PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 215/2013
ze dne 11. března 2013
o uložení vyrovnávacího cla na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŠETŘENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 22. února 2012 o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo dne 9. ledna 2012 sdružení EUROFER (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících v tomto případě více než 70 % celkové výroby určitých výrobků z oceli s organickým povlakem v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž způsobuje subvencovaný dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a dosáhlo se řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) informovala Evropská komise dne 21. prosince 2011 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR.
(5)
Dne 20. září 2012 uložila Komise nařízením (EU) č. 845/2012 (4) na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 19 čínských vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců. Nicméně jeden z vyvážejících výrobců zahrnutých v tomto vzorku svoji spolupráci ukončil. Byl tudíž nahrazen následujícím vyvážejícím výrobcem s nejvyšším objemem vývozu do Unie. Po oznámení i tento vyvážející výrobce spolupráci ukončil.
(10)
Aby nedošlo k dalším prodlevám v řízení bylo rozhodnuto omezit výběr vzorku na dvě skupiny vyvážejících výrobců, které vykazovaly nejvyšší objem vývozu do Unie, tj. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení, a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení. Vzorek těchto dvou skupin vyvážejících výrobců slouží jako základ pro stanovení míry subvencování těchto skupin, jakož i míry subvencování v případě všech spolupracujících výrobců nezahrnutých ve vzorku v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3 základního nařízení.
(11)
Pokud jde o výrobce v Unii, Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze šesti výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi známo, že vyrábějí obdobný výrobek, a jež byli vybráni na základě prodeje, objemu výroby, velikosti a zeměpisné polohy v Unii. Výrobci v Unii zařazení do vzorku představují 46 % výroby v Unii a 38 % prodeje v Unii. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Jeden výrobce v Unii uvedl, že si nepřeje být do vzorku zařazen, a byl proto nahrazen následujícím největším výrobcem.
(12)
Pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců se výběr vzorku již nepovažoval za nutný.
(13)
Komise zaslala dotazníky zástupcům vlády ČLR, dvěma vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku, 14 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti spolupracujícím dovozcům v Unii a známým uživatelům.
(14)
Odpovědi byly obdrženy od zástupců ČLR, devíti vyvážejících výrobců a společností ve spojení v ČLR, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců, kteří nejsou ve spojení, a deseti uživatelů.
(15)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
výrobci v Unii:
-
ArcelorMittal Belgium, Belgie, a prodejní společnost ve spojení ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Lucembursko,
-
ArcelorMittal Poland, Polsko,
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Německo,
-
voestalpine Stahl GmbH a voestalpine Stahl Service Center GmbH, Rakousko,
-
Tata Steel Maubeuge SA (dříve pod názvem Myriad SA), Francie,
-
Tata Steel UK Ltd, Spojené království.
c)
skupiny vyvážejících výrobců (a společností ve spojení) v ČLR:
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd a Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd,
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd a společnost, která je s ní ve spojení, Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd,
d)
dovozci v Unii:
-
ThyssenKrupp Mannex, Německo
-
Macrometal, Hamburk, Německo.
(16)
Všechny strany byly následně informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečných vyrovnávacích cel na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR (dále jen „zveřejnění konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(17)
Komentáře předložené zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu a příslušně zohledněny.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(18)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(19)
V oznámení o zahájení řízení byl výrob0ek, který je předmětem šetření, definován jako určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující více než 70 % hmotnostních zinku).
2.2. ŽÁDOSTI O VYLOUČENÍ VÝROBKU
(20)
Čínské sdružení železa a oceli, dva vývozci a dva uživatelé navrhli vyloučit pět druhů výrobků. Tyto žádosti byly obdrženy a byly analyzovány takto:
2.2.1. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM POTAŽENÁ CHROMEM NEBO CÍNEM
(21)
Uživatel oceli s organickým povlakem předložil požadavek, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem byla vyloučena z definice výrobku. Šetřením bylo zjištěno, že kovový povlak z chromu nebo cínu činí tento typ výrobku fyzicky a technicky odlišným od oceli s organickým povlakem, která je předmětem šetření. Navíc ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem je používána téměř výhradně při výrobě obalů potravin a kabelů. A konečně, výrobní odvětví Unie vysvětlilo, že nemělo v úmyslu zahrnout výše uvedený typ výrobku do daného šetření. Vzhledem k shora uvedeným důvodům není ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zahrnuta do definice výrobku.
2.2.2. PLECHY VÁLCOVANÉ ZA TEPLA S OCHRANNÝM NÁTĚREM, AŤ ORGANICKÝM ČI ANORGANICKÝM
(22)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť uvedené výrobky nespadají pod kódy KN v rámci šetření. Účelem nátěru nebo povlaku je pouze ochrana proti korozi, a výrobky proto patří do položky KN 7208, a nikoliv do položky KN 7210. Plechy válcované za tepla s ochranným nátěrem, ať organickým či anorganickým, nejsou zahrnuty do definice výrobku, a proto z ní nemohou být vyňaty.
2.2.3. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM O TLOUŠŤCE SUBSTRÁTU MEZI 0,6 A 2,0 MM
(23)
Čínské sdružení železa a oceli a dva vývozci požadovali vyloučení oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, která představuje 5-10 % vývozu z Číny, přičemž tvrdili, že přímá konkurence mezi čínským vývozem a výrobním odvětvím Unie existuje pouze v případě oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm.
(24)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť jak čínští vývozci, tak výrobní odvětví Unie vyrábějí a prodávají ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, a tyto výrobky si tudíž jasně konkurují. Nebyly poskytnuty žádné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu menší než 0,6 mm nekonkuruje oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm, a že by tedy šlo o různé typy výrobků. Ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm má stejné fyzikální a technické vlastnosti a stejné konečné použití, a jedná se tedy o totožný výrobek.
2.2.4. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU HLINÍK-ZINEK
(25)
Dva dovozci tvrdili, že pouze čtyři výrobci v Unii mají osvědčení na výrobu tohoto typu výrobku a že ve skutečnosti jej vyrábí pouze jedna společnost. Rovněž tvrdili, že tento výrobek se liší od oceli s organickým povlakem potažené zinkem, pokud jde o vlastnosti výrobku.
(26)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť oba typy jsou zaměnitelné a jejich použití se překrývá, přičemž přinejmenším dva spolupracující výrobci Unie vyráběli tento typ výrobku během období šetření. Je třeba poznamenat, že pouze jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce vyvážel tento typ výrobku do Unie během období šetření.
2.2.5. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU ZINKU
(27)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť na rozdíl od tvrzení jednoho uživatele, je tento výrobek vyráběn a prodáván ve významném množství několika výrobci Unie a má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečné použití jako ostatní typy oceli s organickým povlakem.
2.3. ŽÁDOSTI O ZAHRNUTÍ VÝROBKU
(28)
Jedno sdružení požadovalo, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zařazená pod kód TARIC 7210122010 a 7210500010 byla zahrnuta do definice výrobku. Tento požadavek byl zamítnut, neboť na uvedené kódy se původní podnět nevztahuje a výrobky, které spadají pod dané kódy, mají jiné fyzikální a technické vlastnosti než výrobky zahrnuté v podnětu.
2.4. DOTČENÝ VÝROBEK
(29)
Vzhledem k vyloučení oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem, jak je popsáno v 21. bodě odůvodnění, je definice dotčeného výrobku příslušně upravena.
(30)
Dotčeným výrobkem jsou tedy určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a s výjimkou oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 a pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“).
2.5. OBDOBNÝ VÝROBEK
(31)
Šetření ukázalo, že ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie v Unii, ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná na domácím trhu v ČLR a ocel s organickým povlakem dovážená do Unie z ČLR mají stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné základní konečné použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(32)
Čínská vláda a čínští vyvážející výrobci zahrnutí do vzorku poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě za účelem ověření odpovědí.
(33)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise jí po analýze odpovědí na dotazník zaslala písemné upozornění na nedostatky a dvě oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. Ve skutečnosti byly lhůty čínské vládě výrazně prodlouženy, tj. lhůta pro odpověď na dotazník byla prodloužena o 20 dní, čímž byla konečná lhůta na předložení odpovědi na dotazník prodloužena na 57 dní a 25 dní v případě odpovědi na písemné upozornění na nedostatky.
(34)
Ve svých odpovědích na dotazník, písemná upozornění na nedostatky a různá další podání poskytla čínská vláda informace, které se týkaly pouze programů používaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a tvrdila, že by se od ní nemělo žádat, aby odpovídala na otázky týkající se údajných subvenčních programů dostupných rovněž pro výrobce nezařazené do vzorku nebo výrobce, kteří se nepřihlásili.
(35)
S tímto požadavkem vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas a vysvětlila čínské vládě, že účelem dotazníku, který jí byl zaslán, je poskytnout Komisi informace o subvencování výrobního odvětví oceli s organickým povlakem v Číně a zjistit, do jaké míry je subvencován dovoz dotčeného výrobku do Unie. Komise informovala čínskou vládu o tom, že od ní vyžaduje podrobnější informace k rozsahu subvencování, aby mohla řešit případy, v nichž vývozci, kteří údajně obdrželi výhody podle konkrétních subvenčních programů, jež nebyly k dispozici společnostem zařazeným do vzorku nebo spolupracujícím společnostem, hrubě nespolupracují, a dále i případné žádosti pro individuální posouzení podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci. Čínská vláda však svůj přístup nezměnila a neposkytla informace o většině ostatních programů subvencí uvedených ve stížnosti, nicméně nepoužitých společnostmi zařazenými do vzorku.
(36)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam vládních útvarů, jež se měly inspekcí účastnit. Bylo namítáno, že v případě, že tyto informace nebudou čínské vládě poskytnuty „nebude si vědoma toho, co mělo být připraveno nebo by mohlo být očekáváno v průběhu inspekce“, a že oznámení o inspekci „rozhodně neposkytuje žádnou informaci o tom, co přesně Komise hodlá ověřovat …“.
(37)
Komise nemohla žádosti čínské vlády vyhovět. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise splnila všechny příslušné podmínky čl. 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů odpovědných za příslušné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány odpovědné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, může určit pouze čínská vláda. Pokud jde o seznam konkrétních otázek, Komise vysvětlila, že právní předpisy EU (ani požadavky WTO) tento seznam nevyžadují a že účelem tohoto šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a příslušná doplňková podání; inspekce se proto bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítnutí, pokud jde o poskytování potřebných informací či o pomoc orgánu provádějícímu šetření při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, by mohlo postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky ustanovení článku 28 základního nařízení.
(38)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Předběžně přitom dospěla k závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů zůstala jednoduše nezodpovězena. Čínská vláda byla následně upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(39)
Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise na ni ukládá neodůvodněnou zátěž a že v dotazníku a následném písemném upozornění na nedostatky požaduje nepodstatné a nadbytečné informace.
(40)
S ohledem na požadované informace je třeba poznamenat, že Komise požadovala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření vyžadovala tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení předložených informací a jejich vlivu na programy, jež byly předmětem šetření. Jinými slovy, Komise požadovala pouze informace, které byly nutné pro posouzení toho, zda dochází k subvencování a v jaké míře je pro dotčený výrobek dostupné na základě dalších údajných subvenčních programů v podnětu. Tyto informace by byly umožnily stanovit odpovídající výši poskytnuté subvence podle dalších subvenčních programů, jichž se šetření týká, dostupných nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Vzhledem k tomu, že zástupci ČLR ani nespolupracující vyvážející výrobci neposkytli potřebné informace k určení, zda nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům byly k dispozici další subvenční programy, došla Komise na základě nejspolehlivějších dostupných údajů k závěru, že další údajné subvenční programy byly nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům skutečně k dispozici a při výpočtu výše výhody poskytnuté prostřednictvím těchto programů vycházela z nejspolehlivějších dostupných údajů.
3.2. INDIVIDUÁLNÍ ZJIŠŤOVÁNÍ
(41)
Dva spolupracující vyvážející výrobci, tj. Union Steel China (Union Steel) a Shenzhen Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd., předložili podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení žádosti o individuální zjišťování. Oběma žádostem o individuální zjišťování nebylo možné vyhovět, neboť vzhledem k vysokému počtu údajných subvenčních programů a časové náročnosti antisubvenčního šetření by to bylo neúměrně zatěžující a mohlo by to zabránit včasnému ukončení šetření.
(42)
Společnost Union Steel již byla nicméně jednotlivě šetřena v souběžném antidumpingovém šetření, a individuální rozpětí újmy u této společnosti bylo tedy vypočteno.
(43)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda poskytla pouze odpověď týkající se programů využívaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, jak je vysvětleno výše ve 34. bodě odůvodnění, bylo v podstatě nemožné analyzovat některé ze subvenčních programů, jež možná využívá společnost Union Steel. Proto byla na základě dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení přidělena této společnosti průměrná subvenční sazba použitelná pro ostatní spolupracující společnosti.
3.3. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(44)
Na základě informací uvedených v podnětu si Komise vyžádala informace týkající se těchto programů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence ze strany vládního orgánu:
I)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou: ocel válcovaná za tepla nebo za studena
-
Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
-
Program zásobování elektrickou energií a vodou za cenu nižší než přiměřenou v provincii Jiangsu
-
Poskytování různých vstupů za cenu nižší než přiměřenou
II)
Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro výrobní odvětví oceli s organickým povlakem
III)
Kapitálové programy
-
Swapy dluhů za aktiva
-
Doplnění základního kapitálu
-
Nevyplacené dividendy
IV)
Programy týkající se daně z příjmu a ostatních přímých daní
-
Daňová politika pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
-
Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
-
Slevy na dani z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
-
Preferenční daňová politika pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
-
Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické obnovy na vnitrostátní úrovni
-
Různé místní daňové slevy (provincie Shandong, Chongqing, město Guangxi regionu Zhuang, daňová zvýhodnění pro rozvoj centrálních a západních regionů)
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi
-
Místní programy osvobození od daně z příjmu a jejího snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
V)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
-
Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
-
Jiné daňové výsady města Ma'anshan
VI)
Grantové programy
-
Program „China World Top Brand“
-
Program „Famous Brands“
-
Fond projektu pro státní klíčové technologie
-
Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
VII)
Nákup zboží vládou za cenu vyšší než přiměřenou
VIII)
Jiné regionální programy
-
Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
-
Programy týkající se severovýchodního regionu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
IX)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu
3.3.1. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
3.3.1.1. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(45)
V podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky s cílem poskytnout výrobcům oceli s organickým povlakem vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci oceli s organickým povlakem vyrovnávací subvence prostřednictvím nákupu státem vyráběné oceli válcované za tepla a za studena od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu, která je pro státem vlastněné podniky nižší než přiměřená.
(46)
Komise požadovala od čínské vlády podrobné informace o státem vlastněných podnicích, které poskytují čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickýcm povlakem ocel válcovanou za tepla a za studena, s cílem ověřit tvrzení uvedená v podnětu a zjistit, zda tyto státem vlastněné podniky jsou veřejnoprávními subjekty. Komise konkrétně vytvořila k dotazníku pro čínskou vládu dodatek B určený pro státem vlastněné podniky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla informace požadované v tomto dodatku. V písemném upozornění na nedostatky Komise znovu požádala čínskou vládu, aby poskytla informace žádané v dodatku B a vyzvala ji, aby odpovědi koordinovala s příslušnými státem vlastněnými podniky.
(47)
Čínská vláda však neposkytla odpověď na žádnou z otázek v dodatku B ani neposkytla podstatné informace požadované v hlavní části dotazníku (např. pokud jde o vlastnictví a kontrolu státem vlastněných podniků v odvětví oceli ze strany čínské vlády a o její zapojení do reorganizace čínského ocelářského průmyslu). Místo toho, aby čínská vláda poskytla požadované informace, uvedla ve své odpovědi na dotazník, že žadatelé nebyli schopni prokázat, že výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou veřejnoprávními subjekty.
(48)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády musela Komise prozkoumat další nejlepší možné dostupné informace. Komise tento postup oznámila čínské vládě. Při posuzování, zda státem vlastněné podniky, které čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty, vzala Komise v úvahu omezené informace poskytnuté čínskou vládou, informace uvedené v podnětu, veřejně dostupné věcné informace z podobných řízení vedených jinými vyšetřovacími orgány, jakož i další veřejně dostupné informace, a založila své závěry na celkovém souhrnu informací k danému spisu.
a) Státem vlastněné podniky, které vývozcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty
(49)
Žadatel tvrdí, že státem vlastněné podniky v Číně jsou veřejnoprávními orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, které poskytují zboží (ocel válcovanou za tepla a za studena) výrobcům oceli s organickým povlakem za cenu nižší než tržní, a tím je zvýhodňují.
(50)
Odvolací orgán WTO ve své zprávě „Spojené státy - Konečná antidumpingová a antisubvenční cla na některé výrobky z Číny“ (5) (zpráva odvolacího orgánu) definoval veřejnoprávní subjekt jako entitu, která „má či vykonává vládní pravomoci nebo je jimi pověřena“ (6). Podle odvolacího orgánu je pro veřejnoprávní orgány rovněž charakteristický „výkon vládních funkcí“ (7), které by „za běžných okolností v rámci právního řádu příslušného Člena vykonávala státní moc“ (8).
(51)
S ohledem na závěry odvolacího orgánu WTO jsou analyzovány dvě otázky, tj. a) zda dotčené státem vlastněné podniky vykonávají funkce, jež jsou v Číně běžně považovány za součást výkonu státní moci a b) v případě, že ano, zda přitom jednají z pověření vlády.
(52)
V kontextu čínské vlády existují dostatečné důkazy svědčící o tom, že vláda je plně zapojena do řízení hospodářství. Ústřední úloha čínské vlády v oblasti hospodářství je zaručena Ústavou Čínské lidové republiky. Ustanovení článku 7 ústavy zní: „Státní hospodářství je odvětví socialistického hospodářství ve vlastnictví lidu; je hlavní silou v národním hospodářství. Stát zajišťuje upevnění a růst státního hospodářství.“ Podobně zní článek 15 ústavy: „Stát provádí hospodářské plánování na základě socialistického veřejného vlastnictví.“ Rovněž Ústava Komunistické strany Číny stanoví primární úlohu veřejného vlastnictví, např. preambule Ústavy Komunistické strany Číny zní: „strana musí zachovat a zlepšit základní hospodářský systém, přičemž veřejné vlastnictví hraje rozhodující roli …“ Rovněž různé pětileté plány vyhlášené národní komisí pro rozvoj a reformy a přijaté čínským nejvyšším výkonným orgánem Státní radou poukazují na velmi silnou kontrolu hospodářství ze strany čínské vlády.
(53)
Pokud jde o odvětví oceli, z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné podniky vyrábějící v Číně ocel válcovanou za tepla a za studena často vykonávají popsané vládní funkce, mimo jiné v odvětvových plánech pro železářský a ocelářský průmysl. Tyto plány potvrzují rozhodnutí čínské vlády úzce se zapojit do řízení a rozvoje odvětví oceli v Číně, a proto jejich příslušné provádění státem vlastněnými podniky může být považováno za součást vládních postupů. Plány stanoví cíle pro veškeré subjekty v odvětví výroby železa a oceli a řídí celé odvětví, aby bylo stanovených cílů dosaženo. Čínská vláda ve skutečnosti používá státem vlastněné železářské a ocelářské podniky jako prodlouženou ruku státu za účelem dosažení cílů stanovených v těchto plánech.
(54)
Vyhláška č. 35 národní komise pro rozvoj a reformy - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu mimo jiné nastiňuje politiku, která má snížit počet podniků zabývajících se hutnictvím železa a oceli a stanoví cíle pro výstupy pro ty skupiny podniků, které jsou mezi 10 nejúspěšnějšími na domácím trhu (článek 3); pokud jde o výrobní kapacitu zakazuje zřízení nových železářských a ocelářských sdružených podniků (článek 10), stanoví podmínky pro přístup do odvětví železa a oceli na úrovni zařízení a rovněž udává technické a hospodářské ukazatele, jimiž se mají železářské a ocelářské podniky řídit (článek 12), stanoví pravidla pro změny v organizační struktuře ocelářských podniků (článek 20), spravuje investice (články 22, 23), podmiňuje přístup k finančním fondům (články 25, 26), dává státu právo zasahovat do nákupu surovin (článek 30).
(55)
Dvanáctý pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl shrnuje dosažení cílů stanovených v předchozím plánu, zahrnuje vývoj strategie a stanoví cíle pro celý ocelářský průmysl. Podobně jako vyhláška č. 35 stanoví velmi specifické cíle na úrovni průmyslových klastrů (Oddíl III.(III).6), podporuje některé projekty a jiné ne (Oddíl IV(IV)) a při podpoře železářského a ocelářského průmyslu v různých provinciích se chová diskriminačně (Oddíl IV(V), podporuje velké ocelářské podniky a přiznává vedoucí úlohu největším státem vlastněným čínským výrobcům oceli, jako je Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel atd. (9) Plán rovněž posiluje regulaci a řízení výrobní činnosti stávajících ocelářských podniků (Oddíl V(IV).
(56)
Zákon Čínské lidové republiky o státních prostředcích podniků rovněž zavazuje státem vlastněné podniky (nebo podniky se státními investicemi, které jsou v tomto zákoně zmiňovány), aby dodržovaly státní průmyslovou politiku (10). Podobně Předběžná opatření pro dohled a správu investic ústředních podniků ukládají státem vlastněným podnikům (podnikům se státními investicemi), aby se řídily plány rozvoje a průmyslovou politikou státu (11). Podle Opatření týkajících se správy rozvojových strategií a plánů ústředních podniků všechny podniky se státními investicemi musí vytvořit rozvojový a strategický plán, který musí přezkoumat a schválit komise Státní rady pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Při provádění tohoto přezkumu a před samotným schválením musí komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vzít mimo jiné v úvahu, zda je daný plán v souladu se státním plánováním rozvoje a průmyslovou politikou a zda je či není v souladu se strategickou úpravou podoby a struktury státního hospodářství (12).
(57)
Konkrétní příklady provádění opatření popsaných v plánech, jako je přesídlení Capital Steel Corporation (13) nebo četné fúze ocelářských podniků (14) ukazují, že plány nejsou pouze orientačními dokumenty sloužícími jako pokyny, ale že vyúsťují v konkrétní opatření podnikaná státem v něm vlastněných ocelářských podnicích (zastoupeným Národní komisí pro rozvoj a reformy a Státní radou).
(58)
Podniky zahrnuté v plánech musí dodržovat a provádět všechna specifická opatření popsaná v předchozích bodech odůvodnění. Byl učiněn závěr, že tímto přímým zapojením vlády do obchodního chování ocelářských podniků fungují státem vlastněné ocelářské podniky jako prodloužená ruka vlády při výkonu vládních funkcí, což následně vede k plnění cílů stanovených v daných plánech.
(59)
Poté, co bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky vykonávají vládní funkce, zůstává otázka, zda při tomto výkonu jednají z pověření vlády. V tomto ohledu je zásadní otázkou, zda je vláda opravdu kontroluje (15). Pokud tomu tak je, je vhodné s ohledem na všechny příslušné důkazy vymezit, že státem vlastněné podniky jsou prodlouženou rukou vlády a účinně provádí politiku stanovenou ve výše uvedených plánech.
(60)
Níže popsaná vládní kontrola naznačuje, že státem vlastněné podniky mají či vykonávají vládní pravomoci nebo jsou jimi pověřeny. Kontrola může být mimo jiné uplatňována prostřednictvím státního vlastnictví, správních předpisů a zapojení komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, správní rady a vládních plánů.
(61)
Jak již bylo uvedeno v předchozím textu, který se týká nedostatečné spolupráce (46.-48. bod odůvodnění), čínská vláda nepředložila požadované informace o vlastnické struktuře výrobců oceli válcované za tepla a za studena. V odpovědi na dotazník, čínská vláda předložila seznam 54 podniků, v nichž je čínská vláda největším akcionářem, avšak v průběhu inspekce na místě uvedla, že tento seznam není správný a rovněž zahrnuje podniky v soukromém vlastnictví. Čínská vláda tento seznam neopravila a ani neuvedla, které společnosti jsou v soukromém vlastnictví a které jsou vlastněny čínskou vládou. Vzhledem k nedostatečné spolupráci musela Komise prozkoumat další důkazy obsažené ve spisu, jakož i veřejně dostupné informace.
(62)
Žadatel poskytl důkazy o tom, že hlavní výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou ve vlastnictví státu, a předložil v tomto ohledu podrobné informace v příloze 10 daného podnětu (16). Rovněž ostatní veřejně dostupné údaje (17) potvrzují, že čínská vláda má vlastnický podíl v mnohých podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(63)
S ohledem na všechny informace týkající se daného spisu lze logicky dojít k závěru, že čínská vláda má významný vlastnický podíl v mnohých čínských podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(64)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vykonává odpovědnosti státu jakožto investora a řídí státem vlastněná aktiva podléhající jejímu dohledu. Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda v odpovědi na dotazník a následná podání tvrdila, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv není zapojena do obchodní činnosti státem vlastněných podniků a toto tvrzení podpořila odkazem na článek 7 Prozatímních opatření pro dohled a správu státem vlastněných aktiv podniků (18), ostatní články téhož zákona a také další údaje ze spisu (19) vedou k opačnému závěru.
(65)
Ve skutečnosti z odpovědi čínské vlády na antisubvenční dotazník vyplývá, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, schválená Státní radou, jmenuje a odvolává vedoucí pracovníky jednotlivých podniků pod dohledem a hodnotí jejich výkony prostřednictvím právních postupů. Na podniky pod dohledem rovněž vyvíjí tlak, aby prováděly hlavní zásady a politiky, je odpovědná za hlavní řízení státem vlastněných aktiv podniků a řídí a kontroluje správu státem vlastněných aktiv na místní úrovni v souladu se právními předpisy.
(66)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv rovněž odpovídá za platy a hodnocení vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků; kromě toho je jmenuje a rozhoduje o jejich odměnách a sankcích (20). Všechny důkazy naznačují, že kariéra vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků závisí na komisi pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Tyto okolnosti ukazují, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv je pověřena vládními pravomocemi.
(67)
Složení správní rady státem vlastněných podniků rovněž ukazuje vysokou úroveň kontroly státem vlastněných podniků ze strany čínské vlády. Z důkazů obsažených ve spisu (21) vyplývá, že řada členů správní rady a dozorčí rady zastává nebo v minulosti zastávala vládní a/nebo stranické funkce a že jejich výběr je silně ovlivněn vládními orgány, jako je komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv nebo Komunistická strany Číny.
(68)
Politika, zájmy a cíle čínské vlády týkající se ocelářského průmyslu se stanovují prostřednictvím řady vládních plánů na ústřední i nižší úrovni. Státem vlastněné podniky jsou vybízeny k tomu, aby tuto politiku plnily (podnikům, jež ji neplní, mohou být dokonce uloženy i sankce), a z nedávného chování některých z významných státem vlastněných podniků v Číně je zjevné, že státem vlastněné ocelářské podniky tuto politiku dodržují a usilují o naplnění cílů a úkolů, jak byly v těchto plánech vymezeny.
(69)
Podle 12. pětiletého rozvojového plánu pro ocelářský průmysl, pouze „podniky, které plní politiku pro železářský a ocelářský průmysl a které splňují normy a podmínky výroby a fungování železářského a ocelářského průmyslu, mají při slučování a reorganizaci prvořadou úlohu.“ (22)
(70)
Řada plánů na provinční a místní úrovni rovněž uvádí konkrétní státem vlastněné podniky a stanoví pro ně úkoly a cíle. Žadatel poskytl výňatky z těchto plánů (23). Všechny tyto plány byly pro účely ověření a vysvětlení požadovány od čínské vlády v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky, avšak čínská vláda je neposkytla. Je nicméně třeba poznamenat, že čínská vláda přesnost těchto citací v průběhu řízení nezpochybnila. Kromě toho společnosti uvedené v provinčních a místních plánech připouštějí spolupráci s orgány a popisují, jak jednají nebo v minulosti jednali v souladu s těmito plány (24).
(71)
Přestože čínská vláda tvrdí, že některé z výše uvedených plánů jsou pouze orientační, nezávazné a mají sloužit pouze jako návod, ve spisu není toto tvrzení podloženo jinými důkazy. Naopak mnohé právní a správní předpisy, které jistě jsou právně závazné (25), ukládají státem vlastněným podnikům povinnost dodržovat rozvojové plány a průmyslovou politiku.
(72)
Čínská vláda formuluje cíle železářského a ocelářského průmyslu prostřednictvím pětiletých plánů a jiných úředních dokumentů a těchto cílů dosahuje pomocí funkcí a činností v nich popsaných. Vzhledem k tomu, že tyto plány a dokumenty jsou připravovány orgány čínské vlády, např. národní radou nebo národní komisí pro rozvoj a reformy, měly by se funkce a činnosti, na něž odkazují, považovat za výkon vládní moci. Jelikož, jak bylo popsáno výše, jsou státem vlastněné podniky povinny dodržovat dané plány a politiky, fungují jako prodloužená ruka vlády, a jelikož vláda má nad nimi významnou kontrolu, vykonávají ve skutečnosti vládní moc.
(73)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nebyla oblast působnosti těchto subjektů, jež jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“, definována v plném rozsahu. V každém případě je jakýkoliv podnik, v němž je vláda největším akcionářem, veřejnoprávním subjektem. Subjekty, v nichž vláda nemá vlastnický podíl, jsou soukromé subjekty. Z výše uvedeného vyplývá, že není třeba stanovit jasnou hranici mezi veřejnými a soukromými subjekty, neboť v 85.-98. bodě odůvodnění níže je ukázáno, že všechny soukromé subjekty v ocelářském průmyslu fungují z pověření státu a jsou jím řízeny, a tudíž se z hlediska veškerých relevantních účelů chovají stejně jako veřejnoprávní subjekty.
b) Výhoda (veřejnoprávní subjekty)
(74)
S cílem posoudit, zda se jedná o výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, je nutné porovnat ceny oceli válcované za tepla a za studena placené dotčenými vyvážejícími výrobci s přiměřeným srovnávacím základem. Zpráva odvolacího orgánu potvrdila, že v případě, kdy trh v zemi dodání výrobků je zkreslený úlohou vlády, je povoleno použít vnější srovnávací základ. Odvolací orgán rovněž poznamenal, že „tam, kde je vláda hlavním dodavatelem, je pravděpodobné, že tržní ceny budou zkreslené, přesto je však nutná analýza jednotlivých případů“ (26). Odvolací orgán dále uvedl: „… netvrdíme, že existuje práh, při jehož překročení samotná skutečnost, že vláda je hlavním dodavatelem na trhu, dostačuje pro zjištění, že dochází k deformaci cen, nicméně je jasné, že čím více úloha vlády na trhu převažuje, tím spíše tato úloha vede k narušení tržních cen“ (27). Odvolací orgán rovněž uvedl, že: „je-li vláda „významným“ dodavatelem, budou zapotřebí důkazy týkající se jiných faktorů než je vládní podíl na trhu, jelikož úloha vlády jakožto významného dodavatele nemůže sama o sobě prokázat narušení tržních cen“. Proto první otázkou, již je třeba zodpovědět, je, zda vládní podíl na výrobě oceli válcované za tepla a za studena v Číně je převážný nebo pouze významný.
(75)
Komise požadovala od čínské vlády informace o trhu oceli válcované za tepla a za studena, pokud jde o podíl výroby oceli válcované za tepla a za studena vyráběné státem vlastněnými podniky a soukromými společnostmi, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné podstatné informace (28).
(76)
Komise použila jiné dostupné informace (29) týkající se dané záležitosti, na jejichž základě bylo zjištěno, že přinejmenším 63 % oceli válcované za tepla se v Číně vyrábí ve státem vlastněných podnicích. Je důležité poznamenat, že k tomuto 63 % podílu státem vlastněných podniků se dospělo po velmi střídmé analýze a představuje absolutní minimální hodnotu. Skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů uváděných vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků), nedostatečná spolupráce čínské vlády (viz 46.-48. bod odůvodnění výše) a zjištění jiných vyšetřovacích orgánů (viz poznámka pod čarou č. 32) vedou k závěru, že skutečný podíl státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je mnohem vyšší. Rovněž silné zapojení čínské vlády v tomto segmentu trhu s ocelí válcované za tepla (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) omezuje počínání soukromých subjektů.
(77)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky na čínském trhu oceli válcované za tepla převažují. Tato převaha státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je tak výrazná, že soukromí výrobci nemají jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků, jak je ukázáno níže.
(78)
Pokud jde o ocel válcovanou za studena, podíl státem vlastněných podniků vykázaný čínskými vyvážejícími výrobci (18 %) byl mnohem nižší než v případě oceli válcované za tepla, avšak byl v rozporu s dalšími informacemi (viz 79. bod odůvodnění níže). Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády, skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů oznámených vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků) a omezení obchodní činnosti soukromých subjektů způsobenému silným zapojením čínské vlády v daném odvětví (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) je učiněn závěr (částečně na základě dostupných údajů (viz 79. bod odůvodnění níže) ve smyslu článku 28 základního nařízení), že státem vlastněné podniky rovněž převažují na čínském trhu oceli válcované za studena.
(79)
Tento závěr je podpořen v přehledu World Steel Capacity Book, který nepotvrzuje 18 % podíl oznámený čínskými vývozci a uvádí, že více než 70 % celkové kapacity výroby oceli válcované za studena je v Číně ve vlastnictví státu (30).
(80)
Komise od čínské vlády požadovala informace o cenách oceli válcované za tepla a za studena uplatňované na čínském trhu státem vlastněnými podniky a podniky v soukromém vlastnictví. V odpovědi na dotazník čínská vláda žádné takové informace neposkytla. Šetření u vývozců oceli s organickým povlakem zjistila, že ceny zaplacené čtyřmi vyvážejícími výrobci/skupinami výrobců během období šetření za ocel válcovanou za tepla a za studena soukromým výrobcům oceli válcované za tepla a za studena nebo obchodníkům se soustavně velmi blížily cenám státem vlastněných podniků (31). Zjištěné údaje spolu s převahou státem vlastněných podniků v tomto odvětví ukazují, že cena soukromých dodavatelů se prakticky shoduje s cenami placenými státem vlastněným podnikům. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka provázat cenu s cenou dodavatele státem vlastněných podniků.
(81)
Na základě všech informací týkajících se daného spisu bylo zjištěno, že ceny oceli válcované za tepla a za studena prodávané státem vlastněnými podniky v Číně jsou v důsledku silné převahy státem vlastněných podniků v oblasti výroby oceli válcované za tepla a za studena na čínském trhu zkresleny. Ceny oceli válcované za tepla a za studena soukromých dodavatelů jsou upraveny podle cen státem vlastněných podniků. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že žádné spolehlivé tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena v Číně neexistují. Protože v Číně neexistují žádné „převládající tržní podmínky“ pro trh oceli válcované za tepla a za studena, Komise musela v souladu s čl. 6 písm. d) základního nařízení hledat alternativní srovnávací základ. S ohledem na skutečnost, že celý čínský trh je narušený, se nepovažuje za praktické přizpůsobovat náklady a ceny v Číně nějakým významným způsobem, přičemž dovozní ceny by byly podobně zkreslené vzhledem k převaze státem vlastněných podniků. Proto byl v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení hledán vnější srovnávací základ.
(82)
Nejvhodnějším srovnávacím základem se zdá být početně zjištěná referenční úroveň na základě světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena pravidelně zveřejňované v různých odborných časopisech věnovaných oceli, jako je Steel Business Briefing, MEPS a CRU.
(83)
Porovnání ceny státem vlastněných podniků se srovnávacím základem (jehož výpočet je vysvětlen v 103. bodě odůvodnění níže) ukázalo, že tyto ceny byly výrazně nižší než ceny srovnávacího základu, a tudíž představují výhodu pro čínské vyvážející výrobce oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
c) Specifičnost
(84)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení vzhledem k tomu, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá ve své výrobě pouze omezený počet odvětví a podniků v Číně.
d) Pověření a řízení soukromých dodavatelů
(85)
Dále je třeba se zabývat otázkou, zda také soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena, kteří nejsou veřejnoprávními subjekty, jsou pověřeni nebo řízeni čínskou vládou s cílem poskytovat ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(86)
Již na počátku bylo zjištěno, že čínská vláda v rámci své politiky poskytuje ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem, jelikož veřejnoprávní subjekty, které jsou součástí vlády, tyto dodávky zabezpečují a mají vedoucí postavení na trhu, což jim umožňuje nabízet ceny nižší než tržní. V každém případě, a to bez ohledu na to, jsou-li tyto subjekty označeny jako „veřejnoprávní“, poukazují stejné důkazy na existenci vládní politiky, která významně zasahuje do daného odvětví. Nyní je třeba určit, zda se tato politika vztahuje i na soukromé dodavatele.
(87)
V řadě vládních plánů a politických dokumentů existují náznaky toho, že výrobci oceli v Číně (jak státem vlastněné podniky, tak soukromé podniky) jsou pobízeny a podporovány čínskou vládou. Z některých částí těchto dokumentů vyplývá, že existuje přímá spojitost mezi vládou a počínáním soukromých ocelářských společností, a v řadě případů je možné pozorovat, že v důsledku tohoto „vedení“ jednaly ocelářské společnosti tak, jak je doporučeno v daných plánech.
(88)
Například vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu vybízí ocelářské společnosti, aby jednaly určitým způsobem (32), stanoví podmínky pro investice a podmiňuje investice schválení příslušnými orgány (33), ovlivňuje hospodářskou soutěž v oblasti zdrojů (34) a dokonce stanoví sankce pro společnosti, které s ní nejsou v souladu (35). Rovněž 12. pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl ovlivňuje obchodní rozhodnutí ocelářských společností, což může mít následně dopad na strukturu nákladů a cen (36).
(89)
Kromě toho žadatel poskytl v příloze 24 podnětu soubor citací z různých politických dokumentů různých vládních organizací, které zdůrazňují podporu, kterou čínská vláda obecně poskytuje ocelářskému průmyslu nebo konkrétně odvětví výroby oceli s organickým povlakem (37).
(90)
Kromě toho jsou veřejně dostupné informace, které ukazují, že soukromé podniky jednají v souladu s různými vládními plány a politickými dokumenty (38).
