prodotto in esame.
iii) Valore aggiunto delle celle
(31)
Varie parti hanno sostenuto che il valore aggiunto nel processo di fabbricazione delle celle rappresenta la maggior parte del valore di un modulo e che quindi le celle vanno considerate come un prodotto separato.
(32)
Dall’inchiesta emerge che effettivamente la fabbricazione delle celle è la parte tecnologicamente più complessa del processo di produzione. Essa ha tuttavia dimostrato che le tre fasi di trasformazione sono strettamente legate tra loro e che il valore aggiunto non si concentra su una particolare fase di fabbricazione ma si estende all’intero processo di produzione. Per questi motivi, l’argomentazione è stata respinta.
iv) Mercati di sbocco separati
(33)
Alcune parti interessate hanno sostenuto che moduli, celle e wafer hanno mercati di sbocco separati e che andavano perciò trattati come prodotti diversi, cosa che sarebbe confermata dal fatto che numerosi fabbricanti non sono integrati verticalmente.
(34)
Moduli, celle e wafer non possono essere considerati prodotti separati i cui prezzi variano solo a seconda di fattori di mercato. Di fatto, i loro prezzi sono strettamente interconnessi e determinati dal prezzo del polisilicio. Analogamente, come già spiegato ai considerando da 23 a 25, il prodotto in esame viene fabbricato in un unico processo di produzione articolato in più fasi. Il fatto che alcuni fabbricanti non siano integrati verticalmente è dovuto solo a decisioni gestionali e alle economie di scala e non modifica questa conclusione. Per questi motivi, l’argomentazione è stata respinta.
v) Impieghi finali e intercambiabilità
(35)
Varie parti interessate hanno sostenuto che moduli, celle e wafer devono essere trattati come prodotti differenti perché hanno usi finali diversi, non intercambiabili.
(36)
Come già indicato, l’inchiesta ha dimostrato che il processo di produzione wafer/celle/moduli è un processo di produzione unico; la questione perciò dell’interscambiabilità tra le varie fasi di un unico processo di produzione è fuorviante. Inoltre, moduli, celle e wafer hanno lo stesso uso finale: trasformare cioè la luce solare in energia elettrica; essi quindi non possono essere usati in altre applicazioni.
vi) Canali di distribuzione
(37)
Una parte interessata ha affermato che moduli, celle e wafer non hanno gli stessi canali di distribuzione e non possono quindi essere considerati un unico prodotto. L’inchiesta ha dimostrato che moduli, celle e wafer possono essere distribuiti da canali di distribuzione diversi o simili. Ma i criteri principali per definire un prodotto unico sono l’avere caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche identiche nonché lo stesso uso finale. In base ai considerando da 27 a 29, si ritiene perciò che canali di distribuzione diversi non vadano considerati un elemento determinante. L’argomentazione dev’essere pertanto respinta.
vii) Percezione dei consumatori
(38)
Qualcuno ha sostenuto che moduli, celle e wafer sono percepiti in modi sostanzialmente diversi da parte dei consumatori e che perciò non andrebbero considerati come un prodotto unico.
(39)
Come già detto, i criteri principali per definire un prodotto unico sono l’avere caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche identiche nonché lo stesso uso finale. In base ai considerando da 27 a 29, si ritiene perciò che una percezione differenziata da parte dei consumatori non vada considerata un elemento determinante. L’argomentazione dev’essere pertanto respinta.
viii) Prodotti a film sottile
(40)
Una parte interessata ha affermato che i prodotti FV a film sottile vanno inclusi nella definizione del prodotto in esame, avendo essi le stesse caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche di base e gli stessi usi finali.
(41)
I prodotti FV a film sottile vanno chiaramente esclusi dalla definizione del prodotto (cfr. considerando 21). I prodotti FV a film sottile hanno di fatto caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche differenti rispetto al prodotto in esame. Essi sono ottenuti con un diverso processo di produzione e non dal silicio cristallino, che è la materia prima principale per produrre wafer, celle e moduli. Hanno minor efficienza di conversione, producono meno potenza e non sono pertanto adatti ad applicazioni dello stesso tipo di quelle del prodotto in esame. Per questi motivi, l’argomentazione è stata respinta.
ix) Esclusione dei monowafer
(42)
Una parte interessata ha sostenuto che i monowafer andrebbero dovrebbero essere esclusi dalla definizione del prodotto in esame in quanto presentano caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche diverse dai multiwafer, affermando che esistono differenze nella struttura cristallina, nella forma e nell’aspetto e che non esisteva la produzione UE di monowafer.
(43)
Secondo l’inchiesta, i monowafer hanno una qualità migliore dei multiwafer pur essendo fabbricati con processi di produzione simili e con la stessa materia prima principale (polisilicio). Si ritiene quindi che monowafer e multiwafer abbiano le stesse caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche fondamentali.
(44)
Secondo l’inchiesta, gli impieghi di base sono gli stessi, entrambi essendo esclusivamente destinati alla produzione di celle solari (mono e multi, a seconda) cui segue la fabbricazione di moduli solari (mono e multi, a seconda). Non esistono differenze sostanziali tra i due tipi di wafer, sono intercambiabili ed entrambi possono essere usati per produrre celle. Riguardo poi all’affermazione che non esista alcuna produzione UE di monowafer, l’inchiesta ha dimostrato che nell’UE si producono entrambi. Per questi motivi, l’argomentazione deve essere respinta.
x) Prodotti semilavorati
(45)
È stato inoltre affermato che, essendo i wafer e le celle da considerare componenti semilavorate che confluiscono nei moduli - che sono il prodotto finale, essi non possono essere considerati come un prodotto unico.
(46)
Come già detto, i criteri principali per definire un prodotto unico sono l’avere caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche identiche nonché gli stessi impieghi finali. In base ai considerando da 27 a 29, si ritiene perciò che la differenza tra prodotti semifiniti e finiti non vada considerata un elemento determinante. L’argomentazione dev’essere pertanto respinta.
xi) Caricatori solari
(47)
Una parte interessata ha chiesto l’esclusione dei pannelli solari destinati alla sola ricarica di batterie da 12 V poiché essi, generando una tensione molto più bassa, hanno un impiego finale diverso dai moduli destinati a essere connessi alla rete, uso cui non sono adatti.
(48)
Secondo l’avviso di apertura, caricatori solari composti da meno di sei celle, portatili e che alimentino apparecchi elettrici o batterie, sono esclusi dal prodotto in esame. Moduli con più di sei celle, destinati alla sola ricarica di batterie, hanno le stesse caratteristiche di base e le stesse prestazioni dei moduli di connessione alla rete. Essi usano un circuito a tensione aperta con una tensione inferiore a quella del circuito usato nei moduli destinati a essere connessi alla rete. Nonostante questa differenza, secondo l’inchiesta, questo tipo di moduli può essere connessi alla rete. La bassa tensione può essere facilmente compensata dall’aumento della dimensione e/o del numero di celle. I moduli destinati a ricaricare batterie, consistenti in più di sei celle rientrano perciò nella definizione del prodotto in esame.
xii) Conclusione
(49)
Sulla base di quanto precede, si è concluso in via provvisoria che moduli o pannelli FV in silicio cristallino nonché celle e wafer del tipo utilizzato nei moduli o pannelli FV in silicio cristallino, in precedenza descritti, costituiscono un prodotto unico. La Commissione tuttavia esaminerà ulteriormente la questione se moduli, celle e wafer costituiscano un prodotto unico oppure due o tre prodotti distinti. La Commissione invita pertanto tutte le parti interessate a comunicare le loro osservazioni in merito a tale questione, tenendo conto delle conclusioni provvisorie da essa raggiunte in questa fase. In ogni caso, anche se alla fine fosse accertato che essi costituiscono due o tre prodotti differenti, l’attuale inchiesta coprirà tutti questi prodotti diversi e potranno essere inflitte misure definitive a moduli, celle e wafer a prescindere dalla questione se essi costituiscano uno o più prodotti.
C. DUMPING
1. Repubblica popolare cinese
1.1. Trattamento riservato alle società operanti in condizioni di economia di mercato (TEM)
(50)
Ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 7, lettera b), del regolamento di base, nelle inchieste antidumping relative a importazioni originarie della RPC, per i fabbricanti la cui rispondenza ai criteri dell’articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base sia stata accertata, il valore normale si calcola ai sensi dell’articolo 2, paragrafi da 1 a 6.
(51)
Qui di seguito riassumiamo brevemente i criteri, per comodità di riferimento:
1)
le decisioni delle imprese devono essere prese in risposta a tendenze del mercato, senza troppe interferenze dello Stato; i costi devono riflettere valori di mercato;
2)
le imprese devono usare una sola serie ben definita di documenti contabili di base, soggetti a revisione contabile indipendente, in linea con le norme contabili internazionali e utilizzati per tutti gli scopi;
3)
non devono più esistere distorsioni di rilievo, dovute al precedente sistema a economia non di mercato;
4)
la certezza del diritto e la stabilità dell’attività devono essere garantite da leggi che disciplinano il fallimento e la proprietà; e
5)
le conversioni delle valute devono essere effettuate a tassi di mercato.
(52)
Nella presente inchiesta, tutti i produttori esportatori inseriti nel campione hanno chiesto il TEM ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 7, lettera b), del regolamento di base e hanno compilato e rispedito l’apposito formulario entro il termine stabilito.
(53)
La Commissione ha raccolto tutte le informazioni ritenute necessarie e verificato presso la sede delle imprese in questione le informazioni presentate nella richiesta del TEM.
(54)
Dalla verifica è emerso che nessuno dei sette produttori esportatori (gruppi di imprese) che avevano chiesto il TEM rispondeva ai criteri di cui all’articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base.
(55)
I sette gruppi di imprese al completo hanno beneficiato di uno o più regimi fiscali preferenziali e/o di sovvenzioni senza quindi poter dimostrare di non essere soggetti a distorsioni di rilievo dovute al precedente sistema a economia non di mercato: essi non soddisfano perciò i requisiti del criterio di valutazione 3 del TEM.
(56)
Sei gruppi di imprese non hanno potuto dimostrare che la propria contabilità fosse soggetta a revisione contabile indipendente, ai sensi delle norme internazionali in materia di contabilità e non soddisfano perciò i requisiti del criterio di valutazione 2 del TEM.
(57)
Un gruppo, non riuscendo a dimostrare un assoggettamento al diritto fallimentare da parte delle imprese che lo compongono, non soddisfa i requisiti del criterio di valutazione 4 del TEM.
(58)
Tre gruppi di imprese non hanno dimostrato l’assenza di intergerenze di rilievo da parte dello Stato: essi non soddisfano i requisiti del criterio di valutazione 1 del TEM.
(59)
Dopo la comunicazione delle risultanze ai fini del TEM sono pervenute osservazioni da tutte le imprese inserite nel campione.
(60)
Due gruppi di imprese hanno presentato obiezioni a carattere procedurale, sostenendo che la decisione riguardo al TEM è avvenuta dopo la scadenza dei termini [trascorsi, cioè, i tre mesi di cui all’articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base] e che l’inchiesta doveva perciò essere immediatamente chiusa citando a supporto di tale richiesta le sentenze della Corte di giustizia nelle cause Brosmann (4) e Aokang Shoes (5).
(61)
Si rammenti innanzitutto che le cause Brosmann e Aokang non sono pertinenti per valutare la legittimità delle analisi ai fini del TEM nella presente inchiesta perché tali cause si riferiscono a situazioni in cui, contrariamente a quanto avvenuto nella presente inchiesta, non fu effettuato alcun tipo di valutazione finalizzato al TEM.
(62)
Inoltre, le cause Brosmann e Aokang non sono pertinenti per valutare la legittimità della presente inchiesta essendo stato modificato nel frattempo il regolamento di base. L’articolo 2, paragrafo 7, del regolamento di base, modificato, prevede che la Commissione deve decidere sul TEM riguardo a imprese inserite nel campione solo ai sensi dell’articolo 17 del regolamento di base e che deve decidere entro sette mesi o, al più tardi, entro otto mesi dall’apertura dell’inchiesta. Tale articolo modificato si applica a tutte le inchieste nuove e a quelle pendenti a decorrere dal 15 dicembre 2012, compresa quindi l’attuale.
(63)
Si conferma comunque l’interpretazione della giurisprudenza consolidata secondo cui in sé non è avvenuta alcuna violazione del diritto nell’accertamento del TEM nonostante il fatto che il limite di tre mesi non sia stato rispettato.
(64)
Le principali osservazioni pervenute hanno riguardato regimi fiscali preferenziali e sovvenzioni. Gli esportatori non contestavano i fatti accertati ma mettevano in discussione la loro importanza ai fini della soddisfazione del criterio 3 del TEM. In particolare, essi asserivano che i benefici statali non rappresentavano una quota significativa dei rispettivi fatturati.
(65)
Si noti in proposito che un regime di tassazione del reddito, grazie al quale un governo favorisce alcune imprese ritenute strategiche, chiaramente non è tipico di un’economia di mercato. Un tale regime è ancora pesantemente influenzato dalla pianificazione statale. Si notino inoltre le notevoli distorsioni dovute a riduzioni delle imposte sul reddito: esse modificano completamente l’importo degli utili preimposte che l’impresa deve raggiungere per essere attraente per gli investitori. Le distorsioni sono inoltre permanenti e il vantaggio assoluto ottenuto durante il periodo dell’inchiesta risulta, per sua natura, irrilevante per valutare se la distorsione sia «significativa». Per valutare la significatività occorre piuttosto basarsi sull’incidenza complessiva della misura sulla situazione economica e finanziaria dell’impresa.
(66)
Riguardo al criterio 2, tre gruppi di imprese hanno affermato di aver rispettato le regole relative alle norme contabili internazionali poiché i loro conti consolidati USA erano del tutto conformi a tali norme. Alcune imprese hanno anche sostenuto che, in generale, i loro conti erano conformi a norme contabili cinesi, da esse considerate equivalenti a quelle internazionali. La questione, tuttavia, non è se le norme contabili cinesi siano in linea con le norme contabili internazionali. Si tratta invece di verificare se i conti siano conformi o no alle norme contabili applicabili. In particolare, le osservazioni non sono riuscite a focalizzare il fatto che, riguardo ai singoli bilanci delle imprese cinesi in questione, risultano essere stati violati numerosi principi contabili internazionali (e i loro equivalenti cinesi), come l’ammortamento delle giacenze e la divulgazione delle operazioni di parti collegate.
(67)
Riguardo al criterio 1, tenuto conto delle osservazioni ricevute dalle parti interessate e alla luce della sentenza nella causa C-337/09 P (6) si conclude che il criterio è soddisfatto da tutte le imprese. Ma, in complesso, la decisione ai fini del TEM per tutti gli esportatori inclusi nel campione non è mutata perché non hanno potuto soddisfare i requisiti dei criteri 2 e 3.
(68)
Riguardo al criterio 4, il gruppo di società di cui al considerando 57 ha potuto dimostrare l’apertura nel frattempo di una procedura di fallimento nei confronti della principale impresa del gruppo cinese. Si è pertanto concluso che il criterio è soddisfatto da questo gruppo di imprese. Ma, in complesso, la decisione ai fini del TEM per questo gruppo di imprese non è mutata perché non ha potuto soddisfare i requisiti dei criteri 2 e 3.
(69)
In conclusione, nessuno dei produttori esportatori è riuscito a dimostrare di aver soddisfatto i criteri 2 e 3 ai fini del TEM. Il TEM non può pertanto essere concesso alle imprese in questione.
1.2. Esame individuale
(70)
18 produttori esportatori o gruppi di produttori esportatori disposti a collaborare, non inclusi nel campione, hanno presentato domanda di esame individuale ai sensi dell’articolo 17, paragrafo 3.
(71)
Dato l’alto numero delle domande pervenute, la Commissione ha concluso a titolo provvisorio che gli esami individuali sarebbero stati indebitamente gravosi e avrebbero impedito una tempestiva conclusione dell’inchiesta. Di conseguenza, è stato deciso in via provvisoria di non accettare alcuna richiesta di esame individuale.
1.3. Paese di riferimento
(72)
In conformità all’articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base il valore normale per i produttori esportatori cui non è stato concesso il TEM si determina in base al prezzo o al valore costruito di un paese terzo a economia di mercato («paese di riferimento»).
(73)
Nell’avviso di apertura, la Commissione aveva dichiarato l’intenzione di scegliere gli USA come paese di riferimento appropriato per determinare il valore normale per la RPC e ha invitato tutte le parti interessate a presentare osservazioni in proposito.
(74)
Numerosi esportatori e importatori hanno contestato la scelta del paese di riferimento, sostenendo che gli USA non sarebbero un paese di riferimento adeguato soprattutto perché durante una parte del PI il mercato statunitense era protetto dalle importazioni cinesi con misure antidumping e antisovvenzioni.
(75)
Alcune parti interessate hanno proposto Taiwan, l’India e la Corea del Sud come paesi di riferimento più adatti. A seguito di queste osservazioni, è stato deciso di ampliare l’analisi per individuare un paese di riferimento adeguato. Sono stati quindi contattati tutti i principali produttori di pannelli solari. E cioè: 34 imprese in India, 9 in Giappone, 15 in Malaysia, 2 in Messico, 34 in Corea, 9 a Singapore, 43 a Taiwan e 21 negli USA.