(91)
Čínská vláda podnikla kroky ke snížení vývozu oceli válcované za tepla a za studena prostřednictvím vývozních omezení zavedených složitým systémem vracení DPH. Konkrétně ocel válcovaná za tepla a za studena podléhá platbě DPH ve výši 17 %. DPH za ocel s organickým povlakem prodanou na domácím trhu (vyrobenou z oceli válcované za tepla) je vratná ve výši 13 %, zatímco v případě, kdy se podnik rozhodne ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážet, se DPH nevrací vůbec. Tento systém způsobuje, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat v běžných podmínkách obchodní svobody, a vede ke zvýšení tuzemských dodávek oceli válcované za tepla a za studena a nevyhnutelně k oslabení její ceny na čínském trhu. Soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena (stejně jako státem vlastněné podniky) nejsou schopni jednat nezávisle na čínské vládní politice.
(92)
Ve výše uvedeném textu o výhodách pro veřejnoprávní subjekty bylo konstatováno, že vzhledem k převaze státem vlastněných ocelářských podniků na trhu oceli válcované za tepla a za studena nemají soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků. Jinými slovy, ceny neurčují, ale spíše je přijímají. To je další známkou toho, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat nezávisle na postupech čínské vlády a jiných veřejnoprávních orgánů.
(93)
Tuto skutečnost rovněž podporují informace poskytnuté čínskými vyvážejícími výrobci, kteří předložili odpovědi na antisubvenční dotazníky, jež ukazují, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou téměř sjednocené s cenami státem vlastněných podniků. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka cenu provázat s cenou státem vlastněných podniků.
(94)
S ohledem na výše uvedené zjištění, že ceny státem vlastněných podniků jsou na úrovni nižší než tržní, je jasné, že ceny soukromých dodavatelů, které jsou upravené podle cen státem vlastněných podniků, jsou rovněž nižší než tržní.
e) Finanční příspěvek
(95)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhá odrážka základního nařízení byl finanční příspěvek poskytnut, pokud vláda: pověří soukromý subjekt výkonem jedné nebo více funkcí uvedených v bodech i), ii) a iii), které by jinak byly svěřeny vládě, nebo jejich výkon takovému subjektu nařídí a jejich výkon se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou.“ Odvolací orgán WTO rozumí „řízením“ situaci, kdy vláda uplatňuje svou moc, včetně určité míry donucení, vůči soukromému subjektu, a „pověření“ v případech, kdy vláda svěřuje odpovědnost soukromému subjektu (39). Navíc skupina odborníků WTO ve věci US-Export Restraints (40) stanovila kritéria, podle nichž na třech úrovních zjišťuje existenci pověření a řízení, která předpokládá a) vládní opatření, jež je b) určeno konkrétní straně a c) jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost (41).
(96)
Na tomto základě představuje začlenění soukromých dodavatelů do politiky čínské vlády podporující dodávky oceli válcované za tepla a za studena vládní „pověření“ a „řízení“ soukromých dodavatelů z těchto důvodů:
Vládní „opatření“:
-
„Politiku“ čínské vlády (viz 86. bod odůvodnění výše) je možno považovat za „opatření“. Tuto politiku provádějí veřejnoprávní subjekty (státem vlastněné podniky), které na trhu převažují a jejichž prodejní ceny jsou nižší než tržní, a čínská vláda prostřednictvím plánů a manipulace s vývozními omezeními. Celkovým dopadem je, že soukromí dodavatelé jsou účinně nuceni řídit se cenami veřejnoprávních subjektů, které jsou nižší než tržní.
„určené konkrétní straně“:
-
Vládní politika (zvláště plány a vývozní omezení) se vztahuje na všechny výrobce oceli válcované za tepla a za studena, jak na státní, tak na soukromé. V tomto smyslu je politika „určena“ všem výrobcům. Důkazem je skutečnost, že ceny státem vlastněných podniků a soukromých podniků jsou sjednocené a že soukromí dodavatelé prodávají za ceny, které jsou z obchodního hlediska nepřiměřené.
„jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost“:
-
Cílem vládní politiky, jak dokládají cenové úrovně v Číně, je poskytování oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní. Opatření čínské vlády a státem vlastněných podniků nenechávají soukromým dodavatelům jinou možnost, než se řídit postupy veřejnoprávních orgánů, a tím jim v podstatě ukládají konkrétní úkol nebo povinnost. Politika čínské vlády přísně omezuje, zejména prostřednictvím plánů a manipulace s DPH, svobodu soukromých dodavatelů, pokud jde o tento úkol nebo povinnost.
(97)
Při zohlednění všech výše uvedených faktorů lze dojít k závěru, že vývozní omezení čínské vlády, vládní plánování a převaha státem vlastněných podniků omezují svobodu soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena, které nutí, aby jednali neobchodním způsobem a přijali ekonomicky neracionální ceny (nižší než tržní), na něž by na svobodném a otevřeném trhu nepřistoupili. To potvrzuje, že vládní politika dodávek oceli válcované za tepla a za studena (rovněž do odvětví oceli s organickým povlakem) je rozšířena i na soukromé dodavatele.
(98)
Kromě toho s ohledem na výše uvedenou analýzu vedly důkazy obsažené ve spisu a další veřejně dostupné informace Komisi k závěru, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena v Číně jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou tak, aby poskytovali zboží v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii) a iv) základního nařízení a jednali stejným způsobem jako státem vlastněné ocelářské podniky.
f) Výhoda (soukromých dodavatelů)
(99)
Komise shledala, že soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou a šetření ukázalo, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou sjednocené s cenami státem vlastněných podniků (viz výše uvedený text).
(100)
S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že zjištění týkající se výhody a specifičnosti plynoucí z poskytování oceli válcované za tepla a za studena státem vlastněnými podniky za ceny nižší než tržní se rovněž vztahuje na poskytování oceli válcované za tepla a za studena soukromými dodavateli.
g) Zjištění, jež šetření přineslo
(101)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali tohoto programu. Jeden vyvážející výrobce (Panhua Steel Group) měl přínos z poskytování oceli válcované za tepla za cenu nižší než přiměřenou a další vyvážející výrobce (Huadong Steel Group) využíval dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou.
h) Výpočet výše subvence
(102)
Výše napadnutelných subvencí se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda byla vypočtena na základě částky rozdílu mezi skutečnou nákupní hodnotou a hodnotou vhodného srovnávacího základu pro nákup oceli válcované za tepla a za studena. Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(103)
Vzhledem k tomu, že čínský trh oceli válcované za tepla a za studena je narušen, byly jako vhodný základ pro stanovení referenční ceny oceli válcované za tepla a za studena vzaty světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena. Na základě různých časopisů věnovaných oceli (SBB a MEPS) byly vybrány místní ceny bez daně v pěti zemích/regionech (tj. Evropa, USA, Turecko, Japonsko a Brazílie). S cílem dosáhnout reprezentativního srovnávacího základu vybrala Komise pro každou příslušnou zeměpisnou oblast její největší trh, tj. Evropa (EU), Severní Amerika (USA), Latinská Amerika (Brazílie), Asie (Japonsko) a Blízký východ / severní Afrika (Turecko). Měsíční referenční ceny bylo dosaženo pomocí aritmetického průměru měsíčních průměrných cen pro období šetření každé z pěti zemí/regionů. Vybraných pět zemí/regionů nemělo v období šetření nejvyšší ceny, všechny jsou členy WTO, patří k deseti největším výrobcům oceli na světě a jsou umístěny na různých kontinentech. Takto stanovené referenční ceny jsou proto považovány za přiměřené a vhodné.
(104)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 23,02 % v případě Huadong Group a 27,63 % v případě Panhua Group.
(105)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 25,37 %.
(106)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 32,44 %.
3.3.1.2. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(107)
Žadatel tvrdil, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky a že částka placená společnostmi za využití pozemku je pod úrovní běžné tržní ceny. Ve své odpovědi na antisubvenční dotazník čínská vláda uvedla, že „v souladu se zákonem o správě půdy ČLR jsou pozemky v městských oblastech ve vlastnictví státu; pozemky ve venkovských a příměstských oblastech, nestanoví-li stát jinak, jsou v kolektivním vlastnictví rolníků“. Čínská vláda tvrdila, že jde o standardní a řádně konkurenční trh s pozemky, kdy práva k užívání pozemků musí být veřejně obchodována podle zákona o prodeji půdy. Čínská vláda rovněž uvedla, že za využívání průmyslových a obchodních pozemků by měla být poskytnuta náhrada podle tržních cen získaná prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Čínská vláda neposkytla žádné údaje o skutečných cenách práv k užívání pozemků a minimálních cenách pozemků stanovených vládou, které byly uvedeny v odpovědi na antisubvenční dotazník a během inspekcí na místě.
(108)
Během inspekce požádala Komise čínskou vládu o důkazy na podporu jejího tvrzení, že všechny průmyslové pozemky v Číně jsou přidělovány prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby. Čínská vláda nebyla schopna takovéto důkazy v průběhu inspekce na místě předložit, nicméně některé informace v tomto ohledu poskytla po inspekci na místě. Ze všech těchto důkazů jen vyplývá, že z třinácti udělených práv k užívání pozemků týkajících se vyvážejících výrobců zařazených do vzorku pouze šest mělo být předmětem výzvy k podávání nabídek nebo dražby. Žádné informace o dražebním / nabídkovém řízení požadované Komisí nebyly poskytnuty a ve skutečnosti za všech okolností byla konečná cena, kterou společnost zaplatila, stejná jako cena stanovená místními orgány bez řádného odůvodnění.
(109)
V rámci předpokladu, že v ČLR neexistují tržní ceny pozemků, Komise rovněž požádala čínskou vládu o její názory ohledně možných základů pro srovnání. Ačkoliv v době, kdy byl dotazník čínské vládě zaslán, šlo jen o předpoklad a v žádném případě ne o zjištění či závěry, čínská vláda vyjádřila názor, že tento předpoklad je nepravdivý a žádné možné základy pro srovnání neposkytla. Čínská vláda rovněž upozornila na údajné nedostatky v podnětu, kdy na jedné straně podle ní žadatel tvrdí, že v Číně neexistuje trh s pozemky a že by měl být použit „srovnávací základ z jiné země“, zároveň však na druhé straně tvrdí, že státem vlastněné podniky dostávají pozemky od vlády za výhodných podmínek ve srovnání se soukromými podniky, a navrhuje, že pokud by měl být použit jakýkoliv srovnávací základ, měly by to být ceny, které platí „neupřednostňované“ čínské podniky, nicméně žádné informace o těchto cenách neposkytla. V této souvislosti je třeba uvést, že žadatel tvrdil, že trh s právy k užívání pozemků v Číně byl narušen jako celek a že jak státní, tak i soukromí výrobci obdrželi práva k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou.
b) Právní základ
(110)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
c) Provádění v praxi
(111)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(112)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků; čínská vláda však poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.
(113)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Takové ustanovení je rovněž obsaženo v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech (42).
(114)
Při ověřování spolupracujících vyvážejících výrobců bylo nicméně zjištěno, že tento systém popsaný čínskou vládou ne vždy takto v praxi funguje. Například z šesti práv k užívání pozemků zakoupených společností Wanda Steel Strip Co. Ltd. (část společnosti Panhua Group Co. Ltd) se ve čtyřech případech, jak potvrdili pracovníci společnosti, nabídkové řízení neuskutečnilo. Společnost Chongqing Wanda byla jediným účastníkem a celková cena obchodní operace, kterou společnost zaplatila, byla ve skutečnosti naprosto stejná jako původní cena stanovená místním úřadem pro pozemkové zdroje bez řádného odůvodnění. V případě zbývajících dvou práv k užívání pozemků došlo k nabídkovému řízení, ovšem ani společnost ani čínská vláda o tom žádný důkaz neposkytla. Ve skutečnosti na základě dokumentů předložených čínskou vládou po inspekci na místě se zdá, že rovněž tato dvě práva k užívání pozemků byla zakoupena za cenu shodnou s cenou stanovenou místním úřadem pro pozemkové zdroje. Společnost Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (rovněž součást Panhua Group Co. Ltd) získala tři práva k užívání pozemků převodem od soukromých společností výměnou za podíl v Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd získala dvě práva k užívání pozemků od úřadu pro pozemkové zdroje okresu Xiaonshan a jedno právo od soukromé společnosti. Žádný důkaz o výzvě k podání nabídek nebo dražbě nemohl být poskytnut, neboť podle čínské vlády neexistovala pro práva k užívání pozemků zakoupená před 1. zářím 2006 žádná potvrzení o obchodních operacích, přičemž ve skutečnosti čínská vláda ani nepotvrdila ani nepopřela, že tyto obchodní operace byly předmětem podání nabídky nebo dražby.
(116)
Zjištění řízení potvrzují, že situace týkající se poskytování a získávání pozemků v Číně je nejasná a netransparentní a že ceny jsou často libovolně stanovené příslušnými orgány. Orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který jim dává mimo jiné pokyny, aby při stanovení ceny pozemků pro průmyslové využití rovněž zohlednily průmyslovou politiku. Přístup k průmyslovým pozemkům, přinejmenším v odvětví oceli, je navíc zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem (43).
(117)
Také nezávislé informace, které předložil žadatel, naznačují, že v Číně jsou pozemky poskytovány za ceny nižší než běžné tržní sazby (44).
e) Závěr
(118)
Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 114.-115. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v Číně neexistuje; jak ukázalo použití vnějšího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přístup k průmyslovým pozemkům je zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem, pouze některé obchodní operace podléhají nabídkovému řízení, přičemž postupy orgánů nebo vlády při stanovení cen v dané oblasti jsou často nejasné a netransparentní.
(119)
Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(120)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé srovnávací základy nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání vnější základ, tak aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala nebo nenavrhla žádný vnější základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti se má za to, že za vhodný srovnávací základ je vhodné použít informace ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(121)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(122)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchaj-wanského srovnávacího základu.
(123)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u spolupracujících vyvážejících výrobců činí 0,34 % v případě Huadong Group a 1,12 % v případě Panhua Group.
(125)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,73 %.
(126)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 1,36 %.
3.3.1.3. Program zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(127)
V podnětu se tvrdí, že ceny vody v Číně jsou určovány výhradně veřejnoprávními orgány a že cenová struktura je stanovena v souladu s průmyslovou makroekonomickou politikou. Rovněž se uvádí, že ceny vody jsou v různých místních oblastech různé a že existují odlišné sazby pro jednotlivé společnosti. V podnětu se tvrdí, že výrobci oceli s organickým povlakem byli pravděpodobně zvýhodněni, pokud jde o ceny, které platili za vodu, a které byly nižší než přiměřené, v souladu s politikou na podporu výrobků z oceli se značnou přidanou hodnotou.
(128)
Zásobování a trh s vodou jsou v Číně spravovány Národní komisí pro rozvoj a reformy, ministerstvem vodních zdrojů a ministerstvem životního prostředí. Ačkoli vstup zahraničních investičních společností prolomil v některých projektech zaměřených na zásobování určitých měst vodou monopol státních dodavatelů, trh zásobování vodou je stále z velké části řízen místními státem vlastněnými společnostmi. Čínská vláda však nebyla schopna poskytnout podrobný seznam dodavatelů vody s vymezením jejich příslušné geografické oblasti služeb a objemů dodávek (viz 129. bod odůvodnění níže), a omezila svou odpověď na seznam dodavatelů vody v oblastech, v nichž působí vyvážející výrobci zařazení do vzorku.
(129)
Pokud jde o ceny, hlavní cenovou politiku udává komise pro rozvoj a reformy a místní orgány stanoví po slyšení místní ceny vody s cílem zabezpečit udržitelné využívání vodních zdrojů. Ceny odrážejí náklady a přiměřený zisk pro místní dodavatele vody. Čínská vláda předložila příslušné ceníky použitelné v obcích, v nichž se nacházejí vyrábějící vývozci oceli s organickým povlakem zařazení do vzorku. Bylo objasněno, že různé obecní ceny platí jednotně pro všechny průmyslové uživatele a neliší se podle společnosti nebo uživatele.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(130)
Šetření potvrdilo, že komise pro rozvoj a reformy stanoví základní cenu vody, a správní orgány pro místní ceny stanoví cenu v každé obci na základě několika parametrů (např. náklady na distribuci, zisk a přiměřený přebytek). K ceně vody se přičítá poplatek za „čištění odpadních vod“, a to i na místní úrovni.
(131)
Přestože se základní cena za vodu, poplatek za čištění odpadních vod a jiné případné místní příplatky vztahují na všechny uživatele, kteří patří do stejné kategorie, bylo zjištěno, že jeden ze dvou vývozců zařazených do vzorku, společnost Zhejiang Huadong Group, neplatil poplatek za čištění odpadních vod.
(132)
Vývozce prohlásil, že uhradil tento poplatek jako paušální částku úřadu pro ochranu životního prostředí. Nepředpokládá se však, že daná platba byla provedena namísto poplatku za čištění odpadních vod z těchto tří důvodů: 1) v úředním dokumentu je uveden poplatek za „vypouštění odpadních vod“ a nikoli poplatek za „čištění odpadních vod“; 2) platba není úměrná skutečné spotřebě vody; 3) celková zaplacená částka je poměrně nízká v porovnání se skutečnou částkou, která by byla zaplacena, pokud by se jednalo o poplatek za čistění odpadních vod za skutečnou spotřebu vody.
c) Finanční příspěvek
(133)
Společnost Zhejiang Huadong Group získala finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že jí vláda poskytla vodu prostřednictvím místního veřejného vodárenského podniku (tj. Hangzhou Xiaonshan Water Supply Co. Ltd.). To představuje vládní finanční příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení. Alternativně by tento příspěvek bylo možné považovat za ušlé příjmy vlády, neboť veřejnoprávní subjekt nevybral jinak splatný příjem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii).
d) Výhoda
(134)
Společnost Huadong Steel Group získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla vodu za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že daný vývozce nezaplatil plnou cenu za dodávku vody běžně uplatňovanou u kategorie uživatelů, do níž patří, neboť poplatek za „čištění odpadních vod“ jakožto součást ceny za vodu nebyl zaplacen.
e) Specifičnost subvence
(135)
Subvence v podobě poskytování vody jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, jelikož poplatek za čištění odpadních vod není dodržen u všech podniků. Navzdory tomu, že neexistují právní předpisy omezující tuto subvenci na určité podniky, možnost, aby určitý podnik vyrábějící dotčený výrobek získal dodávky vody za cenu nižší než přiměřenou, spolu se zjevnou svobodou udělenou místním orgánům, aby netrvaly na části sazby běžně placené za vodu, ve skutečnosti činí dotaci specifickou. Komise nemohla shromáždit žádné další důkazy týkající se základu, na němž byl tento poplatek prominut, neboť vyvážející výrobce je nebyl schopen poskytnout.
f) Výpočet výše subvence
(136)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za tuto výhodu se považuje částka poplatku za čištění odpadních vod, která nebyla v rámci spotřeby vody za posuzované období zaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje spolupracujících vyvážejících výrobců za období šetření, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(137)
Výhoda společnosti Zhejiang Huadong Group vyplývá z neplacení poplatku za čištění odpadních vod. Zjištěná subvenční sazba činí v tomto ohledu 0,01 %.
(138)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,01 %.
(139)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,01 %.
3.3.1.4. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(140)
V podnětu se tvrdí, že čínská vláda poskytuje elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou prostřednictvím preferenčních sazeb. Žadatel zejména trval na tom, že sazby za elektrickou energii se liší v různých provinciích a také, že preferenční sazby jsou používány jako nástroje průmyslové politiky, která podporuje výrobky z oceli s vysokou přidanou hodnotou a odrazuje od zastaralých výrobních kapacit.
(141)
Národní komise pro rozvoj a reformy odpovídá v Číně za regulaci trhu s elektrickou energií a stanovení cen. Sítě propojující provincie a sítě uvnitř provincií jsou provozovány dvěma státem vlastněnými dodavateli: společnosti State Grid Corporation of China a China Southern Power Grid Corporation. Dodavatelé elektrické energie na místní úrovni jsou dceřinými podniky těchto společností. Mechanismus pro hospodářskou soutěž je v Číně ve fázi zavádění prostřednictvím několika pilotních projektů, jeho dopad je však v této fázi stále zanedbatelný.
(142)
Ceny elektrické energie jsou stanoveny národní komisí pro rozvoj a reformy na základě postupu, který zahrnuje náklady na vyšetřování, odborné posouzení, veřejná slyšení a určení konečné ceny a zveřejnění. Národní komise pro rozvoj a reformy zveřejňuje ceny, jež se použijí v jednotlivých provinciích, prostřednictvím oznámení, a místní úřady pro ceny zveřejňují příslušná oznámení na místní úrovni, přičemž uplatňují ceny, o nichž rozhodla ústřední národní komise pro rozvoj a reformy. Konečná cena odráží pořizovací náklady, náklady na přenos a ztráty a vládní příplatky. Ceny jsou odlišné pro jednotlivé provincie v závislosti na místní situaci a politických cílech, jež různé provincie sledují. Jsou stanoveny pro různé kategorie konečných uživatelů (např. domácnosti, průmysloví uživatelé). Další cenový rozdíl existuje pro různé průmyslové uživatele s cílem zaměřit se na průmyslové politiky stanovené čínskou vládou a zohledněné v katalogu, který je součástí rozhodnutí č. 40 (2005) národní komise pro rozvoj a reformy (další vysvětlení viz 182. bod odůvodnění). Uživatelé, kteří patří do kategorie „podporovaných“ podniků v souladu s katalogem národní komise pro rozvoj a reformy, platí základní sazby za elektrickou energii, zatímco uživatelé, kteří patří k „zastaralým“ nebo „zakázaným“ podnikům, platí kromě základní sazby ještě příplatek. Uživatelé, kteří nepatří do žádné z kategorií uvedených v katalogu, automaticky spadají do kategorie „povolených“ podniků a rovněž platí základní sazbu bez příplatku. Podle rozhodnutí č. 40 národní komise pro rozvoj a reformy by výrobci oceli s organickým povlakem obvykle spadali do kategorie „podporovaných“ podniků.
b) Nedostatečná spolupráce
(143)
Komise požádala čínskou vládu o regulační rámec trhu s elektrickou energií a určování cen, jakož i o vysvětlení úlohy, kterou plní všechny příslušné orgány nebo subjekty. Soubor příslušných rozhodnutí týkajících se určování cen vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy a místními úřady pro ceny, který předložila čínská vláda, byl neúplný, nejen pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku, ale i ve vztahu k vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Čínská vláda rovněž neposkytla přesný popis úlohy, kterou při stanovení ceny plní národní komise pro rozvoj a reformy a místní úřady pro ceny. Dopisem ze dne 12. srpna 2012 informovala Komise čínskou vládu o těchto nedostatcích s ohledem na vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Po inspekcích na místě bylo rovněž zjištěno, že čínská vláda uvedla nesprávnou sazbu za elektrickou energii vztahující se na jednoho ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(144)
Šetření potvrdilo, že ceny elektrické energie platné v různých provinciích stanoví národní komise pro rozvoj a reformy. Bylo ověřeno, že místní úřad pro ceny funguje pouze jako výkonná složka rozhodnutí přijatých na ústřední úrovni národní komisí pro rozvoj a reformy. To potvrzuje i skutečnost, že národní komise pro rozvoj a reformy vydává oznámení, ve kterém stanoví skutečné ceny pro jednotlivé provincie a tato oznámení jsou pak formálně přenesena do místních sdělení přijatých místními úřady pro ceny a prováděných na místní úrovni. Šetření rovněž prokázalo, že rozdílné sazby za elektrickou energii použitelné pro některá odvětví a/nebo na provinční a místní úrovni jsou stanovovány podle určitých faktorů, zejména včetně sledování cílů průmyslové politiky vytyčených ústředními a místními orgány v pětiletých a odvětvových plánech.
(145)
Z šetření spolupracujících vývozců zařazených do vzorku vyplynulo, že jeden z nich, tj. společnost Chongqing Wanda Steel Strip („CWSS“) využívala nižší sazbu za elektrickou energii, než je sazba obecně platná pro velké průmyslové uživatele. Bylo zjištěno, že ve specifické oblasti, kde se tento vývozce nacházel, měla podkategorie některých průmyslových uživatelů, včetně těch, kteří vyrábějí dotčený výrobek, nárok na tuto nižší sazbu.
d) Finanční příspěvek
(146)
Jeden ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku (CWSS) obdržel finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že mu vláda poskytla elektrikou energii prostřednictvím místního veřejného elektrárenského podniku. To představuje vládní příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení.
e) Výhoda
(147)
Společnost CWSS získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že tento vývozce měl nárok na nižší sazbu, než je sazba obecně platná pro jiné velké průmyslové uživatele.
f) Specifičnost subvence
(148)
Subvence ve formě poskytování elektrické energie jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení. Nižší sazba za elektrickou energii je stanovena v příslušném oznámení národní komise pro rozvoj a reformy a je součástí oznámení místního úřadu pro ceny, tj. je přikázána ústředním orgánem a provedena na místní úrovni. Tato nižší sazba je omezena na určité podniky v určitých odvětvích (zejména výrobci vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv), které jsou zahrnuty v podkategorii velkých průmyslových uživatelů. Tato nižší sazba je tudíž podle práva omezena pouze na společnosti spadající do těchto kategorií ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(149)
Subvence je rovněž omezena na určitý region, neboť se vztahuje pouze na vymezenou územní oblast, kde se vyvážející výrobce nachází. Tato oblast je oblastí podporovanou v souladu s právními předpisy vydanými ústřední vládou, tj. oběžníkem Státní rady týkajícím se různých politik na provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně (další podrobnosti viz 233. bod odůvodnění níže). Tento oběžník výslovně uvádí cenový mechanismus týkající se přenosu a poskytování elektrické energie jako jednoho z nástrojů k dosažení rozvoje určitých odvětví. Jelikož sazby za elektrickou energii uplatňované v této oblasti jsou stanovované ústředním orgánem, je daná subvence též regionálně specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
g) Výpočet výše subvence
(150)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda získaná vyvážejícími výrobci byla vypočtena při zohlednění rozdílu mezi skutečnou sazbou za kWh elektrické energie a sazbou, kterou měli za kWh platit velcí průmysloví uživatelé, vynásobeno množstvím elektrické energie spotřebované za období šetření. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato částka (čitatel) následně rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(151)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, který patří do skupiny společností Panhua Group (tj. CWSS), tuto nižší sazbu za elektrickou energii využíval. Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,14 %.
(152)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,07 %.
(153)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,17 %.
3.3.1.5. Poskytování různého zboží za cenu nižší než přiměřenou
(154)
Žadatel poukázal na mnoho dalšího zboží poskytovaného čínskou vládou výrobcům oceli s organickým povlakem prostřednictvím státem vlastněných podniků. Žadatel zejména uvedl různé specifické převody týkající se poskytování několika ocelových produktů vyráběných státem vlastněnými podniky, včetně koncentrátů železné rudy, pelet, sintrované rudy, šrotu, předvalků, slitin a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za poskytování tohoto zboží byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(155)
Čínská vláda odpověděla, že během období šetření tento program pro výrobce oceli neexistoval. Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(156)
Vzhledem k tomu, že ceny za různé výše uvedené zboží neodrážejí přiměřenou cenu, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Vzhledem ke složitosti různých obchodních operací týkajících se poskytování tohoto zboží a souvisejících smluv, které nebyly v záznamu řízení k dispozici, nemohla Komise ohledně daného programu dospět k jasnému závěru. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.2. ZVÝHODNĚNÉ PŮJČKY A ÚROKOVÉ SAZBY PRO VÝROBNÍ ODVĚTVÍ OCELI S ORGANICKÝM POVLAKEM
a) Úvod
(157)
Žadatel uvedl, že výrobci oceli s organickým povlakem využívají nízkých (dotovaných) úrokových sazeb poskytovaných komerčními a státem vlastněnými bankami v souladu s politikou čínské vlády na podporu a růst čínského ocelářského průmyslu v rámci pětiletých plánů.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(158)
Komise požádala čínskou vládu o informace týkající se podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro výrobní odvětví, jichž se toto řízení týká. Čínská vláda odpověděla, že záznamy o množstvích a procentních podílech úvěrů poskytovaných státem vlastněnými bankami neuchovává, a to ani v případě záznamů o půjčkách pro ocelářský průmysl. Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla.
(159)
Komise rovněž požadovala informace o státním vlastnictví bank a finančních institucí, avšak čínská vláda tyto informace neposkytla a tvrdila, že žádné takové záznamy neuchovává. Ačkoliv není pravděpodobné, že by čínská vláda neměla povědomí o aktivech, jež vlastní, je třeba poznamenat, že podle veřejně dostupných informací (45) (46) je čínská vláda významným akcionářem v mnohých velkých bankách sídlících v Číně, a tudíž stejně jako v případě státem vlastněných podniků vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena má přístup ke stanovám příslušné banky, kde by údaje o akciovém podílu měly být podrobně popsány. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že podle článku 61 zákona o komerčních bankách (2003) musí banky „podávat zprávy týkající se rozvahy, výkazu zisků a jiných finančních výkazů a statistických zpráv a dokumentů bankovnímu regulačnímu orgánu Státní rady a Čínské lidové banky“.
(160)
Komise rovněž požádala o informace (prostřednictvím zvláštního dotazníku - Dodatek A) týkající se struktury vládního dozoru v dotčených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník nicméně předložila pouze jeden dodatek A, který obsahoval některé obecné informace (především z internetových stránek jednotlivých bank). Většina konkrétních informací požadovaných v dodatku A nebyla poskytnuta. Na některé z dotazů čínská vláda odpověděla, že v současné době nemá tyto informace k dispozici, a poskytla pouze informace o vybraných bankách (např. stanovy byly poskytnuty pouze v případě osmi bank). V písemném upozornění na nedostatky Komise zopakovala své požadavky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla veškeré informace, které byly v dotazníku původně požadovány. Ve své odpovědi na toto upozornění předložila čínská vláda dodatečné informace. Odpověď byla nicméně stále velmi neúplná a značná část požadovaných informací (např. procentní podíl vlastnictví vlády ve státem vlastněných bankách, stanovy některých bank uvedených v dotazníku, úplné odpovědi na otázky v dodatku A) nebyla poskytnuta.
(161)
V dotazníku, písemném upozornění na nedostatky a rovněž během inspekce na místě Komise požadovala oběžníky Čínské lidové banky týkající se rozšíření politiky úrokových sazeb finančních institucí (YinFa [2003] č. 250 a YinFa [2004] č. 251). O existenci těchto oběžníků se Komise dozvěděla v průběhu předchozího šetření. Místo aby čínská vláda tyto oběžníky Komisi poskytla, doporučila jí, aby informace o politice úrokových sazeb finančních institucí hledala na internetových stránkách Čínské lidové banky. Během ověřování byly v tomto ohledu předloženy dva dokumenty, avšak šlo pouze o vytištěné informace z internetových stránek. Je třeba poznamenat, že úplný obsah těchto oběžníků není na internetových stránkách Čínské lidové banky k dispozici.
(162)
Komise rovněž požádala, aby byl během inspekce na místě poskytnut oběžník Čínské lidové banky týkající se změn ze dne 8. června 2012. Čínská vláda tento oběžník neposkytla, a místo toho předložila pouze obecné informace vytištěné z internetové stránky Čínské lidové banky týkající se přizpůsobení základních úrokových sazeb.
(163)
Komise také požádala čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s konkrétními bankami, aby bylo možné ověřit informace o preferenčních systémech úvěrů poskytovaných průmyslu oceli s organickým povlakem. Čínská vláda však tyto schůzky nezorganizovala a uvedla, že nemůže zasahovat do záležitostí státem vlastněných bank a takové schůzky zařídit. Rovněž je třeba poznamenat, že v oznámení o inspekci ze dne 7. června 2012 Komise vysvětlila, že je připravena zahájit inspekci o jeden den dříve a věnovat inspekci více času, je-li čínská vláda toho názoru, že banky mají nejlepší pozici k tomu, aby mohly poskytnout doplňující informace a vysvětlení týkající se preferenčních úvěrů. Komise proto čínskou vládu požádala, aby před inspekcí potvrdila dostupnost banky a umožnila tak inspekčnímu týmu učinit potřebná opatření. Čínská vláda ve svém dopise ze dne 15. června 2012 uvedla, že i nadále bude od bank požadovat, aby spolupracovaly, avšak přinutit je k tomu nemůže. Nakonec až během prvního dne samotné inspekce bylo inspekčnímu týmu Komise sděleno, že představitel banky China Construction Bank je dispozici pro případné otázky a vysvětlení. Vzhledem k tomu, že Komise o této skutečnosti nebyla informována (ačkoli oznámení o inspekci tento konkrétní požadavek obsahovalo), nebylo možné řešit specifické otázky týkající se smluv a podmínek úvěru, ale pouze otázky obecné povahy. V každém případě nebyly předloženy žádné dokumenty, které by prohlášení zástupce banky China Construction Bank doložily, a to s vysvětlením, že všechny dokumenty, jež Komise požadovala, mají důvěrný a interní charakter.
(164)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na uvedenou nedostatečnou spolupráci bylo nezbytné kromě relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(165)
Šetření zjistilo, že vládní zásahy jsou pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi nebo zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), Komise nezjišťovala pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen na základě právního předpisu.
(166)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru (47), který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Ke stejnému tématu přezkum WTO týkající se čínské obchodní politiky uvádí, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“ (48) a že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru, který je ovládán bankami ve státním vlastnictví, nedošlo k žádným velkým změnám“ (49). Je třeba poznamenat, že pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank) zjevně představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (50).
(167)
Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Nicméně jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění výše, čínská vláda v tomto ohledu poskytla pouze velmi omezené informace. Komise musela tudíž použít informace, které jí byly dostupné. Na základě těchto dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež předložila buď čínská vláda nebo jsou veřejně dostupné, dále informace z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, přezkum WTO týkající se politiky Číny (2010 a 2012), China 2030 World Bank Report informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (51). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o navýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (52).
(168)
V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším 14 z uváděných 17 bank je ve státním vlastnictví; včetně největších komerčních bank, jako je Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China. Pokud jde o ostatní dotčené státní banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Žádné takové podrobné informace nebyly poskytnuty. Dospělo se tudíž k závěru, že uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Z tohoto důvodu by čínské komerční banky ve státním vlastnictví měly být považovány za veřejnoprávní subjekty.
(169)
Další známkou účasti čínské vlády v čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - YinFa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Avšak, jak je popsáno ve 161. a 162. bodě odůvodnění výše, čínská vláda odmítla tyto oběžníky poskytnout, což Komisi zabránilo ověřit jejich obsah a hledat vysvětlení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné příslušné informace, které by naznačovaly, že situace se od května 2011, kdy Komise dokončila své antisubvenční šetření ohledně bezdřevého natíraného papíru (53), změnila, dochází se k závěru, že Čínská lidová banka je zapojena do určování úrokových sazeb komerčními bankami ve státním vlastnictví a rovněž tyto sazby ovlivňuje.
Čínská vláda nepředložila žádné důkazy o tom, že by se situace zjištěná při šetření ve věci bezdřevého natíraného papíru změnila, a tudíž byl na základě dostupných údajů a jiných výše uvedených důkazů vyvozen závěr, že situace týkající se metodiky pro určování úrokových sazeb by měla zůstat během celého období šetření stejná.
(170)
Komise se rovněž snažila analyzovat, zda soukromé komerční banky v Číně jsou pověřeny nebo řízeny čínskou vládou tak, aby výrobcům oceli s organickým povlakem nabízely preferenční (subvencované) úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(171)
Z výše uvedeného textu týkajícího se účasti státu v bankovním sektoru (165.-169. bod odůvodnění) je zřejmé, že čínská vláda využívá politiku poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem, neboť na tomto poskytování se podílejí veřejnoprávní subjekty (komerční banky ve státním vlastnictví) (54) s vedoucím postavením na trhu, které jim umožňuje nabízet úrokové sazby nižší než tržní. Nyní je třeba určit, zda tato politika zasahuje i soukromé dodavatele.
(172)
Zákon o komerčním bankovnictví [2003] platí stejným způsobem pro komerční banky ve státním vlastnictví i pro soukromé komerční banky. Např. článek 38 tohoto zákona pro všechny komerční banky stanoví (tj. rovněž pro ty, které jsou v soukromém vlastnictví), aby „určily úrokovou sazbu v souladu s horní a dolní hranicí úrokové sazby stanovené Čínskou lidovou bankou“, podle článku 34 zákona o komerčním bankovnictví musí komerční banky „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“.
(173)
Rovněž vyhláška č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, a zejména články 24 a 25, které omezují poskytování půjček pouze na společnosti, které jsou v souladu s národní rozvojovou politikou pro železářský a ocelářský průmysl, nečiní rozdíl mezi komerčními bankami ve státním vlastnictví a komerčními bankami v soukromém vlastnictví.
(174)
Výše uvedené (161. a 162. bod odůvodnění) oběžníky Čínské lidové banky jsou navíc rovněž závazné pro soukromé komerční banky.
(175)
Výše uvedené citace z právních předpisů týkajících se bankovního sektoru ukazují, že politika čínské vlády vedoucí k poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem zahrnuje rovněž soukromé komerční banky, přičemž ve skutečnosti jim čínská vláda dává pokyny, aby „vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“ (55).
(176)
Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace s cílem posoudit, jak banky v Číně provádějí hodnocení úvěrového rizika společností vyrábějících ocel s organickým povlakem dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté půjčky. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují při poskytování půjček rizika, jak např. posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké jsou rizikové přirážky, které v Číně banky účtují u různých společností/odvětví, které faktory bere banka v úvahu při posuzování žádosti o úvěr, jakou podobu má žádost o úvěr a schvalovací proces atd. Nicméně ani čínská vláda ani jednotlivé banky uvedené v dotazníku neposkytly v tomto ohledu žádné informace. Čínská vláda poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se prováděla hodnocení úvěrového rizika.
(177)
Komise rovněž požadovala podobné informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Obě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku odpověděly, že banky požadují určité dokumenty a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohly podpořit žádnými důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla provedena. Dané skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit. Rovněž se podotýká, že žádné ze skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku ani jednotlivým společnostem v rámci těchto skupin nebyl přiřazen úvěrový rating.
(178)
Tyto informace týkající se hodnocení úvěrového rizika byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená i) ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (56), ii) ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (57), iii) ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že cena kapitálu je v Číně relativně nízká, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady na různé vstupy (včetně kapitálu a půdy) (58), iv) ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (59) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (60), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
d) Finanční příspěvek
(179)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dospělo k závěru, že naprostá většina úvěrů pro dotčené dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, jež jsou považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti jednají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno ve 169. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým slouží vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu (61), rozhodnutí č. 40 a článek 34 zákona o komerčním bankovnictví s ohledem na plnění státní průmyslové politiky. Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 178. bodě odůvodnění výše.A konečně, čínská vláda neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno ve 159.-164. bodě odůvodnění.
Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v Číně se jedná o finanční příspěvky výrobcům oceli s organickým povlakem ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Navíc stejné důkazy jsou svědectvím toho, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(180)
S přihlédnutím k analýze v 170.-175. bodě odůvodnění výše se rovněž stanovuje, že soukromé banky jsou čínskou vládou pověřeny a řízeny tak, aby poskytovaly úvěry výrobcům oceli s organickým povlakem a že existuje finanční příspěvek podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
e) Výhoda
(181)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují odpovídající tržní srovnávací základ (soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou), byl takovýto základ pro srovnání vypočten za použití metody popsané ve 191. a 192. bodě odůvodnění níže.
f) Specifická subvence
(182)
Ocelářský průmysl patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobní odvětví, např. ocelářského průmyslu, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky mimo jiné na finanční podporu. Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 ve skutečnosti stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž výrobní odvětví oceli s organickým povlakem.
(183)
Kromě toho vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu a zejména články 24 a 25 omezují poskytování úvěrů pouze na ty ocelářské podniky, které jsou v plném souladu s rozvojovou politiku pro železářský a ocelářský průmysl.
(184)
Žadatel rovněž předložil důkaz o tom, že některé další vládní plány a dokumenty pobízejí a dávají pokyny k finanční podpoře ocelářského průmyslu jak na obecné úrovni, tak i na úrovni zvláštních rozvojových politik pro železářské regiony v Číně (62) (63).
(185)
S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím preferenční úvěry pouze pro omezený počet odvětví/společností, které jsou v souladu s rozvojovými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(186)
Šetření ukázalo, že dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období šetření preferenčních úvěrů.
g) Závěr
(187)
Financování odvětví oceli s organickým povlakem by proto mělo být považováno za subvenci.
(188)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
h) Výpočet výše subvence
(189)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(190)
Jak je vysvětleno výše (165.-178. bod odůvodnění), jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(191)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(192)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti, jak je vysvětleno ve 160., 163. a 164. bodě odůvodnění, byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Dotčené strany přes opakované žádosti tyto informace neposkytly a odmítly přístup do bank ve státním vlastnictví. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je považováno za vhodné domnívat se, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(193)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 0,25 v případě skupiny společností Huadong a 0,89 % v případě skupiny společností Panhua.
(194)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,58 %.
(195)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,97 %.
3.3.3. KAPITÁLOVÉ PROGRAMY
(196)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů týkajících se kapitálu, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení.
(197)
Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat o těchto programech uvedených v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku těchto programů nevyužili. Komise proto musela zjistit, zda existují subvenční programy, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.3.1. Swapy dluhů za aktiva
a) Popis
(198)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že několik výrobců oceli provedlo v roce 2000 swapy dluhů za aktiva v celkové souhrnné částce dluhů ve výši 62,5 miliardy RMB. Uvádí se, že nesplacené dluhy, jež dlužili státem vlastnění výrobci oceli komerčním bankám ve státním vlastnictví, byly zrušeny výměnou za vlastní kapitál, a to prostřednictvím zapojení čtyř čínských společností pro správu majetku, což nebylo v souladu s tržním přístupem. Žadatel dále tvrdil, že společnosti pro správu majetku byly vytvořeny výslovně za účelem likvidace rozsáhlých objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně ocelářského průmyslu a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků, mimo jiné pomocí swapů dluhů za aktiva. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila o daném programu žádné informace, došla Komise ke zjištění na základě dostupných informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení (viz 33.-35. bod odůvodnění výše). Ze stejného důvodu byl článek 28 základního nařízení použit i v případě programů účasti na základním kapitálu a nevyplácení dividend popsaných v 204.-215. bodě odůvodnění níže.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(199)
Zjištění týkající se tohoto programu jsou založena na informacích obsažených v podnětu. Swapy dluhů za aktiva představují finanční příspěvek ve formě účasti na základním kapitálu nebo úvěru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo v podobě ušlých příjmů vyplývající z dluhů, které byly zrušeny nebo nebyly vráceny ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento finanční příspěvek byl poskytnut vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, tj. prostřednictvím uvedených čtyřech čínských společností spravujících aktiva a různých komerčních bank ve státním vlastnictví (viz 168. bod odůvodnění výše). Při neexistenci jakékoliv spolupráce ze strany čínské vlády vyplývá z důkazů obsažených ve spisu, že společnosti spravující aktiva jsou veřejnoprávními subjekty, neboť byly čínskou vládou výslovně vytvořeny za účelem zbavení se značných objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně odvětví oceli a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků. V důsledku toho se má za to, že jednají z pověření vlády.
(200)
Kromě toho žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že velké množství případů zrušení dluhu nezohlednilo obvyklá obchodní hlediska, jelikož čínská vláda neprovedla posouzení, které by ve vztahu k očekávané přiměřené míře návratnosti, již by bylo možné získat v příslušném období prostřednictvím akciových swapů, provedl běžný soukromý investor. Namísto toho se v podnětu tvrdí, že čínská vláda vyměnila značné objemy dluhů za základní kapitál s cílem snížit poměr základního kapitálu vůči cizímu jmění u výrobců oceli, a zvýšit tak jejich konkurenceschopnost, aniž by přitom zohlednila obchodní hlediska, jak by to učinil soukromý investor. Komise došla po důkladné analýze informací uvedených v podnětu a při nedostatku jiných informací týkajících se spisu k závěru, že tato opatření jsou považována za výhodu ve smyslu čl. 6 písm. a) základního nařízení.
(201)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, protože je omezena pouze na vybrané subjekty s účastí státu, přičemž poskytování tohoto financování se odvíjí pouze od vůle orgánu o ní rozhodujícím a nevychází z žádných objektivních kritérií. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(202)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou získal příjemce, je jednorázová a je stanovena v plné výši swapu dluhů za aktiva, tj. jako částka prominutého dluhu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody ze strany čínské vlády jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta. Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se tato výše subvence přepočte na objem výroby dotčeného výrobku v průběhu období šetření, jelikož subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(203)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,05 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.2. Účast na základním kapitálu
a) Popis
(204)
Ve stížnosti se tvrdí, že čínská vláda poskytla v průběhu let značné objemy hotovosti výrobcům oceli prostřednictvím doplnění kapitálu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda (prostřednictvím různých státem vlastněných subjektů) získala podíly ve společnostech, v nichž již byla hlavním akcionářem bez získání dodatečných akcionářských práv. V podnětu jsou rovněž podrobně uvedeny obchodní operace týkající se státem ovládaných subjektů, včetně společnosti China International Capital Corporation (CICC) a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(205)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda o tomto programu nepředložila žádné informace (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Doplnění základního kapitálu představuje přímý převod peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto finanční příspěvky poskytla vláda prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, včetně společností CICC a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Stížnost obsahuje konkrétní důkazy o kapitálových příspěvcích, pokud jde o státem vlastněný podnik na výrobu oceli, v němž společnost CICC vystupovala jako hlavní upisovatel a správce emise akcií. Podle informací ve stížnosti, je společnost CICC vlastněna z 51 % státem a ovládá ji komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, jež v souvislosti s konkrétními obchodními operacemi popsanými v podnětu rovněž vystupovala jako subjekt čínské vlády, který ovládá státem vlastněný podnik na výrobu oceli (pokud jde o analýzu role Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv viz 64.-66. bod odůvodnění výše). Tyto obchodní operace byly tudíž provedeny čínskou vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení a příslušné judikatury WTO.
(206)
V případě těchto poskytnutí prostředků základního kapitálu se má za to, že společnostem, jež byly jejich příjemci, tak byla poskytnuta výhoda ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů. Nesoulad poskytnutí tohoto doplnění základního kapitálu s postupy soukromých investorů je v podnětu podrobně prokázán. S ohledem na tyto konkrétní obchodní operace je v podnětu nejprve prokázáno, že státem vlastněný podnik na výrobu oceli zaplatil za svůj podíl na nové emisi akcií nadhodnocenou cenu, jež nebyla v souladu s přiměřenými tržními podmínkami, a dále pak, že využil takto získaných peněžních prostředků k nákupu státem vlastněných aktiv a ke kapitálovým investicím za ceny nižší než tržní. Podnět rovněž ukazuje, že čínská vláda platila stejnou cenu jako ostatní investoři, i když její akcie měly menší hodnotu, neboť nesly jiná práva a výnosy než akcie prodávané jiným akcionářům.
(207)
Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(208)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše prospěchu, jenž příjemci získali, je stanovena ve výši doplnění základního kapitálu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta.Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(209)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných ve 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.3. Nevyplacené dividendy
a) Popis
(210)
V podnětu se tvrdí, že podle opatření čínské vlády nemusí státem vlastněné podniky, včetně oceláren vyrábějících ocel s organickým povlakem, vyplácet vládě, jež je vlastní, v případě zisku dividendy. V důsledku toho jsou státem vlastnění výrobci oceli schopni podle tohoto programu financovat značné investice ze zisku, který nebyl rozdělen na výplatu dividend.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(211)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné informace o výplatě dividend od státem vlastněných výrobců oceli (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Pokud čínská vláda nepožaduje vyplacení dividend, jež jsou běžně vypláceny soukromým investorům za jejich akcie, musí být nevyplacené dividendy považovány za skrytý grant ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo za ušlé příjmy podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto skryté granty byly poskytnuty vládou prostřednictvím subjektu, jenž přímo drží akcie státem vlastněných výrobců oceli, tj. v zásadě komisí pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Analýza týkající se komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv ukazuje, že vykonává funkce státní správy (podrobné informace viz 64.-66. bod odůvodnění výše).
(212)
Částky v plné výši nevyplacených dividend jsou považovány za částky, které poskytují státem vlastněným výrobcům oceli výhodu ve smyslu článku 6 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů, kteří obyčejně vyžadují vyplacení dividend podle jim odpovídajících akciových podílů. Pokud jde o státem vlastněné podniky v částečném vlastnictví soukromých investorů, výše výhod odpovídá objemu nevyplacených dividend, jež mezi ně byly poměrným způsobem rozděleny.
(213)
Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(214)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše nevyplacených dividend. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(215)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 1,36 %. Výpočet subvenční sazby pro výrobce zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.4. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU A OSTATNÍCH PŘÍMÝCH DANÍ
3.3.4.1. Daňová opatření pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
(216)
Tento program poskytuje výhodu společnostem, které zavádějí nové technologie, nové výrobky nebo nové způsoby výroby. Způsobilé společnosti mohou snížit své daně z příjmu právnických osob o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty.
(217)
Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda omezila své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky pouze na programy, jichž využívají společnosti zařazené do vzorku, neposkytla o uvedeném programu žádné informace, přestože jedna ze společností zařazených do vzorku uvedla ve svých odpovědích na dotazník informace týkající se přínosu tohoto programu. V návaznosti na inspekci na místě, při které byla znovu požádána, aby poskytla potřebné informace, předložila čínská vláda neúplnou dodatečnou odpověď týkající se uvedeného programu. Přes pozdní poskytnutí této informace požádal inspekční tým o vysvětlení několika otázek (viz 219. bod odůvodnění níže), ta ovšem poskytnuta nebyla. V důsledku toho Komise musela založit svá zjištění na nejpřesnějších skutečnostech, které měla k dispozici.
a) Právní základ
(218)
Tento program je poskytován jako preferenční daňové zacházení ve smyslu čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmu právnických osob (nařízení č. 63 prezidenta Čínské lidové republiky, jež vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2008), článku 95 nařízení ČLR o provádění právních předpisů k dani z příjmů právnických osob (vyhláška č. 512 Státní rady ČLR) a pokynů pro klíčové oblasti (oznámení č. 6, 2007). Vyhlášku č. 512 ani oznámení č. 6 čínská vláda pro účely tohoto řízení neposkytla.
b) Způsobilost
(219)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda neposkytla v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky žádné relevantní informace ohledně daného programu. V dokumentu předloženém v průběhu kontroly na místě čínská vláda uvedla, že pouze „poplatky spojené s výzkumem a vývojem, které vynakládají podniky v souvislosti s rozvojem nových technologií, výrobků a dovedností“ lze v rámci zdanitelného příjmu uznat pro účely jejich odpočtu. Čínská vláda však podrobně nevyložila smysl pojmů „nové technologie“, „nový výrobek“ a „nové dovednosti“. Komise rovněž usilovala o přesné vymezení těchto pojmů při svém ověření na místě u společnosti Zhejiang Huadong, avšak společnost nebyla schopna poskytnout žádné konkrétní vysvětlení a odpověděla, že se jedná pouze o obecné pojmy.
(220)
Nicméně v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru, bylo stanoveno, že pro tento program jsou způsobilé pouze projekty společností v odvětví nových a špičkových technologií, jež pobírají primární podporu od státu a dále projekty uvedené na seznamu pokynů pro klíčové oblasti a industrializaci odvětví špičkových technologií v rámci stávající priority pro rozvoj, jež schválila národní komise pro rozvoj a reformy (64). Vzhledem k tomu, že v tomto řízení nebyly poskytnuty žádné nové příslušné informace, jež by toto zjištění vyvrátily, dochází se k závěru, že uvedený program není obecně k dispozici, neboť jej může využít pouze omezené množství vybraných průmyslových odvětví / společností / projektů.
c) Provádění v praxi
(221)
Podle odpovědi čínské vlády podniky, které mají v úmyslu požádat o tuto daňovou úlevu, musí podat žádost o vrácení daně z příjmů a „další příslušné dokumenty“ správci daně, avšak v odpovědi nebylo uvedeno, o jaké další příslušné dokumenty se konkrétně jedná. V rámci šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru bylo stanoveno, že společnost, jež hodlá požádat o výhodu podle tohoto programu, musí podat podrobné informace o projektech z oblasti výzkumu a vývoje místnímu úřadu pro vědu a technologie a pouze po jejím posouzení vydá daňový úřad oznámení o příslušném schválení. Po schválení je částka podléhající dani z příjmu právnických osob snížena o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty (65).
d) Výsledky šetření
(222)
Tento program využíval během období šetření jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd,. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a vzhledem k její pozdní a neúplné odpovědi ve věci tohoto programu nebylo možné určit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež daného programu využívají. Jak je uvedeno výše, Komise se musela částečně spoléhat na skutečnosti zjištěné v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru.
e) Závěr
(223)
Tento program by měl být považován za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých vládních příjmů, neboť přiznává prospěch společnostem, které jsou příjemci této subvence.
(224)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky tyto informace neposkytla. Kromě toho se informace předložené v této souvislosti během inspekce na místě zdají být neúplné s ohledem na zjištění týkající se stejného programu, který, jak bylo zjištěno v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, využívaly určité společnosti. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být stanovení specifičnosti subvence, „průkazně doloženo“, musela Komise při svých zjištěních vycházet z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Nejlepší dostupné údaje zahrnovaly i výsledky šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru.
(225)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobní odvětví oceli s organickým povlakem. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(226)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(227)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady v souvislosti s výzkumem a vývojem u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(228)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tj. skupina společností Huadong, tento program využívá. Subvenční sazba zjištěná pro Huadong Group činí 0,19 %.
(229)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,09 %.
(230)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,19 %.
3.3.4.2. Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
(231)
Tento program nabízí výhodu společnostem sídlícím v centrálních a západních regionech. Na způsobilé společnosti se vztahují preferenční sazby daně z příjmu ve výši 15 % namísto běžné sazby daně z příjmu ve výši 25 % uplatňované v Číně.
(232)
Čínská vláda byla požádána v dotazníku, v písemném upozornění na nedostatky a znovu během inspekce na místě, aby poskytla o tomto programu příslušné informace. Čínská vláda ve své reakci na dotazník a dopis o nedostatcích neodpověděla na žádnou z těchto otázek a uvedla, že tento program již neplatí, neboť byl ukončen ke dni 31. prosince 2010, a rovněž tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program během období šetření nevyužívala. Toto tvrzení však bylo v rozporu s odpověďmi jednoho z vyvážejících výrobců (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) a s důkazy, jež byly shromážděny během ověřovací návštěvy na místě u této společnosti.
a) Právní základ
(233)
Tento program je poskytován za účelem preferenčního daňového zacházení podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna 2001), které bylo aktualizováno Oznámením o dalším provádění daňových opatření v rámci strategie pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna roku 2011), které prodlužuje platnost tohoto programu do 31. prosince 2020.
b) Způsobilost
(234)
Je třeba poznamenat, že čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, písemné upozornění na nedostatky či při inspekci na místě nepředložila odpovědi na žádnou z otázek ohledně tohoto programu. Podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu je však toto preferenční daňového zacházení k dispozici pro podporované typy podniků v západním regionu (podporované podniky jsou takové, v nichž se hlavní podnikatelská činnost podílí alespoň 70 % na jejich celkových příjmech, jak je uvedeno v seznamu výrobních odvětví, výrobků a technologií podporovaných státem). Během inspekce na místě ve společnosti Chongqing Wanda, společnost potvrdila, že důvodem pro preferenční sazbu daně je, že patří do kategorie podporovaných průmyslových odvětví v západním a centrálním regionu.
c) Provádění v praxi
(235)
Ani čínská vláda, ani společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd neposkytla informace o fungování a provádění tohoto programu. Podle oběžníku Státní rady týkajícího se různých politik pro provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně je ke snížení běžné daňové sazby z 25 % na preferenční sazbu 15 % nezbytné schválení lidovou vládou na úrovni provincie. V každoročním daňovém přiznání týkající se daně z příjmu společnosti je odečtená (osvobozená) daň z příjmu uvedena pod bodem 28 - odečtená daň.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(236)
Tento program během období šetření využíval jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády je obtížné posoudit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež tohoto programu využívají. Komise musela vyvodit své vlastní závěry z předložených dokumentů, které tvoří právní základ uvedeného programu, bez možnosti požádat čínskou vládu o příslušné vysvětlení.
e) Závěr
(237)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(238)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, jakož i k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle kterého musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít pouze o dostupné údaje.
(239)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a výrobní odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce oceli s organickým povlakem, kteří kromě toho musejí mít sídlo v určitém čínském regionu. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(240)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(241)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně zaplacené na základě preferenční daňové sazby z příjmu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(242)
Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,03 %.
(243)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,02 %.
(244)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,04 %.
3.3.5. OSTATNÍ PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU, PRO KTERÉ ČÍNSKÁ VLÁDA NEPOSKYTLA ODPOVĚDI VŮBEC NEBO JEN NA NEDOSTATEČNÉ ÚROVNI.
(245)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení. Čínská vláda však pro některé z těchto programů předložila informace a důkazy o tom, že programy byly ukončeny a v období šetření nebyly v platnosti. Komise tyto důkazy předložené čínskou vládou ve svých zjištěních zohlednila.
(246)
Pokud jde o všechny další programy, čínská vláda žádné informace či důkazy nepředložila. Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat od vyvážejících výrobců o těchto programech zahrnutých v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli na tyto programy nárok nebo je nevyužívali (zejména z důvodu, že byli v soukromém vlastnictví nebo se nacházeli mimo oblast působnosti programu nebo z důvodu jejich poměrně omezené velikosti). Komise proto musela určit existenci programu, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.5.1. Slevy na daň z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
a) Popis
(247)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(248)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(249)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52, a že pokud je jí známo, žádný jiný program jej nahradil. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla další příslušné informace, zejména podrobné údaje týkající se harmonogramu pro postupné ukončení výhod. Čínská vláda tyto informace neposkytla a omezila svou odpověď na skutečné výhody, jež získali všichni výrobci oceli s organickým povlakem, přičemž pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku v rámci dotazníku. Komise již vysvětlila důvody, proč byla čínská vláda požádána, aby poskytla informace o všech výrobcích oceli s organickým povlakem, a nikoli pouze o výrobcích zařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Kromě toho čínská vláda neposkytla ani informace týkající se výrobců zařazených do vzorku, přičemž pouze učinila odkaz na jejich odpovědi. Komise se domnívá, že nestačí poskytnout důkaz o ukončení programu, aniž by byly předloženy dodatečné důkazy o postupném ukončení skutečných výhod v rámci daného programu a o případných náhradních programech. S ohledem na tento program, může být daňová výhoda (tj. daňový zápočet) vzniklá v určitém roce ve skutečnosti používána v jiném daňovém období, a tudíž mohou výhody přesahovat období své platnosti i v případě, že program byl již mezitím ukončen. Ukázalo se, že další „ukončené“ daňové programy dále poskytují výhody po dobu několika let po úředně stanoveném okamžiku skončení jejich platnosti. Může se jednat i o případ, kdy výše přidělených výhod je po určité období neobvykle vysoká. Vzhledem k tomu, že čínská vláda v tomto ohledu žádné informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu (v tomto případě podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(251)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů USA. Při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních se v tomto nařízení bere mimo jiné ohled na to, zda v příslušném programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížila. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(252)
Takto zjištěná subvenční sazba týkající se daného programu během období šetření u všech nespolupracujících společností činí 0,38 %, což je sazba stanovená pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 26) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (66).
3.3.5.2. Preferenční daňové schéma pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
a) Popis
(253)
Na základě tohoto programu může podnik, jenž žádá o vydání osvědčení pro podnik využívající nejnovější a špičkové technologie, využívat snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Tento program byl shledán napadnutelným, jak ze strany Unie při šetření případu bezdřevého natíraného papíru, tak ze strany orgánů USA. (67)
b) Právní základ
(254)
Právním základem tohoto programu je článek 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jakož i správní opatření pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie, a oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Nedostatečná spolupráce
(255)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto svá zjištění o daném programu založila na informacích, které jsou obsažené ve spisu (zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru a podnět v tomto případu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(256)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, jako jsou ty, které působí v ocelářském průmyslu. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(257)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (68), dle potřeby náležitě upravené, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(258)
Subvenční sazba zjištěná pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,9 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v nařízení uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.5.3. Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
a) Popis
(259)
Tento daňový program umožňuje, aby podniky, které využívají jakoukoli ze surovin uvedených v katalogu pro úlevy na dani z příjmu pro podniky, jež využívají komplexní zdroje coby svou hlavní výrobní surovinu a které vyrábějí výrobky uvedené ve stejném katalogu podle státních a průmyslových norem, zahrnuly takto získané příjmy do celkových příjmů na základě snížené sazby 90 %. Při výpočtu daně z příjmu tak společnosti mohou odečíst 10 % příjmů. Tato výjimka se uděluje na dobu pěti let.
b) Právní základ
(260)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 33 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 99 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků a katalog úlev na dani z příjmu pro podniky zabývající se komplexním využívání zdrojů.
c) Nedostatečná spolupráce
(261)
Čínská vláda uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu), v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(262)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena pouze na některé podniky využívající jako primárních surovin zdroje uvedené ve výše zmíněném katalogu daňových úlev, a to za účelem výroby výrobků uvedených v tomto katalogu.
e) Výpočet výše subvence
(263)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody, vycházela Komise ve svých zjištěních z informací obsažených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(264)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,01 %.
3.3.5.4. Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
a) Popis
(265)
Tento program umožňuje společnostem, aby vyrovnaly 10 % nákladů na nákup speciálního zařízení použitého pro ochranu životního prostředí, úsporu energie a vody a bezpečnost při výrobě oproti dani z příjmu právnických osob splatné v roce, kdy bylo zařízení zakoupeno. Zbývající část 10 % investované částky může být převedena do následujících pěti let.
b) Právní základ
(266)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 34 ČLR zákona o dani z příjmů podniků, článek 100 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků.
c) Nedostatečná spolupráce
(267)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(268)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(269)
Pokud jde o specifičnost tohoto programu, Komise se domnívá, že vzhledem k nedostatku informací ve spisu nemůže pokračovat v dalších zjištěních a dospět tak ke konečnému zjištění o specifičnosti tohoto programu. Komise proto nemohla tento program dále posoudit.
3.3.5.5. Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
a) Popis
(270)
Tento program umožňuje společnostem, které se nacházejí v severovýchodním regionu (včetně provincií Liaoning, Jilin a Heilongjiang a obce Dalian), aby zaprvé snížily pro daňové účely délku odpisů dlouhodobého majetku až o 40 %, a tím zvýšily roční částku odpisů odečitatelných od daně z příjmu, a zadruhé, aby se zkrátila doba odpisů nehmotného majetku až o 40 % pro daňové účely, což vede ke zvýšení každoročních odpočtů z daně. Podle dokumentu vydaného ministerstvem financí a státní daňovou správu mohou daňoví poplatníci z řad právnických osob v určitých odvětvích, včetně metalurgického, využít rovněž dalších výhod týkajících se DPH, daně ze zdrojů a daně z příjmu právnických osob, zejména při pořizování dlouhodobého majetku.
b) Právní základ
(271)
Právním základem tohoto programu je preferenční politika týkající se daně z příjmů podniků pro oživení společností staré průmyslové základny v severovýchodním regionu (Caishui, č. 153, 20. září 2004), oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o odpisech majetku a provádění programu amortizace v severovýchodní staré průmyslové základně (Caishui, č. 17, 2. února 2005). Čínská vláda předložila právní základ, který dokládá ukončení tohoto programu dne 1. ledna 2008, tj. oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o několika preferenčních politikách, pokud jde o daň z příjmů podniků (č. 1 [2008]).
c) Nedostatečná spolupráce
(272)
Vedle předložení výše uvedeného právního základu, který dokládá ukončení programu, čínská vláda ve vztahu k informacím týkajícím se případné výhody, jež mohla být na základě tohoto programu poskytnuta, pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále konstatuje, že vzhledem k tomu, že tento program poskytuje subvence na nákup dlouhodobého majetku, který lze odepisovat více let, a vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné podrobnosti o postupném ukončování výhod podle tohoto programu ani o případných zbývajících výhodách, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu, rozhodla se při svých zjištěních o tomto programu vycházet z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(273)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se rovná daňové úspoře, kterou získaly způsobilé podniky odpočtem zrychlených odpisů a amortizací nákladů na nákup dlouhodobého majetku. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, protože je omezena na podniky nacházející se ve vymezené územní oblasti, tj. v severovýchodním regionu.
e) Výpočet výše subvence
(274)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemcem se považuje rozdíl mezi výší daně, která by byla pro daná aktiva zaplacena během období šetření při odpisu stanoveném v obvyklé výši, a skutečně zaplacenou částkou v rámci zrychleného odepisování. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů (69)) orgánů USA. Jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(275)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,08 %, což je sazba stanovená pro program týkající se osvobození od daně z příjmů pro investory ve vymezených územních oblastech v rámci Liaoning v US Decision Memorandum of 3 June 2010 on Wire Decking (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 3. června 2010 týkající se potahů drátů (strana č. 25) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 111/10, s. 32902 / 10. června 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (70).
3.3.5.6. Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické renovace na vnitrostátní úrovni
a) Právní základ
(276)
Právním základem pro tento program je dokument týkající se auditu daně z příjmu podniků, pokud jde o správu investičních úvěrů pro technologickou transformaci tuzemských zařízení, přijatý státní daňovou správou, č. 13 ze dne 17. ledna 2000 a oznámení týkající se vyhlášení a šíření opatření pro správu státních klíčových projektů pro technologickou obnovu.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(277)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen ke dni 1. ledna 2008 prostřednictvím oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkajícího se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy. Vzhledem k tomu, že tento program poskytuje opakující se daňové výhody, které byly od roku 2008 ukončeny, a vzhledem k tomu, že neexistují žádné důkazy o tom, že by byly uplatňovány jakékoli zbývající dosud nečerpané výhody během období šetření, dospěla Komise k závěru, že tento program není napadnutelný.
3.3.5.7. Různé místní daňové úlevy
a) Popis
(278)
Podnět uvádí řadu daňových úlev, které jsou k dispozici v několika provinciích (tj. Shandong, město Chongqing, region Guangxi Zhuang, střední a západní regiony) v podobě snížené sazby daně z příjmu právnických osob ve výši 15 % oproti všeobecně uplatňované daňové sazbě 25 %.
b) Právní základ
(279)
Podnět uvádí právní základ pro daňovou slevu v provincii Shandong, a to sníženou sazbu daní z příjmu na základě zeměpisné polohy (provincie Zheijang a Shandong): zákon ČLR o dani z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi a pro zahraniční podniky, čl. 7, přijatý dne 9. dubna 1991, č. 45.
c) Nedostatečná spolupráce
(280)
Čínská vláda pouze uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v průběhu období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se jejich případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Kromě argumentů odkazujících na povinnost čínské vlády poskytnout úplné odpovědi (viz 34.-35. bod odůvodnění výše) Komise uvádí, že alespoň jedna z nižších daňových sazeb uvedených v této části poskytla výhodu jednomu ze spolupracujících vývozců (viz 231. bod odůvodnění a dále). Komise proto při posouzení tohoto programu vychází z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(281)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato opakující se výhoda se rovná částce daňové úspory získané díky nižší sazbě daně z příjmu právnických osob podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický, neboť je omezený na společnosti sídlící ve vymezených územních oblastech ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(282)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby snížené o částku zaplacenou podle preferenční daňové sazby. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(283)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program činí během období šetření u všech nespolupracujících společností 0,66 %, což je sazba stanovená pro program týkající se snížené daně z příjmu na základě zeměpisné polohy v US Decision Memorandum on Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 12. června 2009 týkající se určitých přívěsných zařízení sekaček na trávu a některých jejich příslušných částí) (strana č. 11) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 117, s. 29180. / 19. června 2009)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (71).
3.3.5.8. Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Popis
(284)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení Unie týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (72).
b) Právní základ
(285)
Právním základem je článek 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 83 nařízení o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků, vyhláška č. 512 Státní rady zveřejněná dne 6. prosince 2007.
c) Nedostatečná spolupráce
(286)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužila a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise se proto rozhodla vycházet při svých zjištěních o tomto programu z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v rozhodnutí o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(287)
Uvedený program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato výhoda se rovná výši daňových úspor pramenících z osvobození od daně z dividend, bonusů a jiných kapitálových investic pro podniky se sídlem v Číně v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický de iure ve smyslu ustanovení čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán, který subvenci poskytuje, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních. Uvedený program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení vzhledem k tomu, že je výhradně určen významným odvětvím a projektům podporovaným státem, jako je ocelářský průmysl (viz např. 182. bod odůvodnění výše) a rovněž vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro vymezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky.
e) Výpočet výše subvence
(288)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(289)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,77 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.5.9. Preferenční daňový program pro subjekty se zahraničními investicemi
(290)
V podnětu jsou uvedeny následující preferenční programy týkající se daně z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi:
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi,
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi,
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v tuzemsku,
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy.
(291)
Čínská vláda předložila příslušné právní základy, aby ukázala, že programy týkající se subjektů se zahraničními investicemi byly ukončeny zákonem ČLR o dani z příjmů právnických osob, přijatým dne 16. března 2007, a to v roce 2008 na 5. zasedání 10. Všečínského shromáždění lidových zástupců, a to:
-
Oznámení Státní rady o provádění přechodných preferenčních politik, pokud jde o daň z příjmů podniků č. 39 [2007] vydané Státní radou;
-
Oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy
(292)
Tato ustanovení ukazují, že do konce roku 2011 byly úlevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi postupně ukončovány. Čínská vláda rovněž uvedla, že žádný náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi neexistuje a že daňové zacházení, pokud jde o subjekty se zahraničními investicemi, je nyní stejné jako v případě ostatních daňových poplatníků z řad právnických osob. Komise konstatuje, že tyto preferenční programy týkající se daně z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi jsou stále napadnutelné, neboť výrobci oceli s organickým povlakem mohou stále využívat zbývající výhody alespoň po část období šetření do konce roku 2011, a nelze vyloučit, že existuje náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi po roce 2012. Komise se nicméně rozhodla, že programy s ohledem na nutnost snížit administrativní zátěž pro všechny zúčastněné strany dále posuzovat nebude, a to i s ohledem na blížící se konec přechodného období a chybějící údaje o případném náhradním programu.
3.3.6. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
3.3.6.1. Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
a) Popis
(293)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi a tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení EU týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (73).
b) Právní základ
(294)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(295)
Čínská vláda tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále), a při svých zjištěních o tomto programu tak bude vycházet z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(296)
Tento program je považován za subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť subjekty se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH a/nebo jiných cel, které by byly jinak splatné v případě, že by podniky nevlastnily osvědčení o státem podporovaných projektech vydané Národní komisí pro rozvoj a reformy. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tento program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které získaly osvědčení o státem podporovaných projektech. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(297)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu ze strany Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(298)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.2. Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
a) Popis
(299)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“. Tento program byl napadnut Unií v antisubvenčním řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (74) a orgány USA v řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se bezdřevého natíraného papíru z ČLR (75).
b) Právní základ
(300)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(301)
Čínská vláda tvrdila, že daný program byl ukončen výše uvedeným oznámením č. 176 [2008], a to od 1. ledna 2009. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla informace o skutečném skončení výhod, které mají být poskytovány v průběhu delšího období, neboť daný program je spojen s nákupem majetku vyrobeného na domácím trhu. Pokud jde o případné výhody, které mohly být na základě tohoto programu získány, čínská vláda pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise také poukazuje na to, že oznámení č. 176 stanoví přechodné období pro pořizování způsobilého dlouhodobého majetku a pro podání přihlášky s cílem získat výhodu do 30. června 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila informace o postupném ukončování výhod a vzhledem k tomu, že tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření, Komise při svých zjištěních o tomto programu vychází z dostupných informací podle článku 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(302)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky (subjekty se zahraničními investicemi), pokud jde o nákup zařízení, které není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození. Vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro omezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky, nic nenasvědčuje tomu, že by daný program nespecifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Program je mimoto specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, jelikož subvence závisí na přednostním použití domácího výrobku před dováženým.
e) Výpočet výše subvence
(303)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program ze strany Unie předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(304)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,04 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.3. Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
a) Popis
(305)
Tento program se týká plátců DPH působících zejména v některých uvedených odvětvích, včetně metalurgického průmyslu. Program stanoví, že způsobilí plátci DPH, kteří se nacházejí ve 26 městech starých průmyslových základen centrálního regionu a kteří investují do některého dlouhodobého majetku, mohou odečíst částku DPH za dlouhodobý majetek od své celkové splatné částky DPH.
b) Právní základ
(306)
Právní základ tohoto programu tvoří sdělení ministerstva financí a státní daňové správy, kterým se vyhlašují prozatímní opatření na rozšíření oblasti působnosti, pokud jde o vyrovnání daně z přidané hodnoty v ústřední oblasti, č. 75, 2007, oznámení ministerstva financí a státní daňové správy týkající se otázek celostátního provádění reformy daně z přidané hodnoty, č. 170 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(307)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl ukončen dnem 1. ledna 2009 prostřednictvím oznámení č. 170 [2008] a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise konstatuje, že vyhláška č. 170 stanoví, že výhody v oblasti DPH poskytované společnostem nacházejícím se v centrálním regionu končí na konci roku 2008 s možností převodu pouze do ledna 2009. Nicméně tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření; kromě toho se zdá, že oznámení obsahuje další preferenční systém DPH pro podniky nacházející se v centrální oblasti, jenž spočívá v snížení použitelné sazby DPH o jednu polovinu, a to od ledna 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila vysvětlení, pokud jde o postupné ukončení zbývajících výhod v rámci tohoto programu, ani pokud jde o informace o případném náhradním programu, vychází Komise při svých zjištěních o daném programu z důkazů obsažených ve spisu podle článku 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(308)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jež se rovná částce úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Program je specifický v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k němu na určité podniky, tj. výrobní podniky, které působí v uvedených odvětvích. Tento program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité oblasti, tj. města starých průmyslových základen centrálního regionu.
e) Výpočet výše subvence
(309)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl již v tomto řízení posuzován srovnatelný program týkající se DPH, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení uvedené v 297. a 298. bodě odůvodnění.
(310)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %.
3.3.6.4. Jiné daňové výsady města Ma'anshan
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(311)
Podnět uvádí různé daňové výsady, kterých od roku 2008 do roku 2010 požívali výrobci oceli s organickým povlakem nacházející se ve městech Ma'anshan a Wuhan, včetně osvobození od daní za údržbu a výstavbu města a dodatečných poplatků na vzdělávací fondy. Komise požádala čínskou vládu, aby ji o těchto daňových výhodách informovala. Čínská vláda odpověděla, že požadované informace jsou pro účely šetření nepodstatné, neboť žádný z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku se nenachází ve městě Ma'anshan. Komise odkazuje na vysvětlení týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše).
(312)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda žádné informace neposkytla, dochází Komise k závěru, že daňové výsady poskytované ve městech Ma'anshan a Wuhan představují subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bod ii). Daňové výsady poskytují výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť přinášejí daňové úspory ve výši rozdílu mezi zaplacenou částkou za daň a výší daně, která je mimo program běžně placena. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na podniky usazené v určitých vymezených regionech nebo v obcích v Ma'anshanu.
b) Výpočet výše subvence
(313)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(314)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %.
3.3.7. GRANTOVÉ PROGRAMY
(315)
V podnětu se uvádí, že společnosti vyrábějící dotčený výrobek získaly od roku 2005 až do nedávné doby (včetně roku 2009) výhody z několika grantových programů a podprogramů. Nelze vyloučit, že platby v rámci tohoto programu buď stále probíhají nebo byly uskutečněny jednorázově v souvislosti s kapitálovými investicemi, a představují tedy pokračující výhody, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu během zvoleného patnáctiletého odpisového období. Přestože byla čínská vláda požádána, aby o těchto programech poskytla informace, žádná smysluplná odpověď nebyla z její strany předložena, a to ohledně žádného z uvedených programů. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla odpovědi týkající se uvedených aspektů, vychází Komise při svých zjištěních z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.7.1. Program China World Top Brand
a) Právní základ
(316)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžník o provádění hodnocení výrobků, které se ucházejí o označení China World Top Brand, GZJH [2005] č. 95
-
Oznámení č. 5, 2005 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2006, ZJZH [2006] č. 11
-
Oznámení č. 6, 2006 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oznámení č. 6, 2007 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2008, ZJZH [2008] č. 23
-
Opatření čínské vlády týkající se správy programu nejlepších čínských značkových výrobků
b) Způsobilost
(317)
Pouze výrobci, kterým bylo uděleno označení „China World Top Brand“, mají nárok na výhody plynoucí z tohoto programu. Podnět uvádí řadu výrobků z oceli, které získaly výše uvedené označení a které jsou vyráběny ocelářskými společnostmi, jež jsou předmětem tohoto šetření.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(318)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(319)
Tento program poskytuje finanční příspěvek v podobě grantů, netržních úvěrů a jiných pobídek, které představují přímý převod peněžních prostředků, a udělují výhody příjemcům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(320)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je podle právních předpisů omezen pouze na určité podniky, tj. podniky, jejichž výrobky získaly označení „China World Top Brand“. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Výpočet výše subvence
(321)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(322)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (76).