(76)
Sono pervenute risposte da due imprese indiane, due di Taiwan e due degli USA. Poiché le imprese di Taiwan producevano quasi esclusivamente celle FV mentre le esportazioni cinesi avvengono principalmente sotto forma di moduli, e gli USA erano inidonei alla luce delle osservazioni pervenute, è stato deciso in via provvisoria di usare come paese di riferimento l’India. La Commissione può tuttavia riesaminare la questione se dal prosieguo dell’inchiesta emergesse che moduli, celle e wafer costituiscono due o tre prodotti diversi. In particolare, dato che l’India non produce wafer, per questo prodotto si potrebbe scegliere un paese di riferimento diverso.
(77)
Un produttore indiano ha dato una risposta incompleta. Le informazioni da esso fornite non hanno potuto quindi essere usate per stabilire il valore normale. Ma tali informazioni, debitamente verificate, hanno potuto essere usate per confermare che quanto affermato dal fabbricante del paese di riferimento che ha pienamente collaborato era effettivamente rappresentativo del mercato indiano.
1.4. Valore normale
(78)
Poiché a nessun esportatore cinese inserito nel campione è stato concesso il TEM, il valore normale è stato calcolato ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base, usando l’India come paese terzo di riferimento a economia di mercato.
(79)
Innanzitutto, sono stati individuati i tipi di prodotto venduti sul mercato interno dal fabbricante del paese di riferimento che fossero identici o direttamente comparabili con i tipi esportati verso l’UE.
(80)
La Commissione ha poi esaminato se, per il fabbricante del paese di riferimento, ogni tipo di prodotto simile venduto sul mercato interno potesse essere considerato venduto nell’ambito di normali operazioni commerciali. A tal fine, per ciascun tipo di prodotto è stata definita la percentuale delle vendite remunerative effettuate ad acquirenti indipendenti sul mercato interno durante il PI.
(81)
Se il volume delle vendite di un tipo di prodotto, venduto a un prezzo netto pari o superiore ai costi di produzione calcolati, rappresentava più dell’80 % del volume totale delle vendite di quel tipo di prodotto e la media ponderata del prezzo di vendita risultava pari o superiore al costo di produzione, il valore normale è stato basato sul prezzo effettivo praticato sul mercato interno. Tale prezzo era calcolato come media ponderata dei prezzi di tutte le vendite di quel tipo di prodotto realizzate sul mercato interno durante il PI.
(82)
Se il volume delle vendite remunerative di un tipo di prodotto non rappresentava più dell’80 % del volume totale delle vendite di tale tipo, o se la media ponderata del prezzo di tale tipo di prodotto era inferiore al costo di produzione, il valore normale è stato basato sul prezzo effettivamente applicato sul mercato interno, calcolato come media ponderata delle sole vendite remunerative di quello stesso tipo di prodotto.
(83)
I tipi di prodotto venduti in perdita non sono stati considerati venduti nell’ambito di normali operazioni commerciali.
(84)
Per vendite di tipi di prodotti non effettuate nell’ambito di normali operazioni commerciali e per tipi di prodotti non venduti sul mercato interno, è stato usato un valore normale costruito.
(85)
Per costruire il valore normale, è stata aggiunta la media ponderata delle spese di vendita, generali e amministrative (selling, general & administrative - SG&A) sostenute e l’utile medio ponderato ottenuto dall’unico fabbricante del paese di riferimento che ha collaborato, con vendite sul mercato interno del prodotto simile nel corso di normali operazioni commerciali durante il PI, al costo medio di fabbricazione di quest’ultimo durante il PI. I costi di produzione e le spese SG&A sono stati eventualmente aggiustati prima di essere usati per stabilire se le vendite erano avvenute durante normali operazioni commerciali e per costruire valori normali.
(86)
Per i wafer solari, il valore normale non ha potuto essere calcolato con il metodo di cui ai considerando da 79 a 85 perché nessun fabbricante indiano che ha collaborato produceva wafer solari. È stato controllato se fosse possibile stabilire il valore normale in base a un prodotto assai simile, con gli aggiustamenti necessari per eventuali differenze fisiche. Nel caso dei wafer solari, il prodotto più simile sarebbe una cella solare. Tuttavia, i wafer devono subire significativi processi lavorativi per divenire celle. Inoltre, seguire questo metodo richiederebbe notevoli aggiustamenti che non possono essere attendibilmente quantificati. Di conseguenza, non si può usare il valore normale di una cella come base per calcolare il valore normale di un wafer. Si è invece pensato di usare i prezzi dei wafer venduti da fabbricanti di paesi a economia di mercato sul mercato indiano, perché tali prezzi sono rappresentativi delle condizioni di mercato prevalenti sul mercato dei wafer in India. Essendo la Corea del Sud il maggior fornitore di wafer in economia di mercato ai fabbricanti del paese di riferimento, il valore normale è stato calcolato in base ai prezzi dei wafer della Corea del Sud sul mercato indiano.
1.5. Prezzo all’esportazione
(87)
I produttori esportatori hanno esportato verso l’UE o direttamente ad acquirenti indipendenti o attraverso imprese collegate situate nell’UE.
(88)
Se le esportazioni nella UE sono avvenute direttamente ad acquirenti indipendenti della UE, i prezzi di esportazione sono stati stabiliti in riferimento ai prezzi realmente pagati o da pagare per il prodotto in esame, ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base.
(89)
Se le esportazioni verso la UE sono state effettuate tramite imprese collegate situate nella UE, il prezzo all’esportazione è stato stabilito in base al prezzo al quale le imprese collegate hanno rivenduto per la prima volta il prodotto ad acquirenti indipendenti nella UE, ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base. Sono stati effettuati aggiustamenti per tenere conto di tutti i costi sostenuti tra l’importazione e la rivendita, come le spese SG&A, nonché dei profitti. Per calcolare il margine di profitto, si è usato l’utile realizzato dall’importatore non collegato del prodotto in esame che ha collaborato poiché l’utile effettivo dell’importatore collegato non è stato ritenuto affidabile a causa della relazione tra quest’ultimo e il produttore esportatore.
1.6. Comparazione
(90)
La comparazione tra valore normale e prezzo all’esportazione è avvenuta franco fabbrica.
(91)
Ai fini di un’equa comparazione tra valore normale e prezzo all’esportazione si è tenuto debitamente conto, grazie ad opportuni aggiustamenti, di differenze che incidono sui prezzi e sulla loro comparabilità, ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base.
(92)
Aggiustamenti appropriati per caratteristiche fisiche, imposte indirette, costi di trasporto, di assicurazione, di movimentazione, di carico e accessorie, d’imballaggio, di credito e per commissioni e spese bancarie sono stati effettuati tutte le volte che sono risultati essere ragionevoli, precisi e suffragati da prove verificate.
1.7. Margini di dumping
(93)
Per le imprese inserite nel campione, il valore normale medio ponderato di ciascun tipo di prodotto simile, calcolato per il paese di riferimento, è stato comparato alla media ponderata del prezzo all’esportazione del tipo corrispondente del prodotto in esame, come stabilito all’articolo 2, paragrafi 11 e 12, del regolamento di base.
(94)
Il margine di dumping medio ponderato dei produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta non inclusi nel campione è stato calcolato a norma dell’articolo 9, paragrafo 6, del regolamento di base. Tale margine è stato calcolato come media ponderata dei margini calcolati per i produttori esportatori inseriti nel campione.
(95)
Per tutti gli altri produttori esportatori della RPC, i margini di dumping sono stati calcolati in base ai dati disponibili, come dispone l’articolo 18 del regolamento di base. A tal fine, comparando il volume delle esportazioni verso la UE indicato dai produttori esportatori che hanno collaborato e il volume totale delle importazioni cinesi nella UE, è stato innanzitutto stabilito il livello di collaborazione.
(96)
Poiché le parti che hanno collaborato rappresentavano più dell’80 % di tutte le esportazioni cinesi nella UE, il livello di collaborazione può essere considerato elevato. Non esistendo motivi per ritenere che un produttore esportatore si sia volutamente astenuto dal collaborare, il margine di dumping residuo è stato fissato al livello dell’impresa inserita nel campione con il margine di dumping più elevato. Ciò è stato ritenuto opportuno, dal momento che non esistevano elementi per ritenere che le imprese che non hanno collaborato avessero praticato dumping a un livello inferiore, e per garantire l’efficacia delle misure.
(97)
Su questa base, i margini di dumping medi ponderati provvisori, espressi in percentuale del prezzo cif franco frontiera UE, dazio non corrisposto, sono i seguenti:
Impresa
Margine di dumping
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.
93,3 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.
112,6 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.
88,4 %
JingAo Solar Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
99,0 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.
48,1 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co., Ltd.
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
96,2 %
Altre imprese che hanno collaborato (allegato 1)
88,5 %
Tutte le altre imprese
112,6 %
D. PREGIUDIZIO
1. Definizione di industria dell’Unione e di produzione dell’Unione
(98)
Il prodotto simile era fabbricato da circa 220 fabbricanti UE che costituiscono l’industria dell’Unione ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 1, del regolamento di base e che saranno in prosieguo denominati «l’industria dell’Unione».
(99)
Per stabilire la produzione totale dell’Unione durante il PI, mancando informazioni pubbliche complete su di essa, sono state usate tutte le informazioni disponibili riguardanti l’industria dell’Unione, come quelle contenute nella denuncia, i dati macroeconomici forniti dall’agenzia di consulenza indipendente Europressedienst («il consulente») e le risposte verificate al questionario rese dai fabbricanti UE inseriti nel campione. Poiché moduli, celle e wafer sono importati nella UE nell’ambito di voci doganali relative ad altri prodotti estranei alla presente inchiesta, non si è potuto ricorrere a dati di Eurostat per calcolare volumi e valore delle importazioni. Volumi e valori delle importazioni sono stati fondati su dati forniti dal consulente. Ove possibile, i dati ottenuti dal consulente sono stati sottoposti a un controllo incrociato con fonti pubbliche e con le risposte verificate al questionario.
(100)
Su tale base, la produzione totale dell’Unione durante il PI è stata stimata a circa 4 GW per i moduli, a 2 GW per le celle e a 2 GW per i wafer.
(101)
Come indicato al considerando 10, sono stati scelti per il campione 10 fabbricanti UE che rappresentano tra il 18 % e il 21 % della produzione totale UE di moduli, tra il 17 % e il 24 % della produzione totale UE di celle e tra il 28 % e il 35 % della produzione totale UE di wafer.
2. Determinazione del mercato pertinente dell’Unione
(102)
Una parte dell’industria dell’Unione è integrata verticalmente e una parte notevole della produzione dell’industria dell’Unione aveva un uso vincolato, legato soprattutto alla produzione di celle e wafer.
(103)
Per stabilire se l’industria dell’Unione avesse subito un pregiudizio grave e calcolare consumi e altri indicatori economici, si è esaminato se e in che misura si dovesse tener conto dell’uso successivo della produzione dell’industria dell’Unione del prodotto simile (l’uso «vincolato»).
(104)
Per tracciare un quadro il più completo possibile della situazione dell’industria dell’Unione, sono stati analizzati dati relativi all’intera attività del prodotto simile e si è stabilito poi se la produzione fosse destinata a un uso vincolato o al mercato libero.
(105)
È emerso che, con riferimento all’intera attività (compreso l’uso vincolato dell’industria), occorreva esaminare i seguenti indicatori economici relativi all’industria dell’Unione: consumi, volumi di vendita, produzione, capacità di produzione, utilizzo degli impianti, crescita, investimenti, scorte, occupazione, produttività, flusso di cassa, utile sul capitale investito, capacità di ottenere capitali ed entità del margine di dumping. Dall’inchiesta emerge infatti che è opportuno esaminare i suddetti indicatori con riferimento all’intera attività poiché le importazioni dal paese interessato hanno colpito anche la produzione destinata all’uso vincolato. In prosieguo, l’insieme del mercato vincolato e di quello libero sarà denominato «mercato complessivo».
(106)
L’analisi della redditività si è focalizzata sul mercato libero perché i prezzi sul mercato vincolato non sempre riflettono i prezzi di mercato e ciò deforma questo indicatore.
3. Consumo dell’Unione
(107)
Il consumo dell’Unione comprende il volume totale delle importazioni del prodotto in esame e il volume totale delle vendite del prodotto simile nella UE, compreso quello destinato all’uso vincolato. Dati completi sulle vendite totali dell’industria dell’Unione sul mercato UE non erano disponibili. Inoltre, talune importazioni nella UE sono state registrate nell’ambito di voci doganali relative ad altri prodotti estranei alla presente inchiesta. Non si è perciò potuto ricorrere a dati di Eurostat per calcolare volumi e valore delle importazioni. Il consumo UE è stato quindi calcolato in base a dati comunicati dal consulente di cui al considerando 99 e il risultato è stato incrociato con dati tratti da fonti pubbliche come ricerche di mercato e studi pubblicamente disponibili e con le risposte verificate al questionario.
(108)
Il consumo UE è stato caratterizzato dal seguente andamento:
Tabella 1-a
Consumo UE di moduli (in MW)
2009
2010
2011
PI
Mercato complessivo
5 465
12 198
19 878
17 538
Indice (2009 = 100)
100
223
364
321
Fonte:
Europressedienst
Tabella 1-b
Consumo UE di celle (in MW)
2009
2010
2011
PI
Mercato complessivo
2 155
3 327
4 315
4 021
Indice (2009 = 100)
100
154
200
187
Fonte:
Europressedienst
Tabella 1-c
Consumo UE di wafer (in MW)
2009
2010
2011
PI
Mercato complessivo
1 683
2 376
2 723
2 163
Indice (2009 = 100)
100
141
162
129
Fonte:
Europressedienst
(109)
Nel periodo in esame, tra il 2009 e il PI il consumo totale UE è aumentato del 221 % per i moduli, dell’87 % per le celle e del 29 % per i wafer ma è poi diminuito durante il PI rispetto al 2011. Complessivamente, il consumo UE del prodotto in esame è notevolmente aumentato rispetto al livello del 2009.
4. Importazioni dal paese interessato
4.1. Volume e quota di mercato delle importazioni provenienti dal paese interessato
(110)
Le importazioni nella UE dal paese interessato hanno registrato il seguente andamento:
Tabella 2-a
Importazioni di moduli dalla RPC (in MW)
2009
2010
2011
PI
Volume delle importazioni dalla RPC
3 425
8 606
15 810
13 986
Indice (2009 = 100)
100
251
462
408
Quota di mercato sul mercato complessivo
63 %
71 %
80 %
80 %
Fonte:
Europressedienst
Tabella 2-b
Importazioni di celle dalla RPC (in MW)
2009
2010
2011
PI
Volume delle importazioni dalla RPC
175
530
970
1 019
Indice (2009 = 100)
100
303
554
582
Quota di mercato sul mercato complessivo
8 %
16 %
22 %
25 %
Fonte:
Europressedienst
Tabella 2-c
Importazioni di wafer dalla RPC (MW)
2009
2010
2011
PI
Volume delle importazioni dalla RPC
95
523
880
711
Indice (2009 = 100)
100
551
926
748
Quota di mercato sul mercato complessivo
6 %
22 %
32 %
33 %
Fonte:
Europressedienst
(111)
Nel periodo in esame, il volume delle importazioni dal paese interessato verso la è notevolmente aumentato: del 308 % per i moduli, del 482 % per le celle e del 648 % per i wafer. Ciò ha provocato un consistente aumento della quota di mercato delle importazioni nella UE provenienti dal paese interessato. Più precisamente, la quota di mercato delle importazioni dal paese interessato è salita dal 63 % all’80 % per i moduli, dall’8 % al 25 % per le celle e dal 6 % al 33 % per i wafer. Nel complesso, le importazioni del prodotto in esame originarie della RPC hanno fatto registrare un notevole aumento del volume e della quota di mercato tra il 2009 e il PI.
(112)
Si noti che l’aumento delle importazioni dal paese interessato è stato di gran lunga superiore all’aumento del consumo UE del prodotto in esame. I produttori esportatori hanno quindi beneficiato della crescita del consumo UE e la loro posizione sul mercato è divenuta più forte a causa dell’aumento della quota di mercato.
4.2. Prezzi delle importazioni e sottoquotazione del prezzo
(113)
Il prezzo medio delle importazioni nella UE dal paese interessato ha registrato il seguente andamento:
Tabella 3-a
Prezzi d’importazione dei moduli dalla RPC (in EUR/kW)
2009
2010
2011
PI
Prezzi d’importazione
2 100
1 660
1 350
764
Indice (2009 = 100)
100
79
64
36
Fonte:
Europressedienst e risposte verificate al questionario per il campione
Tabella 3-b
Prezzi d’importazione delle celle dalla RPC (in EUR/kW)
2009
2010
2011
PI
Prezzi d’importazione
890
650
620
516
Indice (2009 = 100)
100
73
70
58
Fonte:
Europressedienst e risposte verificate al questionario
Tabella 3-c
Prezzi d’importazione dei wafer dalla RPC (in EUR/kW)
2009
2010
2011
PI
Prezzi d’importazione
550
400
400
333
Indice (2009 = 100)
100
73
73
60
Fonte:
Europressedienst e risposte verificate al questionario
(114)
Nel periodo in esame i prezzi medi d’importazione dalla RPC di moduli, celle e wafer, sono diminuiti in misura significativa. Per i moduli, il prezzo medio d’importazione è sceso del 64 %, da 2 100 EUR/kW, nel 2009, a 764 EUR/kW nel PI. Analogamente, il prezzo medio d’importazione dalla RPC delle celle è diminuito del 42 %, da 890 EUR/kW a 516 EUR/kW. Nel periodo in esame, il prezzo medio d’importazione dei wafer è diminuito del 40 %, da 550 EUR/kW a 333 EUR/kW.
(115)
Complessivamente, il prezzo del prodotto in esame è diminuito significativamente tra il 2009 e il PI.
(116)
Per calcolare la sottoquotazione dei prezzi durante il PI, è stata comparata la media ponderata dei prezzi di vendita per tipo di prodotto praticati ad acquirenti non collegati sul mercato dell’Unione dai fabbricanti UE inclusi nel campione, aggiustati a livello franco fabbrica, con la media ponderata dei corrispondenti prezzi per tipo di prodotto delle importazioni di produttori esportatori cinesi che hanno collaborato al primo acquirente non collegato, su base cif e debitamente aggiustati per tenere conto di costi post importazione come sdoganamento, movimentazione e carico. Si è fatto ricorso alla media dei costi post importazione dei due importatori di moduli inclusi nel campione. Il fatto che la loro attività principale non fossero le importazioni ma l’installazione dei moduli non rende i dati meno rappresentativi.
(117)
La comparazione tra i prezzi è stata effettuata in base ai singoli tipi di prodotti per transazioni allo stesso stadio commerciale, una volta apportati gli aggiustamenti del caso e dedotti sconti e riduzioni. Il risultato della comparazione espresso in termini di percentuale del fatturato dei fabbricanti UE inclusi nel campione durante il PI, ha evidenziato margini di sottoquotazione medi ponderati che si collocano tra il 17,5 % e il 30,7 % per i moduli, tra il 4 % e il 24,2 % per le celle, tra il 16,6 % e il 21,6 % per i wafer e tra l’11,2 % e il 27,5 % in termini generali per il prodotto in esame.
5. Situazione economica dell’industria dell’Unione
5.1. Aspetti generali
(118)
In conformità dell’articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base la Commissione ha esaminato tutti i fattori e gli indici economici pertinenti in rapporto con la situazione dell’industria dell’Unione.
(119)
Come indicato ai considerando da 7 a 10, per esaminare il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione ci si è serviti del campionamento.
(120)
Per valutare il pregiudizio, la Commissione ha distinto tra indicatori macroeconomici e microeconomici del pregiudizio. La Commissione ha analizzato gli indicatori macroeconomici per il periodo in esame, sulla base dei dati ottenuti dal consulente indipendente di cui al considerando 99 riguardanti tutti i fabbricanti UE. La Commissione ha analizzato gli indicatori microeconomici sulla base delle risposte verificate dei fabbricanti UE inclusi nel campione.
(121)
Per la presente inchiesta, sono stati valutati i seguenti indicatori macroeconomici in base alle informazioni relative a tutti i fabbricanti del prodotto simile nella UE: produzione, capacità di produzione, utilizzo degli impianti, volume delle vendite, quota di mercato, crescita, occupazione, produttività, entità del margine di dumping e capacità di ripresa dagli effetti di precedenti pratiche di dumping.
(122)
Sono stati valutati i seguenti indicatori microeconomici in base ai dati relativi ai fabbricanti UE del prodotto simile inclusi nel campione: prezzi medi unitari, costo unitario, costi della manodopera, scorte, redditività, flusso di cassa, investimenti, utile sul capitale investito e capacità di ottenere capitali.
(123)
Una parte interessata ha affermato che le condizioni di mercato del prodotto in esame sono diverse nei vari Stati membri e che pertanto l’analisi del pregiudizio andrebbe effettuata separatamente a livello di ciascuno Stato membro. Questa obiezione non è stata dimostrata. Inoltre, dall’inchiesta non emerge alcuna circostanza particolare che giustifichi un’analisi del pregiudizio per singolo Stato membro. Questa argomentazione è stata perciò respinta.
5.2. Indicatori macroeconomici
5.2.1. Produzione, capacità di produzione e utilizzo degli impianti
(124)
Nel periodo in esame, la produzione totale UE, le capacità di produzione e l’utilizzo degli impianti hanno registrato il seguente andamento:
Tabella 4-a
Moduli - Produzione, capacità di produzione e utilizzo degli impianti (MW)
2009
2010
2011
PI
Volume di produzione
2 155
3 327
4 315
4 021
Indice (2009 = 100)
100
154
200
187
Capacità di produzione
4 739
6 983
9 500
9 740
Indice (2009 = 100)
100
147
200
206
Utilizzo degli impianti
45 %
48 %
45 %
41 %
Fonte:
Europressedienst
Tabella 4-b
Celle - Produzione, capacità di produzione e utilizzo degli impianti (MW)
2009
2010
2011
PI
Volume di produzione
1 683
2 376
2 723
2 024
Indice (2009 = 100)
100
141
162
120
Capacità di produzione
2 324
3 264
3 498
3 231
Indice (2009 = 100)
100
140
151
139
Utilizzo degli impianti
72 %
73 %
78 %
63 %
Fonte:
Europressedienst
Tabella 4-c
Wafer - Produzione, capacità di produzione e utilizzo degli impianti (MW)
2009
2010
2011
PI
Volume di produzione
1 600
2 677
2 553
2 017
Indice (2009 = 100)
100
167
160
126
Capacità di produzione
2 600
3 410
3 945
3 636
Indice (2009 = 100)
100
131
152
140
Utilizzo degli impianti
62 %
79 %
65 %
55 %
Fonte:
Europressedienst
(125)
La produzione complessiva di moduli dell’industria dell’Unione è aumentata dell’87 % nel periodo in esame. La produzione ha raggiunto il picco nel 2011 per poi diminuire durante il PI. La produzione di moduli dell’Unione è aumentata molto più lentamente della crescita del consumo, più che triplicato nello stesso periodo. Nel contesto di un forte aumento del consumo, i fabbricanti UE hanno raddoppiato le loro capacità di produzione dei moduli durante il periodo in esame. Malgrado tuttavia l’aumento dei livelli di produzione, il tasso di utilizzo degli impianti dell’industria dell’Unione è diminuita del 4 %, raggiungendo appena il 41 % durante il PI.
(126)
La produzione di celle dell’Unione è aumentata complessivamente del 20 % durante il periodo in esame. Ha raggiunto il picco nel 2011 per poi diminuire durante il PI. La produzione UE di celle ha seguito l’andamento del consumo dell’Unione con un lento incremento fino al 2011 seguito da una diminuzione più pronunciata nel PI. In linea con l’andamento del consumo, l’industria dell’Unione ha in un primo tempo aumentato le capacità del 51 % fino al 2011 per diminuire poi durante il PI. Complessivamente, le capacità di produzione sono aumentate del 39 % nel periodo in esame. Il tasso di utilizzo delle capacità è aumentato fino al 2011, con un picco del 78 % per poi diminuire del 15 % durante il PI. In generale, le capacità di utilizzo degli impianti di fabbricazione delle celle dell’industria dell’Unione sono diminuite nel periodo in esame per raggiungere il 63 % durante il PI.
(127)
Complessivamente, durante il periodo in esame la produzione di wafer dell’industria dell’Unione è aumentata del 26 %. La produzione UE ha raggiunto il suo livello massimo nel 2010 per diminuire costantemente nel 2011 e raggiungere un livello ancora più basso nel PI. In risposta all’aumento del consumo nella UE, i fabbricanti UE hanno incrementato le proprie capacità di produzione di wafer del 52 % fino al 2011 che sono poi diminuite nel PI. Ciò nonostante, la capacità di produzione di wafer dell’industria dell’Unione è nel complesso aumentata del 40 % durante il periodo in esame. Nonostante l’aumento della produzione, il tasso di utilizzo degli impianti di fabbricazione dei wafer dell’industria dell’Unione è aumentato fino al 2010 per poi diminuire costantemente dopo tale periodo; ciò riflette un calo complessivo del 7 % nel periodo in esame, fino a raggiungere il 55 % nel PI.
(128)
L’industria dell’Unione ha quindi aumentato le proprie capacità parallelamente a un aumento del consumo. Ma la produzione dell’industria dell’Unione è aumentata molto più lentamente dei consumi, ciò che ha causato una diminuzione del tasso di utilizzo degli impianti per il prodotto in esame durante il periodo in esame.
5.2.2. Volumi delle vendite e quota di mercato
(129)
Il volume delle vendite dell’industria dell’Unione e la quota di mercato hanno registrato il seguente andamento nel periodo in esame:
Tabella 5-a
Moduli - Volume delle vendite e quota di mercato (in MW)
2009
2010
2011
PI
Volume delle vendite sul mercato UE
1 037
1 890
2 683
2 357
Indice (2009 = 100)
100
182
259
227
Quota di mercato
19 %
15 %
13 %
13 %
Fonte:
Europressedienst
Tabella 5-b
Celle - Volume delle vendite e quota di mercato (in MW)
2009
2010
2011
PI
Volume delle vendite sul mercato complessivo
1 470
1 913
2 245
1 545
Indice (2009 = 100)
100
130
153
105
Quota di mercato
68 %
57 %
52 %
38 %
Fonte:
Europressedienst
Tabella 5-c
Wafer - Volume delle vendite e quota di mercato (in MW)
2009
2010
2011
PI
Volume delle vendite sul mercato complessivo
1 363
1 520
1 608
1 269
Indice (2009 = 100)
100
112
118
93
Quota di mercato
81 %
64 %
59 %
59 %
Fonte:
Europressedienst
(130)
Nel periodo in esame, il volume delle vendite di moduli è aumentato del 127 %. Ma, nel contesto di una crescita del consumo del 221 %, ciò ha rappresentato una riduzione della quota di mercato dell’industria dell’Unione dal 19 % (2009) al 13 % (nel PI). Riguardo alle celle, le vendite dell’industria dell’Unione sono solo marginalmente aumentate del 5 % mentre il consumo è aumentato dell’87 %, pari quindi a una riduzione della quota di mercato dal 68 % (2009) al 38 % (nel PI). Riguardo ai wafer, il volume totale delle vendite è diminuito del 7 % mentre il consumo è aumentato: ciò significa una riduzione della quota di mercato dei wafer dall’81 % (2009) al 59 % (nel PI).
(131)
Mentre il consumo cresceva, le vendite di moduli e celle dell’industria dell’Unione crescevano in misura notevolmente inferiore rispetto alle importazioni dal paese interessato e le vendite di wafer diminuivano. L’industria dell’Unione non ha dunque potuto beneficiare della crescita del consumo. Di conseguenza, le quote di mercato di tutti e tre i segmenti sono diminuite durante il periodo in esame.
5.2.3. Occupazione e produttività
(132)
L’occupazione e la produttività hanno registrato il seguente andamento nel periodo in esame:
Tabella 6-a
Moduli - Occupazione e produttività
2009
2010
2011
PI
Numero di addetti
11 779
15 792
17 505
16 419
(Indice 2009 = 100)
100
134
149
139
Produttività (kW/addetto)
183
211
247
245
(Indice 2009 = 100)
100
115
135
134
Fonte:
Europressedienst
Tabella 6-b
Celle - Occupazione e produttività
2009
2010
2011
PI
Numero di addetti
5 281
5 937
5 641
4 782
(Indice 2009 = 100)
100
112
107
91
Produttività (kW/addetto)
319
400
483
423
(Indice 2009 = 100)
100
126
151
133
Fonte:
Europressedienst
Tabella 6-c
Wafer - Occupazione e produttività
2009
2010
2011
PI
Numero di addetti
1 944
3 853
4 291
3 920
(Indice 2009 = 100)
100
198
221
202
Produttività (kW/addetto)
823
695
595
515
(Indice 2009 = 100)
100
84
72
63
Fonte:
Europressedienst
(133)
Tra il 2009 e il PI, l’occupazione è aumentata rispettivamente del 39 % e del 102 % nel comparto dei moduli e dei wafer mentre è calata del 9 % in quello delle celle. Si noti tuttavia che l’occupazione è aumentata fino al 2011 ed è poi diminuita durante il PI sia per i moduli che per i wafer. Per le celle, l’occupazione è aumentata fino al 2010 ed è poi diminuita durante il 2011 e il PI. La produttività totale evidenzia un andamento positivo per i moduli e le celle con un aumento del 34 % e del 33 %, rispettivamente. In parte, ciò è la conseguenza degli sforzi dell’industria dell’Unione per rispondere alla pressione delle importazioni oggetto di dumping dalla RPC. Ma, durante il periodo in esame, la produttività totale per i wafer è diminuita del 37 %.
(134)
Pertanto, come è calata, tra il 2011 e il PI, la produzione UE di moduli e wafer, così è calata, nello stesso periodo e negli stessi comparti, anche l’occupazione. Per le celle, l’occupazione è aumentata fino al 2010 ed è diminuita nel 2011 e nel PI; la produzione UE di celle è invece cresciuta costantemente fino al 2011 e solo allora ha iniziato a diminuire.
5.2.3.1. Entità del margine di dumping e capacità di ripresa dagli effetti di precedenti pratiche di dumping
(135)
Tutti i margini di dumping sono notevolmente superiori al livello de minimis. Riguardo all’incidenza dell’entità del margine di dumping effettivo sull’industria dell’Unione, dati i volumi e i prezzi delle importazioni dal paese interessato, tale incidenza va considerata di grande rilievo.
(136)
Trattandosi della prima inchiesta antidumping relativa al prodotto in esame, la capacità di ripresa dagli effetti di precedenti pratiche di dumping non è pertinente.
5.3. Indicatori microeconomici
5.3.1. Prezzi e fattori che incidono sui prezzi
(137)
I prezzi di vendita medi dei fabbricanti UE inclusi nel campione praticati ad acquirenti non collegati della UE hanno registrato il seguente andamento durante il periodo in esame.
Tabella 7-a
Moduli - Prezzi medi delle vendite nell’Unione
2009
2010
2011
PI
Prezzo di vendita medio nell’Unione sul mercato libero (EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Indice 2009 = 100)
100
81
62
47
Costi di produzione (EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Indice 2009 = 100)
100
74
65
52
Fonte:
Risposte al questionario verificate
Tabella 7-b
Celle - Prezzi medi delle vendite nell’Unione
2009
2010
2011
PI
Prezzo di vendita medio nell’Unione sul mercato libero (EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Indice 2009 = 100)
100
76
51
31
Costi di produzione (EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Indice 2009 = 100)
100
62
64
45
Fonte:
Risposte al questionario verificate
Tabella 7-c
Wafer - Prezzi medi delle vendite nell’Unione
2009
2010
2011
PI
Prezzo di vendita medio nell’Unione sul mercato libero (EUR/kW)
709
564
515
426
(Indice 2009 = 100)
100
80
73
60
Costi di produzione (EUR/kW)
631
496
520
648
(Indice 2009 = 100)
100
78
82
103
Fonte:
Risposte al questionario verificate
(138)
Durante il periodo in esame, i prezzi di vendita sono bruscamente diminuiti del 53 % per i moduli, del 69 % per le celle e del 40 % per i wafer. Il calo dei prezzi di vendita è costante durante l’intero periodo in esame, ma è stato particolarmente pronunciato nel PI, durante il quale essi crollano a livelli insostenibili. Nel periodo in esame, i costi di produzione diminuiscono del 48 % (moduli) e del 55 % (celle). Nel 2010, il costo di produzione dei wafer diminuisce rispetto al 2009 ma aumenta nel 2011 pur restando al di sotto del livello del 2009. Nel PI, i costi aumentano fino a raggiungere livelli appena superiori a quelli del 2009; ciò si spiega principalmente con una cessazione della produzione durante il PI. L’industria dell’Unione non ha potuto beneficiare dei continui sforzi tesi ad aumentare la propria efficienza dei costi né del calo del prezzo della principale materia prima, il polisilicio. La causa di ciò risiede soprattutto nella crescente pressione sui prezzi esercitata dalle importazioni oggetto di dumping che ha avuto effetti negativi sui prezzi di vendita dell’industria dell’Unione, che si sono contratti più di quanto sia aumentata l’efficienza. Ciò è confermato dall’andamento negativo della redditività dell’industria dell’Unione (cfr. considerando 144). Nel complesso, si assiste a una notevole diminuzione dei prezzi medi di vendita e del costo di produzione del prodotto simile (wafer esclusi) con effetti devastanti sulla redditività dell’industria dell’Unione.