3.3.7.2. Programy a podprogramy pro známé značky (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Právní základ
(323)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu, s ohledem na podprogram Shandong tvoří:
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2003 týkající se politiky pro posílení a rozšíření vývozu do zahraničí v provincii Shandong LWJMJCZ, [2003] č. 180.
-
Politika pro rok 2004 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LWJMJCZ, [2003] č. 1037;
-
Politika pro rok 2005 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong;
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2006 týkající se politiky pro posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LCQ, [2006] č. 5.
-
Finanční prostředky určené na zvláštní ocenění pro rozvoj vývozních značek, Lucaiqizhi, 2008, č. 75.
b) Způsobilost
(324)
Tento program poskytuje výhody výrobcům těch výrobků, jež jsou označeny jako „známé značky“ a jsou určeny na vývoz. Podnět uvádí řadu výrobců dotčeného výrobku, kteří daný program využívali přinejmenším do roku 2009.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(325)
Podnět tvrdí, že tento program byl navržen s cílem podpořit tuzemská vyspělá výrobní odvětví a podpořit vývoz jejich výrobků na světové trhy. Hlavní rámec tohoto programu je vymezen v ústředním programu, přičemž vlády na provinční a místní úrovni podle něj vyvíjejí vlastní programy známých značek na podporu vývozu místních výrobků. USA tento grantový program napadly v rámci WTO (DS 387). Orgány USA se navíc proti tomuto programu bránily prostřednictvím několika řízení uvedených v podnětu. Komise rovněž napadla výhody poskytované tímto programem v případě bezdřevého natíraného papíru (77).
(326)
Program „známé značky“ poskytuje finanční příspěvky v podobě úvěrů se subvencovaným úrokem, financování výzkumu a vývoje a hotovostních finančních odměn za vývoz. Tyto pobídky představují přímý převod peněžních prostředků, čímž jsou příjemci poskytovány výhody ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(327)
Tato subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je právními předpisy omezen pouze na podniky, které vyvážejí výrobky označené jako „známé značky“. Navíc vzhledem k tomu, že orgán poskytující subvenci zjevně nestanoví žádná objektivní kritéria ani podmínky pro provádění tohoto programu, je subvence rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Preferenční zacházení v rámci tohoto programu je také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jeho výhody jsou závislé na objemu vývozu příslušných výrobků označených jako „známé značky“.
d) Výpočet výše subvence
(328)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(329)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (78).
3.3.7.3. Fond projektu pro státní klíčové technologie
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(330)
Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda pouze uvedla, že tento program byl ukončen v roce 2003 a že nebyl využíván žádným z vývozců zařazených do vzorku. Jelikož čínská vláda tuto odpověď nepodpořila žádnými důkazy nebo dalším objasněním, vychází Komise při analýze daného programu z dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(331)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžníky státu: Guojingmao Touzi č. 886 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 122 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 1038 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 822 z roku 2000 a
-
Opatření pro správu zvláštního fondu veřejného dluhu pro státní klíčové projekty technologické rekonstrukce
c) Způsobilost
(332)
Podle citací ze základních právních předpisů obsažených v podnětu jsou podporované podniky v rámci tohoto programu „vybírány zejména z velkých státem vlastněných podniků, tj. mezi 512 klíčovými podniky, 120 pilotními skupinami podniků a předních podniků daného výrobního odvětví.“ Upřednostňovány jsou rovněž podniky nacházející se ve starých průmyslových základnách v severovýchodní, střední a západní oblasti.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(333)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se Komise opírá o údaje obsažené v podnětu a/nebo o další zdroje uvedené v podnětu (79).
(334)
Podnět uvádí, že cílem tohoto programu je poskytnout finanční podporu způsobilým podnikům, a podpořit tak: technologickou obnovu klíčových průmyslových odvětví, podniků a výrobků; usnadnění modernizace technologie; zlepšení struktury výrobků; zlepšení jakosti; zvýšení dodávek; rozšíření domácí poptávky; nepřetržitý a zdravý rozvoj státního hospodářství. V podnětu se uvádí, že fond podpořil 47 železářských a ocelářských podniků, což představuje investice v celkové výši 75 miliard RMB. Orgány USA tento program napadly nejméně ve dvou řízeních.
(335)
Program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvky v podobě grantů na pořízení dlouhodobých aktiv v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem i) základního nařízení, a poskytuje tak příjemci výhodu. Vzhledem k tomu, že tato subvence je spojena s dlouhodobými aktivy a je poskytována v průběhu času, dochází se na základě dostupných údajů k závěru, že tato výhoda pokračuje i v období šetření.
(336)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť podpora je omezena na některé velké státem vlastněné podniky a veřejné holdingové podniky mezi 512 klíčovými podniky a 120 pilotními skupinami podniků. Vzhledem k tomu, že projekt se zaměřuje na podniky nacházející se ve vymezených územních oblastech starých průmyslových základen v severovýchodní, střední a západní části, je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(337)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům podobné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli (strana č. 19) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)).
(338)
Takto stanovená subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což je sazba stanovená u podobného programu v rozhodnutí USA uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.7.4. Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(339)
Podnět uvádí různá šetření provedená orgány USA (80) a Komisí (řízení týkající se bezdřevého natíraného papíru), která shledala napadnutelnými několik provinčních programů, přičemž 40 % právních poplatků za účast společnosti v příslušném antidumpingovém řízení byla hrazena místním finančním úřadem. Vzhledem k tomu, že čínská vláda na otázky týkající se uvedeného programu neodpověděla a pouze se omezila na konstatování, že vývozci zařazení do vzorku tento program nevyužívali, vycházela Komise při svých zjištěních z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(340)
V souladu s podnětem a rozhodnutím Komise týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (193. bod odůvodnění) jsou právním základem tohoto programu:
-
Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření
c) Způsobilost
(341)
Tento program je dostupný společnostem, které se účastní antidumpingových šetřeních a jednají v souladu s pokyny ministerstva obchodu a orgánů na úrovni provincií.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(342)
Tento program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení za účelem pokrytí právních poplatků v antidumpingových řízeních a představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, neboť je omezena na určité podniky, jichž se týkají zahraniční antidumpingová řízení. Daný program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité podniky evidované ve vymezených územních oblastech, které řídí příslušné orgány na úrovni provincií provádějící tento program.
e) Výpočet výše subvence
(343)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření ze strany orgánů Unie již v předchozím antisubvenčním řízení, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(344)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí na základě zjištění týkajícího se bezdřevého natíraného papíru 0,01 % (81).
3.3.8. NÁKUP ZBOŽÍ VLÁDOU ZA VYŠŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU CENU
(345)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že čínská vláda prostřednictvím státem vlastněných podniků nakupovala ocelové výrobky vyráběné výrobci oceli s organickým povlakem. V podnětu bylo uvedeno, že čínská vláda nakupovala řadu ocelových výrobků, včetně barvou povlakovaných plechů, svitků válcovaných za tepla, plechů válcovaných za studena, plechů střední kvality, galvanizovaných plechů a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za nákup tohoto zboží státem vlastněnými podniky byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(346)
Čínská vláda ve své odpovědi odkázala na obecné argumenty ohledně státem vlastněných podniků, v nichž tvrdí, že se neprokázalo, že státem vlastněné podniky kupující tyto výrobky z oceli jsou veřejnými orgány ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a že čínská vláda nemůže shromažďovat údaje týkající se obchodních operací neznámých subjektů. Čínská vláda rovněž uvedla, že v podnětu není uveden žádný nákup zboží, který by zahrnoval výrobce zařazené do vzorku. Komise odkazuje na své závěry, v nichž se uvádí, že subjekty kupující ocel s organickým povlakem a další výrobky z oceli jsou státem vlastněné podniky (49.-73. bod odůvodnění výše) a na žádost směřovanou čínské vládě, aby poskytla rovněž informace o vývozcích nezařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(347)
Vzhledem k tomu, že ceny jsou vyšší než tržní a že stát poskytuje výrobcům oceli s organickým povlakem výhodu prostřednictvím nákupů ze strany státem vlastněných podniků, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Rovněž je třeba zohlednit skutečnost, že šetření potvrdilo tvrzení uvedené v podnětu o tom, že na trhu neexistují spolehlivé tržní ceny, neboť na trhu s ocelí převládá vliv veřejného sektoru, a že státem vlastněné podniky mají na čínském trhu s ocelí rozhodující podíl, přinejmenším pokud jde o ocel válcovanou za tepla a za studena (viz 76.-79. bod odůvodnění). Tato subvence je rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezena pouze na vybrané ocelářské subjekty se státní účastí. Složitost těchto obchodních operací a souvisejících smluv, jakož i chybějící nezbytné údaje ve spisu neumožnily Komisi dospět k jasnému závěru o tomto programu. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.9. JINÉ REGIONÁLNÍ PROGRAMY
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(348)
Čínská vláda odpověděla, že vzhledem k tomu, že žádný z výrobců zařazených do vzorku se nenachází v oblasti, na niž se vztahují regionální programy uvedené v tomto oddíle, nejsou informace, jež Komise požaduje, podstatné pro účely šetření. S ohledem na důležitost této informace pro šetření (viz 34.-35. bod odůvodnění výše), se Komise poté, co neobdržela odpověď od čínské vlády, opírá při svém rozhodnutí o všechny regionální programy uvedené v tomto oddíle a o skutečnosti, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.9.1. Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
a) Právní základ
(349)
Právním základem režimu zrychlených odpisů je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy o související preferenční politice, pokud jde o daň z příjmů podniků na podporu rozvoje a otevřenosti oblasti Binhai New Area of Tianjin.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(350)
V podnětu se uvádí, že cílem tohoto programu je podporovat výstavbu vědecko-technologické infrastruktury v Tianjin Binhai New Area (TBNA) a Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) a vybudovat systém vědecko-technologické obnovy a provozní kapacity. Podnět uvádí, že finanční výhody v rámci tohoto programu byly poskytnuty prostřednictvím fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů. Tyto výhody mají být omezeny na podniky, které se nacházejí v oblasti působnosti správního výboru TBNA, včetně společností vyrábějících/vyvážejících dotčený výrobek. Podnět odkazuje na rozhodnutí orgánů USA ve vyrovnávacím řízení týkajícím se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky, v němž byl tento program shledán napadnutelným (82).
(351)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády vychází Komise ve svém rozhodnutí o tomto programu z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení obsažených v podnětu a v uvedeném rozhodnutí orgánů USA.
(352)
Tento program poskytuje neopakující se výhodu společnostem z řad příjemců, a to v podobě grantů v rámci fondu pro vědu a technologie ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení (přímý převod peněžních prostředků) a v podobě ušlých příjmů podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o program zrychlených odpisů.
(353)
Subvence v rámci fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky ve vymezených územních oblastech (tj. TBNA a/nebo TETDA).
c) Výpočet výše subvence
(354)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky (strana č. 20 a 21) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými a grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (83).
(355)
Celková subvenční sazba zjištěná během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,61 %, což odpovídá akumulované hodnotě dotčených programů, jak je uvedeno v rozhodnutí zmíněném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.9.2. Programy týkající se severovýchodního regionu
a) Právní základ
(356)
Právním základem je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy ze dne 14. září 2004, v němž jsou otiskována a zveřejňována nařízení o příslušných otázkách týkajících se širšího uplatnění odpočtu DPH v severovýchodním oblastech.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(357)
Žadatel tvrdil, že čínská vláda zavedla v roce 2003 program revitalizace severovýchodního regionu s cílem oživit starou průmyslovou základnu Dalian City a tři severovýchodní provincie Liaoning, Jilin s Heilongjiang, což je tradiční středisko čínského ocelářského průmyslu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda vytvořila zvláštní banku Northeast Revitalisation Bank (NRB), která je kontrolována Státní radou a pověřena finanční podporou na oživení starého střediska těžkého průmyslu v severovýchodním regionu.
(358)
Podnět rovněž uvádí subvence, které v rámci tohoto programu poskytuje Export-Import Bank of China („EXIM bank“) prostřednictvím své pobočky v Dalianu v celkové výši 5 miliard RMB v podobě vývozních úvěrů a jiných „levných úvěrů“, jež pro místní podniky představují 150 milionů RMB úspor od listopadu 2003. V podnětu se rovněž tvrdí, že úvěry byly rozšířeny i na nebonitní podniky s cílem zvýšit konkurenceschopnost oslabených podniků ve státním vlastnictví, kterým byl poskytnut nepřiměřený přístup k finančním zdrojům i přesto, že měly nejvyšší podíl nesplácených úvěrů v zemi.
(359)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády opírá Komise své rozhodnutí týkající se toho programu o informace obsažené v podnětu a v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)), náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(360)
Tento program poskytuje výhodu společnostem z řad příjemců v podobě: i) grantů jakožto úrokové podpory vývozu; ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv.
(361)
S ohledem na bod i) úroková podpora vývozu představuje poskytování úrokové podpory subvenci v podobě grantu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Rozhodnutí USA tento program týkající se revitalizace severovýchodního regionu, jak je uvedeno v podnětu, označuje jako „Fond na rozvoj zahraničního obchodu“. Tento program je řízen orgány provincie Liaoning, a to provinčním Úřadem zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning a Finančním odborem provincie Liaoning). Mezi způsobilými projekty jsou i projekty prováděné vyvážejícími podniky, mimo jiné za účelem zlepšení konkurenceschopnosti jejich vývozní základny a průzkumu mezinárodního trhu. Vzhledem k tomu, že tyto dotace jsou závislé na vývozní výkonnosti, je daný program specifický v souladu s čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(362)
S ohledem na bod ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv představuje subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany státu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. V rámci tohoto programu mohou plátci DPH určitých výrobních odvětví odečíst DPH za nákup dlouhodobých aktiv od DPH z prodeje hotových výrobků. Tento odpočet DPH je omezen na podniky nacházející se v severovýchodním regionu, a je proto regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
c) Výpočet výše subvence
(363)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(364)
Takto zjištěná celková subvenční sazba v rámci Programu pro obnovu severovýchodního regionu činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,18 %, což odpovídá akumulované hodnotě za granty a vrácené DPH v rámci Fondu na rozvoj zahraničního obchodu, jak je uvedeno v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (84).
a) Právní základ
(365)
Právním základem jsou dočasná správní opatření týkající se finanční úrokové podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a příslušných výrobních zařízení provincie Liaoning ze dne 16. prosince 2004.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(366)
Podnět tvrdí, že v rámci tohoto programu je poskytována pomoc podnikům s cílem zvýšit vývoz výrobků špičkové technologie a podporuje se rozvoj podniků nacházejících se v provincii Liaoning. Program spravuje Úřad zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning, Finanční odbor provincie Liaoning a Hospodářská komise provincie Liaoning. Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek (viz 359. bod odůvodnění).
(367)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády za účelem zaplacení úroků z bankovních úvěrů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Vývozními úvěry se rozumí krátkodobé půjčky podnikům, které vyrábějí výrobky špičkové technologie a příslušná výrobní zařízení v provincii, poskytnuté bankami a nebankovními finančními institucemi v důsledku nedostatku potřebných finančních prostředků na výrobu a provoz na období od okamžiku deklarovaného vývozu a obdržením platby. Způsobilé podniky musí vykazovat roční objem vývozu vyšší než 1 milion USD, přičemž vyvážené výrobky musí být zahrnuty v rámci „katalogu čínských výrobků špičkové technologie určených na vývoz“ nebo příslušného výrobního zařízení. Tento program je proto specifický podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezen na podniky, jež splňují daná kritéria. Tento program je rovněž závislý na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Program je i regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3, neboť je omezen na podniky ve vymezené územní oblasti na severovýchodě Číny.
c) Výpočet výše subvence
(368)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(369)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,43 %, což odpovídá sazbě systému úrokové podpory vývozu, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (85).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(370)
Podnět odkazuje na předchozí program úrokové podpory vývozu, který lze využít pouze v souvislosti s nevyčerpanými „vývozními úvěry“. Orgány USA rovněž shledaly tento program napadnutelným v rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(371)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.
(372)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Subvence představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení, která se rovná rozdílu mezi částkou zaplacenou příjemci a částkou, již by za srovnatelnou obchodní půjčku zaplatili, kdyby tento program neexistoval. Tyto půjčky jsou poskytovány vládou prostřednictvím bank zajišťujících obchodní politiku státu a komerčních bank ve státním vlastnictví (viz analýza v 157.-180. bodě odůvodnění výše). Tyto vývozní úvěry jsou specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jsou závislé na vývozní výkonnosti, a rovněž podle čl. 4 odst. 3, neboť se omezují na podniky ve vymezené územní oblasti v Číně.
b) Výpočet výše subvence
(373)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(374)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 1,05 %, což odpovídá aritmetickému průměru sazeb pro systém půjček na vývoz, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (86).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(375)
Podnět uvádí, že program „Five Points, One Line Coastal Belt“ (Pět bodů, jedna linie pobřežního pásma) byl zaveden dne 21. ledna 2006 místní vládou provincie Liaoning. Místní vláda provincie Liaoning poskytuje subvence určitým podnikům, které se nacházejí v dané oblasti. První prioritou jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz. Preferenční zacházení zahrnuje řadu výhod, včetně snížené sazby u daně z příjmu ve výši 15 % pro podniky s osvědčením „špičkových technologií“; osvobození od daně z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových technologií, které byly založeny „pomocí domácích investic“; priority, pokud jde o získání podpory formou úrokového zvýhodnění; výsad ekonomického řízení; a osvobození od vládních poplatků. V podnětu se uvádí, že China Development Bank (CDB), státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, poskytla v rámci tohoto programu preferenční úvěry.
(376)
Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(377)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.“ Komise pro rozvoj a reformy provincie Liaoning a finanční úřad provincie Liaoning řídí úrokové subvence a Huludao Beigang Industrial Park, průmyslové odvětví, a úřad průmyslu a obchodu osvobození od poplatků poskytované v rámci tohoto programu.
(378)
Tento program poskytuje finanční výhody v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a/nebo prominutého nebo nevybraného příjmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto subvence představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná částce grantu a/nebo úlevě na dani/poplatku. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky, jež se nacházejí v oblasti působnosti orgánu provincie Liaoning. První prioritou pro poskytování těchto subvencí jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz, a jsou tudíž také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť závisí na vývozní výkonnosti.
b) Výpočet výše subvence
(379)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(380)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,30 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (87).
3.3.9.3. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
a) Právní základ
(381)
Právní základ tohoto programu tvoří správní opatření týkající vědeckotechnologické platformy veřejných služeb provincie Jiangsu (Sukeji (2006) č. 102; Sucaijiao (2006) No 22).
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(382)
V podnětu se uvádí, že daný program poskytuje, mimo jiné, granty určitým podnikům. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program nevyužívala a ani z něj neměla výhody. Komise poukazuje na své argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále poznamenává, že podnět uvádí jako potenciální příjemce jak společnosti zařazené do vzorku, tak i další výrobce oceli s organickým povlakem nezařazené do vzorku, jež se nacházejí v příslušné oblasti působnosti programu. Komise proto při svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a zejména z informací obsažených v podnětu a zjištění orgánů USA, které tento program napadly v rozhodnutí týkajícím se ocelových výztuží do betonu z Čínské lidové republiky (88).
(383)
Finanční výhody poskytnuté v podobě grantů představují příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť nic nenasvědčuje tomu, že se nárok na výhody v rámci tohoto programu zakládá na objektivních kritériích či podmínkách (jak je stanoveno v čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení), a na základě dostupných údajů se jeví, že odbor vědy a technologie provincie Jiangsu svou správu nevykonává objektivně.
c) Výpočet výše subvence
(384)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(385)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 35) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (89).
3.3.9.4. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(386)
Podnět uvádí dva granty poskytované v roce 2009 programem pro vědu a technologie provincie Hebei výrobcům oceli s organickým povlakem v rámci tohoto programu ve výši 70 000 RMB a 2 080 000 RMB. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku nemá sídlo v provincii Hebei, a požadované informace jsou tudíž pro účely šetření nepodstatné. Komise poukazuje na své argumenty, podle nichž měla čínská vláda poskytnout úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise tudíž ve svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(387)
Finanční výhody poskytnuté v rámci tohoto programu v podobě grantů představují subvence vzhledem k tomu, že poskytují finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná výši grantů. Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou poskytovány pouze společnostem nacházejícím se v provincii Hebei.
b) Výpočet výše subvence
(388)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(389)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti je zanedbatelná (méně než 0,01 %).
3.3.10. SUBVENCE AD HOC
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(390)
Podnět uvádí různé subvence ad hoc, které byly údajně poskytnuty určitým výrobcům oceli s organickým povlakem, a to jak státem vlastněným podnikům, tak soukromým společnostem. Tyto subvence měly buď podobu grantů nebo jiných daňových úlev či snížení daně mimo jiné za účelem financování konkrétních projektů nebo aktiv. Subvence byly uděleny v rámci obecných strategických opatření na modernizaci ocelářského průmyslu.
(391)
Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla o těchto subvencích ad hoc příslušné informace. Čínská vláda odpověděla, že tvrzení uvedená v podnětu jsou založena na citacích z výročních zpráv a že žádná z těchto subvencí se společností zařazených do vzorku pravděpodobně netýká. Čínská vláda došla k závěru, že není nutné zabývat se tvrzením ohledně konkrétních obchodních operací týkajících se společností nezařazených do vzorku a provincií. Kromě toho čínská vláda zopakovala jednu ze svých obecných připomínek, a to, že pouhé uvedení některých obchodních operací jako „subvencí“ ve výroční zprávě společnosti nelze považovat za dostatečné důkazy opravňující k zahájení šetření, neboť „nepředstavuje dostatečný přímý důkaz podle čl. 11.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních“.
(392)
Komise odkazuje na své argumenty, v nichž vysvětluje, proč byla čínská vláda požádána poskytnout informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise při svých zjištěních o těchto subvencích ad hoc vycházela z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(393)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu představují subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, pokud jde o granty a obdobné převody zdrojů, a ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení v podobě jinak splatných ušlých příjmů za různé daňové či poplatkové výhody či úlevy na ústřední, provinční nebo místní úrovni. Komise poznamenává, že samotné výroční zprávy různých výrobců oceli s organickým povlakem uvádějí tyto finanční příspěvky jako „subvence“. Z této skutečnosti vyplývá, že řada těchto subvencí je vymezena právními předpisy či skutkovým stavem, tudíž ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se má za to, že jsou poskytovány omezenému počtu ocelářských společností v podporovaném ocelářském průmyslu a/nebo vzhledem k způsobu, jakým vykonal orgán poskytující subvenci při rozhodování o poskytnutí subvence správní uvážení. Kromě toho některé tyto subvence jsou rovněž specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k nim byl omezen na určité podniky ve vymezených územních oblastech v určitých provinciích.
b) Výpočet výše subvence
(394)
Komise důkladně prostudovala dostupné informace obsažené ve spisu ohledně jednotlivých subvencí ad hoc pro různé výrobce oceli s organickým povlakem. Komise zjistila, že některé tyto subvence nenarušují obchod a/nebo poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem relativně malé částky. Vedle těchto subvencí naopak existuje řada specifických subvencí, které zjevně poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem značné množství subvencí. Z tohoto důvodu a s ohledem na informace uvedené ve spisu považuje Komise za vhodné vypočítat použitelné vyrovnávací clo podle prostého průměru vyplývajícího z grantových a daňových programů napadnutých v tomto řízení, a to navzdory nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a příslušných výrobců oceli s organickým povlakem.
(395)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,5 %.
3.4. PŘIPOMÍNKY STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(396)
Po zveřejnění konečných informací předložili připomínky Čínská vláda, jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Zhejiang Huadong) a žadatel.
3.4.1. PŘIPOMÍNKY ČÍNSKÉ VLÁDY KE ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(397)
Vzhledem k množství a míře podrobnosti argumentů předložených čínskou vládou a tomu, že by nebylo možné (rovněž kvůli důvěrnosti některých informací) je všechny v tomto nařízení uvést, Komise čínské vládě bilaterálně poskytla písemné vysvětlení všech právních a věcných prvků, jimiž bylo zamítnutí uvedených argumentů podloženo.
3.4.1.1. Procedurální otázky
(398)
U řady svých připomínek k zahájení šetření, při výkladu některých ustanovení dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále též „dohoda WTO o subvencích“) a základního nařízení EU, čínská vláda patrně považovala za určující zprávu skupiny odborníků týkající se ploché válcované elektrotechnické oceli (GOES) (90). Čínská vláda například uvádí, že tato skupina odborníků „rozptýlila“ pochybnosti (91). Přestože Komise vzala na vědomí zjištění skupiny odborníků a nestaví se proti řadě z jeho závěrů, tato zjištění nijak nemění znění příslušných smluv či právních ustanovení, konkrétně čl. 11 odst. 2 a 3 dohody WTO o subvencích, nebo čl. 9 odst. 2 a 3 základního nařízení o vyrovnávacích opatřeních, která jsou pro Komisi při všech antisubvenčních řízeních relevantní a závazná.
(399)
Čínská vláda tvrdila, že Komise porušuje článek 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, neboť toto šetření zahájila na základě podnětu, který neobsahoval žádný důkaz o „existenci, míře a účinku jakýchkoli (veškerých) údajných subvencí“, a Komise tudíž porušila čl. 11 odst. 3, který jí ukládá povinnost přesvědčit se o správnosti a dostatečnosti důkazů.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Odkaz čínské vlády na „existenci, míru a účinek“ subvence je citací z čl. 11 odst. 1 dohody WTO o subvencích a je popisem účelu vyšetřování. Podle názoru Komise to nesouvisí s čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, který požaduje, aby žadatel předložil „dostatečné důkazy o existenci subvence a pokud možno i o její výši“ a aby podnět obsahoval „žadateli obvykle dostupné informace“. Komise prozkoumala důkazy předložené žadatelem, které byly podstatné, jak je jednoznačně patrné z verze poskytnuté k nahlédnutí stranám, jichž se podnět dotýká. Útvary Komise navrhly zahájit šetření až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a dostatečnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(400)
Čínská vláda uvedla, že každý prvek (finanční příspěvek, výhody a specifičnost) každého programu subvencí musí být stanoven samostatně. Komise souhlasí s čínskou vládou v tom, že tvrzení o subvencích je nutno posuzovat individuálně. Neznamená to však, že se musí důkazy předložené ke každému prvku každého subvenčního programu posuzovat odděleně. Například důkazy o existenci specifičnosti u jednoho programu by mohly být velmi důležité pro určení specifičnosti jiného programu, mimo jiné v závislosti na tom, kolik informací o dotčených programech je veřejně dostupných, jakož i toho, nakolik jsou programy vzájemně propojeny a podléhají-li stejným právním předpisům.
(401)
Čínská vláda tvrdila, že u každého programu musí být prokázána částka (vyšší než nepatrná) subvence během období šetření a že u každé subvence musí existovat dostatečné důkazy o probíhajícím subvencování, nikoli o „potenciálních“ či „pravděpodobných“ výhodách. V tomto ohledu Komise nesouhlasí s čínskou vládou, neboť základní nařízení ani dohoda WTO o subvencích nepožadují, aby bylo nutné prokázat, že míra subvencování je u daného programu vyšší než nepatrná. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Ustanovení čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích nicméně požadují „dostatečné důkazy“ o subvencování na základě žadateli „obvykle dostupných“ informací. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných.
(402)
Čínská vláda vznesla tvrzení, že oznámení o zahájení je v rozporu s čl. 22 odst. 2 bodem iii) dohody WTO o subvencích, neboť nelze mít za to, že pouhé opakování názvů přidělených různým programům představuje jejich „popis“. Komise se domnívá, že subvenční praktiky, které mají být předmětem šetření, byly v oznámení o jeho zahájení patřičně popsány tím, že byly upřesněny dotčené režimy, a oznámení tudíž čl. 22 odst. 2 bod iii) dohody WTO o subvencích neporušuje.
(403)
Čínská vláda tvrdila, že Komise u řady subvenčních programů zahájila šetření nesprávně, neboť podnět posuzovala „holisticky“ či „jako celek“, místo aby posuzovala každý z programů; čínská vláda rovněž uvedla, že zjištění jiných orgánů provádějících šetření různých programů nejsou sama o sobě dostatečným důkazem pro zahájení. Jak je vysvětleno výše (400. bod odůvodnění), útvary Komise posuzovaly každý program. K otázce, do jaké míry mohou zjištění jiných orgánů ke konkrétnímu programu představovat dostatečné důkazy pro zahájení řízení, je třeba přistupovat případ od případu a do jisté míry to závisí i na tom, jaké další informace jsou žadateli obvykle dostupné.
(404)
Čínská vláda (citujíc podání, které v případě GOES (92) učinily Spojené státy) tvrdila, že v plánovacích dokumentech vlády mohlo být statusu „podporován“ u výrobců oceli s organickým povlakem použito „paušálně“, aby se prokázala specifičnost. To však neodpovídá skutečnosti. Právní předpisy, které klasifikují výrobce oceli s organickým povlakem jako „podporované“ (93) (a důsledky z toho plynoucí) nejsou (jak uvádí čínská vláda) „obecnými informacemi o vládní politice, jež nemají přímou souvislost s programem, o který se jedná“. Vzhledem k tomu, že výslovně omezují přístup k programům na určité podniky (nebo poskytují preferenční výhody), mají tyto právní předpisy zjevně zcela bezprostřední souvislost s programem, o který se jedná.
(405)
Čínská vláda tvrdila, že musí existovat důkaz o aktuálním prospěchu ze subvenčního programu a že skutečnost, že programy byly napadnuty v jiných případech, není postačující, neboť se tato zjištění týkají jiného období šetření. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Nicméně pro účely zahájení může být důkaz o tom, že byl program v přiměřeně nedávné době využíván, velice důležitý, například pokud nejsou veřejně dostupné informace o tom, že byl program ukončen či pozměněn. Odkaz čínské vlády na skupinu odborníků v případu GOES (94) (na odstavec 7.72 jeho zprávy) nic neprokazuje, neboť se týká situací, v nichž je očividné, že k subvencování aktuálně nedochází, což není tento případ.
(406)
Čínská vláda uvedla, že aby mohlo být řízení zahájeno, musí existovat důkazy o tom, že někteří výrobci dotčeného výrobku skutečně těžili z výhod programu. S tímto tvrzením nelze souhlasit. V základním nařízení ani v čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích není žádné ustanovení, které by vyžadovalo „dostatečné důkazy o existenci subvence…“, tj. výslovný důkaz o skutečném využívání některými výrobci. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných. Uložení takového požadavku žadatelům by se rovnalo podpoře neprůhledných systémů na úkor transparentnějších, které poskytují tentýž typ subvence.
(407)
Čínská vláda tvrdila, že Komise jí k předložení nezbytných informací podle čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích neposkytla „přiměřenou lhůtu“. Čínská vláda rovněž tvrdila, že jí Komise neposkytla „dostatek příležitostí“, aby v souladu s čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích písemně předložila veškeré náležité důkazy týkající se šetření. Tyto námitky je nutno zamítnout, poněvadž Komise čínské vládě poskytla přiměřenou lhůtu i dostatek příležitostí k tomu, aby náležité informace předložila v souladu s příslušnými ustanoveními WTO a základního nařízení. Komise považuje za vhodné uvést, že výjimečně velkorysým způsobem několikrát prodloužila termín pro vyplnění původního dotazníku, čímž se celková lhůta pro odpověď prodloužila z 37 dnů téměř na dva měsíce. Započítá-li se i doba prodlení, měla čínská vláda od zahájení více než tři měsíce na to, aby potřebné informace poskytla. Čínské vládě byla dána i možnost poskytnout chybějící informace až do okamžiku inspekce na místě. Komise rovněž poznamenává, že „přiměřenou lhůtu“ je třeba vnímat v procesních souvislostech, základní antisubvenční nařízení totiž Komisi ukládá, aby šetření dokončila do 13 měsíců. Poskytnutí ještě delších lhůt požadovaných čínskou vládou by nevyhnutelně mělo negativní dopad na možnost, aby Komise postupovala rychle, a dodržela tak příslušné zákonné lhůty.
(408)
Čínská vláda také poukázala na žádost o pomoc s vyplňováním dotazníku, s níž se na Komisi obrátila a která jí podle jejího názoru byla Komisí odepřena. To neodpovídá skutečnosti, jelikož žádost čínské vlády o pomoc byla natolik obecná a rozsáhlá (tj. týkala se každé otázky v dotazníku a dodatcích), že Komise byla s to nabídnout pomoc jen s konkrétními potížemi, s nimiž se čínská vláda při odpovědích potýkala, spíše než s jednotlivými otázkami. Čínská vláda se rozhodla nereagovat na tuto nabídku pomoci. Komise rovněž poznamenává, že čl. 12 odst. 11 dohody WTO o subvencích stanoví, že požadovaná pomoc musí být „proveditelná“, což vzhledem k obecnosti a obšírnosti požadavků, jež na orgán provádějící šetření kladly naprosto neúměrnou zátěž, nebyl tento případ, navíc když byl dotazník naprosto jednoduše srozumitelný. Komise poznamenává, že čínská vláda má s antisubvenčními šetřeními bohaté zkušenosti a využívá služeb externích právníků.
(409)
Pokud jde o subvenční programy obsažené v podnětu, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali, čínská vláda uvedla, že ve lhůtě stanovené Komisí nebude moci poskytnout požadované informace o všech těchto programech, a to kvůli fragmentaci ocelářského průmyslu. Čínská vláda také tvrdila, že až do pozdní fáze řízení z vysvětlení Komise nepochopila potenciální důsledky, které plynou z neposkytnutí požadovaných informací o těchto programech, neboť se týkaly společností nezařazených do vzorku. Komise musí hned zkraje konstatovat nesoulad v postoji čínské vlády, jelikož se zdá, že její tvrzení, že neměla dostatek času odpovědět ve stanovené lhůtě, je v rozporu s jejím úmyslným rozhodnutím neposkytnout odpověď ke všem programům, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužili, neboť údajně nepochopila smysl požadavku Komise a důsledky, jaké bude mít odmítnutí poskytnout požadované informace. Jak je uvedeno výše (407. bod odůvodnění), Komise několikrát prodloužila termín, aby čínská vláda mohla předložit požadované informace ke všem programům. Celková lhůta (tj. více než tři měsíce včetně doby prodlení) byla tudíž k poskytnutí potřebných informací více než dostatečná. Čínská vláda sama ve svých připomínkách výslovně uznává, že skutečně byla názoru, že předložení informací o těchto jiných programech se vyžadovat nemělo, což je doloženo i faktem, že se nepokusila poskytnout ani částečnou nebo neúplnou odpověď, aby dala najevo ochotu ke spolupráci, nýbrž v tomto ohledu jednoduše žádné informace nepředložila.
(410)
Komise nemůže přijmout ani argument čínské vlády, že si neuvědomila důsledky plynoucí z neposkytnutí požadovaných informací o programech, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali. Komise ve skutečnosti tyto důsledky od počátku řízení několikrát objasnila. Konkrétněji, důsledky nedostatečné spolupráce jsou výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na příslušná ustanovení základního nařízení a na průvodní stránce k dotazníku. Rovněž ve svých dopisech ze dne 19. března, 11. dubna, 4. května (upozornění na nedostatky), 7. června (oznámení o inspekci) a 14. srpna 2012 Komise zevrubným způsobem zodpověděla otázky ohledně výběru vzorku a toho, že je nutno, aby čínská vláda poskytla požadované informace vzhledem k velmi nízké míře spolupráce a případnému posuzování žádostí o individuální zacházení. Není proto možné, že si čínská vláda neuvědomovala nebo neporozuměla důsledkům, které bude mít nedostatečná spolupráce ohledně těchto programů, kterých vyvážející výrobci zařazení do vzorku nevyužívali. Především se zdá, že čínská vláda pominula skutečnost, že jakožto poskytovatel údajných subvenčních režimů měla povinnost spolupracovat a poskytnout informace o veškerých subvenčních režimech, jež měly být k dispozici pro výrobek, který je předmětem šetření.
(411)
Čínská vláda také uvedla řadu argumentů k inspekčnímu postupu i samotné inspekci na místě. Čínská vláda namítla, že z oznámení o inspekci, které jí Komise zaslala, nebyl zřejmý rozsah ověřování příslušných informací, a vznesla stížnost, že jí Komise údajně odmítla poskytnout podrobnější informace k průběhu inspekce. Čínská vláda dodala, že měla přinejmenším nárok na určité „zúžení“ případného rozsahu inspekce (např. prostřednictvím předběžného zaslání seznamu všech otázek, které budou pracovníci Komise klást) (95), která podle čínské vlády vzhledem ke své krátkosti nemohla být vyčerpávající. Komise posledně uvedený argument čínské vlády odmítá, neboť dohoda WTO o subvencích ani základní antisubvenční nařízení EU neobsahují právní základ pro tento domnělý nárok na zúžení rozsahu inspekce. Neexistuje ani žádné rozhodnutí WTO, které by bylo možné vykládat tak, že by takový nárok mohl existovat.
K ostatním argumentům čínské vlády Komise konstatuje, že dne 7. června 2012 zaslala podrobné oznámení o inspekci, v němž byl jasně uveden i) navržený harmonogram předběžně neformálně dohodnutý s čínskou vládou, ii) účel inspekce na místě, iii) rozsah, obsah a předmět šetření a iv) možnost využít dostupné údaje v případě programů, které nebyly vývozci zařazenými do vzorku využívány (viz výše). Aby omezila nutnost přítomnosti příslušných úředníků čínské vlády, Komise uvedla i to, v jaký den se bude daný program projednávat. V zájmu dosažení plné spolupráce Komise zašla ještě dále a vyhověla žádosti čínské vlády o další podrobnosti k inspekci na místě tím, že se i bez dostatečného časového předstihu setkala se zástupci čínské vlády a objasnila jim požadované podrobnosti k inspekcím na místě. K této schůzce se pak Komise vrátila ještě písemně a v řadě e-mailů vyhověla dalším žádostem čínské vlády o vysvětlení. Komise tudíž učinila vše, co bylo v jejích silách, aby zajistila zdárný průběh inspekce na místě, zdá se však, že čínská vláda veškerou tuto snahu nevzala v úvahu.
3.4.1.2. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(412)
Čínská vláda tvrdila, že Komise měla určit „práh“ ke stanovení toho, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt předtím, než čínskou vládu v dotazníku požádala o informace týkající se jednotlivých obchodních operací. Toto tvrzení nebylo možné přijmout, bylo by totiž nepraktické tímto způsobem rozdělit šetření do dvou samostatných etap, neboť Komise by v takovém případě musela učinit dvě samostatné žádosti o informace a v Číně vykonat dvě oddělené inspekce. Kromě dopadů na zdroje by to prakticky znemožnilo dokončit šetření ve stanovených lhůtách. Veškeré důkazy (včetně údajů o cenách a objemu jednotlivých obchodních operací) mohou mít v každém případě význam pro určení, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt.
(413)
Čínská vláda tvrdila, že to, že nevyplnila odpovědi v dodatku B určeném státem vlastněným podnikům, které výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena, nemělo vést k použití článku 28 základního nařízení, a že Komise použitím dostupných údajů porušila čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích. Čínská vláda dále tvrdila, že Komise požadovala, aby dodatek B vyplnila i řada společností, jichž se šetření netýkalo. Tuto námitku je nutno zamítnout. Komise sestavila dodatek B takovým způsobem, aby mohla ověřit tvrzení v podnětu, a v souladu se závěry odvolacího orgánu WTO ve věci DS379, které stanoví určité zásady pro určování veřejnoprávního subjektu. Tvrzení čínské vlády, že se „dodatek B týkal nejen státem vlastněných podniků“, neodpovídá skutečnosti. Je pravda, že původně Komise požadovala, aby dodatek B vyplnili všichni výrobci oceli válcované za tepla a za studena, ale poté, co čínská vláda na její dotazník odpověděla, Komise svůj požadavek omezila pouze na dotčené státem vlastněné podniky (96), aby čínské vládě usnadnila práci s vyplňováním dodatku B. Přestože Komise vyvinula takovou snahu, čínská vláda a dotčené státem vlastněné podniky na dodatek B neodpověděly, ačkoliv je zřejmé (zejména z podnětu), že se šetření vztahuje na státem vlastněné podniky, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem.
(414)
Vzhledem k výše uvedenému neměla Komise jinou možnost než použít čl. 28 odst. 1 základního nařízení, a to plně v souladu s čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
(415)
Čínská vláda uvedla, že dostupné údaje, které Komise použila, neobhajují závěr, že citované „pokyny“ pro ocelářský průmysl jsou právně závazné. Hlavním plánovacím dokumentem ocelářského průmyslu, na němž Komise založila svá zjištění o existenci veřejnoprávního subjektu, je vyhláška komise pro národní rozvoj č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu. Komise se přímo dotázala na právní status vyhlášek komise pro národní rozvoj a potvrdilo se, že vyhlášky jsou v čínském právním řádu právně závazné, neboť patří do jedné ze čtyř kategorií čínských právních předpisů. Toto tvrzení je proto v rozporu s příslušnými informacemi obsaženými ve spisu.
(416)
Čínská vláda tvrdila, že narušení trhu, které Komise konstatovala u ocelářského průmyslu, je pro určení statusu veřejnoprávního subjektu u výrobců oceli válcované za tepla a za studena irelevantní a že se k určení mělo přikročit výhradně u subjektů, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma skupinám vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a nikoliv pouze obecně u všech státem vlastněných podniků, které v Číně tento druh oceli vyrábějí. Čínská vláda tvrdí, že nemá-li Komise informace o těchto subjektech, nemůže určení provést; jinak by dovozovala nepřípustný nepříznivý závěr. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Existence narušení trhu je při analýze relevantním činitelem, i když nikoliv určujícím. Zjištění, které Komise v rámci tohoto řízení učinila ohledně „veřejnoprávního subjektu“, se týká všech výrobců oceli válcované za tepla a za studena, kteří jsou zcela či částečně ve vlastnictví státu, poněvadž bylo učiněno na základě důkazů souvisejících s faktory obecně politickými a celoodvětvovými a nevztahovalo se ke konkrétní společnosti. Státem vlastněné subjekty, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku jednoznačně spadají do působnosti zjištění o veřejnoprávním subjektu, a nepovažovalo se tudíž za nutné provádět určení výhradně pro ně. Čínská vláda v každém případě v reakci na dotazník Komise neposkytla žádné informace, které mohou sloužit pro takové určení vztahující se ke konkrétní společnosti.
Tvrzení čínské vlády, že Komise nemůže zjištění provést, chybí-li „skutečná fakta“ ke konkrétním dotčeným státem vlastněným podnikům, by znamenalo, že čínská vláda by ve skutečnosti z nedostatečné spolupráce měla prospěch (neboť „fakta“ odmítla poskytnout), a dosáhla by tudíž „příznivějšího výsledku“ než kdyby spolupracovala, což je opakem nepříznivého závěru.
(417)
Čínská vláda namítla, že ji Komise informovala o analýzách „pověření a řízení“ až při zveřejnění konečných informací, čímž došlo k porušení jejího práva na obhajobu. V dřívějším stádiu šetření však Komise nemohla vědět, že dospěje k takovému závěru. Toto zjištění je výsledkem veškerých informací a údajů shromážděných v průběhu celého řízení a bylo zveřejněno ihned po konečném zjištění, tj. při zveřejnění konečných informací. Podle podnětu údajné subvence souvisely s tím, že vláda poskytovala zboží prostřednictvím státem vlastněných podniků. Šetření ukázalo, že tato vládní politika, jež se původně týkala státem vlastněných podniků, se vztahuje i na soukromé subjekty, což vedlo k závěru o pověření či řízení vládou.
(418)
Čínská vláda tvrdila, že Komisí uváděné skutečnosti nijak neopravňují k závěru, že všechny soukromé subjekty v odvětví oceli jsou státem pověřeny a řízeny, aby poskytovaly napadené subvence. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ve svých analýzách týkajících se pověření a řízení Komise poukázala na řadu vládních plánů a strategických dokumentů a citovala jejich části, jež ukazují na přímou vazbu mezi vládou a chováním soukromých ocelářských společností, a toto zjištění podepřela i příklady počínání těchto soukromých subjektů.
(419)
Čínská vláda uvedla, že Komise při analýze pověření a řízení nerozlišovala mezi důsledky a záměrem činnosti vlády. I toto tvrzení se zamítá. Komise zjistila, že vláda má politiku na podporu ocelářského průmyslu a pro dodávky oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní, kterou uskutečňuje prostřednictvím veřejnoprávních subjektů (státem vlastněných podniků). Dále bylo zjištěno, že tato politika (a sice převahou státem vlastněných podniků a odrazováním od vývozu oceli válcované za tepla a za studena) přinutila soukromé výrobce k tomu, aby domácímu odvětví oceli s organickým povlakem dodávali za stejně nízké netržní ceny jako státem vlastněné podniky. Existují důkazy o tom, že ceny soukromých dodavatelů jsou vyloženě navázány na ceny státem vlastněných podniků. Proto Komise shledala, že jedním z cílů této politiky bylo řídit a úkolovat soukromé subjekty takovým způsobem, aby používaly stejné praktiky jako státem vlastněné podniky. Jde o klasický příklad situace, kdy vláda přímo či prostřednictvím státem vlastněných podniků „uplatňuje svou moc“ vůči soukromým dodavatelům. Tato politika vykazuje všechny požadované znaky pověření a řízení tj. „vládní opatření“„určené konkrétní straně“, „jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost.“ Pro ilustraci vládních záměrů lze uvést, že některá ustanovení vyhlášky č. 35 postihují ty společnosti, které nejednají v souladu s politikami, které vyhláška popisuje. To ukazuje, že čínská vláda má v úmyslu celý ocelářský průmysl určitým způsobem směrovat a u společností, které se tomuto záměru nepodřídí, budou vyvozeny patřičné důsledky.
(420)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila, že by čínská vláda uskutečňovala politiku dodávek oceli válcované za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem a že Komise v tomto ohledu žádný závěr neučinila. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak ukazuje analýza v 49.-72. bodě odůvodnění výše, státem vlastněné podniky dodávající ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem jsou veřejnoprávními subjekty, tj. prodlouženou rukou čínské vlády, a je evidentní, že vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena. Bylo rovněž zjištěno, že ceny těchto vstupů neodrážejí tržní hodnoty. Proto byl učiněn závěr, že čínská vláda prostřednictvím těchto státem vlastněných podniků provádí politiku dodávek levné oceli válcované za tepla a za studena.
(421)
Čínská vláda tvrdila, že Komise učinila chybný závěr, že se jedná o všudypřítomné vládní řízení ocelářského průmyslu obecně a že toto odvětví plní určité pokyny, avšak nedospěla k závěru, že dodávání oceli výrobcům oceli s organickým povlakem pod úrovní tržních cen je cílem této politiky. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je vysvětleno ve 419. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že součástí vládní politiky je záměrně řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny.
(422)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nedospěla ke zjištění, že je zvláštním záměrem čínské vlády poskytovat skutečný finanční příspěvek, o který jde ve věci dodávek oceli válcované za tepla a za studena, jak uvádí zpráva odvolacího orgánu v případu US -Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Dotčená vládní opatření jsou založena na vládní politice, jejímž cílem je řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny. Není to „důsledek“ či „vedlejší produkt“ vládních zásahů; je to jejich účel. Je evidentní, že v tomto případě soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena na trhu nevykonávají svobodnou volbu, protože trh je narušen převahou státem vlastněných podniků a od vývozu tohoto druhu oceli jsou odrazováni.
(423)
Čínská vláda tvrdí, že Komise neučinila žádná zjištění o konkrétních soukromých subjektech, které společnostem zařazeným do vzorku dodávaly ocel válcovanou za tepla a za studena. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Stejně jako v případě veřejnoprávních subjektů Komise určila pověření a řízení celoodvětvově, takže se vztahuje na všechny soukromé dodavatele. Vzhledem k tomu, že se dotčená vládní politika vztahuje na všechny takové subjekty, není potřeba určení provádět pro konkrétní společnosti.
(424)
Čínská vláda tvrdila, že Komise odmítla důkazy čínské vlády ohledně podílu, který v čínské produkci oceli válcované za tepla a za studena připadá na státem vlastněné podniky. Tabulku, kterou čínská vláda v této věci poskytla, nelze považovat za důkaz. Před inspekcí a v jejím průběhu čínská vláda odmítla k této tabulce poskytnout zdroje údajů, a nelze ji proto považovat za spolehlivé informace. Komise tudíž použila informace z přehledu World Steel Capacity Book, který je ocelářským průmyslem ve světě všeobecně akceptován.
(425)
Čínská vláda uvedla, že Komise nevysvětlila, proč jsou nejvhodnějším srovnávacím základem právě ceny na světovém trhu s ocelí válcovanou za tepla a za studena, a poukázala na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV), že srovnávací základ mimo danou zemi „se musí vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje“. Čínská vláda rovněž tvrdí, že „převaha vládního sektoru“ nemůže vést k pominutí této judikatury, neboť jestliže by tomu tak bylo, vůbec by nebylo možné aplikovat variantu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda uvádí, že Komise nevyhověla požadavkům článku 14 dohody WTO o subvencích. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Jak je vysvětleno ve 49.-97. bodě odůvodnění výše, Komise zjistila, že v Číně převládají narušené tržní podmínky. Ocel se ve světě vyrábí podobnými postupy a obchoduje se v celosvětovém měřítku, nejpřiměřenějším vnějším srovnávacím základem je proto cena na světových trzích, poněvadž pokud by v Číně panovala normální nenarušená tržní situace, ceny by se pravděpodobně dostaly do souladu s cenami na světových trzích. Čínská vláda poskytla velmi málo informací o trhu s ocelí v Číně, přestože ji o to Komise přímo požádala. Čína ani nenavrhla žádný jiný srovnávací základ kromě vnitrostátního, který však kvůli zjištěným narušením trhu nebyl vhodný.
Čínská vláda tvrdila, že Komise své zjištění o oceli válcované za tepla a za studena a dodávané za cenu nižší než přiměřenou založila pouze na tautologickém prohlášení žadatelů v podnětu, což není postačující ke splnění požadavků dohody WTO o subvencích. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ocel válcovanou za tepla a za studena používá jako surovinu pouze omezený počet podniků, neboť v mnoha odvětvích se tyto výrobky nijak neuplatní. Sama čínská vláda ve své odpovědi na dotazník potvrdila, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá jen několik málo odvětví. Ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací čínská vláda tuto skutečnost nijak nezpochybnila. Proto se potvrzuje, že se v tomto případě jedná o specifickou subvenci ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, který přejímá obsah čl. 2. odst. 1 písm. c) dohody WTO o subvencích.
3.4.1.3. Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro odvětví oceli s organickým povlakem
(426)
Čínská vláda uvedla, že banky nejsou povinny dodržovat pokyny pro průmysl, vláda jim nediktuje jednotlivá obchodní rozhodnutí a že v bankovním sektoru nepřevládají státní subjekty. Toto tvrzení nelze přijmout. Podle čl. 24 a 25 vyhlášky č. 35 je poskytnutí úvěrů vyhrazeno pouze společnostem, které dodržují vnitrostátní politiky pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, tvrzení čínské vlády, že banky nejsou povinny řídit se průmyslovými politikami, je tudíž v rozporu s tímto důkazem. Je evidentní, že tyto předpisy určují, kterým podnikům mohou banky financování poskytnout a kterým nikoliv. I tvrzení, že v bankovním sektoru nepřevládají vládní subjekty, je nutno pominout. V tomto ohledu je třeba říci, že čínská vláda poskytla jen minimum informací o vlastnických poměrech v odvětví bankovnictví s tím, že těmito informacemi nedisponuje, přestože podle článku 24 zákona o komerčním bankovnictví jsou všechny banky povinny tyto informace předávat čínské komisi pro bankovní dohled, která je státní agenturou schválenou Státní radou.
Na základě dalších informací ze spisu citovaných v tomto nařízení byl učiněn závěr, že bankovnímu odvětví v Číně skutečně dominují vládní instituce (viz 166.-169. bod odůvodnění). Kromě zdrojů uvedených v tomto nařízení zpráva MMF č. 11/321 o zemích z listopadu 2011 k Číně uvádí, že se stát také přímo i nepřímo podílí na finančním sektoru, a doporučuje, aby se ve finančním sektoru změnilo zaměření role a odpovědnosti vlády, tj. aby bankovní systém nebyl používán k provádění cílů vládní politiky v širším slova smyslu a aby bylo možné o úvěrech rozhodovat podle obchodních cílů (98) (99).
(427)
Čínská vláda tvrdila, že nedodržení požadavků dodatku A pro ni určeného dotazníku nemohlo oprávněně vést k použití dostupných údajů, protože Komise neměla po čínské vládě požadovat, aby poskytla interní citlivé údaje k jednotlivým obchodním operacím týkajícím se bank, z nichž mnohé nebyly v žádném případě vlastněny státem. Jak je vysvětleno v 426. bodě odůvodnění, čínská vláda měla přístup přinejmenším k některým požadovaným informacím, ale odmítla zodpovědět jakékoliv dotazy v dodatku A. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že vzhledem k tomu, že čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje o vlastnictví, Komise u mnohých bank nevěděla, zda jsou či nejsou ve vlastnictví státu.
(428)
V souvislosti s některými oběžníky Čínské lidové banky čínská vláda tvrdí, že veřejně přístupná shrnutí obsahu příslušných oběžníků jsou spolu s vyjádřeními úředníků Čínské lidové banky dostatečnou náhradou za samotné oběžníky, a nemělo by se tudíž používat dostupných údajů kvůli tomu, že čínská vláda uvedené údaje neposkytla. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise odmítla informace, jež byly poskytnuty v dobré víře, tj. svědecké výpovědi úředníků Čínské lidové banky a shrnutí předmětných oběžníků, a odkázala na článek 28 základního nařízení, v němž se uvádí, že nepřihlédnout lze pouze k informacím, které jsou nepravdivé nebo zavádějící. Dále čínská vláda tvrdila, že Komise svá zjištění neopřela o skutečně dostupné údaje nebo poskytnuté informace, a spíše nechala na čínské vládě, aby prokázala, že stav věcí, který byl přezkoumáván v rámci případu bezdřevého natíraného papíru, již není aktuální. Podle čínské vlády nejsou zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru v tomto případě ani v rozporu s informacemi, jež předložila, poněvadž vycházely z informací, které se vztahovaly ke zcela jinému období.
Co se týče výpisů z oběžníků Čínské lidové banky, internetové stránky a svědeckých výpovědí úředníků Čínské lidové banky, nebylo je možné ověřit, aniž by byly k dispozici samotné zdrojové dokumenty, tj. oběžníky. Komise nerozumí tomu, proč čínská vláda na jedné straně označuje tyto oběžníky za důvěrnou interní dokumentaci, když na druhé straně je shrnutí jejich obsahu údajně zveřejněno na internetových stránkách Čínské lidové banky. Zjištění z případu bezdřevého natíraného papíru jsou pro tento případ vysoce relevantní. Tvrzení, že se informace týkají jiného období, nemá velký význam, neboť skutečnosti zaznamenané ve spisu (včetně podnětu) ukazují, že se dané praktiky od té doby nijak nezměnily. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že Komise přenáší důkazní břemeno, je třeba uvést, že zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru jsou součástí všech důkazů, k nimž se přihlíželo, po čínské vládě se ovšem nepožaduje, aby je „vyvracela“. Spolupráce při takovýchto šetřeních je dvoustranný proces a všechny strany mohou předkládat důkazy či argumenty k vyvrácení jiných důkazů ze spisu.
(429)
Čínská vláda argumentovala, že Komise neshledala, že by referenční sazby čínské vlády odrážely neobchodní narušení (čímž tedy připustila, že úrokové sazby na čínském trhu v podstatě odrážejí přiměřenou cenu) a že skutečnost, že existuje pouze spodní mez pro úrokové sazby komerčních úvěrů působí spíše na úkor než ve prospěch vyvážejících výrobců, kteří tyto úvěry využívají. Pokud by Čínská lidová banka tuto spodní hranici nestanovila, mohly být uvedené sazby ještě výrazně nižší. Toto tvrzení je není na místě. Skutečnost, že čínská vláda (Čínská lidová banka) referenční sazby stanovuje arbitrárně, svědčí v prvé řadě o nekomerčním chování. Je to potvrzeno i ve zprávě MMF o Číně č. 11/321 z listopadu 2011 (100), která se týká regulace úrokových sazeb.
(430)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neposoudila úvěruschopnost konkrétních stran, jichž se šetření týkalo, jako tomu bylo ve věci bezdřevého natíraného papíru. K tomu je třeba říci, že úvěruschopnost vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebyla posuzována, protože je každopádně ovlivněna průmyslovými politikami a státní podporou a zásahy. Bylo by to zbytečné, neboť se zjistilo, že finanční systém je v Číně narušen. V případě bezdřevého natíraného papíru se žádné posouzení úvěruschopnosti neprovádělo.
(431)
Čínská vláda rovněž uvádí námitku proti přidělení ratingu BB, který považuje za „vyloženě sankční“, a podle ní „Komise každopádně neodůvodnila toto své rozhodnutí způsobem, který by při podrobném přezkumu obstál.“ Zjistí-li Komise, že čínská referenční sazba plus riziková přirážka BB dosahují určité sazby, pak podle čínské vlády musí vysvětlit důvody, které ji k tomu vedly, a to konkrétně podle jednotlivých výrobců a úvěrů. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Vzhledem k narušení trhu a ke skutečnosti, že půjčující banky neprovádějí náležité posouzení úvěruschopnosti a rizik u výrobců oceli s organickým povlakem, Komise nemohla použít nominální hodnotu ratingu jednotlivých vyvážejících výrobců (i kdyby jej měli). Rating BB v tomto případě není pro vyvážející výrobce nepříznivý, neboť je to nejlepší neinvestiční rating na trhu.
3.4.1.4. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(432)
Podle čínské vlády Komise uznala, že její argumenty o tom, že práva k užívání pozemků udělovaná s ohledem na hospodářskou soutěž jsou takové povahy, že odbourávají potřebu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda rovněž tvrdila, že se Komise při vysvětlování důvodů pro zamítnutí jejích tvrzení zaměřuje výlučně na důkazy předložené čínskou vládou, spíše než na údaje, které jsou skutečně k dispozici. Čínská vláda požaduje, aby Komise zveřejnila informace o skutečném věcném základě, s jehož pomocí rozhodla, že ceny stanovené místními orgány byly určeny libovolně, tj. že se neodvíjely či nebyly ve vztahu k nabídce a poptávce po průmyslových pozemcích.
Pohled čínské vlády na danou věc není správný. Komise nezjistila, že jsou práva k užívání pozemků udělována s ohledem na hospodářskou soutěž. Komise zjistila, že ze 13 transakcí s právy k užívání pozemků mělo být pouze šest provedeno formou nabídkového nebo dražebního řízení. Důkazy předložené k těmto šesti obchodním operacím ukázaly, že u nabídkových řízení nedošlo k soutěži, neboť byla podána pouze jedna nabídka a cena byla stanovena úředně. Komise neporozuměla žádostem čínské vlády o zveřejnění dostupných údajů použitých v souvislosti s netržním prostředím u práv k užívání pozemků, když k zamítnutí tvrzení čínské vlády v této věci nebylo použito dostupných údajů a analýza byla provedena na základě informací, které v tomto ohledu poskytla čínská vláda a vyvážející výrobci. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška č. 35.
(433)
Podle čínské vlády Komise neurčila specifičnost ve smyslu čl. 2. odst. 1 a 2 dohody WTO o subvencích, ani svá určení o specifičnosti neodůvodnila jasným způsobem a na základě průkazných podkladů, jak vyžaduje čl. 2 odst. 4 dohody WTO o subvencích. Dále neodůvodnila, proč musela částku zvýhodnění založit na externím srovnávacím základu, a ani zvolenou referenční hodnotu nesestavila v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Základem pro zjištění, která Komise učinila o specifičnosti, je fakt, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla čínská vláda. Komise nesouhlasí s tvrzením, že srovnávací základ nebyl vypočten v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tchajwanský srovnávací základ se považuje za nejlepší náhradní proměnnou, již má Komise k dispozici, a odpovídá doporučením odvolacího orgánu v rozhodnutí DS 379.
(434)
Čínská vláda podle svého tvrzení navrhla, aby srovnávací základ byl vnitrostátní a založený na cenách, jež platí „neupřednostňované“ čínské podniky; podle čínské vlády v prvé řadě z toho důvodu, že se nedělají žádné rozdíly, a že výše subvence by tudíž správně byla nulová. Komise s touto argumentací nesouhlasí a čínská vláda každopádně neposkytla žádné informace o cenách práv k užívání pozemků pro „neupřednostňovaná“ odvětví, jež by teoreticky bylo možné použít k výpočtu srovnávacího základu.
(435)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že žadatel neposkytl žádné informace nebo důkazy o tom, že práva k užívání pozemků byla udělena konkrétní malé skupině podniků a že Unie neučinila zásadní zjištění v tom smyslu, že udělení práv k užívání pozemků je výslovně omezeno na určité/podporované podniky. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (116. bod odůvodnění).
(436)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neprovedla dostatečně důkladný průzkum, aby nalezla srovnávací základ, který se vztahuje k situaci v Číně nebo na ni odkazuje, a že se Komise dostatečně nevynasnažila nalézt srovnávací základ blížící se tržním podmínkám, jež by nastaly při neexistenci narušení, a pokud tak Komise učinila, nevysvětlila, jak postupovala. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise ve skutečnosti podrobně prostudovala rozličné ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. Po provedení těchto analýz Komise považuje Tchaj-wan (101) za vhodný srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích a ve městě (102), kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) zeměpisnou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií, iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a obchodních operací použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Provincie Jiangsu a Zhejiang jsou navíc spolu s městem Chongqing považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR. Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií a města Chongqing v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Z nejaktuálnějších údajů je navíc patrné, že jak ČLR jako celek, tak obě čínské provincie a město Chongqing vykazují mnohem vyšší tempo růstu HDP než Tchaj-wan (103), takže jej velmi rychle dohání. Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanem) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(437)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise ve svém výpočtu použila odpisové období 50 let, přestože všechny příslušné smlouvy o právech k užívání pozemků nevycházely z 50letého období. Toto není pravda. Všechna práva k užívání pozemků, jejichž udělení bylo napadeno v tomto šetření, byla založena na 50letém období.
3.4.1.5. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(438)
Čínská vláda tvrdila, že závěr o specifičnosti je „zcela vykonstruován“ z toho důvodu, že drtivá většina čínského hospodářství platí nijak nepenalizovanou sazbu. Čínská vláda rovněž zpochybnila zjištění Komise o „regionální“ specifičnosti, a zejména závěr, že tato subvence se poskytuje pouze v těch zeměpisných oblastech, v nichž se nachází vyvážející výrobce. Podle čínské vlády se sankce uplatňuje plošně ve všech zeměpisných oblastech, v nichž se nacházejí všichni vyvážející výrobci, a regionální odlišnosti proto neexistují. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Komise konstatuje, že čínská vláda své připomínky patrně zakládá výhradně na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků podle rozhodnutí č. 40. Nicméně Komise založila své závěry na zvláštním systému určování cen elektřiny, který je k dispozici v rámci širší oblasti města Chongqing, kde má výrobní závod jeden z vývozců zařazených do vzorku. Tento vývozce těží z nižší sazby za elektřinu, jež se aplikuje specificky pouze na podskupinu společností z určitých odvětví (konkrétně společnosti vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv) patřících do téže kategorie velkých průmyslových uživatelů. Komise proto dospěla k závěru, že tato snížená sazba za elektrickou energii, která se používá pouze u této velmi omezené podskupiny společností patřících výhradně k oněm specifickým způsobilým odvětvím, je de iure specifická.
Co se „regionální“ specifičnosti týče, nehovoří 149. bod odůvodnění o žádném systému sankcí, jak ve svých připomínkách uvádí čínská vláda. V tomto odstavci se upřesňuje, že tato zvýhodněná sazba za elektřinu používaná pro omezenou podskupinu společností včetně výrobce dotčeného výrobku je omezena na danou zeměpisnou oblast (tj. širší území města Chongqing), která je součástí velkého čínského západního regionu, jemuž se dostává podpory podle zákona zmíněného v témž bodě odůvodnění a dále vysvětleného v 233. bodě odůvodnění. Jak se dále uvádí v 149. bodě odůvodnění, tento právní předpis se týká určování cen elektřiny jakožto jednoho z nástrojů k dosažení hlavního politického cíle, totiž podpory rozvoje tohoto regionu. Zjištění Komise, že je tato subvence i regionálně specifická, se potvrzuje.
(439)
Čínská vláda zpochybnila závěry v 146. bodě odůvodnění týkající se specifičnosti založené na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků. Čínská vláda znovu vysvětluje, že rozdíl v ceně, kterou za elektřinu platí specificky znevýhodněný projekt a kdokoliv jiný, funguje jako penále či přirážka, jejímž účelem je odradit konkrétní projekty, spíše než jako „sleva“ poskytovaná podporovaným projektům. Čínská vláda uzavírá, že je na Komisi, aby zjistila, jaká cena by byla považována za odpovídající, a že v tomto případě Komise měla za to, že odpovídající cenou by byla cena s přirážkou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak bylo obšírně vysvětleno výše, zjištění Komise o finančním příspěvku se vztahuje ke snížené sazbě za elektrickou energii, na niž má tato společnost nárok, protože patří do omezené podskupiny podniků v rámci kategorie velkých průmyslových uživatelů. Argumenty čínské vlády tudíž nejsou pro zjištění, jež Komise učinila, relevantní.
3.4.1.6. Ostatní příjmy a daňové režimy, které nebyly výrobci zařazenými do vzorku, jež jsou předmětem vyrovnávacích opatření, využívány za účelem „zbytkové sazby“
(440)
Čínská vláda tvrdila, že příslušná pravidla o výběru vzorku obsažená v antidumpingové dohodě WTO (tj. čl. 6. odst. 10, čl. 9. odst. 2 a 3) Komise nepoužila jednotným způsobem, neboť účelem výběru vzorku by mělo být omezení rozsahu šetření. Tento argument vycházel z čl. 19 odst. 4 dohody WTO o subvencích, který výši vyrovnávacího cla omezuje na výši „zjištěné subvence“. Čínská vláda učinila závěr, že když Komise nebyla schopna míru subvencování dostatečně posoudit pomocí zvoleného vzorku, mohla do vzorku zařadit více společností. Zaprvé Komise konstatuje, že analogie mezi výběrem vzorků při antidumpingových a antisubvenčních šetřeních má určité hranice, poněvadž na rozdíl od antidumpingových šetření neexistuje v šetřeních týkajících se vyrovnávacího cla žádné obecné pravidlo, podle něhož se každému vývozci přidělí individuální clo a jsou výslovně dovoleny tzv. „souhrnné“ případy. Kromě toho, na rozdíl od antidumpingových případů, je vláda v případech týkajících se vyrovnávacích cel povinným účastníkem a respondentem, a vláda je tudíž implicitně zařazena do jakéhokoli „vzorku“ sloužícího ke stanovení vyrovnávacího cla. Jinými slovy, vláda je poskytovatelem údajného subvencování a vládní opatření proto vždy spadají do působnosti šetření, které se týká vyrovnávacího cla, a to bez ohledu na použití vzorku vyvážejících výrobců.
(441)
K připomínce čínské vlády, že řešením je „zařadit do vzorku více společností“, Komise podotýká, že přesně to v daném případě učinila. Poté, co jeden z vývozců, který původně hodlal spolupracovat, od spolupráce odstoupil, se Komise rozhodla zařadit do vzorku dalšího vývozce. Ovšem krátce poté, co byla tato společnost informována o zařazení do vzorku, Komisi oznámila, že si již nepřeje při šetření spolupracovat. Komise proto musela vzorek omezit na dva zbývající vývozce zařazené do původního vzorku, kteří od spolupráce neodstoupili, aby se tak vyhnula dalšímu zpoždění, jež by ohrozilo brzké dokončení šetření v zákonem stanovených lhůtách. Komise podotýká, že tato snaha, jež ztroskotala výlučně na přístupu vývozců, jasně dokládá, že tvrzení čínské vlády je neopodstatněné, neboť neřeší otázku společností, které se při výběru vzorku samy nepřihlásí, nebo které odstoupí vzápětí poté, co byly k zařazení do vzorku vybrány.
(442)
V otázce použití dostupných údajů uvedla čínská vláda odkaz na čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích a citovala judikaturu WTO, která uvádí, že údaje ze spisu lze použít pouze k nahrazení chybějících informací, a že odmítnutí spolupráce neopravňuje k přijetí rozhodnutí, která postrádají věcný základ. Komise nechápe logiku tohoto tvrzení, neboť pro svá zjištění použila údaje ze spisu, jak umožňují ustanovení WTO a základního nařízení, a v plném souladu s příslušnou judikaturou WTO. Jak uznala i čínská vláda, zjištění učiněná v případu bezdřevého natíraného papíru a v různých rozhodnutích ministerstva obchodu USA (US DOC) představují ty nejlepší skutečnosti, jež má Komise k dispozici, a byly použity právě k tomu, aby se nahradily informace chybějící v důsledku nedostatečné spolupráce na straně čínské vlády.
Čínská vláda použití těchto skutečností zpochybnila i z toho důvodu, že neodrážejí aktuální subvencování a ani konkrétně nesouvisí s dotčeným výrobkem. Komise v této souvislosti uvádí, že většina subvenčních programů spočívá v jednorázových subvencích (např. grantech, daňových výhodách spojených s investicemi do majetku), které se obvykle odepisují po dobu několika let, a výhody, které z nich plynou, tudíž pokračují i v budoucnu, a sahají tak v tomto případě až za období šetření. U opakujících se subvencí nejsou důkazy o tom, že se od dotčeného šetření tyto programy změnily. Pokud jde o vazbu těchto programů na dotčený výrobek, Komise připomíná, že se všechny tyto programy týkají ocelářství (nesouvisí s konkrétním výrobkem) nebo se uplatňují v regionu, do něhož vývozci oceli s organickým povlakem umístili své závody. Vzhledem k tomu, že spis neobsahoval důkazy o opaku, Komise rozhodla, že lze logicky učinit závěr, že výhody plynoucí z těchto programů nadále představují nejbližší ekvivalent za subvencování výrobců dotčeného výrobku, k němuž aktuálně dochází. Je třeba zdůraznit, že čínská vláda měla dostatek příležitostí předložit ke všem těmto programům důkazy svědčící o opaku, avšak záměrně se rozhodla je nepředložit, a Komise se proto musela uchýlit k použití údajů ze spisu, jak stanoví základní nařízení a dohoda WTO o subvencích.
3.4.1.7. Kapitálové programy
(443)
Čínská vláda uvedla, že ne všechny tyto programy (nevyplacené dividendy, swapy dluhů za aktiva a kapitálové injekce) byly zahájeny v souladu s požadavky čl. 11 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 dohody WTO o subvencích.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v oddíle týkajícím se odpovědi na připomínky čínské vlády k zahájení řízení (399.-406. bod odůvodnění výše), útvary Komise prostudovaly důkazy předložené žadatelem, jež byly podstatné, jak jednoznačně vyplývá z verze k nahlédnutí zúčastněným stranám podnětu. Útvary Komise navrhly zahájit šetření konkrétních programů až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a adekvátnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(444)
Pokud se použijí, jsou kapitálové programy podle čínské vlády specifickými subvencemi ad hoc, poněvadž se vztahují na jediného konkrétního příjemce a jejich uplatňování není založeno na žádném konkrétním právním předpisu, a protože „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, neměla by se vyrovnávací opatření ukládat. Čínská vláda dále tvrdila, že vychází-li se při zjištěních z dostupných údajů, musí být založena na faktických skutečnostech. Uložení vyrovnávacích opatření na jiné společnosti než ty, které subvence ad hoc údajně obdržely, je proto porušením článku 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
Je třeba poznamenat, že čínská vláda nereagovala ani na jednu z otázek, které se v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky těchto režimů týkaly. Tvrzení čínské vlády, že „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, proto neodpovídá skutečností. Naproti tomu v podnětu bylo uvedeno několik společností, které těchto kapitálových programů využívají, přičemž seznam údajně nebyl vyčerpávající. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla žádné informace o povaze nebo nároku na poskytnutí těchto režimů, nemá Komise jinou možnost, než použít dostupných údajů.
3.4.2. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(445)
Společnost Zhejiang Huadong podle svého tvrzení poskytla Komisi všechny příslušné právní předpisy, jimiž se řídí systém a oceňování prodeje práv k užívání pozemků v Číně a poukázala na Ustanovení o přidělování uživatelských práv ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů, aby prokázala, že v Číně existuje dobře fungující trh s nemovitostmi, v rámci něhož se zveřejňují cenové odhady i zaplacené ceny. Dále tvrdila, že nejlepším podkladem k posouzení ceny práv k užívání pozemků v době, kdy je tento vyvážející výrobce koupil, je soudobý čínský trh s nemovitostmi a úplné oficiální veřejné statistiky o cenách práv k užívání pozemků.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise svá zjištění týkající se práv společnosti Zhejiang Huadong k užívání pozemků vysvětluje v 115. bodě odůvodnění výše. Společnost ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací tato zjištění nezpochybnila. Z důkazů, které jsou k dispozici, vyplývá, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, neboť u nabídkových řízení, která Komise na místě šetřila, nedošlo k soutěži a ceny byly stanoveny úředně. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35.
(446)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že podle čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích by se odpovídající cenový srovnávací základ měl vztahovat v prvé řadě k převládajícím podmínkám na trhu v zemi udělení, a jestliže takové podmínky nejsou, měl by být srovnávací základ mimo danou zemi vždy náležitě upraven, aby nedocházelo k vyrovnávání komparativních výhod. Dále tvrdila, že nejsou-li jako vhodný srovnávací základ k dispozici převládající podmínky v Číně, dovážející člen WTO by měl na základě odst. 15 písm. b) protokolu o přistoupení Číny k WTO takové převládající podmínky pokud možno upravit, než eventuálně použije podmínky převládající mimo Čínu. Přestože Komise souhlasí s velkou částí právní teorie za tímto tvrzením, byl učiněn i závěr, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky, a proto byl u cen pozemků použit vnější srovnávací základ. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění výše. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla společnost Zhejiang Huadong, a není tudíž ani žádný základ, podle nějž by bylo možné takový srovnávací základ upravit. Z informací, které ke srovnávacímu základu předložila společnost Zhejiang Huadong (Xiaoshan, provincie Zhejiang), navíc není zřejmé a nelze ani ověřit, zda se uvedené informace o cenách omezují pouze na ceny práv k užívání pozemků pro údajně „neupřednostňovaná“ odvětví.
(447)
Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že zvolení Tchaj-wanu jako srovnávacího základu není přiměřené ani objektivní z těchto důvodů: 1) v okamžiku koupě práv k užívání pozemků nebyla provincie Zhejiang rozvinutou oblastí s vysokou úrovní HDP podobnou Tchaj-wanu; 2) Komise při výběru skutečných cen pozemků na Tchaj-wanu vycházela z nabídek na prodej průmyslové plochy a nikoliv ze skutečných cen za dlouhodobý pronájem plochy k průmyslovému využití, které se blíží právům k užívání pozemků, jež byla udělena společnosti Zhejiang Huadong.
Toto tvrzení je nutno zamítnout. K bodu 1), jak je uvedeno v 436. bodě odůvodnění, je třeba říci, že Komise si podrobně prostudovala různé ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. V návaznosti na tyto analýzy se Komise domnívá, že Tchaj-wan je vhodným srovnávacím základem, který odpovídá základnímu nařízení a pravidlům WTO. K bodu 2) je třeba poznamenat, že Komise použila nejlepší informace, jež byly přiměřeným způsobem dostupné.
(448)
Společnost Zhejiang Huadong poukázala na aritmetickou chybu ve výpočtu měr inflace, které byly použity k úpravě srovnávacího základu podle inflace. Komise toto tvrzení vzala v potaz a příslušný výpočet upravila.
(449)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že svá práva k užívání pozemků nenabyla nijak specifickým způsobem, neboť všechny podniky v Číně mají ze zákona stejné zacházení. Společnost také tvrdila, že se Komise patřičně nevěnovala otázce specifičnosti a že ve zveřejněných konečných informacích nebyly uvedeny důvody, proč z ceny, kterou společnost Zhejiang Huadong zaplatila, plyne výhoda.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Při svých zjištěních o specifičnosti se Komise opírala o skutečnost, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (viz 116. bod odůvodnění).