5.3.2. Costo del lavoro
(139)
Il costo medio del lavoro dei fabbricanti UE inclusi nel campione denuncia il seguente andamento nel periodo in esame:
Tabella 8-a
Moduli - Costo medio del lavoro per addetto
2009
2010
2011
PI
Costo medio del lavoro per addetto (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Indice 2009 = 100)
100
107
110
113
Fonte:
Risposte al questionario verificate
Tabella 8-b
Celle - Costo medio del lavoro per addetto
2009
2010
2011
PI
Costo medio del lavoro per addetto (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Indice 2009 = 100)
100
99
99
99
Fonte:
Risposte al questionario verificate
Tabella 8-c
Wafer - Costo medio del lavoro per addetto
2009
2010
2011
PI
Costo medio del lavoro per addetto (EUR)
39 409
40 933
39 323
46 060
(Indice 2009 = 100)
100
104
100
117
Fonte:
Risposte al questionario verificate
(140)
Nei moduli, tra il 2009 e il PI, il costo medio del lavoro per addetto aumenta in modo costante del 13 % complessivamente. Riguardo alle celle, il costo medio del lavoro resta stabile nel periodo in esame, cala leggermente dell’1 % tra il 2009 e il 2010 e si stabilizza poi fino al PI. Riguardo ai wafer, il costo medio del lavoro per addetto è assai vario: aumenta tra il 2009 e il 2010, diminuisce nel 2011 ma aumenta complessivamente del 17 % nel periodo in esame. L’aumento complessivo del costo del lavoro si spiega in parte con il contemporaneo incremento della produttività (moduli), con l’andamento dell’inflazione e con i costi sociali di alcuni fabbricanti UE (wafer) legati al ridimensionamento del settore tra il 2011 e il PI.
5.3.3. Scorte
(141)
I livelli delle scorte dei fabbricanti UE inclusi nel campione registrano il seguente andamento nel periodo in esame:
Tabella 9-a
Moduli - Scorte
2009
2010
2011
PI
Scorte finali (in kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Indice 2009 = 100)
100
141
260
229
Fonte:
Risposte al questionario verificate
Tabella 9-b
Celle - Scorte
2009
2010
2011
PI
Scorte finali (in kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Indice 2009 = 100)
100
140
452
402
Fonte:
Risposte al questionario verificate
Tabella 9-c
Wafer - Scorte
2009
2010
2011
PI
Scorte finali (in kW)
34 891
5 601
36 697
59 340
(Indice 2009 = 100)
100
16
105
170
Fonte:
Risposte al questionario verificate
(142)
Le scorte aumentano significativamente del 129 % (moduli), del 302 % (celle) e del 70 % (wafer) nel corso del periodo in esame. Riguardo ai moduli, le scorte aumentano costantemente, raggiungendo livelli molto elevati nel 2011 (160 %) e calano nel PI pur restando a livelli molto alti rispetto all’inizio del periodo in esame. Riguardo alle celle, l’andamento è anche più pronunciato, con un aumento delle scorte tra il 2009 e il 2011 superiore al 350 %. Analogamente, le scorte diminuiscono durante il PI pur restando a livelli molto elevati rispetto all’inizio del periodo in esame. Riguardo ai wafer, mentre l’industria dell’Unione riduceva le sue scorte tra il 2009 e il 2010 di oltre l’80 % grazie all’incremento delle vendite, le sue scorte finali aumentano rapidamente fino a livelli superiori a quelli del 2009 con un ulteriore aumento di 65 punti percentuali nel PI.
(143)
Dall’inchiesta emerge che, data l’attuale critica situazione, i fabbricanti UE tendono a tenere scorte limitate per il prodotto simile e a basare la loro produzione sugli ordini. L’aumento delle scorte registrato dal prodotto simile durante il periodo in esame è perciò un fattore di rilievo per stabilire se l’industria dell’Unione abbia subito un pregiudizio grave.
5.3.4. Redditività, flusso di cassa, investimenti, utile sul capitale investimento e capacità di reperire capitali
(144)
Redditività e flusso di cassa registrano il seguente andamento nel periodo in esame:
Tabella 10-a
Moduli - Redditività e flusso di cassa
2009
2010
2011
PI
Redditività delle vendite nella UE ad acquirenti non collegati (in % del fatturato delle vendite)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Flusso di cassa
13 %
10 %
12 %
3 %
Fonte:
Risposte al questionario verificate
Tabella 10-b
Celle - Redditività e flusso di cassa
2009
2010
2011
PI
Redditività delle vendite nella UE ad acquirenti non collegati (in % del fatturato delle vendite)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Flusso di cassa
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Fonte:
Risposte al questionario verificate
Tabella 10-c
Wafer - Redditività e flusso di cassa
2009
2010
2011
PI
Redditività delle vendite nella UE ad acquirenti non collegati (in % del fatturato delle vendite)
11 %
12 %
-1 %
-52 %
Flusso di cassa
39 %
47 %
32 %
-19 %
Fonte:
Risposte al questionario verificate
(145)
La redditività dei fabbricanti UE inseriti nel campione è stata calcolata esprimendo il profitto netto preimposte, ottenuto dalle vendite del prodotto simile ad acquirenti non collegati nella UE, in percentuale del fatturato generato da tali vendite.
(146)
Nel periodo in esame, la redditività per il prodotto simile è calata bruscamente, tramutandosi in perdita. Essa è diminuita di 11 punti percentuali per i moduli, di 49 punti percentuali per le celle e di 63 punti percentuali per i wafer.
(147)
Tra il 2009 e il 2010, la redditività del prodotto simile è aumentata per poi diminuire notevolmente nel 2011, anno in cui l’industria dell’Unione ha accumulato delle perdite ed è ulteriormente calata nel PI. Le perdite sono state particolarmente elevate per le celle e i wafer.
(148)
Tra il 2009 e il PI, l’andamento del flusso di cassa, della capacità cioè dei fabbricanti UE inclusi nel campione di autofinanziarsi, ha seguito una tendenza sempre più negativa. Diminuendo di 10 punti percentuali nei moduli, salvo un lieve aumento nel 2011, il calo più marcato del flusso di cassa si è verificato dunque tra il 2011 e il PI. Il declino del flusso di cassa per celle e wafer è più accentuato di quello per i moduli e raggiunge livelli estremamente negativi durante il PI. Il flusso di cassa per il prodotto simile è dunque diminuito durante il periodo in esame.
(149)
Le cifre che seguono rappresentano l’andamento degli investimenti e dell’utile sul capitale investito dei fabbricanti UE inseriti nel campione rispetto al mercato complessivo durante il periodo in esame:
Tabella 11-a
Moduli - Investimenti e utile sul capitale investito
2009
2010
2011
PI
Investimenti (EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Indice 2009 = 100)
100
415
535
271
Utile sull’investimento
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Fonte:
Risposte al questionario verificate
Tabella 11-b
Celle - Investimenti e utile sul capitale investito
2009
2010
2011
PI
Investimenti (EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Indice 2009 = 100)
100
110
33
22
Utile sull’investimento
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Fonte:
Risposte al questionario verificate
Tabella 11-c
Wafer - Investimenti e utile sul capitale investito
2009
2010
2011
PI
Investimenti (EUR)
201 911 346
83 802 212
74 166 331
39 938 349
(Indice 2009 = 100)
100
42
37
20
Utile sull’investimento
10 %
8 %
0 %
-7 %
Fonte:
Risposte al questionario verificate
(150)
La precedente tabella indica che tra il 2009 e il PI l’industria dell’Unione ha aumentato gli investimenti nei moduli del 171 %. Quanto sopra è legato soprattutto ai notevoli incrementi di capacità. Nello stesso periodo, però, l’industria dell’Unione ha ridotto gli investimenti nelle celle e nei wafer del 78 % e dell’80 % rispettivamente; gli investimenti effettuati erano legati soprattutto alla R&S per migliorare e aggiornare le tecnologie e i processi produttivi tesi a incrementare l’efficienza. Poiché l’industria dell’Unione non poteva permettersi investimenti aggiuntivi per celle e wafer nel periodo in esame, il livello degli investimenti durante il PI è stato piuttosto basso. Poiché gli investimenti erano di solito finanziati da flussi di cassa e da prestiti intersocietari, la diminuzione del flusso di cassa ha avuto effetti immediati sul livello degli investimenti.
(151)
L’utile sul capitale investito (return on investments - «ROI») è stato espresso come percentuale del profitto sul valore contabile netto degli investimenti. Tra il 2009 e il PI, il ROI per il prodotto simile ha seguito le analoghe tendenze negative degli altri indicatori finanziari per tutte e tre i tipi di prodotto. Per le celle e i wafer, pur emergendo un incremento nel 2009 e nel 2010, il ROI diminuisce sensibilmente nel 2011 e raggiunge livelli negativi. Per i moduli, il ROI resta su livelli negativi durante tutto il periodo in esame tranne che nel 2010, anno in cui raggiunge il 19 %. Diminuisce complessivamente durante il periodo in esame fino al - 17 % nel PI per le celle, cioè dell’1 %, ma resta pur sempre su livelli assai negativi, cioè del - 19 %. Riguardo ai wafer, il ROI ha un andamento sempre negativo fino al - 7 % durante il PI. Durante il periodo in esame, il ROI per il prodotto simile evidenzia un andamento nel complesso negativo.
(152)
La capacità di reperire capitali è stata analizzata rispetto al mercato complessivo; ne è emerso il costante deterioramento della capacità dell’industria dell’Unione di generare liquidità per il prodotto simile e il conseguente indebolimento della situazione finanziaria dell’industria dell’Unione.
5.3.5. Conclusioni relative al pregiudizio
(153)
L’analisi della situazione dell’industria dell’Unione mostra chiaramente un andamento negativo di tutti i principali indicatori del pregiudizio. Parallelamente a un aumento generale del consumo, nel corso del periodo in esame è aumentata la produzione complessiva di moduli e celle. Nonostante l’aumento del volume delle vendite, durante il PI la quota di mercato dell’industria dell’Unione è diminuita perché è cresciuta meno dei consumi nel periodo considerato. I prezzi medi di vendita sono nettamente calati nel corso del periodo in esame, producendo effetti negativi su tutti gli indicatori finanziari, dalla redditività, ai flussi di cassa, all’utile sul capitale investito e alla capacità di ottenere capitali.
(154)
Nel periodo in esame, il volume complessivo delle vendite dell’industria dell’Unione è aumentato. Ma all’aumento del volume delle vendite dell’industria dell’Unione è corrisposto un notevole calo dei prezzi medi di vendita.
(155)
Durante il periodo in esame, le importazioni delle parti interessate dalla RPC sono aumentate in termini sia di volume che di quota di mercato. Al tempo stesso, i prezzi delle importazioni hanno continuato a diminuire e hanno comportato una sottoquotazione significativa dei prezzi medi praticati dall’industria dell’Unione sul mercato UE.
(156)
Varie parti interessate hanno sostenuto che l’industria dell’Unione e i fabbricanti UE inseriti nel campione avessero ottenuto buoni risultati affermando che alcuni indicatori di pregiudizio, come volume e capacità di produzione, vendite e occupazione nonché redditività, in alcuni fabbricanti inseriti nel campione, erano in aumento e non evidenziavano alcun pregiudizio grave. Sono asserzioni non confermate dai risultati dell’indagine, che invece ha evidenziato chiare tendenze al ribasso di molti indicatori del pregiudizio, tali da far concludere che l’industria dell’Unione abbia subito un pregiudizio grave.
(157)
In particolare, l’inchiesta ha anche confermato che i prezzi di vendita sono inferiori ai costi di produzione, il che ha effetti deleteri sulla redditività dell’industria dell’Unione che, infatti, ha raggiunto livelli negativi durante il PI. Si conclude che se il mercato UE continua a essere invaso da importazioni oggetto di dumping, è probabile che le perdite dell’industria dell’Unione portino alla cessazione definitiva di qualsiasi produzione UE di qualche entità del prodotto simile. Ciò sembra confermato da dichiarazioni di insolvenza e/o di cessazione temporanea o definitiva della produzione rilasciate da alcune imprese durante e dopo il PI.
(158)
Alla luce di quanto sopra esposto si conclude in via provvisoria che l’industria dell’Unione ha subito un pregiudizio notevole ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base.
E. NESSO DI CAUSALITÀ
1. Introduzione
(159)
Conformemente all’articolo 3, paragrafi 6 e 7, del regolamento di base, la Commissione ha esaminato se il pregiudizio notevole subito dall’industria dell’Unione sia stato dovuto alle importazioni oggetto di dumping provenienti dal paese interessato. Sono stati anche esaminati fattori noti, diversi dalle importazioni oggetto di dumping, che potrebbero aver arrecato pregiudizio all’industria dell’Unione, per evitare di attribuire l’eventuale pregiudizio causato da tali fattori a importazioni in dumping.
(160)
Una parte interessata ha affermato che le condizioni di mercato del prodotto in esame sono diverse nei vari Stati membri e che pertanto l’analisi del nesso di causalità andrebbe effettuata separatamente a livello di ciascuno Stato membro. Regimi di sostegno nazionali determinano in certa misura le dimensioni dei mercati degli Stati membri. L’inchiesta ha tuttavia accertato che la domanda non dipende unicamente dai regimi di sostegno. A seconda della situazione geografica (esposizione al sole) e del prezzo dell’elettricità in un dato luogo, i pannelli solari sembrano aver raggiunto, o quasi, la parità di rete, permettendo così a certi investimenti di essere effettuati indipendentemente dai regimi di sostegno. Poiché non si può concludere che le condizioni di mercato dipendano esclusivamente dai regimi di sostegno, l’argomentazione è stata respinta.
2. Effetti delle importazioni oggetto di dumping
(161)
Dall’inchiesta emerge che le importazioni in dumping dalla RPC sono enormemente aumentate durante il periodo in esame: di oltre il 300 % per i moduli, del 482 % per le celle e del 648 % per i wafer; la loro quota di mercato è aumentata di 17 punti percentuali per i moduli, di 17 punti percentuali per le celle e di 27 punti percentuali per i wafer. Si conferma quindi che il volume delle importazioni e la quota di mercato del prodotto interessato hanno registrato un fortissimo incremento durante il periodo in esame. Esiste una chiara contemporaneità tra l’aumento delle importazioni oggetto di dumping e la perdita di quote di mercato dell’industria dell’Unione. L’inchiesta ha anche accertato che, come indicato al considerando 117, le importazioni oggetto di dumping hanno sottoquotato i prezzi dell’industria dell’Unione durante il PI.
(162)
L’inchiesta ha dimostrato che i prezzi delle importazioni oggetto di dumping sono diminuiti del 64 % per i moduli, del 42 % per le celle e del 40 % per i wafer durante il periodo in esame, con conseguente aumento della sottoquotazione. A fronte di questa pressione sui prezzi, l’industria dell’Unione ha effettuato notevoli sforzi per ridurre i propri costi di produzione. Nonostante gli sforzi, il livello eccezionalmente basso dei prezzi all’importazione cinesi ha costretto l’industria dell’Unione ad abbassare ulteriormente i prezzi di vendita da essa praticati a livelli non redditizi. La redditività dell’industria dell’Unione è perciò diminuita drasticamente durante il periodo in esame ed è andata in perdita durante il PI.
(163)
In base a quanto precede, si conclude che le importazioni cinesi e la crescita della quota di mercato delle importazioni in dumping dalla Cina a prezzi costantemente inferiori a quelli dell’industria dell’Unione hanno avuto un ruolo decisivo nel pregiudizio grave subito dall’industria dell’Unione, pregiudizio che ha dato luogo alla difficile situazione finanziaria della stessa e al deterioramento di gran parte degli indicatori di pregiudizio.
3. Effetto di altri fattori
3.1. Importazioni da altri paesi terzi
(164)
Riguardo ai moduli, il volume delle importazioni da altri paesi terzi durante il periodo in esame è aumentato del 19 % mentre nello stesso periodo la quota di mercato si è ridotta dal 18,4 % al 6,8 %. Taiwan è il secondo esportatore in ordine di grandezza dopo la RPC.
(165)
Riguardo alle celle, il volume delle importazioni da altri paesi terzi è aumentato del 186 % durante il periodo in esame; la quota di mercato è aumentata dal 24 %, nel 2009, al 36 % circa, durante il PI. Nel campo delle celle Taiwan è il secondo esportatore dopo la RPC e sopravanza largamente i quantitativi importati e le quote di mercato degli altri paesi terzi, pur restando a livelli inferiori a quelli della RPC.
(166)
Riguardo ai wafer, il volume delle importazioni da altri paesi terzi è sceso del 19 % nel periodo in esame; anche la quota di mercato è scesa dal 13,4 % nel 2009 all’8,5 % nel PI. Anche in questo caso, Taiwan è il secondo esportatore di wafer dopo la RPC. Il livello delle importazioni e la quota di mercato di Taiwan non sono aumentati in misura significativa e sono rimasti a livelli bassi durante il periodo in esame.