3.4.2.2. Dodávky oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou
(450)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že v zájmu přiměřenosti, objektivity a jednotnosti měla Komise při sestavování srovnávacího základu použít u všech regionů zařazených do srovnávacího koše stejný zdroj údajů o cenách oceli (tj. Steel Business Bulletin, SBB). Tvrdila rovněž, že Steel Business Bulletin uvádí ceny oceli válcované za studena na mnoha jiných trzích než těch, které zvolila Komise, a navrhla doplnit Mexiko a Argentinu, neboť tyto země jsou příkladem rozvíjejících se trhů s ocelí na americkém kontinentu. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, protože Komise při sestavování srovnávacího základu použila údaje o cenách, které co nejvěrněji odrážejí skutečnou tržní situaci v každé zemi nebo regionu. Pokud jde o ceny Evropě (z nichž většina pocházela z členksých států Unie), byla Komise názoru, že má k dispozici podrobnější cenové údaje společnosti MEPS. Měla-li by údaje MEPS k dispozici i u jiných zvolených zemí, použila by je. K zahrnutí cen v Mexiku a Argentině je třeba uvést, že se jedná o poměrně malé trhy ve srovnání s Čínou i s jinými zeměmi a regiony zařazenými do srovnávacího koše, který Komise použila.
Po provedení opravy vypočtených cen srovnávacího základu pro ocel válcovanou za tepla a ze studena Komise revidovala svůj výpočet subvenčního rozpětí u tohoto režimu. Oprava se týkala cen oceli v Brazílii, jež byly použity k výpočtu srovnávacího základu, který ve výpočtech, jež byly stranám sděleny, chybně zahrnoval i daně.
(451)
Společnost Zhejiang Huadong také tvrdila, že závěr Komise ohledně specifičnosti je nepodložený (bez přímých důkazů) a neodůvodněný, a údajná subvence ve formě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou proto není napadnutelná. Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že výhoda, existuje-li, v podobě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou, se neomezuje jen na určité podniky nebo odvětví, nýbrž je poskytována obecně všem potenciálním kupujícím a spotřebitelům ze všech hospodářských odvětví.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Čínská vláda vznesla stejnou připomínku a Komise se jí zabývá v 415. bodě odůvodnění. „Potenciální“ kupující jsou z definice omezeni na určité podniky.
3.4.3. PŘIPOMÍNKY ŽADATELE
3.4.3.1. Zásobování vodou a elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(452)
Žadatel tvrdil, že kvůli narušením a státnímu vlivu, pokud jde o čínský trh s vodou a elektrickou energií, měla Komise použít mezinárodních srovnávacích základů a výhody u těchto režimů vypočítat podle čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. V tomto konkrétním případě důkazy ze spisu Komisi neumožnily zjistit, zda je trh s vodou a elektrickou energií narušen do takové míry, která by odůvodňovala použití vnějšího srovnávacího základu.
3.4.3.2. Některé daňové programy pro subjekty se zahraničními investicemi
(453)
Žadatel tvrdil, že Komise měla vyčíslit výši subvence u dvou daňových programů pro subjekty se zahraničními investicemi, tj. u „Slev na dani z příjmu při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“ a u programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi“, a to z důvodu nedostatečné spolupráce ze strany čínské vlády a skutečnosti, že čínská vláda měla poskytnout důkazy o tom, že během období šetření z těchto programů nebyly výrobcům oceli s organickým povlakem poskytnuty žádné výhody.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Jak již bylo vysvětleno v 282. bodě odůvodnění, v zájmu snížení administrativní zátěže pro všechny zúčastněné strany a s přihlédnutím ke specifické situaci, pokud jde o ukončení těchto režimů, se je Komise rozhodla nenapadat.
3.5. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(454)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
KONEČNÉ ROZPĚTÍ SUBVENCE (v %)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
SPOLUPRACUJÍCÍ SPOLEČNOSTI NEZAŘAZENÉ DO VZORKU
26,8
OSTATNÍ SPOLEČNOSTI
44,7
(455)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení je celkové rozpětí subvence pro společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 26,8 %.
(456)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Čínské lidové republice, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Z porovnání údajů Eurostatu o dovozu s objemem vývozu dotčeného výrobku do Unie za období šetření, který uskutečnily spolupracující společnosti, vyplývá, že spolupráce vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice byla nízká, konkrétně 58 %. Vzhledem k nízké úrovni spolupráce byla celková subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni celkových subvenčních sazeb zjištěných pro všechny nespolupracující společnosti pro všechny posuzované programy, tj. 44,7 %.
4. ÚJMA
4.1. VÝROBA V UNII A VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(457)
K zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(458)
Během období šetření vyrábělo ocel s organickým povlakem 22 výrobců v Unii. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta na přibližně 4 018 310 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení a budou proto dále nazýváni „výrobní odvětví Unie“.
4.2. URČENÍ PŘÍSLUŠNÉHO TRHU UNIE
(459)
Během šetření se zjistilo, že významná část výroby výrobců v Unii zařazených do vzorku byla určena k využití pro vlastní spotřebu, tj. výrobky byly často pouze předány (bez faktury) a/nebo dodány za transferové ceny v rámci jedné společnosti nebo skupiny společností k dalšímu navazujícímu zpracování.
(460)
V zájmu zjištění, zda výrobní odvětví Unie utrpělo újmu či nikoliv, a za účelem stanovení spotřeby a různých ekonomických ukazatelů týkajících se situace výrobního odvětví Unie, se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být v analýze vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie.
(461)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly shromážděny a analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s ocelí s organickým povlakem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(462)
Pokud jde o objem prodeje a prodejní ceny na trhu Unie a o podíl na trhu, bylo zjištěno, že smysluplná analýza a hodnocení těchto ukazatelů se musí zaměřit na situaci převládající na volném trhu.
(463)
Ostatní hospodářské ukazatele však bylo možné odůvodněně přezkoumávat pouze ve vztahu k celé činnosti, včetně využití pro vlastní potřebu a prodej. Výroba, kapacita, využití kapacity, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál se odvíjejí od celé činnosti, ať už se jedná o výrobu pro vlastní spotřebu nebo pro prodej na volném trhu.
4.3. SPOTŘEBA V UNII
(464)
Výrobní odvětví Unie prodává obdobný výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a rovněž jej prodává/předává společnostem, které jsou ve spojení, k dalšímu navazujícímu zpracování, např. střediskům služeb pro ocelářský průmysl.
(465)
Při výpočtu zřejmé spotřeby oceli s organickým povlakem v Unii sečetly unijní orgány objem celkového dovozu oceli s organickým povlakem do Unie na základě údajů Eurostatu a objem prodeje a využití pro vlastní spotřebu obdobného výrobku v Unii vyráběného výrobním odvětvím Unie na základě údajů z podnětu a ověření během inspekcí u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(466)
Údaje Eurostatu o dovozu však vycházejí z čísel kódů KN, a je zřejmé, že v rámci této úrovně číselného označování kódů KN se u části z nich nejedná o dovoz dotčeného výrobku.
(467)
Na tomto základě se spotřeba Unie vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba (v tunách)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
Během posuzovaného období se celková spotřeba na trhu Unie snížila o 7 %. V letech 2008 a 2009 došlo k poklesu o přibližně 25 %, a to především v důsledku globálních negativních dopadů hospodářské krize, zejména na oblast stavebnictví. Poté začala spotřeba opět stoupat a celkově vzrostla od roku 2009 do období šetření o 24 %, nicméně nedosáhla původní úrovně z roku 2008.
4.4. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ A PODÍL NA TRHU
(469)
Během posuzovaného období se dovoz z ČLR do Unie vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v tunách)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008 = 100)
100
32
98
149
Podíl na trhu
9,1 %
3,9 %
10,2 %
14,6 %
Index (2008 = 100)
100
43
112
160
Zdroj:
Eurostat
(470)
Přes pokles spotřeby se objem dovozu z ČLR během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 49 %. V důsledku negativních dopadů hospodářské krize objem dovozu z ČLR v roce 2009 výrazně klesl. Dovoz z ČLR však začal opět velmi rychle stoupat a v období od roku 2009 do období šetření dosáhl nárůstu na úrovni neuvěřitelných 367 %.
(471)
Stejně tak se v posuzovaném období zvýšil podíl na trhu tohoto dovozu, a sice o 60 %. I když v období 2008 až 2009 klesl více než o polovinu, vykázal od roku 2009 do období šetření výrazný nárůst, který dosáhl 275 %.
4.4.1. CENY DOVOZU A CENOVÉ PODBÍZENÍ
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena (EUR/t)
875
728
768
801
Index (2008 = 100)
100
83
88
91
Zdroj:
Eurostat
(472)
Průměrná cena dovozu z ČLR klesla během posuzovaného období o 9 %. V letech 2008 a 2009 došlo k výraznému poklesu o 17 %, poté vzrostla během období 2009 až 2010 o pět procentních bodů a během období šetření o další tři procentní body.
(473)
Ceny dovozu z ČLR byly v celém posuzovaném období setrvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v době vrcholící hospodářské krize v roce 2009, kdy spotřeba náhle klesla a na trhu došlo k výraznému zpomalení, nepomohlo čínskému dovozu k udržení podílu na trhu ani cenové snížení o 17 %, přičemž díky neustálému cenovému podbízení došlo v následujících letech ke stabilnímu působivému nárůstu podílu na trhu čínského dovozu od roku 2009 do období šetření.
(474)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských výrobců účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(475)
Náklady po dovozu uvedené v předchozím bodě odůvodnění byly vypočítány na základě ověřených údajů od dvou dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(476)
Toto cenové srovnání bylo provedeno podle druhu u obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení až o 20,2 % ze strany čínských vyvážejících výrobců.
(477)
V návaznosti na zveřejnění informací jeden vyvážejí výrobce požadoval další informace týkající se výpočtu cenového podbízení v případě, že neexistuje přesný soulad mezi typem výrobku vyváženým z ČLR a typem výrobku prodávaným na trhu Unie výrobním odvětvím Unie. Rovněž požadoval informace, zda byla provedena úprava, pokud jde o fyzikální rozdíly v případě, že neexistuje přesný soulad.
(478)
V případě, že neexistoval přesný soulad mezi vyváženým typem výrobku a typem výrobku prodávaným na trhu Unie, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s nejpodobnějším typem výrobku prodávaným výrobním odvětvím Unie. V případech, kdy jediným rozdílem byla tloušťka substrátu, bylo provedeno porovnání s velmi podobným typem výrobku.
(479)
Pokud existoval více než jeden velmi podobný typ výrobku, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s levnějším typem výrobku prodávaným na trhu Unie, a to nezávisle na tom, zda substrát tohoto levnějšího typu výrobku byl silnější nebo slabší. Úprava s ohledem na fyzikální rozdíly se tudíž nepovažovala za nutnou.
5. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
5.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(480)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení posoudily unijní orgány veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(481)
Údaje, které žadatel poskytl za všechny výrobce oceli s organickým povlakem v Unii, byly porovnány s dalšími dostupnými zdroji a ověřenými údaji výrobců v Unii zařazených do vzorku a použity ke stanovení makroekonomických ukazatelů, jako je výroba výrobního odvětví Unie, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, závislý prodej, zaměstnanost a produktivita.
(482)
V zájmu stanovení mikroekonomických ukazatelů, jako jsou jednotkové prodejní ceny, jednotkové výrobní náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, stav zásob a mzdové náklady, bylo využito poskytnutých a ověřených údajů týkajících se šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku.
5.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE JAKO CELKU
5.2.1. VÝROBA, VÝROBNÍ KAPACITA A VYUŽITÍ KAPACITY
(483)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008 = 100)
100
79
90
90
Výrobní kapacita (v tunách)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008 = 100)
100
102
102
99
Využití kapacity (v %)
74
57
65
68
Index (2008 = 100)
100
77
88
92
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(484)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba klesla o 10 %. Zároveň se snížením poptávky v roce 2009 prudce poklesla výroba, načež se částečně zotavila v roce 2010. I když se spotřeba v období šetření zvýšila, objem výroby zůstal prakticky na stejné úrovni jako v roce 2010.
(485)
Výrobní kapacita zůstala ve zvažovaném období stabilní. Využití kapacity vykázalo stejný trend jako výroba a v posuzovaném období kleslo o 8 %.
5.2.2. OBJEM PRODEJE, PODÍL NA TRHU A RŮST
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008 = 100)
100
77
90
88
Podíl na trhu (v %)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008 = 100)
100
104
102
95
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(486)
V roce 2009 výrazně klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a to o 23 %. V roce 2010 se tento objem zvýšil o třináct procentních bodů, ale poté během období šetření klesl o dva procentní body.
(487)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se během posuzovaného období snížil o 2,9 %. Po počátečním nárůstu podílu výrobního odvětví Unie na trhu v roce 2009 došlo v roce 2010 a v období šetření opět k jeho poklesu, takže výsledný podíl na trhu byl o pět procentních bodů nižší během období šetření než v roce 2009. K této situaci došlo přesto, že od roku 2009 do konce období šetření vzrostla spotřeba o více než 24 %. Toto odvětví nemohlo tedy využít rostoucí spotřeby a získat zpět objem prodeje a část podílu na trhu, které ztratilo.
(488)
Zatímco spotřeba Unie klesla během posuzovaného období o 7 % a objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, klesl o 12 %, snížil se podíl výrobního odvětví Unie na trhu o 2,9 procentní body z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % během období šetření.
5.2.3. ZAMĚSTNANOST A PRODUKTIVITA
2008
2009
2010
OŠ
Zaměstnanost (v ekvivalentech plného pracovního úvazku, FTE)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008 = 100)
100
91
86
85
Produktivita (t/FTE)
627
543
655
665
Index (2008 = 100)
100
87
104
106
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník, Eurofer
(489)
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie postupně klesala. Celkový počet zaměstnanců v tomto výrobním odvětví počítaný v ekvivalentech plného pracovního úvazku klesl během posuzovaného období o 15 %, přičemž nejnižší úrovně dosáhl v období šetření. Produktivita nicméně v posuzovaném období vzrostla o 6 %, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví snažilo snížit své výrobní náklady.
5.2.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (v tunách)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008 = 100)
100
80
87
85
Podíl na trhu (v %)
22
24
22
20
Index (2008 = 100)
100
108
99
92
Zdroj:
Podnět a ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(490)
Jak je uvedeno v 459. bodě odůvodnění, v Unii existuje významný trh s ocelí s organickým povlakem, který tvoří navazující zpracování tohoto výrobku výrobním odvětvím Unie.
(491)
Bylo zjištěno, že využití pro vlastní spotřebu a závislé prodeje jsou určeny pro další přeměnu samotných společností nebo jejich společností ve spojení, které se zabývají zejména obchodováním se stavebními materiály, tj. koneční uživatelé oceli s organickým povlakem.
(492)
Na výše uvedeném základě bylo stanoveno, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej výrobců v Unii představovaly 24 % celkového objemu výroby během období šetření. Během posuzovaného období kleslo využití pro vlastní spotřebu a související objem prodeje o 15 % a podíl na trhu se snížil o 8 %.
(493)
Z šetření vyplynulo, že mezi využitím pro vlastní spotřebu a závislým prodejem nebyl, pokud jde o konečné využití výrobku, významný rozdíl. Využití pro vlastní spotřebu uváděly společnosti, kde navazující výroba probíhala v rámci stejné právnické osoby, zatímco závislý prodej byl prodej na fakturu jiným právnickým osobám, které jsou ve spojení. Kromě toho byla metoda pro stanovení cen v rámci využití pro vlastní spotřebu i závislého prodeje stranám, které jsou ve spojení, podobná, tj. společnostem ve spojení i navazujícím interním výrobním jednotkám společností zařazených do vzorku byla účtována reálná hodnota (metoda „přirážky k nákladům“) výrobku.
(494)
Průměrná hodnota za tunu zůstala v průběhu posuzovaného období stálá a byla o 3 % nižší než prodejní cena pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v období šetření výrobců z Unie zařazených do vzorku. Tento cenový rozdíl nebyl považován za významný a vývoj cen závislého prodeje odpovídá vývoji cen pro odběratele, kteří nejsou ve spojení.
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (EUR/t)
962
802
901
965
Index (2008 = 100)
100
83
94
100
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(495)
Vzhledem k tomu, že většina závislého prodeje a využití pro vlastní spotřebu byla určena pro navazující obchodování se stavebními materiály výrobců v Unii, byly uvedený prodej a využití pro vlastní spotřebu rovněž nepřímo vystaveny konkurenci od ostatních hráčů na trhu, včetně subvencovaného dovozu z ČLR. Interní poptávka ze strany navazující výroby se odvíjela od šance následné výrobky prodat na volném trhu, který není ovlivňován subvencovaným dovozem oceli s organickým povlakem. Lze tedy vyvodit, že příčinou klesajícího objemu a podílu na trhu během posuzovaného období byla konkurence subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBCŮ V UNII ZAŘAZENÝCH DO VZORKU
5.3.1. PRŮMĚRNÉ JEDNOTKOVÉ PRODEJNÍ CENY V UNII A VÝROBNÍ NÁKLADY
2008
2009
2010
OŠ
Jednotková cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (EUR/t)
1 023
805
911
994
Index (2008 = 100)
100
79
89
97
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
925
884
893
978
Index (2008 = 100)
100
95
97
106
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(496)
Průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla během posuzovaného období o 3 %. K hlavnímu poklesu došlo v roce 2009 současně s poklesem spotřeby v období od roku 2009 do období šetření. V souladu s rostoucí spotřebou a objemem prodeje se ceny zvýšily o 23 %, avšak úrovně z roku 2008 nedosáhly.
(497)
Současně během posuzovaného období vzrostly průměrné náklady na výrobu a prodej obdobného výrobku o 6 %, což bylo způsobeno zvýšením nákladů na suroviny.
(498)
Po snížení jednotkové ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, o 21 % v roce 2009 začala jednotková cena narůstat. V roce 2010 a během období šetření došlo ve srovnání s rokem 2009 ve výrobním odvětví Unie k růstu nákladů, který mohl být vyrovnán pouze mírným zvýšením cen, což přesně stačilo na udržení stejně nízké úrovně ziskovosti z roku 2010 a z období šetření. V důsledku toho ovšem došlo k další ztrátě podílu na trhu, jelikož ceny čínského dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie.
5.3.2. ZISKOVOST, PENĚŽNÍ TOK, INVESTICE, NÁVRATNOST INVESTIC A SCHOPNOST ZÍSKAT KAPITÁL
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Peněžní tok (v EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008 = 100)
100
64
46
62
Investice (v EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008 = 100)
100
8
22
27
Návratnost investic (v %)
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(499)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 se ziskovost výrobního odvětví Unie dramaticky snížila, což mělo za následek ztrátu ve výši 9,3 %. Od roku 2010 se situace začala zlepšovat, nicméně rostoucí výrobní náklady neumožnily dosáhnout úrovně ziskovosti, která je považována pro dané výrobní odvětví za přiměřenou a udržitelnou (6,7 %). Během celého posuzovaného období poklesla ziskovost o 61 %.
(500)
Vývoj v oblasti peněžního toku do jisté míry odrážel záporný vývoj ziskovosti. Nejnižší úrovně bylo dosaženo v roce 2010. Obdobně i návratnost investic klesla o 56 % z 13,8 % v roce 2008 na 6 % v období šetření.
(501)
Uvedený vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období snížil schopnost výrobního odvětví Unie investovat do svých činností a ohrozil jeho rozvoj. Na začátku posuzovaného období dokázalo výrobní odvětví Unie učinit významné investice, poté však jejich výše v roce 2009 výrazně klesla, přičemž během posuzovaného období došlo k celkovému poklesu o 73 %.
(502)
Vzhledem k povaze výrobního odvětví Unie, které do jisté míry tvoří velké nadnárodní integrované ocelářské společnosti, neměla špatná finanční výkonnost odvětví oceli s organickým povlakem vliv na schopnost těchto společností získat kapitál.
5.3.3. STAV ZÁSOB
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008 = 100)
100
83
107
112
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(503)
Pro šest výrobců v EU zařazených do vzorku představovaly zásoby v období šetření asi 10 % objemu výroby. Konečný stav zásob se během posuzovaného období zvýšil o 12 %. Ačkoli je třeba poznamenat, že stav zásob není pro dané výrobní odvětví významným ukazatelem, jelikož se výroba odvíjí zejména od konkrétních objednávek, došlo k hlavnímu nárůstu stavu zásob od roku 2009 do období šetření, což odpovídalo období největšího nárůstu subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3.4. ZAMĚSTNANOST, MZDY A PRODUKTIVITA
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR, výrobci v Unii zařazení do vzorku)
60,959
57,892
58,637
62,347
Index (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
Průměrné mzdové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly během posuzovaného období pouze o 2 %, což je nižší než míra inflace. Šetření ukázalo, že výrobci zařazení do vzorku provedli zásadní škrty, zejména v oblasti správních a režijních nákladů, a snažili se tak být efektivnější.
5.3.5. ÚČINKY MINULÉHO DUMPINGU A SUBVENCOVÁNÍ
(505)
Jelikož se jedná o první antisubvenční řízení ohledně dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného minulého dumpingu nebo subvencování.
5.4. ROZSAH SOUČASNÉHO ROZPĚTÍ SUBVENCE
(506)
Všechna zjištěná rozpětí uvedená výše v oddíle o subvencích jsou výrazně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho cenám není možné považovat dopad skutečného subvenčního rozpětí na trh Unie za zanedbatelný.
5.5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(507)
Šetření ukázalo, že během posuzovaného období se všechny ukazatele újmy (kromě produktivity) zhoršily nebo se nevyvíjely v souladu se spotřebou.
(508)
V posuzovaném období v souvislosti s klesající spotřebou dovoz z ČLR výrazně vzrostl. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie celkem o 12 % a jeho podíl na trhu se z 56,8 % v roce 2008 propadl na 53,9 % v období šetření. Přestože se spotřeba od roku 2009 do období šetření po roce hospodářské krize, která měla dopad na poptávku, zvýšila o 24 %, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se i nadále zmenšoval. Vzhledem k výrazné expanzi subvencovaného dovozu z ČLR na trh Unie se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo znovu získat ztracený podíl na trhu. Levný subvencovaný dovoz v posuzovaném období rostl, doprovázen trvalým podbízením ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie.
(509)
Dále byly významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok a ziskovost. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a investovat.
(510)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. ÚVOD
(511)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle subvencovaného dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána subvencovanému dovozu.
6.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(512)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 7 %, zatímco objem subvencovaného dovozu z ČLR dramaticky vzrostl přibližně o 49 %, přičemž podíl tohoto dovozu na trhu vzrostl o 60 % z 9,1 % v roce 2008 na 14,6 % v období šetření. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, o 12 % a jeho podíl na trhu se zmenšil o 2,9 % z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % v období šetření.
(513)
Ačkoli byl dovoz z ČLR rovněž poznamenán hospodářskou krizí a v letech 2008 a 2009 klesl o 68 %, začal od roku 2009 do období šetření znovu velmi rychle růst, přičemž na konci období šetření byl o 367 % větší, přestože se spotřeba Unie v tomto období zvýšila pouze o 24 %. Snížením jednotkové ceny o 9 % ve srovnání s rokem 2008 a cenovým podbízením vůči výrobnímu odvětví Unie až na 20,2 % během období šetření navýšil čínský dovoz svůj podíl na trhu od roku 2008 do období šetření o 60 % a dosáhl podílu 14,6 %.
(514)
Zároveň od roku 2008 do období šetření klesl objem prodeje výrobců v Unii stranám, které nejsou ve spojení, celkem o 12 %. V době zotavování trhu, od roku 2009 do období šetření, zvýšilo výrobní odvětví Unie objem prodeje stranám, které nejsou ve spojení, o pouhých 13 %, zároveň však ztratilo 8 % podílu na trhu, a z rostoucí spotřeby tedy těžilo pouze v omezené míře. Čínský dovoz měl ze zotavující se spotřeby největší prospěch a výrazně předběhl všechny ostatní hráče na trhu.
(515)
Průměrné dovozní ceny se u dovozu z ČLR za posuzované období snížily o 9 %. I když po prudkém poklesu v roce 2009 pak mezi rokem 2009 a obdobím šetření pomalu rostly, zůstávaly stabilně pod úrovní cen účtovaných výrobním odvětvím Unie. Jednotková cena pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla o pouhá 3 %, a prokázala tak určitou odolnost vůči tlaku na ceny vyvíjenému čínským dovozem. Tyto ceny však byly zjevně udržitelné za cenu nižšího objemu prodeje a nižší ziskovosti z tohoto prodeje, neboť ziskovost klesla o 61 % z 6,7 % v roce 2008 na 2,6 % v období šetření.
(516)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit, že prudký nárůst subvencovaného dovozu z ČLR při cenách, které v porovnání s výrobním odvětvím Unie neustále vykazovaly cenové podbízení, hrál rozhodující roli ve způsobení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie, které pak již nemohlo plně těžit ze zotavující se spotřeby v Unii.
6.3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
6.3.1. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
Země
2008
2009
2010
OŠ
Jižní Korea
Objem (v tunách)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008 = 100)
100
99
76
104
Podíl na trhu (v %)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008 = 100)
100
133
87
112
Průměrná cena
901
727
846
903
Index (2008 = 100)
100
81
94
100
Indie
Objem (v tunách)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008 = 100)
100
93
97
88
Podíl na trhu (v %)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008 = 100)
100
125
111
95
Průměrná cena
932
667
773
824
Index (2008 = 100)
100
72
83
88
Ostatní země
Objem (v tunách)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008 = 100)
100
64
50
67
Podíl na trhu (v %)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008 = 100)
100
85
57
72
Průměrná cena
951
809
924
955
Index (2008 = 100)
100
85
97
100
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě ČLR
Objem (v tunách)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008 = 100)
100
84
71
86
Podíl na trhu (v %)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008 = 100)
100
112
81
92
Průměrná cena
929
735
842
898
Index (2008=100)
100
79
91
97
Zdroj:
Eurostat
(517)
Přestože dovoz z ČLR představoval během období šetření 56 % veškerého dovozu do Unie, byly zde i další významné zdroje dovozu, a sice z Indické republiky (dále jen „Indie“) (11 %) a Jižní Koreje (19 %). Na rozdíl od dovozu z ČLR poklesl dovoz z Indie, i přes výrazné snížení průměrné ceny o 12 %, během posuzovaného období celkem o 12 % a ztratil 5 % podílu na trhu. Dovoz z Jižní Koreje vzrostl o pouhá 4 %, přičemž průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008. Indický dovoz vykazoval v období šetření 2,9 % podíl na trhu, zatímco dovoz z Jižní Koreje měl podíl 4,9 %.
(518)
Dovoz z ostatních zemí, který představoval 14 % celkového dovozu, klesl o 33 % a jeho průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008.
(519)
Přestože byla průměrná cena dovozu ze všech ostatních zemí nižší než cena výrobního odvětví Unie, jeho případný účinek lze považovat pouze za okrajový. Zaprvé Komise neobdržela žádné důkazy, že dovoz z ostatních zdrojů probíhal podle nekalých praktik. Zadruhé, na rozdíl od čínského dovozu, byla celková úroveň cen z ostatních hlavních zdrojů dovozu stabilnější během celého posuzovaného období, z čehož vyplývá, že výrobní odvětví Unie může tomuto dovozu v daných tržních segmentech úspěšně konkurovat. Zatřetí dovoz z ostatních zemí v posuzovaném období obecně klesl a stále zůstává na nízké úrovni, jak celkově, tak i u jednotlivých hlavních vyvážejících zemí. Kromě toho potvrzuje klesající podíl na trhu ostatního dovozu, že tento dovoz nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu.
6.3.2. VÝVOZNÍ VÝKONNOST VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
2008
2009
2010
OŠ
Vývoz, údaje Eurostatu (v tunách)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008 = 100)
100
91
87
90
Průměrná cena (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Index (2008 = 100)
100
88
93
102
Vývoz podle výrobců v Unii zařazených do vzorku
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008 = 100)
100
87
90
86
Průměrná prodejní cena (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Index (2008 = 100)
100
76
91
104
Zdroj:
Eurostat a ověřené odpovědi na dotazník
(520)
Celkový vývoz oceli s organickým povlakem výrobního odvětví Unie do třetích zemí poklesl podle údajů Eurostatu během posuzovaného období o 10 %. Průměrná cena však byla poměrně vysoká a během posuzovaného období se zvýšila o 2 %. Vývoz představoval 15 % celkové výroby Unie a umožnil výrobnímu odvětví Unie dosáhnout úspor z rozsahu a snížit celkové výrobní náklady. Lze proto dojít k závěru, že vývozní aktivity výrobního odvětví Unie nemohly být možnou příčinou podstatné újmy.
(521)
Tento celkový obraz odráží situace ve vývozu odběratelům ve třetích zemích, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tento vývoz klesl během posuzovaného období o 14 %, nicméně jednotkové vývozní ceny byly stabilně vyšší (průměrně o 2 až 14 % podle daného roku) než ceny v Unii.
6.3.3. DOVOZ Z ČLR USKUTEČNĚNÝ ŽADATELI
(522)
V průběhu šetření a v návaznosti na zveřejnění informací bylo namítnuto, že žadatelé (prostřednictvím svých společností ve spojení) sami dováželi dotčený výrobek z ČLR a že tento dovoz údajně představoval 20 až 40 % celkového dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení však nebyl předložen žádný důkaz. Tato tvrzení byla prošetřena prostřednictvím posouzení ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a bylo zjištěno, že během období šetření dovezli pouze 10 000 tun, což bylo z velké části v souladu s údaji v podnětu. Dále bylo zjištěno, že společnosti, které jsou ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku, dovezli přibližně stejný objem, o němž nebyly na základě článku 29 základního nařízení podány informace. Tento dovoz celkem představoval pouze 2-3 % celkového dovozu z ČLR. V důsledku toho nelze vyvodit, že žadatelé dováželi z ČLR v takovém množství a podle takového vzorce, aby zpochybnili vlastní status coby výrobců v Unii v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a) základního nařízení nebo aby sami sobě způsobili újmu. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
6.3.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
(523)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila jeho účast v navazujícím obchodování se stavebními materiály (např. sendvičovými panely, lichoběžníkovými plechy atd.), a to buď přímo, nebo prostřednictvím společností, které jsou v rámci skupiny ve spojení. Tyto strany zejména uvedly, že výrobní odvětví Unie prodávalo ocel s organickým povlakem vlastním navazujícím podnikům za nižší ceny než společnostem, které nejsou ve spojení, a tudíž vlastní podniky v rámci skupiny „subvencovalo“ a umožnilo jim cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví.
(524)
Jak je uvedeno výše, byla průměrná hodnota využití pro vlastní spotřebu a závislého prodeje za tunu v období šetření pouze o 3 % nižší než prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení. Šetření ukázalo, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej byly s největší pravděpodobností samy nepřímo ovlivněny nekalou konkurencí subvencovaného dovozu. Jestliže podle tvrzení získaly navazující podniky výhodu, měla by se tato projevit při porovnání ceny závislého prodeje a nesouvisejícího prodeje. Toto tvrzení se proto zamítá.
(525)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací Čínské sdružení železa a oceli znovu tvrdilo, že výrobní odvětví Unie poskytovalo ocel s organickým povlakem svým navazujícím podnikům za „subvencovanou“ cenu, a tím umožnilo cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví. Nebyly však předloženy žádné důkazy, na jejichž základě by Komise změnila své rozhodnutí uvedené v 524. bodě odůvodnění, tj. že rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem byl malý (2 %) a že se nejednalo o újmu, kterou by si výrobní odvětví Unie způsobilo samo.
(526)
Čínské sdružení železa a oceli rovněž zpochybnilo údaje týkající se nákladů na výrobu oceli s organickým povlakem a dále cenu, ze kterou je ocel s organickým povlakem prodávána stranám ve spojení. Vzhledem k ceně galvanizovaných svitků tažených za tepla, tj. suroviny pro výrobu oceli s organickým povlakem, sdružení tvrdilo, že náklady na výrobu oceli s organickým povlakem v období šetření nemohly být vyšší než 900 EUR/t.
(527)
Zaprvé, nebylo jasné v jaké míře byly veškeré náklady, jako jsou prodejní, správní a režijní náklady a finanční náklady, zahrnuty do celkových nákladů, na něž Čínské sdružení železa a oceli odkazovalo. Zadruhé, Komise ověřila náklady na výrobu oceli s organickým povlakem u všech výrobců v Unii zařazených do vzorku a přesvědčila se, že celkové výrobní náklady zahrnují náklady na suroviny, zpracování, potažení, prodejní, správní a režijní náklady, finanční náklady atd.
(528)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že prodej oceli s organickým povlakem stranám ve spojení je uskutečňován se ztrátou, a výrobnímu odvětví Unie tudíž způsobuje újmu. Vychází přitom ze srovnání celkových nákladů na výrobu (978 EUR/t) oproti průměrné ceně za související prodej (965 EUR/t).
(529)
Jednoduché matematické srovnání by sice správně naznačovalo, že související prodej probíhal se ztrátou, zároveň by však předpokládalo, že výrobní odvětví Unie by neslo stejnou míru prodejních, správních a režijních nákladů a další prodejní marži u závislých prodejů jako u nesouvisejících prodejů. Jak je uvedeno v 493. bodě odůvodnění, prodeje stranám ve spojení byly uskutečněny na základě přirážky k nákladům, a výrobní odvětví Unie tak náklady na tyto prodeje získalo zpět.
6.3.5. HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(530)
Hospodářská krize a její dopad na stavebnictví alespoň částečně vysvětluje pokles poptávky a tlak na ceny během posuzovaného období. Jak je uvedeno výše, v roce 2009 se spotřeba snížila o 25 %. Nicméně od roku 2010 se trh začal zotavovat a mezi rokem 2009 a koncem období šetření vzrostla spotřeba o 24 %.
(531)
Při analýze újmy a příčinné souvislosti však bylo zhroucení trhu v roce 2009 a jeho následné zotavování od roku 2009 do období šetření posuzováno zvlášť. V rámci analýzy újmy a příčinné souvislosti bylo jasně prokázáno, že dovoz z ČLR maximálně využil zotavující se spotřeby a kromě toho neustále vykazoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, díky čemuž se možnost pro všechny hráče využít rovných šancí a zotavit se z krize stala neustálým bojem o přežití.
(532)
Po uplynutí lhůty pro předložení připomínek ke konečným informacím jedna zúčastněná strana upozornila na oznámené uzavření podniku v Belgii a na to, že vyšší moc způsobila obtíže v běžné výrobě a dodávkách z jiných výrobních zařízení v Belgii. Zúčastněná strana tvrdila, že z výše uvedeného vyplývá, že zajištění dodávek oceli s organickým povlakem v Unii je nedostatečné a je důvodem pro to, aby si dovozci a uživatelé svobodně vybírali zdroj dodávek oceli s organickým povlakem z Unie a z Číny.
(533)
Tyto argumenty se zamítají. Vzhledem k tomu, že využití kapacity v Unii je nízké, problém v dodávkách nespočívá, neboť výrobní průmysl Unie má odpovídající dostupnou kapacitu. V každém případě výrobní zařízení, která byla v Belgii zavírána, nevyráběla ocel s organickým povlakem. Bezpečnost dodávek je samozřejmě důležitá, nicméně účelem navrhovaných cel v tomto případě není ukončit dodávky oceli s organickým povlakem z Číny, ale pouze zabránit tomu, aby se na trh Unie dostávaly dumpingové dodávky.
6.3.6. NADBYTEČNÁ STRUKTURÁLNÍ KAPACITA
(534)
Některé zúčastněné strany uvedly, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie, které z velké části sestává z vertikálně integrovaných výrobců oceli, nebyl dovoz z ČLR, ale strukturální problémy odvětví oceli Unie, jako je např. nadbytečná kapacita. Rovněž bylo namítnuto, že konsolidace odvětví oceli, která se uskutečnila před posuzovaným obdobím, vedla k nadbytečné kapacitě a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení.
(535)
Výroba oceli s organickým povlakem je z hlediska kapitálu skutečně náročná a dané odvětví má poměrně vysoké fixní náklady. Konsolidace ocelářského průmyslu, k níž došlo před začátkem posuzovaného období, však nevedla k nadbytečné kapacitě. Po mírném nárůstu v roce 2009 kapacita daného výrobního odvětví v roce 2010 a znovu během období šetření mírně klesla. Výrobní kapacita během období šetření byla nižší než celková spotřeba v Unii a kdyby se byla spotřeba během období šetření zotavila na úroveň roku 2008 a výrobní odvětví Unie bylo schopné této zvýšené poptávky využít, činilo by využití výrobní kapacity okolo 74 %.
(536)
Přičíst odpovědnost za negativní vliv nadbytečné kapacity výrobcům oceli s organickým povlakem v Unii lze jen minimálně. Zaprvé šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie samozřejmě přijímá opatření, aby si udrželo svou účinnost, vzhledem k tomu, že produktivita v rámci celého výrobního odvětví vzrostla o 6 %. Za druhé pokračující investice do výrobních linek a flexibilita při jejich využívání pro výrobu jiných výrobků pomohly dosáhnout úspor z rozsahu a snížit fixní náklady. Využití kapacity společností zařazených do vzorku tak během posuzovaného období kleslo o 18 %, průměrné výrobní náklady vzrostly pouze o 6 %, a to včetně zvýšení nákladů na suroviny. Nelze proto dojít k závěru, že by nadbytečná kapacita narušila příčinnou souvislost. Tento argument byl proto zamítnut.
6.4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(537)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období, a zejména od roku 2009 do období šetření, došlo k podstatnému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu. Bylo také zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, zejména v období šetření.
(538)
Uvedený růst objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu probíhal současně s negativním vývojem hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Tato situace se zhoršila během období šetření, kdy výrobní odvětví Unie nebylo navzdory zotavující se spotřebě schopno znovu získat svůj ztracený podíl na trhu a ziskovost. Ostatní finanční ukazatele, jako je návratnost investic, stagnovaly na úrovni roku 2010 a zaměstnanost dosáhla své nejnižší úrovně.
(539)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(540)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného vývozu působícího újmu, byl učiněn závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(541)
Unijní orgány prověřily v souladu s článkem 31 základního nařízení, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
7.2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(542)
Výrobní odvětví Unie jako celek je tvořeno 22 známými výrobci, kteří představují veškerou výrobu oceli s organickým povlakem v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku přímo zaměstnávají více než 5 400 lidí.
(543)
Žádný z výrobců se nepostavil proti zahájení šetření. Jak vyplývá z výše uvedených makroekonomických ukazatelů, ke zhoršení situace a negativnímu vlivu subvencovaného dovozu došlo v celém výrobním odvětví Unie.