(167)
I prezzi all’importazione da paesi terzi di moduli, celle e wafer erano in media maggiori dei prezzi unitari medi delle importazioni cinesi. Dalle informazioni disponibili risulta che, per moduli e wafer, il prezzo medio d’importazione da Taiwan era superiore al prezzo d’importazione medio dalla Cina e che, per le celle, il prezzo medio d’importazione da Taiwan si collocava nella stessa fascia di quello dalla Cina. Tuttavia, mancando informazioni dettagliate sui prezzi per tipo di prodotto, la comparazione tra prezzi medi può essere usata solo a titolo indicativo, senza che da essa si possano trarre conclusioni certe. Per il periodo in esame, il volume delle importazioni di celle da Taiwan è aumentato continuamente, con un incremento della quota di mercato pari a 14 punti percentuali circa. Ma, nel complesso, per il prodotto oggetto d’inchiesta, nonostante l’aumento della quota di mercato, i volumi erano inferiori a quelli della RPC e i loro prezzi durante il PI, celle escluse, erano in genere più elevati. Per questi motivi, dati soprattutto i volumi delle importazioni e le quote di mercato da altri paesi terzi nonché i loro livelli di prezzo, simili o superiori in media a quelli dell’industria dell’Unione, si può concludere in via provvisoria che le importazioni dai paesi terzi non annullano il nesso causale tra le importazioni oggetto di dumping e il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
Tabella 12
Importazioni da altri paesi terzi e relative quote di mercato
Moduli
2009
2010
2011
PI
Volume delle importazioni da tutti gli altri paesi terzi (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Indice 2009 = 100)
100
169
138
119
Quota di mercato delle importazioni da tutti gli altri paesi terzi
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Volume delle importazioni da Taiwan (MW)
49
144
140
135
(Indice 2009 = 100)
100
294
286
276
Quota di mercato delle importazioni da Taiwan
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Indice 2009 = 100)
100
79
64
54
Volume delle importazioni dagli USA (MW)
140
180
51
60
(Indice 2009 = 100)
100
129
36
43
Quota di mercato delle importazioni dagli USA
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Volume delle importazioni dal resto dell’Asia (MW)
720
1 140
1 029
879
(Indice 2009 = 100)
100
158
143
122
Quota di mercato delle importazioni dal resto dell’Asia
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Volume delle importazioni dal resto del mondo (MW)
94
238
165
121
(Indice 2009 = 100)
100
253
176
129
Quota di mercato delle importazioni dal resto del mondo
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Indice 2009 = 100)
100
78
60
51
Fonte:
Europressedienst
Celle
2009
2010
2011
PI
Volume delle importazioni da tutti gli altri paesi terzi (MW)
510
884
1 100
1 457
(Indice 2009 = 100)
100
173
216
286
Quota di mercato delle importazioni da tutti gli altri paesi terzi
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Indice 2009 = 100)
100
92
64
47
Volume delle importazioni da Taiwan (MW)
235
400
540
997
(Indice 2009 = 100)
100
170
230
424
Quota di mercato delle importazioni da Taiwan
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Indice 2009 = 100)
100
116
71
54
Volume delle importazioni dagli USA (MW)
40
40
40
33
(Indice 2009 = 100)
100
100
100
83
Quota di mercato delle importazioni dagli USA
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Indice 2009 = 100)
100
78
61
47
Volume delle importazioni dal Giappone (MW)
60
154
170
145
(Indice 2009 = 100)
100
257
283
242
Quota di mercato delle importazioni dal Giappone
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Indice 2009 = 100)
100
78
61
48
Volume delle importazioni dal resto del mondo (MW)
175
290
350
282
(Indice 2009 = 100)
100
166
200
161
Quota di mercato delle importazioni dal resto del mondo
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Indice 2009 = 100)
100
78
62
47
Fonte:
Europressedienst
Wafer
2009
2010
2011
PI
Volume delle importazioni da tutti gli altri paesi terzi (MW)
225
333
235
183
(Indice 2009 = 100)
100
148
104
81
Quota di mercato delle importazioni da tutti gli altri paesi terzi
13,4 %
14,0 %
8,6 %
8,5 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
800,00
588,59
43,30
420,77
(Indice 2009 = 100)
100
74
55
52
Volume delle importazioni da Taiwan (MW)
20
50
50
36
(Indice 2009 = 100)
100
250
250
180
Quota di mercato delle importazioni da Taiwan
1,2 %
2,1 %
1,8 %
1,7 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
800,00
580,00
440,00
416,67
(Indice 2009 = 100)
100
73
55
52
Volume delle importazioni dagli USA (MW)
50
55
40
28
(Indice 2009 = 100)
100
110
80
56
Quota di mercato delle importazioni dagli USA
3,0 %
2,3 %
1,5 %
1,3 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
800,00
581,82
450,00
428,57
(Indice 2009 = 100)
100
73
56
54
Volume delle importazioni dal Giappone (MW)
55
50
30
26
(Indice 2009 = 100)
100
91
55
47
Quota di mercato delle importazioni dal Giappone
3,3 %
2,1 %
1,1 %
1,2 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
800,00
580,00
433,33
423,08
(Indice 2009 = 100)
100
73
54
53
Volume delle importazioni dal resto del mondo (MW)
100
178
115
93
(Indice 2009 = 100)
100
178
115
93
Quota di mercato delle importazioni dal resto del mondo
5,9 %
7,5 %
4,2 %
4,3 %
Prezzo medio all’importazione in EUR/kW
800,00
589,89
434,78
419,35
(Indice 2009 = 100)
100
74
54
52
Fonte:
Europressedienst
(168)
Come indicato al considerando 108, durante il periodo in esame il consumo UE è aumentato del 221 % per i moduli, dell’87 % per le celle e del 29 % per i wafer, ha raggiunto una punta massima nel 2011 ed è calato durante il PI, pur restando nettamente superiore al livello registrato all’inizio del periodo in esame nel 2009. L’industria dell’Unione non ha potuto beneficiare di questo aumento nel consumo: la sua quota di mercato è scesa infatti nello stesso periodo dal 19 % al 13 % per i moduli, dal 68 % al 38 % per le celle e dall’81 % al 59 % per i wafer. Al tempo stesso, la quota di mercato della RPC è fortemente aumentata fino al 2011 per poi restare stabile su livelli elevati durante il PI, quando il consumo è diminuito. Considerato pertanto che, nonostante il calo del consumo UE nel PI, le importazioni oggetto di dumping dalla RPC hanno mantenuto (moduli) o aumentato (celle e wafer) la loro quota di mercato a detrimento dell’industria dell’Unione nel periodo in esame, si deve concludere che il calo del consumo conferma il nesso di causalità tra le importazioni in dumping e il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
(169)
In base alle informazioni disponibili è difficile stabilire in che misura la domanda sia trainata da regimi di sostegno degli Stati membri. Come indicato al considerando 171 esiste una gran varietà di regimi di sostegno ed essendo la loro interazione con la domanda estremamente complessa è anche difficile quantificarne gli effetti precisi. I dati disponibili provano tuttavia che la domanda di energia solare continuerà ad esistere e ad aumentare nel tempo, anche senza regimi di sostegno e anche se forse a livelli inferiori rispetto a quanto avviene grazie a quest’ultimi. In questo contesto, molte parti asseriscono che la parità di rete (la situazione che si ha quando il costo per produrre energia solare è pari al costo per produrre energia convenzionale) è già stata raggiunta, o quasi, in alcune regioni della UE. Queste asserzioni non hanno potuto essere finora confermate dall’inchiesta e saranno oggetto di ulteriori indagini.
3.2. Il principale esempio di regime di sostegno: le tariffe di immissione (Feed-in-tariffs - FIT)
(170)
Secondo molte parti interessate la causa del pregiudizio subito dall’industria dell’Unione risiede nelle riduzioni delle tariffe di immissione decise dagli Stati membri. Esse ritengono che i tagli abbiano fatto diminuire le installazioni di impianti solari e ridotto la domanda del prodotto in esame sul mercato UE, causando così il notevole pregiudizio per l’industria dell’Unione.
(171)
Per sostenere la produzione di energia da fonti rinnovabili, gli Stati membri hanno introdotto FIT, contingenti obbligatori legati a certificati verdi negoziabili, sovvenzioni agli investimenti e incentivi fiscali. Alcuni Stati membri concedono anche sostegni finanziati dai fondi strutturali della UE. Lo strumento di sostegno all’energia solare più diffuso sono le FIT. Per ora, l’analisi della Commissione si è concentrata su questo tipo di sostegno.
(172)
Le FIT sono uno strumento di sostegno finanziario per conseguire obiettivi nazionali obbligatori per promuovere l’uso di energia da fonti rinnovabili, come quelli prescritti dalla direttiva 2009/28/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (7) sulla promozione dell’uso dell’energia da fonti rinnovabili. Livelli di sostegno e modalità di funzionamento delle FIT variano a seconda degli Stati membri. Grazie alle FIT i gestori delle reti devono acquistare energia solare a prezzi che permettano ai produttori di energia solare (di solito proprietari degli impianti solari) di recuperare i costi e ottenere ragionevoli tassi di rendimento. Quasi sempre le FIT, come altri regimi di sostegno, vanno soggette anche al controllo sugli aiuti di Stato ai sensi degli articoli 107 e 108 TFUE al fine di evitare eccessive compensazioni per i produttori di energia elettrica.
(173)
Nonostante differenze nazionali, riguardo all’andamento delle FIT si possono osservare tre fenomeni nella UE: (i) la riduzione dei tassi delle FIT, (ii) la completa sospensione del regime delle FIT (Spagna) e (iii) l’introduzione di soglie di capacità (dette cap) per gli impianti ammissibili al finanziamento nonché massimali di spesa a livello di Stati membri sulle capacità annue installate e sovvenzionate. Risulta che le cap siano state introdotte soprattutto nel 2012: probabilmente non hanno quindi alcun effetto sul consumo durante il PI. L’analisi si è perciò concentrata sulle recenti sospensioni delle FIT in Spagna e sulla riduzione dei tassi FIT nella maggior parte degli Stati membri. Si è esaminato se esse abbiano avuto effetti sulla domanda nel mercato UE e se potessero aver causato il grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione. In proposito, si è visto che l’effetto dell’andamento delle FIT sulla domanda di moduli è analogo a quello rilevato per la domanda di celle e wafer. Essendo infatti le celle e i wafer indispensabili per la produzione dei moduli e non essendo usati in nessun altro processo di produzione, al diminuire della domanda di moduli corrisponde l’immediata diminuzione della domanda di celle e wafer.
(174)
L’inchiesta conferma da un lato il nesso tra andamento delle FIT e consumo, e accerta dall’altro che il calo del consumo tra il 2011 e il PI non contribuisce ad annullare il nesso di causalità tra le importazioni oggetto di dumping dalla RPC e il pregiudizio grave subito dall’industria dell’Unione, descritto al considerando 163. Essa dimostra infatti che sebbene la situazione dell’industria dell’Unione peggiorasse, i produttori esportatori riuscivano a mantenere elevate quote di mercato (moduli: 80 %) e anche ad aumentarle leggermente (celle: dal 22 % nel 2011 al 25 % durante il PI; wafer: dal 32 % nel 2011 al 33 % durante il PI). Si noti inoltre che il prezzo medio dei moduli praticato dall’industria dell’Unione è diminuito del 53 % nel corso del periodo in esame, soprattutto a causa del significativo aumento delle importazioni in dumping e della forte pressione sui prezzi del mercato UE da esse esercitata. La perdita di redditività subita dall’industria dell’Unione non può perciò essere in via principale attribuita ai tagli delle FIT.
(175)
Di conseguenza, si riconosce che le FIT hanno generato una domanda di energia solare e che la loro recente sospensione (Spagna) e riduzione (in altri Stati membri), ha ridotto il consumo del prodotto oggetto dell’inchiesta durante il PI, il che potrebbe avere contribuito al pregiudizio subito dall’industria dell’Unione. Tuttavia, il calo del consumo nel PI non è stato tale da infirmare il nesso di causalità tra le importazioni in dumping e il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
(176)
Alcune parti interessate affermano che i tagli delle FIT hanno reso poco attraenti le opportunità di investimento nell’energia solare e ridotto la domanda del prodotto in esame nella UE.
(177)
L’inchiesta conferma l’esistenza di un legame tra i tassi delle FIT e il livello degli investimenti nell’industria dell’energia solare, ma ha anche evidenziato che gli investimenti in questo comparto ne tengono meno conto in regioni ad alta esposizione solare, nelle quali la produzione di energia solare è più efficiente, e in quelle in cui l’elettricità ha prezzi elevati. L’inchiesta mostra infatti che si continua a investire (ad esempio, in Spagna) nonostante la sospensione del regime delle FIT. L’inchiesta mostra anche che gli investimenti nell’energia solare restano attraenti anche se i tassi delle FIT sono inferiori.
(178)
Di conseguenza, non si può dire con assoluta certezza che i tagli delle FIT abbiano reso gli investimenti nell’energia solare poco attraenti e abbiano così contribuito al pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
(179)
Una parte interessata sostiene che i tagli alle FIT hanno costretto i fabbricanti UE a diminuire i prezzi per mantenere vivo l’interesse degli investitori nell’energia FV e per continuare a stimolare la domanda e la crescita.
(180)
L’inchiesta ha dimostrato che l’industria dell’Unione è stata costretta a diminuire i prezzi soprattutto a causa della pressione esercitata dalle importazioni in dumping e non dei tagli alle FIT. Lo conferma il fatto che il più significativo calo dei prezzi dell’industria dell’Unione si è verificato nel 2010 e nel 2011, prima che i principali tagli avessero luogo. È stato infatti l’aumento delle importazioni in dumping dalla RPC, a prezzi notevolmente inferiori a quelli dell’industria dell’Unione, a costringere l’industria dell’Unione a ridurre i suoi prezzi a livelli sempre più bassi.
(181)
Per questi motivi, l’argomentazione è stata respinta.
(182)
Le FIT sono state insomma un importante fattore per lo sviluppo del mercato FV nella UE e sul consumo del prodotto in esame ha influito l’esistenza delle FIT. L’inchiesta ha tuttavia rivelato che il consumo non è diminuito significativamente nonostante l’ampiezza dei tagli. Si è pertanto giunti alla conclusione provvisoria che l’andamento delle FIT non è tale da annullare il nesso di causalità tra importazioni oggetto di dumping e il grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
3.3. Altri sostegni finanziari concessi all’industria dell’Unione
(183)
Alcune parti interessate hanno sostenuto che il grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione era dovuto a un venir meno dei sostegni finanziari all’industria dell’Unione. A supporto di tale affermazione, sono state fornite informazioni su sovvenzioni concesse a un fabbricante UE prima del periodo in esame (tra il 2003 e il 2006).
(184)
Gli elementi di prova forniti non hanno rivelato alcun nesso tra il grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione e l’asserita sovvenzione ricevuta da un fabbricante UE durante il periodo precedente il periodo in esame. Inoltre, poiché tali informazioni si riferiscono a un periodo precedente a quello in esame, sono irrilevanti. Non si è perciò potuto stabilire alcun legame tra un’asserita sovvenzione ricevuta dall’industria dell’Unione e il grave pregiudizio da essa subito. Per questo motivo, l’argomentazione è stata respinta.
3.4. Eccesso di capacità
(185)
Si sostiene che sia stato l’eccesso di capacità sul mercato dell’Unione e in genere sul mercato mondiale a causare il grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione. Si afferma anche che tale sovraccapacità sul mercato mondiale abbia portato al consolidamento dell’industria dell’Unione, attualmente in corso, e che il pregiudizio subito sia dovuto al numero eccessivo di impianti di produzione. Varie parti interessate sostengono inoltre che il grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione vada collegato all’iperespansione delle capacità che essa si è autoinflitta. Per contro, altre parti interessate sostengono che il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione sia dovuto al fatto che quest’ultima non ha effettuato gli investimenti necessari ad aumentare le capacità.
(186)
Mentre l’industria dell’Unione ha effettivamente aumentato la sua capacità di produzione, il volume totale della produzione non ha portato a un aumento del consumo sul mercato UE durante il periodo in esame. L’aumento delle capacità di produzione dell’industria dell’Unione era ragionevole e ha seguito l’andamento del mercato, cioè l’aumento del consumo. Non può perciò essere considerato come una causa del pregiudizio subito.
(187)
Analogamente, secondo quanto precede, l’inchiesta non conferma l’argomento secondo cui l’industria dell’Unione non ha investito nell’ampliamento delle capacità. Al contrario, come indicato in precedenza, nell’intero periodo in esame, l’industria dell’Unione ha aumentato la capacità di produzione e fino a disporre di un eccesso di capacità per tutto il periodo in esame, il che indica che era in grado di soddisfare la domanda aggiuntiva. L’argomentazione è stata pertanto respinta.
(188)
Alcune parti interessate hanno affermato che tutti gli operatori del mercato, compresi quelli in settori a valle e a monte, si sono trovati in situazioni difficili dovute a eccessi di capacità sul mercato mondiale e alle conseguenti mutazioni del mercato. In proposito, è stato sostenuto che il prodotto in esame è divenuto una merce di cui i singoli fabbricanti non sono più in grado di fissare i prezzi, ormai soggetti alla legge della domanda e dell’offerta a livello mondiale. Questa situazione avrebbe dunque causato il grave pregiudizio all’industria dell’Unione e non le importazioni in dumping.
(189)
L’inchiesta ha confermato l’esistenza di un eccesso di capacità sul mercato mondiale, soprattutto da parte della RPC. Anche i mutamenti del mercato che avrebbero trasformato il prodotto in esame in una merce di base non giustificano un comportamento dei prezzi e pratiche commerciali del tutto sleali. In proposito, si noti che l’industria dell’Unione ha prodotto e venduto il prodotto in esame per oltre 20 anni, mentre l’industria cinese del prodotto in esame si è sviluppata solo di recente (dalla metà dell’ultimo decennio), attirata soprattutto dalle FIT e da altri incentivi della UE e dal conseguente aumento della domanda.
(190)
Per questi motivi, l’argomentazione è stata respinta.
3.5. Incidenza dei prezzi delle materie prime
(191)
Varie parti interessate sostengono che il grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione sia legato all’andamento dei prezzi del polisilicio, principale materia prima dei wafer. Si è argomentato che l’industria dell’Unione aveva concluso contratti di fornitura a lungo termine a prezzi fissi che non potevano quindi beneficiare della riduzione dei prezzi del polisilicio durante il periodo in esame.
(192)
Secondo l’inchiesta nel 2008 i prezzi del polisilicio sono aumentati ma sono di nuovo diminuiti nel 2009 con lievi cenni di crescita nel 2010 e all’inizio del 2011. I prezzi sono notevolmente diminuiti durante il PI.
(193)
Secondo l’inchiesta, anche se le forniture del polisilicio all’industria dell’Unione si fondano su contratti a lungo termine, i termini della maggior parte di tali contratti sono stati rinegoziati in base all’andamento dei prezzi del polisilicio e i loro prezzi hanno raggiunto un livello prossimo, quando non inferiore, ai prezzi sul mercato a pronti.
(194)
Si perciò concluso che pur essendoci stati effetti negativi a carico di alcuni fabbricanti UE dovuti ai contratti a lungo termine di fornitura del polisilicio, l’industria dell’Unione, nel suo insieme, non ne ha sofferto ed è stata in grado di trarre il massimo beneficio dalla diminuzione dei prezzi del polisilicio. I contratti a lungo termine non hanno dunque contribuito al grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
3.6. Pregiudizio autoinflitto: conseguenze dell’automazione, delle dimensioni, delle economie di scala, del consolidamento, dell’innovazione, della redditività dei costi
(195)
Alcune parti interessate sostengono che il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione sia dovuto all’alto grado di automazione del processo di produzione. In pratica, i piccoli fabbricanti si troverebbero in posizione di svantaggio rispetto a quelli grandi integrati verticalmente e l’eventuale pregiudizio da essi subito non può essere attribuito alle importazioni oggetto di dumping. In questa prospettiva si sostiene anche che l’industria dell’Unione nel suo insieme è comunque di dimensioni ridotte e che non è perciò in grado di beneficiare delle economie di scala.
(196)
L’inchiesta ha dimostrato che anche i piccoli fabbricanti presenti sul mercato UE dispongono di processi di produzione altamente automatizzati con effetti positivi per i costi di produzione. La maggior parte dei fabbricanti UE si è specializzata in una parte del processo di produzione (wafer, celle o moduli) e, grazie alla specializzazione, ha incrementato la propria competitività rispetto al tipo di prodotto specifico fabbricato. L’argomentazione secondo cui l’impatto dell’elevata automatizzazione avrebbe causato il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione, va quindi respinta.
(197)
Alcune parti interessate affermano che la pressione sui prezzi sia all’origine del consolidamento dell’industria dell’Unione e che quest’ultima sia la vera causa del grave pregiudizio da essa subito. L’inchiesta dimostra però che è il consolidamento a rappresentare piuttosto una conseguenza delle importazioni in dumping. E la parte non ha prodotto alcun elemento che indichi in che misura il processo di consolidamento possa essere state la causa del pregiudizio subito.
(198)
Si sostiene poi che la mancanza di integrazione verticale dell’industria dell’Unione sia la causa del pregiudizio subito. In normali condizioni di mercato, i fabbricanti integrati verticalmente hanno di solito una catena di approvvigionamento più sicura. L’inchiesta ha però dimostrato che il vantaggio dell’integrazione verticale nella parte dell’industria dell’Unione integrata verticalmente potrebbe non essere stato sfruttato pienamente perché la pressione sui prezzi esercitata dalle importazioni in dumping era estremamente elevata. Inoltre, a causa delle importazioni in dumping, l’industria dell’Unione, e i fabbricanti UE integrati verticalmente, non hanno potuto beneficiare del tutto degli elevati tassi di utilizzo degli impianti per realizzare economie di scala. L’inchiesta infine non rivela alcuna correlazione tra integrazione verticale e più alti tassi di redditività: l’elevata pressione sui prezzi ha infatti modificato tale correlazione.
(199)
Alcune parti interessate affermano che l’industria dell’Unione sia priva di innovazione tecnica e non abbia effettuato investimenti in nuove tecnologie. Ma dall’inchiesta non emerge alcun dato di fatto che confermi una tale affermazione. Al contrario, essa dimostra che la maggior parte degli investimenti dell’industria dell’Unione sono stati dedicati a nuovi macchinari e alla R&S e che a livello mondiale non esistono grandi differenze tecnologiche tra i prodotti.
(200)
Una parte interessata sostiene poi che il grave pregiudizio sia dovuto a manchevolezze nella fase di realizzazione dei progetti (progetti falliti). L’argomentazione non è stata però suffragata da elementi di prova. Inoltre, qualsiasi progetto fallito potrebbe piuttosto essere considerato un effetto delle importazioni in dumping. L’argomentazione è stata perciò respinta.
(201)
Alcune parti interessate sostengono che l’industria dell’Unione non sia riuscita a razionalizzare i costi in tempo per reagire agli sviluppi nel mercato mondiale. Altre affermano che costi del lavoro e spese generali siano più elevati che nella RPC.
(202)
L’inchiesta mostra che i costi di produzione dell’industria dell’Unione sono diminuiti costantemente nel periodo in esame, salvo i costi dei wafer che sono diminuiti nel 2010 e lievitati nel 2011 e durante il PI fino a livelli di poco superiori a quelli registrati all’inizio del periodo in esame (cfr. considerando 138). La produttività è aumentata per moduli e celle ma è diminuita per i wafer. Come già detto, a causa del massiccio afflusso di importazioni in dumping dalla RPC e alla conseguente forte pressione sui prezzi del mercato UE, l’industria dell’Unione non è stata in grado di trarre vantaggio dalla riduzione dei costi.
(203)
Si noti che i produttori esportatori della RPC non beneficiano di alcun vantaggio comparativo riguardo alla materia prima (polisilicio) e ai macchinari, entrambi importati principalmente dalla UE. Riguardo ai costi del lavoro e alle spese generali, essi rappresentano in media meno del 10 % del costo totale di un modulo nel PI e si ritiene che non abbiano svolto un ruolo significativo.
(204)
Si asserisce inoltre che alcuni fabbricanti UE si siano riforniti di wafer, celle e/o moduli dal paese interessato per poi rivenderli come propri sul mercato UE. Secondo l’inchiesta, le importazioni dell’industria dell’Unione del prodotto in esame erano di natura complementare e di volume limitato rispetto alla produzione UE e si ritiene pertanto che il loro peso non possa annullare il nesso di causalità tra importazioni oggetto di dumping e pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
(205)
Per contrastare quindi la tendenza al calo dei prezzi delle importazioni dalla RPC, l’industria dell’Unione ha dovuto compiere sforzi notevoli per razionalizzare i costi di produzione. Ciononostante, questa razionalizzazione non si è riflessa sui prezzi di vendita a causa dell’eccessiva sottoquotazione dei prezzi esercitata dalle importazioni in dumping.
(206)
Per questi motivi le tesi di cui sopra sono state respinte.
3.7. Concorrenza da parte di prodotti FV a film sottile e di altre tecnologie FV
(207)
Alcune parti interessate sostengono che il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione sia dovuto alla concorrenza da parte di prodotti FV a film sottile e di altre tecnologie FV, essendo tali tecnologie intercambiabili e aventi lo stesso uso finale.
(208)
L’inchiesta ha dimostrato che i prodotti FV a film sottile sono fabbricati a partire da materie prime diverse e non usano wafer di silicio cristallino. Di solito hanno minor efficienza di conversione e minor potenza di uscita rispetto ai moduli in silicio cristallino e non possono quindi essere utilizzati su piccole superfici, come i tetti: essi non sono cioè del tutto intercambiabili con il prodotto in esame. Benché possa esistere una certa concorrenza tra prodotti a film sottile e prodotto in esame, tale concorrenza è perciò considerata marginale.
(209)
Secondo l’inchiesta non esiste quindi un nesso tra il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione e la concorrenza tra prodotti FV a film sottile e altre tecnologie FV.
(210)
Per questi motivi, l’argomentazione è stata respinta.
3.8. Crisi finanziaria e suoi effetti
(211)
Alcuni asseriscono che la crisi finanziaria e la recessione economica abbiano avuto effetti negativi sull’accesso al credito per l’industria dell’Unione e che questo abbia causato il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
(212)
La capacità di reperire capitali da parte dell’industria dell’Unione si è notevolmente ridotta durante il periodo in esame. Essendo l’industria solare ad alta intensità di capitale, la capacità di reperire capitali è essenziale. La recessione economica ha avuto un certo impatto sulla situazione dell’industria dell’Unione. L’inchiesta dimostra, tuttavia, che malgrado la crescita del mercato UE tra il 2009 e il 2011, la situazione dell’industria dell’Unione è peggiorata a causa delle importazioni in dumping dalla RPC che hanno pesantemente sottoquotato i prezzi di vendita dell’industria dell’Unione. Si è pertanto concluso che i potenziali effetti della crisi finanziaria siano stati aggravati ulteriormente dall’aumento delle importazioni in dumping dalla RPC, che il limitato accesso ai finanziamenti sia stato in gran parte dovuto al clima negativo sul mercato, e che la situazione e le prospettive dell’industria dell’Unione siano una conseguenza delle importazioni in dumping. Sebbene quindi la crisi finanziaria abbia avuto un certo impatto sulla situazione dell’industria dell’Unione, essa non è tale da annullare il nesso di causalità tra le importazioni in dumping e il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione. L’argomentazione è stata quindi respinta.
3.9. Risultati delle esportazioni dell’industria dell’Unione
(213)
Alcune parti interessate affermano che le vendite all’esportazione dell’industria dell’Unione siano fortemente diminuite durante il periodo in esame e in particolare tra il 2009 e il 2011 (moduli) e tra il 2009 e il primo trimestre del 2012 (celle) e che ciò sia all’origine del grave pregiudizio da essa subito.
(214)
Come indica però la tabella che segue, il volume delle esportazioni dei moduli resta consistente malgrado un leggero calo nel PI e livelli dei prezzi medi nel PI superiori ai costi medi dei moduli per tutto il periodo in esame. Esse non possono perciò aver arrecato il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione. Quanto al volume delle esportazioni delle celle, esso rappresentava solo il 12 % circa del volume totale della loro produzione. Pertanto, nonostante i prezzi bassi durante il PI, questo può avere avuto un impatto solo limitato sulla situazione dell’industria dell’Unione. Quanto infine alle esportazioni di wafer, esse rappresentavano il 24 % circa del volume della produzione totale e analogamente, nonostante il basso prezzo all’esportazione durante il PI, avrebbero potuto avere effetti solo limitati sulla situazione dell’industria dell’Unione. Le argomentazioni a tale riguardo vanno pertanto respinte.
Tabella 13-a
Moduli
2009
2010
2011
PI
Volume delle esportazioni di moduli in MW
989
1 279
1 157
1 148
(Indice 2009 = 100)
100
129
117
116
Prezzo medio all’esportazione (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Indice 2009 = 100)
100
76
59
49
Fonte:
Europressedienst
Tabella 13-b
Celle
2009
2010
2011
PI
Volume delle esportazioni di celle in MW
62
320
315
238
(Indice 2009 = 100)
100
516
508
384
Prezzo medio all’esportazione (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Indice 2009 = 100)
100
78
61
47
Fonte:
Europressedienst
Tabella 13-c
Wafer
2009
2010
2011
PI
Volume delle esportazioni di wafer in MW
93
916
750
486
(Indice 2009 = 100)
100
985
806
523
Prezzo medio all’esportazione (EUR/kW)
850
590
530
480
(Indice 2009 = 100)
100
70
63
57
Fonte:
Europressedienst
(215)
Per questi motivi, si ritiene che l’effetto delle esportazioni dell’industria dell’Unione non sia tale da contribuire al grave pregiudizio da essa subito. Le argomentazioni delle parti a tale riguardo sono state pertanto respinte.
3.10. Scoperta di depositi di gas di scisto nell’Unione europea
(216)
Una parte interessata sostiene che il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione sia causato dalla scoperta nella UE di depositi di gas di scisto e che la prospettiva di aumentare nella UE la produzione il gas di scisto a basso prezzo abbia ridotto gli investimenti pubblici e privati in progetti sulle energie rinnovabili.
(217)
Secondo l’inchiesta, il consumo del prodotto in esame è aumentato notevolmente durante il periodo in esame, come già indicato al considerando 108. Inoltre, l’inchiesta non ha messo in luce alcun dato di fatto secondo cui il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione sia dovuto alla scoperta di depositi di gas di scisto nella UE. L’obiezione è stata pertanto respinta.
3.11. Il sistema per lo scambio delle quote di emissione dell’Unione europea (European Union’s Emissions Trading Scheme - ETS)
(218)
La stessa parte afferma che il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione sia stato causato dalla scarsità di investimenti nella produzione di energia solare dovuta ai bassi prezzi di mercato dei crediti di emissioni di CO2 nel quadro dell’ETS.
(219)
Di ciò non è stata tuttavia fornita alcuna prova e l’inchiesta non ha messo in luce circostanze oggettive a conferma di queste affermazioni. L’inchiesta ha rivelato invece che il consumo del prodotto in esame è notevolmente aumentato durante il periodo in esame. Per questi motivi, l’argomentazione è stata respinta.
3.12. Decisioni a livello gestionale
(220)
Alcune parti interessate affermano che il pregiudizio grave subìto da almeno un fabbricante UE sia stato causato da decisioni manageriali errate. Queste affermazioni si fondano sui conti annuali e su alcune informazioni contenute in una lettera inviata da un azionista dell’impresa agli altri azionisti.
(221)
Ma da nessuna delle informazioni contenute nel fascicolo emerge che le decisioni di gestione adottate dall’impresa in questione fossero inusuali o imprudenti o che abbiano avuto effetti sull’industria dell’Unione nel suo insieme. Pertanto, le argomentazioni in questo senso sono respinte.
3.13. Politiche governative d’altro tipo
(222)
Una parte interessata sostiene che il grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione sia stato causato da altre politiche governative come quelle per le energie rinnovabili, per incoraggiare l’innovazione, ridurre gli eccessi burocratici, agevolare gli scambi e accedere alle reti di distribuzione poiché tali politiche vanno a vantaggio dei produttori esportatori. Pur essendo vero che alcune delle suddette politiche potrebbero favorire le importazioni da altri paesi terzi e la crescita globale dell’industria solare, esse costituirebbero un vantaggio anche per l’industria dell’Unione. Inoltre, non è detto che tali politiche diano necessariamente luogo a importazioni nella UE effettuate a prezzi di dumping pregiudizievoli. Pertanto, le argomentazioni in questo senso sono respinte.
3.14. Conclusioni relative al nesso di causalità
(223)
L’inchiesta ha accertato la presenza di un nesso di causalità tra il pregiudizio grave subito dall’industria dell’Unione e le importazioni in dumping provenienti dalla RPC. Sono state analizzate anche altre possibili cause del pregiudizio, come: importazioni da altri paesi terzi, consumo, tariffe di immissione, altri aiuti finanziari concessi all’industria dell’Unione, sovraccapacità, incidenza del prezzo delle materie prime, pregiudizio autoinflitto, concorrenza da parte di prodotti FV a film sottile, crisi finanziaria e relativi effetti, andamento delle esportazioni dell’industria dell’Unione, scoperta nella UE di depositi di gas di scisto, decisioni a livello gestionale, sistemi per lo scambio delle quote di emissione della UE, politiche governative d’altro tipo ma nessuna di esse è risultata capace di rompere il nesso di causalità emerso tra le importazioni in dumping dalla RPC e il grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
(224)
In base all’analisi sopra descritta, che ha accuratamente differenziato e separato le ripercussioni di tutti i fattori noti sulla situazione dell’industria dell’Unione dagli effetti pregiudizievoli delle importazioni in dumping, si conclude in via provvisoria che esiste un nesso di causalità tra le importazioni in dumping dalla RPC e il grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione durante il PI.
F. INTERESSE DELL’UNIONE
1. Osservazioni preliminari
(225)
In conformità all’articolo 21 del regolamento di base, la Commissione ha esaminato se, nonostante la conclusione provvisoria relativa alle pregiudizievoli pratiche di dumping, esistessero fondati motivi per concludere che non sarebbe nell’interesse dell’Unione prendere provvedimenti provvisori in questo caso particolare. L’analisi dell’interesse dell’Unione si fonda su una valutazione di tutti i vari interessi in gioco, che comprendono quelli dell’industria dell’Unione, delle imprese nei mercati a monte e a valle del settore FV, degli importatori, degli utenti e dei consumatori del prodotto in esame.
(226)
Circa 150 operatori si sono manifestati dopo l’apertura dell’inchiesta. A importatori non collegati, a operatori a monte (un produttore di materie prime nonché fornitori di impianti per il prodotto oggetto dell’inchiesta) e a valle (responsabili di progetti e installatori) e al BEUC, un’organizzazione di consumatori, sono stati inviati questionari specifici. Tre associazioni, che rappresentano vari operatori (industria dell’Unione, operatori a monte e a valle) nel settore del FV hanno fatto pervenire una serie di informazioni.