(544)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Všechny ukazatele újmy vykazovaly během posuzovaného období zápornou tendenci. Zejména ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, byly závažně ovlivněny. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(545)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní, aby cena oceli s organickým povlakem odrážela různé složky nákladů a podmínky na trhu. Lze rovněž očekávat, že uložení vyrovnávacích opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci.
(546)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by ziskovost výrobního odvětví Unie nadále klesala. To by bylo ze střednědobého a dlouhodobého hlediska neudržitelné. Je rovněž pravděpodobné, že by jednotliví výrobci museli uzavřít svá výrobní zařízení, která byla během posuzovaného období ztrátová. Vzhledem k vzniklým ztrátám a k vysoké úrovni investic do výroby na začátku posuzovaného období se dá očekávat, že by v případě neuložení opatření většina výrobců v Unii nemohla své investice získat zpět.
(547)
Byl proto učiněn závěr, že uložení vyrovnávacích cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. ZÁJEM UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(548)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, přihlásilo se pět dovozců, nicméně na dotazník odpověděli pouze dva. V podnětu bylo uvedeno přibližně 100 uživatelů, z nichž 19 subjektů se přihlásilo a vyjádřilo zájem o řízení. Na dotazník následně odpovědělo deset společností.
(549)
Nejaktivnější uživatelé a dovozci předložili společná písemná podání a v průběhu šetření bylo uspořádáno několik slyšení. Jejich hlavní argumenty týkající se uložení opatření jsou analyzovány níže.
(550)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací byly obdrženy komentáře od dovozců a dalších zúčastněných stran. Nebyly však předloženy žádné nové údaje, které by byly jiné než níže uvedené.
7.3.1. HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ NA TRHU UNIE
(551)
Uživatelé a dovozci tvrdili, že na trhu Unei s ocelí s organickým povlakem není dostatečná hospodářská soutěž a že dovoz z ČLR byl nezbytný, aby společnosti dovážející a využívající ocel s organickým povlakem získali lepší vyjednávací pozici. Bylo rovněž namítáno, že výrobní odvětví Unie bylo s cílem kontrolovat trh součástí oligopolních uspořádání. Výrobci v Unii si konkurovali na stejných trzích a často prodávali stejným odběratelům nebo svým stavebním společnostem. Vzhledem k tomu, že až na nepodložené stížnosti o obtížích při vyjednávání o cenách nebyly poskytnuty žádné důkazy a že kromě pěti skupin výrobců v Unii, kteří podali stížnost, funguje v Unii dalších jedenáct výrobců oceli s organickým povlakem, z nichž někteří mají velmi silnou pozici, a s ohledem na řadu dalších zdrojů dovozu, byla tato tvrzení zamítnuta.
7.3.2. NEDOSTATEČNÉ DODÁVKY
(552)
Uživatelé a dovozci rovněž tvrdili, že uložení opatření na čínský dovoz by na trhu Unie mělo za následek nedostatek oceli s organickým povlakem. Avšak vzhledem ke značné rozmanitosti výše popsaných zdrojů dodávek, jakož i volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie, se nepovažuje za pravděpodobné, že by k takové situaci došlo. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
7.3.3. ZÁVĚR O ZÁJMECH UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(553)
Deset spolupracujících uživatelů představovalo během období šetření 7 % celkového dovozu z ČLR. Z šetření vyplynulo, že všichni uživatelé si udržují různé zdroje dodávek dotčeného výrobku. Nákup z ČLR v průměru představoval přibližně 15 % jejich celkového nákupu výrobků z oceli s organickým povlakem. Kromě toho bylo zjištěno, že největší objem byl získán od výrobců v Unii (73 %) a 12 % bylo dovezeno z jiných třetích zemí. Vzhledem k tomu, že dotčený výrobek je vysoce standardizovaný, je význam napojení na odběratele spíše relativní, jelikož uživatelé i dovozci mohou, pokud jde o kvalitu výrobků, poměrně snadno změnit zdroje dodávek.
(554)
Z šetření vyplynulo, že všichni spolupracující uživatelé s výjimkou jednoho byli v odvětví, které dotčený výrobek využívá, ziskoví, přičemž jejich ziskovost se v období šetření pohybovala od 1 % do 13 % v závislosti na společnosti. Ziskovost těchto společností nebyla výrazně závislá na dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(555)
Na základě odpovědí uživatelů na dotazník byl odhadnut pravděpodobný vliv navrhovaných opatření. Proto i za předpokladu, že pro spolupracující uživatele nastane ta nejméně příznivá situace, a sice že cenové zvýšení nebude možné přesunout dále a uživatelé budou nuceni z ČLR dovážet stejná množství jako během období šetření, znamenal by dopad výše cla na jejich výrobní náklady zvýšení o 1 až 5 % a pokles o 1 až 2,8 procentního bodu v ziskovosti pro většinu dovozu a o přibližně 4 procentní body pro dovoz podléhající zbytkovému clu. Nicméně je pravděpodobnější, že dopad bude výrazně menší než tato čísla. Dovoz z ČLR představuje poměrně malou část obchodní činnosti uživatelů a lze očekávat, že se tito se zvýšením nákladů plynoucích z vyrovnávacích opatření poměrně snadno vypořádají. Rovněž vzhledem k tomu, že kromě řady výrobců v Unii jsou k dispozici značné alternativní zdroje dovozu, na nějž se opatření nevztahují, např. Indie a Jižní Korea, očekává se, že poté, co budou opatření uložena, zohlední ceny na trhu i tyto faktory.
(556)
Dva spolupracující dovozci představovali během období šetření přibližně 6 % celkového dovozu z ČLR, přesný podíl nemohl být v souladu s článkem 29 základního nařízení zveřejněn. Stejně jako uživatelé si i dovozci vedle ČLR udrželi různé zdroje dodávek. Navíc bylo zjištěno, že pokud by dovozci zachovali schéma dovozu, které používali během období šetření, mohla by být jejich ziskovost ovlivněna opatřeními více než ziskovost uživatelů. V praxi však bývají dovozci coby obchodníci pružnější než uživatelé, a byli by proto s největší pravděpodobností první, kdo se obrátí k alternativním zdrojům dodávek.
(557)
Část prospěchu z čínského dovozu na straně uživatelů a dovozců vzniká na základě nekalé cenové diskriminace praktikované čínskými vývozci, která ji umožňuje, a nikoli díky přirozené konkurenční výhodě. Obnovení rovných podmínek na trhu Unie by proto mělo napravit narušení obchodu, k němuž došlo kvůli subvencovanému dovozu, a v podstatě umožní trhu s ocelí s organickým povlakem vrátit se k přirozené dynamice a cenovému vývoji poháněným tržním hospodářstvím a nebude přitom znevýhodňovat ostatní hráče (uživatele, výrobce, konečné uživatele), kteří nemohou bezprostředně těžit ze subvencovaného dovozu.
7.4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(558)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(559)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
(560)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(561)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii. Má se za to, že zisk, kterého by mohlo být dosaženo bez subvencovaného dovozu, by měl vycházet z údajů z roku 2008, kdy byl čínský dovoz na trhu Unie přítomen v menší míře. Má se tudíž za to, že ziskové rozpětí 6,7 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosahovat, pokud by nedocházelo k subvencování působícímu újmu.
(562)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 6,7 % k výrobním nákladům.
(563)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s cenou výrobního odvětví Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné hodnoty CIF dovozu porovnávaných typů.
(564)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací zpochybnily zúčastněné strany použití 6,7 % jako cílového zisku výrobního odvětví Unie a označení roku 2008 jako reprezentativního roku ziskovosti. Nicméně jejich argument, že zisk výrobního odvětví Unie v roce 2008 byl ovlivněn finanční krizí, což z roku 2008 učinilo výjimečný rok, by zjevně směřoval k tvrzení, že zisk uskutečněný v roce 2008 je nižší, než jaký by výrobní odvětví očekávalo v roce normálním. Tento argument se zamítá, neboť nebyly předloženy žádné důkazy týkající se výše zisku, který mohlo výrobní odvětví Unie mít v roce 2008, kdyby nepřišla finanční krize.
(565)
Zúčastněné strany rovněž poukázaly na skutečnost, že objem dovozu z ČLR poklesl na nejnižší úroveň spíše v roce 2009 než v roce 2008. Nicméně vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie nebylo v roce 2009 ziskové, není možné použít údaje z roku 2009 pro stanovení cílového zisku výrobního odvětví Unie.
(566)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že zisk odběratelů, kteří nejsou ve spojení, v roce 2008 nemůže být použit jako cílový zisk, neboť uvedený rok vykazuje největší cenový rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem. Tento argument byl zamítnut, neboť uvedený cenový rozdíl není pro výpočet zisku z prodeje odběratelům, kteří nejsou ve spojení, důležitý.
(567)
Čínské sdružení železa a oceli navrhlo, aby cílový zisk pro prodej oceli s organickým povlakem stranám v Unii, které nejsou ve spojení, vycházel z průměrného celkového zisku nadnárodní společnosti ArcelorMittal za rok 2010 a 2011. Tento návrh nebyl přijat jako spolehlivý zdroj zisku z oceli s organickým povlakem v Unii bez dumpingového dovozu, neboť zohlednění zisku celé globální skupiny ArcelorMittal zcela zřejmě nepředstavuje reprezentativní zisk z prodeje oceli s organickým povlakem v Unii.
(568)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku Komise týkající se výpočtu rozpětí cenového podbízení. Toto zpochybnění však bylo založeno na mylném předpokladu, že Komise vypočítala rozpětí cenového podbízení tak, že z tržní ceny smazala průměrný zisk výrobního odvětví během období šetření (2,6 %) s cílem dosáhnout „hranice ziskovosti“ (tj. ceny, která by vedla k nulovému zisku) a k této „hranici ziskovosti“ přičetla cílový zisk.
(569)
Komise vypočetla rozpětí cenového podbízení tak, že přičetla cílový zisk k nákladům na výrobu jednotlivých typů výrobků. Metodika navrhovaná zúčastněnou stranou je chybná, neboť průměrného zisku 2,6 % nebylo automaticky dosaženo u každého prodeje každého modelu všemi společnostmi, jejichž údaje byly použity.
(570)
Jedna strana rovněž zpochybnila způsob, jakým Komise vypočetla újmu. Vzhledem k tomu, že tato strana neměla plný přístup k údajům, jež Komise při výpočtu rozpětí újmy použila, pokusila se o vlastní výpočet založený na své interpretaci cenového rozdílu na trhu mezi substrátem potaženým hliníkem a zinkem a substrátem potaženým zinkem, a při výpočtu dospěla k ceně 50 USD/t. Výsledkem tohoto „přepočítání“, jež vychází z neúplných údajů, je rozpětí újmy, které je nižší, než rozpětí újmy vypočítané a zveřejněné Komisí.
(571)
Argumenty této strany byly zamítnuty, neboť analýza kompletních údajů od vyvážejících výrobců a výrobního odvětví Unie údajný cenový rozdíl nepotvrdila. Následně je třeba zdůraznit, že údaje, které zúčastněná strana použila, byly neúplné, a tudíž pro účely přepočtu újmy podle vzoru Komise nespolehlivé.
8.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(572)
Na základě závěrů, k nimž se dospělo s ohledem na subvencování, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 15 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz oceli s organickým povlakem pocházející z ČLR na úrovni nižšího zjištěného rozpětí subvence nebo újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí. Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Rozpětí subvencí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Vyrovnávací clo (v %)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Ostatní spolupracující společnosti
26,8
43,0
26,8
Zbytkové clo
44,7
58,3
44,7
(573)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(574)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (104) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Nařízení bude v případě potřeby odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(575)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem, tj. plochých válcovaných výrobků z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a kromě výrobků s podkladem opatřeným kovovým povlakem chromu nebo cínu, v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (kódy TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 a 7226997091) a pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Všechny ostatní společnosti
44,7
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2013.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 215/2013 DEL CONSIGLIO
dell'11 marzo 2013
che istituisce un dazio compensativo sulle importazioni di determinati prodotti d’acciaio a rivestimento organico originari della Repubblica popolare cinese
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 597/2009 del Consiglio relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di sovvenzioni provenienti da paesi non membri della Comunità europea (1), in particolare l’articolo 17,
vista la proposta della Commissione europea,
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
1.1. APERTURA
(1)
In data 22 febbraio 2012 la Commissione europea ("Commissione") annunciava, mediante avviso pubblicato sulla Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2) ("avviso di apertura"), l’apertura di un procedimento antidumping riguardante le importazioni nell’Unione di determinati prodotti di acciaio a rivestimento organico originari della Repubblica popolare cinese ("paese interessato" o "RPC").
(2)
Il procedimento antisovvenzioni era stato aperto a seguito di una denuncia presentata in data 9 gennaio 2012 da EUROFER ("il denunciante") per conto di produttori che rappresentano in questo caso più del 70 %, della produzione totale dell’Unione di alcuni prodotti di acciaio a rivestimento organico. La denuncia conteneva elementi di prova prima facie di pratiche di sovvenzione relative al prodotto citato e del notevole pregiudizio da esse causato, tale da giustificare l’apertura di un procedimento.
(3)
Prima dell’apertura del procedimento e ai sensi dell’articolo 10, paragrafo 7, del regolamento di base, la Commissione notificava alle autorità cinesi (Government of the PRC, GoRPC) il ricevimento di una denuncia debitamente documentata nella quale si sosteneva che le importazioni sovvenzionate di determinati prodotti di acciaio a rivestimento organico originari della RPC stavano arrecando notevole pregiudizio all’industria dell’Unione. Il GoRPC veniva invitato a una serie di consultazioni per chiarire la situazione riguardo al contenuto della denuncia e giungere a una soluzione concordata. Il GoRPC accettava l’offerta delle consultazioni che si tennero poco dopo. Le consultazioni non sono tuttavia sfociate in una soluzione concordata. Sono state però prese nella debita considerazione una serie di osservazioni formulate dal GoRPC riguardo alle accuse contenute nella denuncia e riguardanti la mancanza di compensabilità dei programmi. Al termine delle consultazioni, il GoRPC ha formulato proprie osservazioni.
1.2. PROCEDIMENTO ANTIDUMPING
(4)
In data 21 dicembre 2011 la Commissione europea annunciava con avviso pubblicato sulla Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (3) l’apertura di un procedimento antidumping relativo alle importazioni nell’Unione di determinati prodotti di acciaio a rivestimento organico originari della RPC.
(5)
In data 20 settembre 2012 la Commissione, con regolamento (CE) n. 845/2012 (4), istituiva un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni di determinati prodotti di acciaio a rivestimento organico originari della RPC.
(6)
Le analisi del pregiudizio, effettuate nell’ambito dell’inchiesta antisovvenzioni e della parallela inchiesta antidumping sono identiche, poiché la definizione di industria dell’Unione, i produttori rappresentativi dell’Unione e il periodo d’inchiesta sono gli stessi in entrambe le inchieste. Per questo motivo le osservazioni riguardanti il pregiudizio avanzate in uno qualunque di questi procedimenti sono state prese in considerazione in entrambi i procedimenti.
1.3. PARTI INTERESSATE DAL PROCEDIMENTO
(7)
La Commissione ha ufficialmente informato dell’apertura del procedimento i denuncianti, altri produttori dell’Unione noti, produttori esportatori nella RPC noti, importatori, commercianti, utenti, fornitori e associazioni notoriamente interessate nonché i rappresentanti della RPC. Le parti interessate hanno avuto la possibilità di esprimere il loro punto di vista per iscritto e di chiedere di essere ascoltate entro il termine fissato nell’avviso di apertura.
(8)
Dato l’elevato numero di produttori esportatori, di produttori dell’Unione e di importatori non collegati, tutti i produttori esportatori noti e gli importatori non collegati sono stati invitati a manifestarsi e a fornire, come chiesto nell’avviso di apertura, le informazioni fondamentali sulle loro attività riguardanti il prodotto in esame durante il periodo compreso tra l’1 ottobre 2010 e il 30 settembre 2011. Tali informazioni sono state chieste ai sensi dell’articolo 27 del regolamento di base perché la Commissione potesse decidere se fosse necessario il campionamento e, in caso affermativo, per scegliere il campione. Sono state consultate anche le autorità della RPC.
(9)
19 produttori esportatori/gruppi di produttori cinesi hanno fornito le informazioni richieste e hanno accettato di essere inclusi nel campione. Con le informazioni ottenute dai produttori esportatori, la Commissione, ai sensi dell’articolo 27 del regolamento di base, proponeva inizialmente un campione di 3 produttori esportatori/gruppi di produttori esportatori. Uno dei produttori esportatori facenti parte del campione ritirava tuttavia la propria collaborazione. Esso veniva perciò sostituito con il produttore esportatore successivo avente il più alto volume di vendite all’esportazione verso la Unione. Alla notifica della sostituzione, anche questo produttore esportatore ritirava la propria collaborazione.
(10)
Per non ritardare ulteriormente il procedimento, venne deciso di limitare il campione ai 2 gruppi di produttori esportatori aventi il volume di esportazioni verso l’Unione più elevato, vale a dire Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (e società ad essa collegate) e Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd (e società ad essa collegate). Il campione di questi 2 gruppi di produttori esportatori serve da base per stabilire sia il livello di sovvenzione dei gruppi che il livello di sovvenzione dei produttori esportatori che hanno collaborato non inclusi nel campione, ai sensi dell’articolo 15, paragrafi 2 e 3, del regolamento di base.
(11)
Riguardo ai produttori dell’Unione, la Commissione annunciava nell’avviso di apertura di aver scelto un campione provvisorio di produttori dell’Unione composto da 6 produttori dell’Unione noti alla Commissione come fabbricanti del prodotto simile, scelti in base ai volumi di vendita e di produzione, alle dimensioni e alla collocazione geografica nell’Unione. I produttori dell’Unione inclusi nel campione rappresentano il 46 % della produzione dell’Unione e il 38 % delle sue vendite. L’avviso di apertura invitava anche le parti interessate a presentare le proprie osservazioni sul campione provvisorio. Uno dei produttori dell’Unione preferiva non essere incluso nel campione e veniva perciò sostituito dal produttore successivo in ordine di grandezza.
(12)
5 importatori indipendenti fornivano le informazioni chieste e acconsentivano a essere inclusi nel campione. Dato il numero limitato di importatori, il campionamento è risultato superfluo.
(13)
La Commissione ha inviato questionari ai rappresentanti della RPC, ai 2 produttori esportatori della RPC inclusi nel campione, ad altri 14 produttori esportatori della RPC che ne hanno fatto richiesta, a 6 fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione, a 5 importatori dell'Unione che hanno collaborato e agli utenti noti.
(14)
Hanno inviato risposte i rappresentanti della RPC, 9 produttori esportatori e imprese collegate della RPC, i 6 fabbricanti dell'Unione inseriti nel campione, 2 importatori non collegati e 10 utenti.
(15)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie ai fini della determinazione delle sovvenzioni, del conseguente pregiudizio e dell’interesse dell’Unione. Sono state effettuate ispezioni presso le sedi delle seguenti autorità statali e società:
(a)
Governo della Repubblica popolare cinese
-
ministero del Commercio cinese, Beijing, Cina
(b)
Produttori UE
-
ArcelorMittal Belgium, Belgio e società collegata di vendita ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Lussemburgo
-
ArcelorMittal Poland, Polonia
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Germania
-
Voestalpine Stahl GmbH e Voestalpine Stahl Service Center GmbH, Austria
-
Tata Steel Maubeuge SA (nota in precedenza come Myriad SA), Francia
-
Tata Steel UK Ltd, Regno Unito
(c)
Gruppi di produttori esportatori (e società collegate) della RPC
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd e società ad essa collegate: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd e Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd e la società ad essa collegata Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd;
(d)
Importatori dell’Unione
-
ThyssenKrupp Mannex, Germania
-
Macrometal, Amburgo, Germania
(16)
Successivamente, tutte le parti sono state informate dei fatti e delle considerazioni principali in base ai quali si intendeva raccomandare l’istituzione di dazi compensativi definitivi sulle importazioni di alcuni tipi di prodotti d’acciaio a rivestimento organico originari della RPC ("divulgazione delle conclusioni definitive"). A tutte le parti è stato concesso un periodo entro il quale presentare le loro osservazioni sulla divulgazione delle conclusioni definitive.
(17)
Esaminate le osservazioni presentate dalle parti interessate, si è tenuto conto di quelle ritenute pertinenti.
1.4. PERIODO DELL’INCHIESTA E PERIODO IN ESAME
(18)
L’inchiesta relativa alle sovvenzioni e al pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra l’1 ottobre 2010 e il 30 settembre 2011 ("periodo d’inchiesta" o "PI"). L’analisi delle tendenze utili per la valutazione del pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra l’1 gennaio 2008 e la fine del PI ("periodo considerato").
2. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
2.1. PRODOTTO IN ESAME
(19)
Nell’avviso di apertura, i prodotti oggetto dell’inchiesta sono alcuni prodotti d’acciaio a rivestimento organico (ARO), vale a dire prodotti piatti d’acciaio laminato, legato e non (acciaio inossidabile escluso), dipinti, verniciati o rivestiti di materie plastiche su almeno un lato, esclusi pannelli sandwich del tipo usato in edilizia e formati da 2 fogli metallici esterni tra i quali è inserita un’anima stabilizzante in materiale isolante ed esclusi i prodotti con strato superficiale in polvere di zinco (vernice ricca di zinco avente un tenore del 70 % o più, in peso, di zinco).
2.2. RICHIESTE DI ESCLUSIONE DI PRODOTTI
(20)
L’Associazione siderurgica cinese (China Iron and Steel Association - CISA), 2 importatori e 2 utenti hanno proposto l’esclusione di 5 tipi di prodotto. Le richieste sono pervenute e sono state analizzate nel modo che segue:
2.2.1. ARO CON RIVESTIMENTO METALLICO DI CROMO O STAGNO
(21)
Un utente di ARO ha chiesto di escludere dalla definizione del prodotto gli ARO con substrato a rivestimento metallico di cromo o stagno. L’inchiesta ha stabilito che il rivestimento metallico di cromo o stagno rende tale tipo di prodotto fisicamente e tecnicamente diverso dagli ARO in esame. Gli ARO muniti di substrato con rivestimento metallico di cromo o stagno sono destinati quasi esclusivamente al condizionamento di alimenti e all’industria dei cablaggi. Anche l’industria dell’Unione ha precisato che non era sua intenzione includere nella presente inchiesta i suddetti tipi di prodotto. Per i motivi suddetti, gli ARO con substrato a rivestimento metallico di cromo o stagno vanno esclusi dalla definizione del prodotto.
2.2.2. LAMIERE LAMINATE A CALDO CON STRATO DI FONDO (PRIMER) ORGANICO O INORGANICO
(22)
La richiesta è stata respinta in quanto questi prodotti non rientrano nei codici NC oggetto dell’inchiesta. La verniciatura o il rivestimento sono solo una protezione antiruggine e rientrano quindi nella voce NC 7208 e non nella voce NC 7210. Le lamiere laminate a caldo con strato di fondo (primer) organico o inorganico non sono comprese nella definizione del prodotto e non possono pertanto esserne escluse.
2.2.3. ARO LO SPESSORE DEL CUI SUBSTRATO È COMPRESO TRA 0,6 E 2,0 MM
(23)
La CISA e 2 importatori hanno chiesto l’esclusione degli ARO, lo spessore del cui substrato fosse compreso tra 0,6 e 2,0 mm (pari al 5/10 % delle importazioni dalla Cina), sostenendo che esisteva un concorrenza diretta tra esportazioni cinesi e produzione dell’industria dell'Unione solo nel campo degli ARO con substrato dello spessore tra 0,25 e 0,6 mm.
(24)
La richiesta è stata respinta, perché sia gli esportatori cinesi che industria dell’Unione producono e vendono ARO con substrato dello spessore tra 0,6 e 2,0 mm; tali prodotti sono perciò chiaramente in concorrenza tra loro. Non è stato fornito alcun elemento che dimostri che l’ARO con substrato dello spessore di 0,6 mm non faccia concorrenza all’ARO con substrato di spessore inferiore a 0,6 mm e che pertanto quest’ultimo costituisca un tipo di prodotto diverso. Gli ARO con substrato di spessore inferiore o superiore a 0,6 mm hanno caratteristiche fisiche e tecniche di base nonché impieghi finali identici e sono quindi lo stesso prodotto.
2.2.4. ARO CON SUBSTRATO RIVESTITO IN LEGA DI ALLUMINIO E ZINCO
(25)
I 2 importatori hanno affermato che solo 4 fabbricanti dell'Unione hanno la licenza per produrre questo tipo di prodotto e che in realtà lo sta producendo una sola impresa. Essi sostengono inoltre che, per le sue caratteristiche, tale prodotto è diverso dall’ARO rivestito di zinco.
(26)
La richiesta è stata respinta perché i 2 tipi di prodotti sono intercambiabili, avendo usi sovrapponibili, e almeno 2 fabbricanti dell'Unione che hanno collaborato producevano il prodotto in esame durante il PI. Si noti che un solo produttore esportatore cinese che ha collaborato ha esportato tale tipo di prodotto verso l’Unione durante il PI.
2.2.5. ARO CON SUBSTRATO RIVESTITO IN LEGA DI ZINCO
(27)
La richiesta è stata respinta poiché, contrariamente a quanto afferma un utente, tale prodotto è fabbricato e venduto in quantità significative da vari fabbricanti dell'Unione e ha sostanzialmente le stesse caratteristiche fisiche e tecniche e l’uso finale di altri tipi di ARO.
2.3. RICHIESTA DI INCLUSIONE DI UN PRODOTTO
(28)
Un’associazione ha chiesto che l’ARO con rivestimento metallico di cromo o stagno, classificato ai codici TARIC 7210122010 e 7210500010, sia incluso nella definizione del prodotto. La richiesta è stata respinta in quanto tali codici non erano compresi nella denuncia iniziale e i prodotti contemplati da tali codici hanno caratteristiche fisiche e tecniche diverse da quelli oggetto della denuncia.
2.4. PRODOTTO IN ESAME
(29)
Poiché è stato accettato di escludere l’ARO con rivestimento metallico di cromo o stagno, come indicato al considerando 21, il prodotto in esame è stato modificato di conseguenza.
(30)
Il prodotto in esame è perciò costituito da alcuni prodotti di acciaio a rivestimento organico (ARO), vale a dire prodotti piatti d’acciaio laminato, legato e non (acciaio inossidabile escluso), dipinti, verniciati o rivestiti di materie plastiche su almeno un lato, esclusi i pannelli sandwich del tipo usato in edilizia e formati da 2 fogli metallici esterni tra i quali è inserita un’anima stabilizzante in materiale isolante, esclusi i prodotti con strato superficiale in polvere di zinco (vernice ricca di zinco avente un tenore del 70 % o più, in peso, di zinco) ed esclusi i prodotti muniti di substrato con rivestimento metallico di cromo o stagno, attualmente classificati ai codici NC ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 ed ex 7226 99 70, originari della RPC ("il prodotto in esame").
2.5. PRODOTTO SIMILE
(31)
L’inchiesta ha dimostrato che gli ARO fabbricati e venduti nell’UE dall’industria UE, quelli fabbricati e venduti sul mercato interno della RPC e quelli importati nell’UE dalla RPC presentano le stesse caratteristiche fisiche e chimiche di base e gli stessi usi finali fondamentali. Essi sono pertanto considerati prodotti simili ai sensi dell’articolo 2, lettera c), del regolamento di base.
3. SOVVENZIONI
3.1. OSSERVAZIONI PRELIMINARI
(32)
Sia il GoRPC che i produttori esportatori cinesi inclusi nel campione hanno risposto al questionario e hanno accettato ispezioni in loco per verificare le risposte.
(33)
Riguardo al GoRPC, analizzate le risposte al questionario, la Commissione ha inviato una lettera di richiamo e 2 lettere di preparazione all’ispezione. La Commissione ha lasciato al GoRPC un ampio margine di tempo per elaborare e presentare le proprie osservazioni ogni qualvolta ciò è stato richiesto e motivato. Di fatto, al GoRPC è stato prorogato il termine di risposta al questionario di 20 giorni (dando luogo a un termine possibile di 57 giorni per rispondere al questionario) e di 25 giorni per rispondere alla lettera di richiamo.
(34)
Nelle risposte al questionario, alle lettere di richiamo e in altre osservazioni di vario tipo, il GoRPC si è limitato a descrivere i regimi usati dai produttori esportatori inclusi nel campione, asserendo che non gli si poteva chiedere di rispondere a domande su supposti regimi di sovvenzione aperti anche a fabbricanti non inclusi nel campione o a quelli che non si erano manifestati.
(35)
La Commissione, pur respingendo rispettosamente tale approccio, ha spiegato al GoRPC che scopo del questionario ad esso inviato è permettere alla Commissione di ottenere informazioni sulle sovvenzioni alle industrie che producono ARO in Cina e stabilire in che misura le importazioni nell'Unione del prodotto in esame siano oggetto di sovvenzioni. La Commissione ha informato il GoRPC che è necessario conoscere l’ampiezza delle sovvenzioni per affrontare casi significativi di non collaborazione da parte di esportatori accusati di beneficiare di particolare regimi di sovvenzione, cui non sono ricorse società che collaborano o inserite nel campione, o eventuali domande di esame individuale da parte di produttori/esportatori che collaborano. Il GoRPC non ha tuttavia modificato la sua posizione né ha fornito informazioni sulla maggior parte degli altri regimi di sovvenzione accusati nella denuncia ma cui non sono ricorse le società facenti parte del campione.
(36)
Prima dell’ispezione in loco, il GoRPC chiedeva alla Commissione ulteriori informazioni scritte, in particolare un elenco di tutte le domande che avrebbe posto durante la visita e di tutte le amministrazioni statali che sarebbero state oggetto della visita in loco. La mancanza di tali elenchi sarebbe equivalsa, per il GoRPC, a "essere lasciato all’oscuro di ciò che avrebbe dovuto preparare o fornire durante l’ispezione" e che la lettera di preparazione all’ispezione "certamente non fornisce alcuna indicazione di ciò che la Commissione intende effettivamente verificare…".
(37)
La Commissione non ha potuto accedere alla richiesta del GoRPC. Si noti in proposito che la Commissione ha soddisfatto tutte le condizioni di cui all’articolo 26 del regolamento di base. Al GoRPC era stata inviata una lettera di preparazione all’ispezione che confermava l’ordine del giorno (giorni e gruppi di regimi da discutere ogni giorno d’ispezione) e chiedeva la presenza delle autorità responsabili dei regimi interessati e dei funzionari che elaboravano le osservazioni inviate dal GoRPC. Prima dell’ispezione la Commissione spiegava inoltre che solo il GoRPC avrebbe potuto individuare le autorità responsabili dei regimi oggetto d’inchiesta e i funzionari più adatti a prendere parte all’ispezione e a rispondere alle domande. Riguardo all’elenco delle domande specifiche, la Commissione spiegava che esso non era previsto da norme unionali (né da norme OMC) e che l’inchiesta mirava a verificare le risposte del GoRPC al questionario e le relative osservazioni aggiuntive; l’ispezione si sarebbe pertanto attenuta alla struttura di tali documenti. La Commissione avrebbe anche cercato di ottenere e di chiarire altri dati necessari al procedimento in corso ma le domande precise in tal senso sarebbero dipese dalle risposte del GoRPC all’ispezione iniziale delle proprie risposte. Prima dell’ispezione il GoRPC veniva inoltre esplicitamente informato del fatto che rifiutare di fornire informazioni necessarie o di assistere l’autorità che effettua l’inchiesta, verificando informazioni e dati ritenuti necessari al procedimento, avrebbe compromesso gravemente lo svolgimento dell’inchiesta. Al GoRPC sono inoltre state ricordate le conseguenze di cui all’articolo 28 del regolamento di base.
(38)
Durante la visita di verifica in loco presso il ministero cinese del Commercio a Pechino, la Commissione si è adoperata per verificare le informazioni fornite sulla base dei documenti giustificativi utilizzati per elaborare le risposte del GoRPC, a norma delle disposizioni degli articoli 11 e 26 del regolamento di base. La Commissione è così giunta alla conclusione preliminare che la mancanza di informazioni e di documenti giustificativi non permetteva un’adeguata verifica delle risposte al questionario. Inoltre, alcune informazioni, sebbene esplicitamente richieste, non sono state affatto fornite e determinate domande non hanno ottenuto risposta alcuna. Il GoRPC è stato perciò informato delle conseguenze di una mancata collaborazione ai sensi dell’articolo 28, paragrafi 1 e 6, del regolamento base.
(39)
Il GoRPC sosteneva inoltre che la Commissione imponeva al GoRPC oneri eccessivi e, con il questionario e la successiva lettera di richiamo, chiedeva informazioni irrilevanti e non necessarie.
(40)
Sulle informazioni chieste, si noti che la Commissione ha chiesto solo informazioni sulle accuse formulate nella denuncia e ritenute necessarie per giungere a conclusioni fondate e che essa aveva mantenuto un atteggiamento coerente, chiedendo gli stessi dati e informazioni nello svolgimento dell’inchiesta e invitando il GoRPC a spiegare le risposte inviate e le loro implicazioni per i regimi oggetto d’inchiesta. In altre parole, la Commissione ha chiesto solo informazioni necessarie a valutare esistenza ed entità delle sovvenzioni al prodotto in esame in base ad altri regimi di sovvenzione di cui la denuncia sostiene la presenza. Esse avrebbero consentito di calcolare adeguatamente l’importo delle sovvenzioni concesse ai sensi degli altri regimi di sovvenzione oggetto d’inchiesta, aperti ai produttori esportatori che non hanno collaborato. Dato che né i rappresentanti della RPC né produttori esportatori che non hanno collaborato, hanno fornito informazioni atte a stabilire l’esistenza di altri regimi di sovvenzione a favore dei produttori esportatori che non hanno collaborato, la Commissione ha concluso, in base ai dati disponibili, che gli altri produttori esportatori che non hanno collaborato potevano beneficiare degli altri presunti regimi di sovvenzione e ha calcolato, in base ai migliori dati disponibili, l’importo del vantaggio conferito tramite tali regimi.
3.2. ESAME INDIVIDUALE ("EI")
(41)
2 produttori esportatori che collaborano all’inchiesta hanno chiesto l’EI ai sensi dell’articolo 27, paragrafo 3, del regolamento di base: si tratta di Union Steel China (Union Steel) e di Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Non è stato possibile concedere l’EI a entrambe le società: a causa dell’elevato numero dei presunti regimi di sovvenzioni e la lentezza di un’inchiesta antisovvenzioni, ciò sarebbe indebitamente oneroso e impedirebbe la tempestiva conclusione dell’inchiesta.
(42)
Union Steel aveva comunque già ottenuto l’EI durante la parallela inchiesta antidumping e per tale impresa è stato perciò calcolato un margine di pregiudizio individuale.
(43)
Poiché il GoRPC ha risposto solo sui regimi utilizzati dai produttori esportatori inclusi nel campione (cfr. considerando (34), è stato praticamente impossibile esaminare i regimi di sovvenzione di cui ha probabilmente beneficiato Union Steel. In base ai dati disponibili, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base, a questa impresa è stato perciò attribuito il margine di sovvenzione delle altre società che collaborano.
3.3. REGIMI SPECIFICI
(44)
In base alle informazioni contenute nella denuncia, la Commissione ha cercato informazioni sui regimi seguenti, accusati di comportare la concessione di sovvenzioni da parte della pubblica amministrazione:
(I)
Fornitura di beni e servizi da parte della pubblica amministrazione a un prezzo inferiore a quello che sarebbe adeguato (Less than Adequate Remuneration - LTAR)
-
fornitura di fattori di produzione a un prezzo LTAR: acciaio laminato a caldo e a freddo
-
attribuzione di diritti d’uso del territorio (land use rights - LUR) a un prezzo LTAR
-
programmi di fornitura dell’acqua a un prezzo LTAR
-
Programma di fornitura dell’energia elettrica a un prezzo LTAR
-
programma di fornitura dell’energia elettrica e dell’acqua a un prezzo LTAR nella provincia di Jiangsu
-
fornitura di vari fattori di produzione a un prezzo LTAR
(II)
Prestiti e tassi di interesse agevolati all’industria degli ARO
(III)
Programmi di intervento sui titoli
-
Conversione di debiti in capitale azionario
-
Conferimenti di capitale
-
Rinuncia al versamento dei dividendi
(IV)
Imposta sul reddito e altre imposte dirette
-
politiche fiscali tese a detrarre le spese di ricerca e sviluppo
-
agevolazioni fiscali a favore delle regioni centrali e occidentali
-
Credito d’imposta sul reddito per acquistare apparecchiature di fabbricazione nazionale
-
regimi fiscali agevolati per imprese operanti nelle alte e nelle nuove tecnologie
-
agevolazioni alle imposte sul reddito per imprese che impiegano risorse globali ("materie prime speciali")
-
Credito d’imposta per acquistare apparecchiature speciali
-
Regime d’imposta agevolata sul reddito per imprese aventi sede nella regione nordorientale
-
esenzione dall’imposta sul reddito per investimenti nel rinnovamento tecnologico interno
-
sconti fiscali locali di vario tipo (provincia dello Shandong, città di Chongqing, regione autonoma Guangxi Zhuang, agevolazioni fiscali per lo sviluppo delle regioni centrali e occidentali)
-
Esenzione dei dividendi distribuiti tra società residenti qualificate
-
esenzione fiscale totale per i primi 2 anni e riduzione della metà per i 3 anni successivi per imprese "produttive"a partecipazione straniera (productive foreign-invested enterprises - FIE)
-
programmi di esenzione o riduzione dell’imposta locale per FIE "produttive"
-
credito d’imposta sul reddito per FIE che acquistano apparecchiature di fabbricazione nazionale
-
abbuoni d’imposta sul reddito per FIE situate in determinate zone geografiche
(V)
Regimi riguardanti le imposte indirette e i dazi sulle importazioni
-
Esenzioni dai dazi all’importazione e dall’IVA per FIE e talune altre imprese nazionali che usano apparecchiature importate in settori industriali incoraggiati
-
Rimborsi IVA alle FIE che acquistano apparecchiature di fabbricazione nazionale
-
Detrazione dell’IVA sulle immobilizzazioni nella regione centrale
-
Altre agevolazioni fiscali per la città di Ma’anshan
(VI)
Programmi fondati su sussidi
-
Programma "Marchio cinese d’eccellenza nel mondo" (China World Top Brand programme).