2. Interesse dell’industria dell’Unione
(227)
Durante il PI, l’industria dell’Unione impiegava direttamente 25 000 persone circa, addette alla produzione e alla vendita del prodotto simile.
(228)
L’inchiesta ha stabilito che l’industria dell’Unione ha subito un grave pregiudizio a causa delle importazioni in dumping dal paese interessato durante il PI. È opportuno rammentare che molti indicatori di pregiudizio hanno evidenziato una tendenza negativa durante il periodo in esame. Ne hanno fortemente risentito soprattutto gli indicatori di pregiudizio relativi ai risultati finanziari dei fabbricanti UE che hanno collaborato come redditività, flusso di cassa e utile sul capitale investito. Di fatto, i fabbricanti UE di moduli, celle e wafer hanno accumulato perdite nel 2011 e nel PI. Di conseguenza, alcuni fabbricanti UE sono già stati costretti a chiudere impianti di produzione; altri hanno dichiarato la propria insolvenza. Se non verranno decise misure, è assai probabile un ulteriore peggioramento della situazione economica dell’industria dell’Unione.
(229)
L’istituzione di dazi antidumping provvisori dovrebbe restituire al mercato UE eque condizioni commerciali per consentire all’industria dell’Unione di allineare i prezzi del prodotto simile, adeguarli ai costi di produzione e migliorare la propria redditività. Si può inoltre prevedere che, istituendo misure provvisorie, l’industria dell’Unione possa recuperare almeno in parte le quote di mercato perdute nel corso del periodo in esame, con ripercussioni positive sulla sua situazione finanziaria complessiva. Inoltre, l’industria dell’Unione sarà in grado di avere un più agevole accesso al credito e di investire ulteriormente nella R&S e nell’innovazione del mercato FV. Infine, l’inchiesta ha anche puntato a una possibile ripresa dell’attività industriale dei fabbricanti UE costretti sospendere la produzione per la pressione delle importazioni cinesi. In questo scenario, non solo i 25 000 posti di lavoro attuali dell’industria dell’Unione (nel PI) sarebbero complessivamente garantiti ma sarà anche ragionevole attendersi un’ulteriore espansione della produzione e un aumento dell’occupazione.
(230)
Se non verranno istituite misure, si prevedono ulteriori perdite di quote di mercato e un ulteriore deterioramento della redditività dell’industria dell’Unione: una situazione insostenibile a medio e lungo termine. Oltre all’alto numero di fabbricanti UE già costretti a uscire dal mercato come denunciato al considerando 157, anche altri fabbricanti potrebbero dover chiedere lo stato d’insolvenza che, a breve e medio termine, porterebbe alla probabile scomparsa dell’industria dell’Unione, con forti effetti negativi sugli attuali livelli occupazionali.
(231)
Si conclude quindi in via provvisoria che l’imposizione di dazi anti-dumping sarebbe nell’interesse dell’industria dell’Unione.
3. Interesse degli importatori non collegati
(232)
Come indicato al considerando 12, solo uno dei tre importatori inseriti nel campione aveva come attività principale il commercio del prodotto in esame.
(233)
Era stato denunciato che l’istituzione di misure sul prodotto in esame si sarebbe ripercossa negativamente sull’attività degli importatori. Innanzitutto, con l’istituzione di dazi non verranno eliminate tutte le importazioni dalla RPC. In secondo luogo, è probabile che l’istituzione di misure possa avere effetti negativi sulla situazione finanziaria degli importatori che importano dalla sola RPC, ma dato il probabile aumento di importazioni provenienti da altri paesi terzi, gli importatori che si riforniscono da altri paesi potranno riorientare le loro fonti di approvvigionamento.
(234)
Si conclude pertanto in via provvisoria che l’istituzione di misure al livello proposto avrà un qualche effetto negativo sulla situazione degli importatori non collegati del prodotto in esame.
4. Interesse degli operatori a monte
(235)
Gli operatori a monte sono attivi soprattutto nel campo della produzione delle materie prime e nella produzione e progettazione delle attrezzature di fabbricazione del prodotto oggetto d’inchiesta. Dagli operatori a monte sono pervenute otto risposte ai questionari. Sono state effettuate due visite di verifica, una a un fabbricante di materia prima e una a un fabbricante di attrezzature di fabbricazione.
(236)
In generale, durante il PI, per otto operatori a monte che hanno collaborato, l’attività legata al prodotto in esame variava tra il 6 % e l’80 % dell’attività totale; solo per una impresa che ha collaborato, rappresentava il 100 % dell’attività. In media, durante il PI, l’attività legata al prodotto in esame rappresentava il 41 % circa dell’attività complessiva degli operatori a monte che hanno collaborato. In termini di occupazione, durante il PI gli otto operatori a monte che hanno collaborato occupavano 4 200 persone circa. A seconda del segmento e delle singole imprese, la redditività registra una gamma di tassi da elevati a leggermente negativi. L’inchiesta ha dimostrato che gli operatori che evidenziano una redditività negativa soffrono del peggioramento della situazione dell’industria dell’Unione, perché alcuni dei clienti da essi persi sono fabbricanti UE del prodotto in esame, e del calo dei consumi.
(237)
Le vendite degli operatori a monte della UE hanno riguardato l’Unione, la RPC e altri paesi terzi. Durante il PI, le vendite si sono ripartite come segue: in media, il 20 % circa verso l’Unione, quasi il 50 % verso la RPC e il 30 % circa verso altri paesi terzi.
(238)
Alcune parti del settore a monte affermano che l’istituzione di misure antidumping avrà effetti negativi sulla loro attività industriale, essendo la RPC il loro principale mercato d’esportazione e sostengono che i dazi, ostacolando notevolmente le importazioni dalla RPC verso l’UE del prodotto in esame, indurranno la RPC a limitare le importazioni dalla UE di polisilicio e di attrezzature di produzione. È perciò probabile che gli operatori a monte della UE siano costretti a rallentare le loro proprie attività industriali e a ridurre l’occupazione nella UE.
(239)
Si noti innanzitutto che il dazio non ha il fine di eliminare le importazioni cinesi del prodotto in esame ma quello di ricostituire condizioni di concorrenza paritarie. Quindi le importazioni cinesi dovrebbero continuare a rifornire in una determinata misura il mercato UE, ma a prezzi equi. L’inchiesta dimostra inoltre che operatori a monte della UE sono presenti in tutto il mondo su vari mercati nazionali e che non dipendono quindi dalle sole esportazioni nella RPC. È perciò ragionevole supporre che nel mercato mondiale FV, gli operatori a monte della UE siano in grado di compensare l’eventuale calo di esportazioni verso la RPC con esportazioni verso altri mercati che, secondo studi di mercato pubblicamente disponibili, dovrebbero crescere. Il mercato FV cinese deve comunque già affrontare notevoli sovraccapacità di produzione ed è dubbio che i fabbricanti di macchinari della UE siano in grado di vendere molte più attrezzature di produzione nel breve e medio termine.
(240)
Dato quanto precede, si è concluso in via provvisoria che l’effetto dei dazi antidumping sui fabbricanti di macchinari non sarebbe stato significativo mentre l’effetto sui fornitori di materia prima potrà essere negativo a breve termine se dovranno ridurre le loro vendite in Cina.
5. Interesse degli operatori a valle
(241)
Gli operatori a valle sono attivi soprattutto nello sviluppo di progetti, nella commercializzazione e nella comunicazione nonché nelle installazioni FV. Delle 13 risposte pervenute ai questionari da parte degli operatori a valle solo sette erano sufficientemente complete e hanno consentito una valutazione sensata. Sono state effettuate due visite di verifica, riguardanti lo sviluppo di progetti FV e le installazioni. Analizzando le 36 risposte al questionario pervenute dagli importatori non collegati che hanno collaborato, si constata che solo alcuni di un essi possono di fatto essere qualificati come operatori a valle, essendo la loro attività principale l’installazione. La questione sarà oggetto di ulteriori riflessioni nel corso dell’inchiesta.
(242)
In generale, l’attività degli operatori a valle relativa al prodotto in esame varia rispetto alla loro attività totale. In media, nel PI essa rappresentava il 41 %. Durante il PI, la redditività legata al prodotto in esame degli operatori che hanno collaborato era in media dell’11 % circa. In termini di occupazione, durante il PI, i sette operatori a monte che hanno collaborato occupavano 550 persone circa.
(243)
Le misure antidumping sono state accusate di non essere nell’interesse dell’Unione perché, facendo aumentare il prezzo dei moduli, avrebbero scoraggiato l’installazione di nuovi impianti da parte degli utenti finali/consumatori. Di conseguenza, gli operatori a valle avrebbero avuto un numero assai inferiore di ordini e avrebbero dovuto ridimensionare le loro imprese. Tale valutazione si basava su uno studio effettuato da Prognos sull’eventuale perdita di posti di lavoro, presentata durante l’inchiesta. Secondo lo studio, la maggioranza dei posti di lavoro nel mercato FV della UE sarebbero in pericolo se venissero istituiti dazi antidumping. Esso adotta una stima dell’Associazione dell’industria fotovoltaica europea (European Photovoltaic Industry Association - EPIA), secondo cui l’occupazione totale diretta esistente nel 2011 ai vari livelli del mercato FV della UE (fabbricanti UE, importatori e operatori a monte e a valle) raggiunge i 265 000 addetti. Partendo dalla stima del 2011 sull’occupazione totale diretta, lo studio di Prognos conclude che su 265 000 posti di lavoro potranno andarne persi in tre anni fino a 242 000, a seconda del livello dei dazi. Si presume che le maggiori perdite occupazionali si verifichino nel mercato a valle che, nel 2011, secondo Prognos impiegava 220 000 persone circa.
(244)
L’inchiesta non conferma tale scenario e ritiene che nel 2011, durante il PI e nel 2012 il numero di posti di lavoro diretti esistenti nel mercato FV della UE sia nettamente inferiore.
(245)
Tanto per cominciare, l’inchiesta solleva dubbi sulla veridicità del numero totale di posti di lavoro diretti nel FV stimati dall’EPIA. In particolare, durante la visita di verifica presso l’EPIA, si è constatato che i dati, in base ai quali l’occupazione era stata quantificata in 265 000 addetti, erano imprecisi e non consentivano tale conclusione. Invece, secondo informazioni raccolte durante la visita di verifica in loco, il numero di occupati diretti nel FV, calcolato per il 2011, avrà un margine di errore fino al 20 %. Inoltre, la stima comprende l’occupazione in altri paesi europei esterni alla UE, come anche quella connessa ai prodotti FV a film sottile, che non rientra nel campo d’indagine della presente inchiesta.
(246)
Nonostante i dubbi, e sebbene fossa stata usata la stima iniziale sull’occupazione per analizzare l’impatto delle misure, devono essere formulate le seguenti osservazioni. La stima riguarda l’occupazione nel settore FV europeo per il 2011, legata a un numero assai elevato di impianti fotovoltaici nella UE per quell’anno (20 GW circa). È ragionevole pensare che, data la diminuzione del numero di impianti a 17,5 GW circa nel PI e a 15 GW nel 2012, l’occupazione, soprattutto a valle, si riduca di conseguenza, in quanto è direttamente legata al numero di impianti. Ora, la stampa specializzata pubblicamente disponibile indica che, tra il 2011 e il 2012, in Germania, maggior mercato nazionale, l’occupazione nel settore FV si è ridotta da 128 000 a 100 000 addetti, compresi i posti di lavoro dal lato dei fabbricanti. L’indagine dubita inoltre che la cifra si riferisse solo a posti di lavoro a tempo pieno dedicati unicamente all’industria FV. L’inchiesta rivela invece che, soprattutto nel mercato a valle (installazioni), l’attività FV fa parte di solito di una attività industriale ben più ampia, la cui attività principale è il riscaldamento o gli impianti elettrici, idraulici ecc.
(247)
Alla luce di quanto sopra, è probabile che l’istituzione di misure porti a un aumento dei prezzi nella UE del prodotto oggetto d’inchiesta il che potrebbe dar luogo a breve termine a una diminuzione delle installazioni di impianti FV. In questo segmento del mercato, tuttavia, secondo le considerazioni che seguono, l’occupazione può essere influenzata negativamente solo in misura limitata. In primo luogo, le attività relative al settore FV sono, almeno per alcuni installatori, solo una parte delle loro attività, tra l’altro a carattere stagionale. Gli installatori devono quindi poter svolgere altre attività se si trovano di fronte a una riduzione della domanda di impianti FV. Poiché gli obiettivi relativi alle fonti rinnovabili e all’efficienza energetica, concordati a livello UE, sono giuridicamente vincolanti per gli Stati membri, è prevedibile che la riduzione della domanda di impianti solari si traduca in un aumento della domanda di altre forme di energia rinnovabile e di efficienza energetica. È probabile che molti addetti del settore a valle posseggano le competenze necessarie per affrontare l’aumento della domanda in questi settori contigui. In secondo luogo, visti gli utili attualmente generati dal mercato a valle (cfr. considerando 242), gli installatori dovrebbero poter assorbire una parte dell’aumento dei prezzi e limitare così l’impatto sui prezzi finali e sulla domanda di impianti FV.
(248)
Anche senza l’istituzione di dazi, le previsioni pubblicamente disponibili relative alla domanda di impianti FV si attendono una probabile contrazione della domanda nel 2013, con installazioni annue tra 9,8 GW e 16,5 GW nel 2013, che avrebbero comunque effetti negativi sull’occupazione nel mercato a valle.
(249)
Infine, si noti che l’aumento dei prezzi nel settore FV si verificherebbe in ogni caso, poiché la produzione della RPC che rifornisce il mercato UE lavora sostanzialmente in perdita, il che è una situazione insostenibile.
(250)
Da quanto precede, si conclude in via provvisoria che i dazi antidumping sugli operatori a valle avrebbero un’incidenza negativa ma limitata a breve termine, tenuto conto di un calo nelle installazioni maggiore di quello previsto in uno scenario controfattuale senza dazi, come quello tracciato da grandi centri di ricerca, e in cui il dazio non può essere assorbito dagli operatori a valle. Nonostante il possibile calo della domanda di impianti FV, gli installatori dovrebbero poter svolgere altre attività o nel campo di altre forme di energia pulita o in quello della loro attività primaria, come detto sopra.
6. Interesse degli utenti finali (consumatori)
(251)
Non sono pervenute osservazioni da nessun soggetto che, come le associazioni dei consumatori, rappresenti direttamente gli interessi di utenti finali. In questo caso si fa riferimento a due tipi di utenti finali: i consumatori (famiglie) e gli altri utenti finali (come istituzioni, imprese). L’inchiesta evidenzia che solo un quarto circa degli attuali impianti FV nella UE (i cosiddetti roof-top, piccoli impianti) sono stati ordinati da consumatori. Gli altri impianti (montati a terra, di maggiori dimensioni e di tipo industriale e commerciale) sono stati ordinati da altri utenti finali.
(252)
Alcune parti sostengono che in caso di istituzione di dazi antidumping, i consumatori vedrebbero aumentare il prezzo dei moduli FV. Se, a causa dei dazi, i prezzi dei moduli FV nel mercato UE aumentassero lievemente, è probabile che i consumatori e gli altri utenti finali ne risentirebbero poco poiché, secondo l’inchiesta, il prezzo di un modulo rappresenta fino al 50 % circa del costo totale di un impianto FV. Dati i margini di profitto conseguiti dai responsabili dei progetti e dagli installatori, è ragionevole supporre che l’eventuale aumento dei prezzi dei moduli possa, almeno in parte, essere assorbito, e attenuato, per il consumatore. In base agli elementi disponibili si è concluso in via provvisoria che le misure, al livello di dazio proposto, saranno assorbite almeno in parte dalla catena di approvvigionamento e che perciò non si tradurranno necessariamente in prezzi più alti per i consumatori al dettaglio.
(253)
Si ricordi anche che senza l’istituzione dei dazi, la probabile scomparsa dell’industria dell’Unione lascerebbe i consumatori con una sola fonte di approvvigionamento di moduli in futuro. In questo scenario, i produttori esportatori cinesi sarebbero in grado di rafforzare ulteriormente la loro già forte posizione sul mercato; ciò potrebbe anche portare a un aumento dei prezzi a breve e medio termine, a scapito dei consumatori/utenti finali. Come già indicato, è probabile che un aumento dei prezzi intervenga comunque, dato che la produzione della RPC è in perdita.
(254)
Considerato quanto precede, si è concluso in via provvisoria che l’istituzione di misure avrebbe un impatto nel complesso limitato sui consumatori e sugli altri utenti finali indipendentemente dal ruolo che i regimi nazionali di sostegno possono avere per stimolare la domanda di impianti FV di cui al considerando 182. Se i regimi nazionali di sostegno vengono aggiustati a prezzi più elevati per i pannelli solari (mediante FIT più elevate) l’impatto sui consumatori può essere inesistente.
7. Altre argomentazioni
(255)
Alcune parti interessate affermano che l’industria dell’Unione non è in grado di rifornire il mercato UE nelle quantità richieste e che, istituendo dazi antidumping, l’UE corre il grave rischio di una carenza sul mercato, con conseguente ulteriore aumento dei prezzi del prodotto in esame.
(256)
L’inchiesta dimostra che questa argomentazione è ingiustificata. Dal 2009, l’industria dell’Unione non utilizza appieno le sue capacità di produzione. Nel PI, il tasso di utilizzo della capacità di produzione di moduli nella UE era del 41 %, con ulteriori capacità inutilizzate pari a 5,7 GW circa; il tasso di utilizzo della capacità di produzione di celle nella UE era del 63 % con ulteriori capacità inutilizzate pari a 1,2 GW circa e il tasso di utilizzo delle capacità di produzione di wafer della UE era del 55 % con ulteriori capacità inutilizzate pari a 1,6 GW circa. Grazie perciò alle capacità inutilizzate, l’industria dell’Unione potrebbe competere per un ulteriore quota di mercato, nel breve periodo. Anche a medio termine, è ragionevole supporre che l’industria dell’Unione cercherà di ampliare le sue capacità di produzione per essere in grado di ottenere migliori economie di scala e giungere a un’ulteriore riduzione dei prezzi. Esistono inoltre altre fonti di approvvigionamento, presenti anche sul mercato UE e capaci di competere sul mercato UE in caso di calo delle importazioni dei prodotti cinesi in questione. Dall’inchiesta emerge che le capacità inutilizzate di produzione non cinesi all’esterno della UE erano nel PI pari a 5,6 GW per i moduli, a 6 GW per le celle e a 6 GW per i wafer. Si conclude pertanto che le capacità inutilizzate totali della UE e dei fabbricanti terzi esterni alla UE sono sufficienti a integrare a breve termine il potenziale calo delle importazioni cinesi in base alla domanda di impianti FV nella UE per il 2013 (tra 9,8 GW e 16,5 GW) e il 2014 (tra 9 GW e 17,1 GW) prevista da grandi centri di ricerca, come EPIA.
(257)
Alcune parti sostengono poi che l’imposizione di dazi antidumping sul prodotto in esame nuoccia allo sviluppo del mercato FV in Europa e che quindi gli obiettivi del programma UE 2020, riguardo alle fonti rinnovabili di energia e alla riduzione delle emissioni di gas serra nell’UE, non potranno essere raggiunti.
(258)
Intanto, gli obiettivi per il 2020 non dipendono esclusivamente dell’energia solare. Altrettanto importanti sono altre energie ecologiche come: l’energia eolica, da biomassa, idroelettrica ecc. Poiché gli obiettivi per il 2020 non attribuiscono all’energia solare una percentuale determinata, un numero di impianti FV lievemente inferiore non farà aumentare il costo generale dell’Agenda 2020. Il prezzo dei pannelli solari è inoltre solo uno tra i tanti fattori essenziali necessari allo sviluppo dell’industria FV in Europa. Fattori altrettanto importanti sono: un quadro giuridico e finanziario favorevole a livello europeo e nazionale, un migliore accesso al credito per progetti sulle energie rinnovabili e l’investimento in R&S. Riguardo agli investimenti nel settore solare, l’istituzione del dazio antidumping migliorerà la situazione dell’industria dell’Unione e del settore FV in genere. Probabilmente esso contribuirà quindi anche a migliorare l’accesso al credito sia per l’industria dell’Unione che per gli investitori nel settore FV. Infine, si ricorda che lo scopo dei dazi non è quello di eliminare le importazioni cinesi, ma di ristabilire condizioni di concorrenza eque. Se il prezzo del prodotto in esame cresce, i profitti evidentemente ottenuti nel mercato a valle permettono di supporre che l’aumento dei prezzi sarà in parte assorbito dagli operatori del mercato a valle. Per questo, il prezzo dei moduli non dovrebbe aumentare in modo significativo per gli utenti finali/consumatori e la domanda di impianti solari potrebbe essere mantenuta entro i margini previsti.
(259)
In base a quanto precede, si conclude in via provvisoria che l’istituzione di misure non dovrebbe avere, nell’insieme, effetti negativi di rilievo su altre politiche della UE.
8. Conclusioni relative all’interesse dell’Unione
(260)
Gli effetti complessivamente positivi per l’industria dell’Unione prevalgono su possibili effetti negativi su altri operatori del mercato FV, consumatori/altri utenti finali compresi.
(261)
Visto quanto precede, si conclude provvisoriamente che, in base alle informazioni disponibili relative all’interesse dell’Unione, non esistono ragioni valide che si oppongano all’istituzione di misure provvisorie nei confronti delle importazioni del prodotto in esame originario della RPC.
G. MISURE ANTIDUMPING PROVVISORIE
(262)
Viste le conclusioni raggiunte riguardo al dumping, al pregiudizio, al nesso di causalità e all’interesse dell’Unione, è opportuno istituire misure antidumping provvisorie per impedire che le importazioni oggetto di dumping continuino a recare pregiudizio all’industria dell’Unione.
1. Livello di eliminazione del pregiudizio
(263)
Per stabilire il livello delle misure si è tenuto conto dei margini di dumping rilevati e dell’importo del dazio necessario a eliminare il pregiudizio subito dai fabbricanti UE senza superare il margine di dumping rilevato.
(264)
All’atto del calcolo dell’importo del dazio necessario a eliminare gli effetti del dumping pregiudizievole, era chiaro che la misura doveva permettere all’industria dell’Unione di coprire i costi di produzione e di realizzare l’utile al lordo delle imposte che un’industria di questo tipo può ragionevolmente attendersi in condizioni normali di concorrenza, cioè senza importazioni in dumping, vendendo il prodotto simile nella UE. Si ritiene perciò, in base alle informazioni contenute nella denuncia, che un margine di profitto del 10 % del fatturato si possa considerare un minimo adeguato che l’industria dell’Unione avrebbe potuto attendersi se non ci fosse stato il dumping pregiudizievole.
(265)
Su questa base, è stato calcolato per l’industria dell’Unione un prezzo non pregiudizievole del prodotto simile. Il prezzo non pregiudizievole è stato calcolato aggiungendo il suddetto margine di profitto del 10 % al costo di produzione durante il PI dei fabbricanti UE inseriti nel campione.
(266)
Il necessario aumento del prezzo è stato quindi stabilito comparando il prezzo medio ponderato all’importazione dei produttori esportatori della RPC che hanno collaborato, fissato per calcolare la sottoquotazione del prezzo e debitamente aggiustato per tener conto dei costi di importazione e dei dazi doganali, al prezzo medio ponderato non pregiudizievole del prodotto simile venduto dai fabbricanti UE inseriti nel campione sul mercato della UE durante il PI. Le differenze evidenziate da tale comparazione sono state espresse in percentuale del valore medio ponderato cif all’importazione.
2. Misure provvisorie
(267)
Alla luce di quanto precede, ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, si ritiene che debbano essere istituite misure antidumping provvisorie sulle importazioni di moduli FV in silicio cristallino e delle relative componenti essenziali (celle e wafer) originari o provenienti dalla RPC a un livello che corrisponda al più basso margine di dumping e di pregiudizio riscontrati, in conformità al principio del dazio inferiore.
(268)
Dato l’elevato livello di collaborazione dei produttori esportatori cinesi, il dazio per «tutte le altre imprese» è stato fissato al più alto livello di dazio da imporre a imprese rispettivamente del campione o che hanno collaborato all’inchiesta. Il dazio per «tutte le altre imprese» sarà applicato a quelle che non hanno collaborato all’inchiesta.
(269)
Per le imprese, di cui all’allegato, che hanno collaborato ma non fanno parte del campione l’aliquota del dazio provvisorio è fissata a livello delle aliquote medie ponderate delle imprese inserite nel campione.
(270)
Le aliquote proposte del dazio provvisorio sono le seguenti:
Impresa
Margine di dumping
Margine di pregiudizio
Aliquota del dazio
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
93,3 %
51,5 %
51,5 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.
112,6 %
67,9 %
67,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.
88,4 %
55,9 %
55,9 %
JingAo Solar Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
99,0 %
58,7 %
58,7 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.
48,1 %
38,3 %
38,3 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co., Ltd.
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
48,6 %
48,6 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
96,2 %
37,3 %
37,3 %
Altre imprese che hanno collaborato (allegato)
88,5 %
47,6 %
47,6 %
Tutte le altre imprese
112,6 %
67,9 %
67,9 %
(271)
Le misure antidumping di cui sopra sono istituite provvisoriamente sotto forma di dazi ad valorem.
(272)
Le aliquote dei dazi antidumping applicate a titolo individuale alle società specificate nel presente regolamento sono state calcolate in base alle conclusioni della presente inchiesta. Esse rispecchiano quindi la situazione delle imprese interessate constatata durante l’inchiesta. Queste aliquote del dazio (contrariamente al dazio unico per l’intero paese applicabile a «tutte le altre imprese») sono quindi applicabili esclusivamente alle importazioni di prodotti originari della RPC fabbricati dalle imprese, ossia dalle specifiche persone giuridiche sopra menzionate. Le importazioni di prodotti fabbricati da qualsiasi altra impresa la cui ragione sociale non sia espressamente menzionata nel dispositivo del presente regolamento, comprese le persone giuridiche collegate a quelle espressamente citate, non possono beneficiare di tali aliquote e sono soggette all’aliquota del dazio applicabile a «tutte le altre imprese».
(273)
Le eventuali richieste di applicazione di tali aliquote individuali del dazio antidumping (per esempio, in seguito a un cambiamento della ragione sociale della società o all’istituzione di nuove entità di produzione o di vendita) vanno immediatamente inviate alla Commissione (8), complete delle pertinenti informazioni, come le modifiche dell’attività dell’impresa - legate alla produzione, alle vendite sul mercato interno e all’esportazione - associate a un mutamento, ad esempio, di ragione sociale o di entità produttiva/di vendita. Il regolamento potrà eventualmente essere modificato aggiornando l’elenco delle imprese che beneficiano di aliquote di dazio individuali.
(274)
Per garantire una corretta applicazione del dazio antidumping, l’aliquota del dazio per «tutte le altre imprese» deve essere applicata non solo ai produttori esportatori che non hanno collaborato, ma anche ai produttori che non hanno esportato verso l’UE durante il PI.
(275)
Come indicato nella sezione 5 dell’avviso di apertura, la Commissione è in procinto di stabilire se tutte le importazioni dalla RPC del prodotto in esame possono essere considerate originarie della RPC. Ciò è particolarmente importante nel caso dei moduli che possono incorporare componenti e parti provenienti da paesi diversi. Ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 3, del regolamento antidumping di base, il paese esportatore di un prodotto in dumping può essere un paese intermedio. Si noti inoltre che la denuncia si riferisce a importazioni provenienti dalla RPC, senza specificarne l’origine. Infine, le inchieste antidumping e antisovvenzione condotte dagli USA riguardo allo stesso prodotto importato dalla RPC hanno evidenziato la complessità delle operazioni di produzione e di assemblaggio che possono conferire o no l’origine (9). Alla luce di queste considerazioni e ferma restando la conclusione che sarà raggiunta in proposito nella fase definitiva, si ritiene opportuno che le misure provvisorie coprano il prodotto oggetto dell’inchiesta originario o proveniente dalla RPC, a meno che il prodotto sia un prodotto in transito ai sensi dell’articolo V del GATT.
(276)
Come indicato nel considerando 3, la Commissione ha disposto con il regolamento (UE) n. 182/2013 la registrazione delle importazioni del prodotto in esame originario e proveniente dalla RPC. Ciò è avvenuto in previsione della possibile applicazione retroattiva di misure antidumping e compensative di cui all’articolo 10, paragrafo 4, del regolamento di base e all’articolo 16, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 597/2009 del Consiglio, dell’11 giugno 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di sovvenzioni provenienti da paesi non membri della Comunità europea (regolamento antisovvenzioni di base) (10).
(277)
Riguardo all’inchiesta antidumping in corso e date le conclusioni di cui sopra, deve cessare la registrazione delle importazioni ai fini dell’inchiesta antidumping ai sensi dell’articolo 14, paragrafo 5, del regolamento di base.
(278)
Riguardo alla parallela inchiesta antisovvenzione, avviata dalla Commissione ai sensi dell’articolo 10 del regolamento di base antisovvenzioni, con avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea in data 8 novembre 2012 (11), deve continuare la registrazione delle importazioni ai sensi dell’articolo 24, paragrafo 5, del regolamento antisovvenzioni di base.
(279)
In questa fase del procedimento non può essere adottata alcuna decisione in merito a un’eventuale applicazione retroattiva di misure antidumping.
(280)
Date le circostanze eccezionali del presente procedimento, in particolare il fatto di riguardare un prodotto rivolto a un mercato che richiede approvvigionamenti stabili nel breve periodo, si ritiene appropriato introdurre le misure antidumping provvisorie in modo graduale. In particolare, poiché l’industria dell’Unione ha subito un pregiudizio dovuto a pratiche commerciali sleali del paese in esame durante il PI, i fabbricanti UE non possono fornire nell’immediato le quantità necessarie se, in seguito alle misure, diminuiscono i livelli d’importazione. Introdurre il dazio antidumping gradualmente, permetterà, sul breve periodo, all’industria dell’Unione di aumentare l’approvvigionamento. Se inoltre l’industria dell’Unione avrà tempo sufficiente a incrementare la propria produzione, la disponibilità del prodotto in esame resterà a livelli ragionevoli, tali da soddisfare la domanda. Si ritiene pertanto opportuno introdurre il dazio in due fasi.
I. DISPOSIZIONI FINALI
(281)
Ai fini di una gestione corretta, è necessario fissare un periodo entro il quale le parti interessate che si sono manifestate nei termini specificati nell’avviso di apertura possano presentare le loro osservazioni per iscritto e chiedere un’audizione. Occorre inoltre precisare che tutte le conclusioni relative all’imposizione dei dazi elaborate ai fini del presente regolamento sono provvisorie e possono essere riesaminate al fine di adottare eventuali dazi definitivi,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. È istituito un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni di moduli o pannelli fotovoltaici in silicio cristallino e di celle e wafer del tipo impiegato nei moduli o pannelli fotovoltaici in silicio cristallino (lo spessore delle celle e dei wafer non è superiore a 400 micrometri), attualmente classificati ai codici NC ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ed ex 8541 40 90 (codici TARIC 3818001011, 3818001019, 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 e 8541409039), originari o provenienti dalla Repubblica popolare cinese, a meno che non siano in transito ai sensi dell’articolo V del GATT.
I seguenti tipi di prodotto sono esclusi dalla definizione di prodotto in esame:
-
caricatori solari, composti da meno di sei celle, portatili e destinati ad alimentare apparecchi elettrici o a ricaricare batterie;
-
prodotti fotovoltaici a film sottile;
-
prodotti fotovoltaici in silicio cristallino che vengono integrati in modo permanente in apparecchi elettrici non destinati a produrre elettricità i quali consumano l’elettricità generata dalle suddette celle fotovoltaiche in silicio cristallino in essi integrate.
2. L’aliquota del dazio antidumping provvisorio applicabile al prezzo netto franco frontiera dell’Unione, dazio non corrisposto, del prodotto descritto al paragrafo 1 e fabbricato dalle imprese sottoelencate è la seguente:
i)
dalla data dell’entrata in vigore del presente regolamento fino al 5 agosto 2013:
Impresa
Aliquota del dazio
Tutte le imprese
11,8 %
ii)
successivamente alla data del 6 agosto 2013:
Impresa
Aliquota del dazio
Codice addizionale TARIC
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.
51,5 %
B791
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.
67,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.
55,9 %
B793
JingAo Solar Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
58,7 %
B794
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.
38,3 %
B795
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co., Ltd.
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
48,6 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
37,3 %
B797
Imprese elencate nell’allegato
47,6 %
Tutte le altre imprese
67,9 %
B999
3. L’ammissione alla libera circolazione nell’Unione del prodotto di cui al paragrafo 1 è subordinata alla costituzione di una garanzia pari all’importo del dazio provvisorio.
4. Salvo diversa indicazione, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
Fatte salve le disposizioni dell’articolo 20 del regolamento (CE) n. 1225/2009, le parti interessate possono chiedere di essere informate sugli elementi specifici dei principali fatti e considerazioni in base ai quali è stato adottato il presente regolamento; possono inoltre formulare osservazioni scritte e chiedere alla Commissione un’audizione entro un mese dalla data d’entrata in vigore del presente regolamento.
Ai sensi dell’articolo 21, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1225/2009, le parti interessate possono formulare osservazioni sull’applicazione del presente regolamento entro un mese dalla data della sua entrata in vigore.
Articolo 3
Il regolamento (UE) n. 182/2013 è così modificato:
1)
vengono inseriti una nuova rubrica G e un nuovo considerando 22:
«G. CESSAZIONE DELLA REGISTRAZIONE A FINI DI DIFESA CONTRO IMPORTAZIONI OGGETTO DI DUMPING
(22)
A partire dal 6 giugno 2013, viene istituito un dazio antidumping provvisorio a fini di difesa contro importazioni oggetto di dumping. Pertanto, a fini di difesa contro importazioni oggetto di dumping, non è più necessario registrare le importazioni.»;
2)
nell’articolo 1, paragrafo 1, i termini «dell’articolo 14, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1225/2009 e» sono soppressi.
Articolo 4
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo a quello della sua pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
L’articolo 1 si applica per un periodo di sei mesi.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 4 giugno 2013