-
programma "Marchi rinomati" (Famous Brands)
-
Fondo di Stato per progetti basati su tecnologie chiave (State key technology project)
-
Programmi destinati ad abbassare le spese legali antidumping
(VII)
Acquisto di beni da parte della pubblica amministrazione a un prezzo superiore a quello che sarebbe adeguato (higher than adequate remuneration - HTAR)
(VIII)
Altri programmi regionali
-
Sovvenzioni concesse nella Tianjin Binhai New Area e nella Tianjin Economic and Technological Development Area
-
Programmi relativi alla regione nordorientale
-
Sussidi nell’ambito del programma per la scienza e la tecnologia della provincia di Jiangsu
-
Sussidi nell’ambito del programma per la scienza e la tecnologia della provincia di Hebei
(IX)
Sovvenzioni ad hoc segnalate nella denuncia
3.3.1. FORNITURA DI BENI E SERVIZI DA PARTE DELLA PUBBLICA AMMINISTRAZIONE A UN PREZZO INFERIORE A QUELLO CHE SAREBBE ADEGUATO (LTAR)
3.3.1.1. Fornitura di acciaio laminato a caldo e a freddo, (hot-rolled steel/cold-rolled steel - HRS/CRS) a un prezzo LTAR
(45)
Secondo quanto denunciato, il GoRPC controlla una serie di industrie e di produzioni a monte in modo da fornire ai fabbricanti di ARO mezzi di produzione a prezzo favorevole. Con ciò, i fabbricanti di ARO ricevono sovvenzioni compensabili acquistando da imprese di Stato (IdS) HRS/CRS prodotto dallo Stato a un prezzo inferiore a quello di mercato e, quindi, per le IdS, a un prezzo LTAR.
(46)
La Commissione ha chiesto al GoRPC informazioni dettagliate sulle IdS che forniscono HRS/CRS ai produttori esportatori cinesi di HRS/CRS per verificare le accuse contenute nella denuncia e stabilire se tali IdS siano enti pubblici. In particolare, la Commissione ha ampliato il questionario destinato al GoRPC di un’appendice B per le IdS, invitando il GoRPC a fornire le informazioni richieste. Nella lettera di richiamo la Commissione ha sollecitato nuovamente il GoRPC a fornire le informazioni chieste nell’appendice B, incoraggiandolo a coordinare le risposte delle IdS in questione.
(47)
Il GoRPC non ha tuttavia risposto a nessuna delle domande formulate nell’appendice B, omettendo anche di rispondere a quelle del questionario principale (sulla proprietà e sul controllo esercitati dal governo cinese sulle IdS nel settore dell’acciaio e sul suo ruolo nella riorganizzazione dell’industria siderurgica cinese). Invece di fornire le informazioni richieste, il GoRPC dichiarava nella sua risposta al questionario che i denuncianti non avevano potuto dimostrato che i fabbricanti di HRS/CRS fossero enti pubblici.
(48)
A causa della mancata collaborazione del GoRPC, la Commissione ha dovuto rivolgersi ad altre fonti d’informazione che fossero il più attendibili possibile. La Commissione ha informato il GoRPC di tale decisione. Nel valutare se le IdS che forniscono HRS/CRS ai produttori esportatori cinesi di ARO siano enti pubblici, la Commissione ha tenuto conto delle poche informazioni fornite dal GoRPC, delle informazioni contenute nella denuncia, delle informazioni fattuali pubblicamente accessibili emerse in altri procedimenti simili condotti da altre autorità inquirenti nonché di altre informazioni di pubblico dominio; le conclusioni della Commissione si basano su tutte le informazioni contenute nel fascicolo.
(a) Le IdS che riforniscono i fabbricanti di ARO di acciaio laminato a caldo e a freddo sono enti pubblici
(49)
Secondo il denunciante, le IdS in Cina sono enti pubblici ai sensi dell’articolo 2, paragrafo b), del regolamento di base che forniscono beni (HRS e CRS), a un prezzo inferiore a quello di mercato a fabbricanti di ARO, che così sono avvantaggiati.
(50)
L’organo di appello dell’OMC (Appellate Body - AB), nella sua relazione dal titolo United States - Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China (5) ("La relazione AB") definiva "ente pubblico" è un organismo che "possiede, esercita o è investito di poteri governativi" (6). L’AB ritiene inoltre che gli enti pubblici siano anche caratterizzati "dall’esercizio di funzioni di governo" (performance of governmental functions) (7) che, "nel pertinente ordinamento giuridico dello Stato, andrebbero normalmente considerate parte della pratica governativa" (would ordinarily be considered part of governmental practice in the legal order of the relevant Member) (8).
(51)
Alla luce delle conclusioni dell’AB dell’OMC, emergono 2 questioni da analizzare e vale a dire (a) se le IdS in questione svolgano funzioni normalmente considerate pratiche governative in Cina e (b) in caso positivo, quando le svolgono, se esse esercitino poteri governativi.
(52)
Esiste innanzitutto un’ampia documentazione che dimostra come il GoRPC sia direttamente coinvolto nella gestione dell’economia. Il ruolo primario del governo cinese nell’economia è garantito dalla costituzione della Repubblica popolare cinese. L’articolo 7 della Costituzione recita: "L’economia di Stato è il settore dell’economia socialista che appartiene a tutto il popolo; essa è la forza trainante dell’economia nazionale. Lo stato garantisce il consolidamento e la crescita dell’economia dello Stato". Analogamente, l’articolo 15 della Costituzione recita: "Lo stato attua un’economia pianificata, sulla base della proprietà pubblica socialista". Anche la statuto del Partito comunista cinese impone il ruolo primario della proprietà pubblica: ad esempio il preambolo dello statuto del PCC recita: "Il partito deve preservare e migliorare il sistema economico di base, in cui la proprietà pubblica svolge un ruolo dominante…". Anche i vari piani quinquennali, emanati dal Commissione nazionale per lo sviluppo e la riforma (National Development and Reform Commission - NDRC) e adottati dalla massima autorità giuridica della Cina, il Consiglio di Stato, puntano a un saldo controllo del governo cinese sull’economia.
(53)
Riguardo all’industria siderurgica, le informazioni disponibili indicano che le IdS che producono HRS/CRS in Cina eseguono spesso funzioni governative, descritte, tra l’altro, nei piani settoriali per l’industria del ferro e dell’acciaio. Tali piani confermano che il GoRPC ha scelto partecipare in prima persona alla gestione e allo sviluppo dell’industria siderurgica in Cina e che il raggiungimento di tale obiettivo da parte delle IdS rientra perciò nella categoria "pratiche di governo". I piani fissano obiettivi e priorità per tutti gli operatori dell’industria siderurgica e indirizzano l’intero settore verso precisi risultati di produzione. In effetti, il GoRPC usa le IdS del settore siderurgico come longa manus dello Stato per realizzare gli obiettivi e i traguardi stabiliti nei piani.
(54)
Il decreto n. 35 della NDRC - Politiche per lo sviluppo dell’industria siderurgica (Policies for Development of Iron and Steel Industry) delinea, tra l’altro, una politica di riduzione delle imprese siderurgiche, fissa obiettivi di produzione per i primi 10 maggiori gruppi siderurgici sul mercato interno (articolo 3), vieta - riguardo alla capacità di produzione - nuove imprese associate nel settore siderurgico (articolo 10), fissa condizioni di accesso all’industria siderurgica a livello di attrezzature nonché gli indici economici e tecnici nei quali devono rientrare le imprese siderurgiche (articolo 12), fissa norme per cambiare la struttura organizzativa delle imprese del settore (articolo 20), per gestire gli investimenti (articoli 22, 23) e sulle condizioni di accesso al credito (articoli 25, 26), dà allo Stato il diritto di intervenire nell’acquisto delle materie prime (articolo 30).
(55)
Il 12o piano quinquennale per lo sviluppo dell’industria siderurgica riassume gli obiettivi fissati dal piano precedente, delinea la strategia di sviluppo e indica gli obiettivi per l’intera industria siderurgica. Analogamente al decreto n. 35, esso fissa obiettivi molto specifici sul livello di integrazione industriale (sezione III, capitolo III. punto 6), incoraggia taluni progetti e ne scoraggia altri (sezione IV, capitolo IV) e differenzia il sostegno all’industria siderurgica nelle varie province (sezione IV, capitolo IV), sostiene le imprese siderurgiche maggiori e affida un ruolo di primo piano alle maggiori IdS siderurgiche cinesi quali Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel, ecc. (9). Il piano prevede inoltre il rafforzamento della regolamentazione e della gestione dell’attuale attività di produzione delle imprese siderurgiche (sezione V, capitolo IV)
(56)
Anche la legge della RPC sui beni di proprietà dello Stato delle imprese impone alle IdS (o alle imprese partecipate dallo Stato, le cosiddette State-invested enterprises - SIE, anch’esse comprese in tale legge) di adottare e attuare le politiche industriali nazionali (10). Analogamente i Progetti di misure per il controllo e la gestione degli investimenti delle imprese centrali obbligano le IdS e le SIE a seguire i piani di sviluppo e le politiche industriali dello Stato (11). Le misure per la gestione dei piani strategici di sviluppo delle imprese centrali (Measures for the Administration of Development Strategies and Plans of Central Enterprises) impongono a tutte le IdS di elaborare un piano strategico di sviluppo che la Commissione del Consiglio di Stato per la gestione e il controllo delle proprietà dello Stato (State-owned Asset Supervision and Administration Commission - SASAC) deve esaminare e approvare. Effettuando l’esame, e prima dell’approvazione, SASAC deve considerare tra l’altro se il piano sia in linea con il piano di sviluppo nazionale e le sue politiche industriali e se sia conforme all’orientamento strategico della configurazione e della struttura dell’economia di Stato (12).
(57)
Esempi concreti di attuazione delle misure descritte nei piani, come il trasferimento della Capital Steel Corporation (13) o le numerose fusioni tra imprese siderurgiche (14) dimostrano che i piani non sono solo documenti a carattere indicativo d’orientamento ma danno luogo a iniziative concrete di imprese siderurgiche di Stato orchestrate dal governo centrale (rappresentato dalla NDRC e dal Consiglio di Stato).
(58)
Le imprese coinvolte nei piani di sviluppo sopra descritti sono tenute a seguire e a tradurre in pratica tutte le azioni specifiche descritte nei considerando precedenti. Si deve perciò concludere che, dato tale diretto coinvolgimento del governo nella politica commerciale delle imprese siderurgiche di proprietà dello Stato, quest’ultime assumono funzioni governative a livello esecutivo tese a realizzare gli obiettivi fissati dai piani.
(59)
Assodato che le IdS svolgono funzioni governative, resta la domanda se, espletandole, esse esercitino poteri dello Stato. In proposito, è importante stabilire se sono controllate dallo Stato in misura significativa (15). Se questo è il caso, occorre provare, alla luce di tutti gli elementi di prova pertinenti, che le IdS sono il braccio esecutivo del governo e attuano effettivamente una politica definita nei piani sopra descritti.
(60)
L’esercizio di poteri governativi, più avanti descritti, indica che le IdS possiedono, esercitano o sono investite di poteri dello Stato. Tali poteri si esercitano, tra l’altro, tramite la proprietà statale, la regolamentazione amministrativa e il coinvolgimento della SASAC, i consigli di amministrazione, i piani di Stato.
(61)
Come già indicato sopra riguardo alla mancata collaborazione (considerando da 46 a 48), il GoRPC non ha fornito le informazioni richieste sulla struttura proprietaria dei fabbricanti di HRS e CRS in Cina. Insieme alla risposta al questionario, il GoRPC inviò un elenco di 54 società di cui esso era il principale azionista ma durante la visita di verifica sostenne che l’elenco non era corretta e comprendeva anche imprese private. Il GoRPC non corresse l’elenco né specificò quali società fossero di proprietà privata e quali di proprietà del GoRPC. A causa della mancata collaborazione, la Commissione ha dovuto esaminare altri elementi del fascicolo e altri dati pubblicamente accessibili.
(62)
Il denunciante ha fornito elementi di prova del fatto che i principali fabbricanti di HRS/CRS sono di proprietà dello Stato e in proposito ha presentato informazioni dettagliate nell’allegato 10 della denuncia (16). Anche altre informazioni di pubblico dominio (17) confermano che il GoRPC vanta titoli di proprietà su molti fabbricanti di HRS/CRS.
(63)
Tenendo conto di tutte le informazioni contenute nel fascicolo è ragionevole concludere che il GoRPC vanta titoli di proprietà significativi su numerosi fabbricanti cinesi di HRS/CRS.
(64)
SASAC svolge in quanto investitore attività di Stato e gestisce il patrimonio dello Stato sotto la supervisione di quest’ultimo. Si noti che, sebbene il GoRPC nella sua risposta al questionario e nelle successive osservazioni sostenga che SASAC non sia coinvolta nelle operazioni commerciali delle IdS e corrobori tale tesi riferendosi all’articolo 7 delle misure provvisorie per la gestione dei piani strategici di sviluppo delle imprese centrali (Interim Measures for the Administration of Development Strategies and Plans of Central Enterprises) (18), altri articoli della stessa legge e anche altri elementi del fascicolo (19) suggeriscono ben altro.
(65)
Di fatto, dalle risposte del GoRPC al questionario emerge che SASAC, autorizzata dal Consiglio di Stato, nomina a rimuove gli alti dirigenti delle imprese cui sovrintende e valuta le loro prestazioni servendosi di procedure giuridiche. Essa esercita anche pressioni sulle imprese che controlla perché mettano in pratica i principi guida e le relative politiche, effettua la gestione fondamentale dei beni delle imprese di proprietà dello Stato e, con attività di direzione e controllo, sorveglia che la gestione di tale patrimonio sia conforme alla legge.
(66)
SASAC è anche responsabile della retribuzione e della valutazione dei dirigenti delle IdS; inoltre, essa sceglie e decide i riconoscimenti e le sanzioni dei responsabili delle IdS (20). In definitiva, tutti i dati disponibili suggeriscono che la carriera dei dirigenti delle IdS dipendono da SASAC. Queste circostanze indicano chiaramente che SASAC esercita poteri dello Stato.
(67)
Anche la composizione dei consigli di amministrazione delle IdS dimostra l’elevato grado di controllo esercitato dal GoRPC su di esse. Dagli elementi raccolti nel fascicolo (21) risulta che numerosi membri di consigli di amministrazione e di vigilanza, detengono o hanno detenuto in passato funzioni governative e/o di partito e che la selezione è fortemente influenzata da autorità governative come SASAC o il Partito comunista cinese (PCC).
(68)
Le politiche, gli interessi e gli obiettivi del GoRPC nell’industria siderurgica sono fissati in vari piani governativi a livello sia centrale che decentrato. Le IdS sono tenute a seguire tali politiche (le imprese che non si adeguano sono infatti soggette a sanzioni) e, dai recenti atteggiamenti tenuti dalle principali IdS siderurgiche in Cina, si deduce che tali politiche sono rispettate e che le IdS siderurgiche lavorano per conseguire gli obiettivi fissati dai piani.
(69)
Secondo il 12o piano quinquennale per lo sviluppo dell’industria siderurgica solo "le imprese che si conformano alle politiche nazionali per l’industria siderurgica e alle norme e condizioni di produzione e funzionamento dell’industria siderurgica, avranno un ruolo di primo piano nelle attività di fusione e riorganizzazione." (22)
(70)
Numerosi piani a livello provinciale e locale menzionano anche singole IdS e fissano per esse obiettivi e finalità. Il denunciante ha inviato degli estratto di tali piani (23). Con il questionario e la lettera di richiamo, a fini di controllo e di chiarimento erano state chieste informazioni su tutti questi piani al GoRPC che ha però deciso di non fornirle. Si noti tuttavia che il GoRPC nel corso del procedimento non ha contestato la correttezza delle citazioni. Le imprese citate nei piani provinciali e locali ammettono del resto di cooperare con le autorità e descrivono in che modo esse agiscano o abbiano agito in passato per conformarsi ai piani (24).
(71)
Sebbene il GoRPC sostenga che alcuni di tali piani siano puramente indicativi, non vincolanti e a titolo d’orientamento, tale affermazione non è suffragata da altri elementi del fascicolo. Al contrario, molte leggi e regolamentari, di sicuro giuridicamente vincolanti (25), rendono obbligatori per le IdS i piani di sviluppo e le politiche industriali dello Stato.
(72)
È il GoRPC che formula obiettivi e finalità dell’industria siderurgica attraverso i piani quinquennali e altri documenti ufficiali analoghi; esso raggiunge tali obiettivi grazie alle funzioni e alle attività in essi descritte. Poiché tali piani e documenti sono formulate da servizi del governo cinese come il Consiglio nazionale o la NDRC (National Development and Reform Commission), le funzioni e le attività cui essi si riferiscono vanno considerate governative. Poiché, come sopra descritto, le IdS siderurgiche sono tenute ad attuare i piani e le politiche, esse si comportano come organi esecutivi del governo e, poiché lo Stato le controlla in misura significativa, esse esercitano in realtà un’autorità di governo.
(73)
Data la mancata collaborazione da parte del GoRPC, il raggio d’azione di organismi di tale tipo, detti "enti pubblici", non è stato pienamente definito. In ogni caso, ogni IdS di cui il governo abbia la maggioranza delle azioni o sia il principale azionista è un "ente pubblico". Organismi nei quali il governo non abbia alcuna partecipazione azionaria sono "enti privati". Ciò premesso, non è necessario tracciare una demarcazione tra enti pubblici e privati, perché nei considerando da 85 a 98, si dimostra che tutti gli enti privati nel settore dell’acciaio sono affidati e diretti dallo Stato per cui, ad ogni buon fine, si comportano da enti pubblici.
(b) Vantaggio (enti pubblici)
(74)
Per valutare se esista un vantaggio ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base, è necessario comparare i prezzi dell’HRS/CRS pagato dai produttori esportatori interessati al mercato di riferimento pertinente. La relazione dell’organo di appello (AB report) ha confermato che se il mercato del paese fornitore è falsato dal ruolo del governo, è consentito usare valori di riferimento esterni. La relazione osserva che "se lo Stato è il fornitore principale, è probabile che i prezzi siano distorti ma è comunque necessaria un’analisi caso per caso" (26). L’AB precisa inoltre che: "… non stiamo suggerendo l’introduzione di una soglia oltre la quale il solo fatto che il governo sia il principale fornitore del mercato basta ad accertare una distorsione dei prezzi, ma è chiaro che, più dominante è il ruolo del governo sul mercato, maggiore è la probabilità che tale ruolo comporti una distorsione dei prezzi privati" (27). L’AB ha inoltre dichiarato che: "quando il governo è un fornitore‘significativo’, sono necessari elementi di prova su aspetti diversi dalla quota di mercato dello Stato, poiché il ruolo del governo come fornitore significativo non può di per sé provare la distorsione dei prezzi privati". La prima domanda cui occorre rispondere è perciò sapere se la quota del governo nella produzione di HRS/CRS in Cina sia predominante o semplicemente significativa.
(75)
La Commissione ha chiesto al GoRPC informazioni sul mercato degli HRS/CRS riguardanti le percentuali di HRS/CRS fabbricati dalle IdS e dalle imprese private; in proposito, il GoRPC non dato tuttavia alcuna informazione pertinente (28).
(76)
Per sapere su quale base sia stato accertato che almeno il 63 % degli HRS in Cina è fabbricato da IdS siderurgiche, la Commissione si è servita di utilizzato informazioni altrimenti disponibili (29). È importante notare che si è giunti a questa percentuale del 63 % di IdS in seguito ad analisi molto prudenti e che essa un assoluto valore minimo. Il fatto che molti dei presunti fornitori privati dichiarati dagli esportatori sembrano essere società commerciali (che possono aver acquistato prodotti da IdS), la mancata collaborazione del GoRPC - cfr. considerando da 46 a 48 - nonché le conclusioni di altre autorità inquirenti (cfr. nota 32) permettono di concludere che la percentuale effettiva di IdS sul mercato degli HRS è molto più elevata. Anche la forte presenza del GoRPC nel settore degli HRS (cfr. considerando da 85 a 94) limita le possibilità di manovra degli operatori privati.
(77)
Tenendo conto di quanto precede, si è accertato che le IdS sono predominanti nel mercato degli HRS in Cina. La predominanza delle IdS nel mercato degli HRS è tale che i produttori privati non hanno altra scelta se non quella di allineare i loro prezzi a quelli delle IdS, come qui di seguito dimostrato.
(78)
La percentuale di IdS citata dai produttori esportatori cinesi riguardo ai CRS (18 %), è molto inferiore a quella indicata per gli HRS ed è comunque contraddetta da altre informazioni (cfr. considerando 79). Vista la mancata collaborazione del GoRPC, il fatto che molti dei presunti fornitori privati dichiarati dagli esportatori sembrano essere società commerciali (che possono aver acquistato prodotti da IdS) nonché i limiti alle attività commerciali degli operatori privati imposti dalla forte presenza del GoRPC in questo settore (cfr. considerando da 85 a 94) permettono di concludere (in parte grazie a dati disponibili - cfr. considerando 79 - ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base) che le IdS cinesi sono anche predominanti sul mercato dei CRS.
(79)
Questa conclusione è confermata anche dal World Steel Capacity Book, che contraddice la quota del 18 % citata dagli esportatori cinesi e indica che più del 70 % dell’intera capacità di produzione di CRS in Cina è di proprietà dello Stato (30).
(80)
La Commissione ha chiesto al GoRPC informazioni sui prezzi dell’HRS/CRS venduto sul mercato cinese dalle IdS e dalle imprese private. Nella risposta al questionario, il GoRPC non ha fornito tali informazioni. L’inchiesta sugli esportatori di ARO ha accertato che i prezzi pagati dai 4 produttori e/o gruppi esportatori durante il PI per HRS/CRS proveniente da fabbricanti privati di tale prodotto o da operatori commerciali erano costantemente molto vicini ai prezzi delle IdS (31). I dati osservati e la predominanza delle IdS in questo settore, dimostrano che il prezzo dei fornitori privati si adeguano effettivamente ai prezzi pagati alle IdS. Nel contratto esibito da un produttore esportatore presente nel campione per la fornitura di HRS acquistato da un fornitore privato esiste inoltre la condizione esplicita di collegare il prezzo a quello praticato dal fornitore IdS.
(81)
In base a tutte le informazioni contenute nel fascicolo è stato accertato che i prezzi dell’HRS/CRS venduto da IdS cinesi sono distorti dalla forte predominanza in Cina delle IdS sul mercato dell’HRS/CRS. I prezzi dell’HRS/CRS dei fornitori privati sono allineati sui prezzi delle IdS. Tenuto conto di ciò, si conclude che in Cina per l’HRS/CRS non esistono prezzi di mercato attendibili. Poiché in Cina non esistono "condizioni di mercato" sul mercato dell’HRS/CRS, la Commissione, ai sensi dell’articolo 6, lettera d), del regolamento di base, ha dovuto cercare un riferimento alternativo. Poiché l’intero mercato cinese soffre di tali distorsioni, è irrealistico aggiustare in modo ragionevole per la Cina costi e prezzi; analogamente, i prezzi all’importazione risultano falsati dalla predominanza delle IdS. Ai sensi dell’articolo 6, lettera d), punto ii), del regolamento di base, si è perciò cercato un riferimento esterno.
(82)
Il riferimento più adeguato sembra essere un parametro costruito in base ai prezzi del mercato mondiale dell’HRS/CRS regolarmente pubblicati in riviste specializzate sull’acciaio come Steel Business Briefing, MEPS e CRU.
(83)
Comparando i prezzi delle IdS a quelli del mercato di riferimento esterno al paese (costruito come indicato al considerando 103), è emerso che i primi erano ben inferiori a quelli del riferimento, a beneficio, quindi, dei produttori esportatori cinesi di ARO ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base.
(c) Specificità
(84)
Questo regime di sovvenzioni risulta specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera c), del regolamento di base, dato che l’HRS/CRS è usato in Cina solo in prodotti di poche industrie e aziende.
(d) Ordini e ingiunzioni impartiti a fornitori privati
(85)
L’altra questione da affrontare era se i produttori privati di HRS/CRS, che non sono enti pubblici, ricevano pur sempre ordini o ingiunzioni dal GoRPC di fornire HRS/CRS ai fabbricanti di ARO, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iv), del regolamento di base.
(86)
Intanto, si è già accertato che il GoRPC si è dato la direttiva di fornire HRS/CRS al settore degli ARO, perché una serie di enti pubblici, che sono parte del governo, effettuano teli forniture e detengono una posizione predominante sul mercato che consente loro di offrire prezzi inferiori a quelli di mercato. A prescindere comunque dalla definizione di tali enti come "pubblici" o non, la stessa prova dimostra l’esistenza di una politica governativa di pesanti interferenze in questo campo. Occorre ora stabilire se tale politica si estenda ai fornitori privati.
(87)
Numerosi piani statali e documenti strategici sono disseminati di indicazioni da cui è possibile dedurre che i fabbricanti d’acciaio in Cina (IdS e imprese private) sono incentivati e sostenuti dal GoRPC. Da talune sezioni di tali documenti emerge l’esistenza di un legame diretto tra Stato e comportamento delle imprese siderurgiche private e, in numerosi occasioni, si osserva che le imprese siderurgiche traducono questa "direzione" in precise attività di messa in pratica delle raccomandazioni contenute nei piani.
(88)
Un esempio: il decreto n. 35 della NDRC - Politiche per lo sviluppo dell’industria siderurgica (Policies for Development of Iron and Steel Industry) incoraggia le imprese ad agire in un certo modo (32), fissa le condizioni degli investimenti e li subordina all’approvazione delle autorità (33), influenza la concorrenza per le risorse (34) e prevede anche sanzioni per le imprese che non si adeguano (35). Anche il 12o piano quinquennale per lo sviluppo dell’industria siderurgica influenza i comportamenti commerciali delle imprese siderurgiche e può perciò aver conseguenze sulla struttura dei costi e dei prezzi (36).
(89)
Il denunciante ha inviato inoltre, nell’allegato 24 della denuncia, una raccolta di estratti da vari documenti strategici emanati da organi governativi evidenziando il sostegno dato dal GoRPC all’industria siderurgica in generale o, in modo specifico, all’attività di rivestimento organico (37).
(90)
Inoltre, esistono dati di pubblico dominio da cui risulta che le imprese private agiscono adeguandosi ai vari piani e documenti strategici statali (38).
(91)
Il GoRPC ha adottato misure per scoraggiare l’esportazione di HRS/CRS: esso limita le esportazioni attraverso un complicato sistema di rimborso dell’IVA. In sostanza, l’HRS/CRS è soggetto al pagamento di una quota IVA del 17 %. L’IVA per la vendita sul mercato interno di ARO fabbricati a partire da CRS (a sua volta ottenuto da HRS) è rimborsabile al 13 % ma se l’impresa decide di esportare HRS/CRS l’IVA non viene rimborsata per nulla. Questo sistema fa sì che i fabbricanti privati di HRS/CRS non possano agire con libertà commerciale normale, ha l’effetto di aumentare l’offerta interna di HRS/CRS e inevitabilmente di deprimerne il prezzo sul mercato cinese. Pertanto, i fabbricanti privati di HRS/CRS (esattamente come le IdS) non possono operare in modo indipendente dalla politica del GoRPC.
(92)
Nella precedente sezione, relativa ai vantaggi degli enti pubblici, è stato assodato che, data la predominanza delle IdS siderurgiche nel mercato dell’HRS/CRS, i produttori privati di HRS/CRS non hanno altra scelta se non quella di allineare i loro prezzi a quelli delle IdS. In altri termini, essi non definiscono i prezzi ma li subiscono. Ciò è segno, un’altra volta, del fatto che i fabbricanti privati di HRS/CRS non possono essere indipendenti dalle azioni del GoRPC e di altri enti pubblici.
(93)
Ciò è confermato anche dalle informazioni fornite dai produttori esportatori cinesi che hanno compilato i questionari antisovvenzioni: questi dimostrano che i prezzi dei fornitori privati di HRS/CRS sono quasi allineati a quelli delle IdS. Nel contratto esibito da un produttore esportatore presente nel campione per la fornitura di HRS acquistato da un fornitore privato esiste inoltre la condizione esplicita di collegare il prezzo a quello praticato dal fornitore IdS.
(94)
Date le risultanze di cui sopra, vale a dire il fatto che i prezzi delle IdS sono inferiori a quelli di mercato, è chiaro che i prezzi dei fabbricanti privati, allineati a quelli delle IdS, sono anch’essi inferiori a quelli di mercato.
(e) Contributi finanziari
(95)
Ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iv), secondo trattino, del regolamento di base, si ha un contributo finanziario quando uno Stato: "ingiunga o ordini a un ente privato di svolgere una o più delle funzioni illustrate nei punti i), ii) e iii) che di norma spettano alla pubblica amministrazione, e l’attività svolta non differisca in sostanza dalla prassi della pubblica amministrazione;". L’AB dell’OMC ha interpretato il termine "ordine" (direction) in riferimento a situazioni in cui lo Stato esercita la sua autorità, quindi con un certo grado di obbligatorietà, attraverso un ente privato, e il termine "ingiunzione" (entrustment) in riferimento a situazioni in cui lo Stato dà una responsabilità a un ente privato (39). Inoltre, il panel dell’OMC sulle restrizioni alle esportazioni degli USA (40), ha istituito un test a 3 livelli sull’esistenza di un ordine e di una ingiunzione, che presuppone l’esistenza (a) di un’azione da parte dello Stato, che sia (b) indirizzata a determinate parti e (c) il cui obiettivo sia un compito o un dazio particolari (41).
(96)
Di conseguenza, l’inclusione di fornitori privati nella politica del GoRPC tesa a fornire HRS/CRS costituisce una "ingiunzione" e un "ordine" dello Stato su fornitori privati per i seguenti motivi:
"azione" dello Stato:
-
La "politica" del GoRPC (cfr. considerando 86), costituisce un’ "azione" o una serie di "azioni". La politica è attuata da enti pubblici (IdS) che sono predominanti sul mercato e che vendono a prezzi inferiori a quelli del mercato e per conto del GoRPC, grazie a piani e manipolando le restrizioni all’esportazione. L’effetto complessivo è che i fornitori privati sono effettivamente obbligati a seguire i prezzi degli enti pubblici inferiori a quelli di mercato.
"indirizzata a determinate parti":
-
La politica dello Stato (soprattutto, i piani e le restrizioni all’esportazione) si applicai a tutti i fabbricanti di HRS/CRS, sia statali che privati. In questo senso la politica è "indirizzata" a tutti i fabbricanti. Ciò è dimostrato dal fatto che i prezzi delle IdS e dei privati sono allineati e che i fornitori privati vendono a prezzi commercialmente irragionevoli.
"il cui obiettivo sia un compito o un dazio particolari":
-
obiettivo della politica dello Stato, come dimostrato dal livello dei prezzi in Cina, è offrire HRS/CRS a prezzi inferiori a quelli del mercato. Le azioni del GoRPC e delle IdS non lasciano ai fornitori privati altra scelta che quella di seguire le pratiche degli enti pubblici e ciò impone loro effettivamente un compito o un dazio particolari. La politica del GoRPC, soprattutto con i piani e la manipolazione dell’IVA, limita severamente la libertà dei fornitori privati da tale compito o dazio.
(97)
Tenuto conto di tutti i fattori di cui sopra, si può concludere che le restrizioni del GoRPC all’esportazione, la pianificazione dello Stato e la predominanza delle IdS limitano la libertà dei fornitori privati di HRS/CRS imponendo loro un comportamento non commerciale e l’accettazione di prezzi economicamente irragionevoli (inferiori a quelli di mercato), cosa che non farebbero in un mercato libero e aperto. Ciò conferma che la politica dello Stato tesa a fornire HRS/CRS (anche per il settore ARO) si estende anche a fornitori privati.
(98)
Dato quanto precede, le prove agli atti e altri dati pubblicamente disponibili inducono inoltre la Commissione a concludere che i fabbricanti privati di HRS/CRS in Cina ricevono ingiunzioni e ordini dal GoRPC, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iii), e dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iv) del regolamento di base, per fornire determinati beni; essi agiscono con le stesse modalità delle IdS siderurgiche.
(f) Vantaggi (fornitori privati)
(99)
La Commissione ha accertato che i fornitori privati di HRS/CRS si comportano in base alle ingiunzioni e agli ordini del GoRPC e l’inchiesta ha dimostrato che i prezzi dei fornitori privati di HRS/CRS sono allineati a quelli delle IdS (cfr. sezione precedente).
(100)
Tenuto conto di ciò, si conclude che quanto emerso riguardo ai benefici e alla specificità della fornitura di HRS/CRS a prezzi inferiori a quelli di mercato da parte delle IdS vale anche per la fornitura di HRS/CRS da parte di fornitori privati.
(g) Risultati dell’inchiesta
(101)
2 produttori esportatori inclusi nel campione hanno beneficiato di questo regime. Un produttore esportatore (Panhua Steel Group) ha tratto vantaggio dalla fornitura di HRS a un prezzo LTAR (less than adequate remuneration) e l’altro produttore esportatore (Huadong Steel Group) ha tratto vantaggio dalla fornitura di CRS a un prezzo LTAR.
(h) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(102)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Tali benefici sono calcolati sommando le differenze tra i valori effettivi di acquisto e i valori d’acquisto di HRS/CRS del mercato di riferimento appropriato. Il valore che ne risulta è stato quindi ripartito sul fatturato totale del produttore esportatore che ha collaborato durante il PI, in quanto la sovvenzione non è condizionata all’andamento delle esportazioni e non è stata accordata in riferimento a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(103)
Poiché il mercato cinese dell’HRS/CRS è falsato, sono stati presi come fondamento su cui costruire i prezzi di riferimento dell’HRS/CRS i prezzi di tale prodotto ottenuti sul mercato mondiale. Partendo da varie riviste specializzate sull’acciaio (SBB e MEPS) sono stati scelti prezzi interni, al netto delle imposte, di 5 paesi/regioni (Europa, USA, Turchia, Giappone e Brasile). Per giungere al parametro rappresentativo di riferimento, la Commissione ha scelto il maggior mercato per ciascuna regione geografica, vale a dire Europa (UE), Nord America (USA), America latina (Brasile), Asia (Giappone) e Medio Oriente/Africa settentrionale (Turchia). Per ottenere i prezzi mensili di riferimento è stata fatta la media aritmetica dei prezzi medi mensili durante il PI di ciascuno dei 5 paesi/regioni. I 5 paesi/regioni scelti non erano caratterizzati dai prezzi più elevati durante il PI, sono tutti i membri dell’OMC, sono tra i 10 maggiori produttori di acciaio nel mondo e sono situati in diversi continenti. I prezzi di riferimento così calcolati sono perciò ritenuti ragionevoli e appropriati.
(104)
Il margine di sovvenzione di questo regime, emerso durante il PI per i produttori esportatori inclusi nel campione, è pari al 23,02 % per il Huadong Group e del 27,63 % per il Panhua Group.
(105)
La media ponderata del margine di sovvenzione per le imprese che hanno collaborato non incluse nel campione è pari allo 25,37 %.
(106)
Dato il basso livello di collaborazione, il margine di sovvenzione per tutte le imprese che non hanno collaborato viene fissato al livello del margine di sovvenzione più elevato accertato per questo regime per un’impresa collegata a una delle società del campione che hanno collaborato, vale a dire all’32,44 %.
3.3.1.2. Concessione di diritti d’uso del territorio a un prezzo LTAR
(a) Introduzione
(107)
Il denunciante sostiene che non esiste alcun mercato fondiario funzionante in Cina e l’importo pagato dalle imprese per l’uso del territorio è inferiore al normale prezzo del mercato. Nella risposta al questionario antisovvenzioni, il GoRPC ha dichiarato che "secondo la legge della RPC sulla gestione del territorio, i terreni situati in quartieri urbani sono di proprietà dello Stato; i terreni situati nelle zone rurali e suburbane, salvo disposizione contraria dello Stato, sono di proprietà collettiva degli agricoltori". Il GoRPC ha dichiarato che non esiste un mercato fondiario basato su norme e sulla concorrenza e che i diritti fondiari devono essere pubblicamente negoziati secondo la legge sul mercato fondiario. Il GoRPC sostiene inoltre che le aree industriali e commerciali si possono ottenere, offrendo indennità compensative per tali usi, in gare aperte mediante offerte e aste concorrenziali. Il GoRPC non ha fornito dati sui prezzi effettivi per i diritti d’uso dei suoli, né sui prezzi minimi stabiliti dallo Stato, a suo tempo indicati nella risposta al questionario antisovvenzioni e durante la visita di verifica.
(108)
Durante l’ispezione, la Commissione ha chiesto al GoRPC di provare la sua affermazione secondo la quale tutte le aree industriali sono assegnate in Cina mediante offerte pubbliche di acquisto, quotazioni o aste. Il GoRPC non ha fornito tale prova durante l’ispezione ma in proposito ha fornito dati dopo di essa. Ciò che tuttavia emerge da tutti i dati è che su 13 transazioni sui diritti d’uso dei suoli riguardanti produttori esportatori inclusi nel campione solo 6 sono state oggetto di gare d’appalto o di procedura d’asta. Non è stata data alcuna informazione sulle aste/gare d’appalto come chiesto dalla Commissione e di fatto il prezzo finale pagato dall’impresa è sempre stato il prezzo arbitrariamente fissato dalle autorità locali.
(109)
La Commissione ha anche chiesto al GoRPC di prendere posizione su eventuali parametri di riferimento nell’ipotesi dell’inesistenza nella RPC di prezzi di mercato per i terreni. Sebbene, quando venne inviato il questionario al GoRPC, ciò fosse solo un’ipotesi, e non una constatazione o conclusione, il GoRPC ha dichiarato l’ipotesi infondata e non ha fornito eventuali parametri di riferimento. Sulla supposta carenza denunciata, il GoRPC ha anche sottolineato che, da un lato, il denunciante sostiene l’inesistenza di un mercato fondiario in Cina e la necessità di ricorrere a un "parametro di riferimento esterno", ma, dall’altro, sostiene che le imprese statali ottengono terreni dallo Stato a condizioni vantaggiose rispetto alle imprese private, suggerendo che, se si deve usare un qualche parametro di riferimento, questo dovrebbe basarsi sui prezzi pagati da industrie cinesi "non favorite", senza tuttavia dare indicazioni su tali prezzi. Si noti in proposito che il denunciante ha sostenuto che il mercato dei diritti d’uso del territorio in Cina era del tutto distorto nel suo complesso e che tanto le IdS quanto i fabbricanti privati di ARO hanno ottenuto diritti d’uso dei suoli a prezzi LTAR.
(b) Base giuridica
(110)
Le disposizioni sui diritti d’uso del territorio in Cina sono disciplinate dalla legge sull’amministrazione del territorio (Land Administration Law) della RPC e dalla legge sul regime giuridico della proprietà (Real Right Law) della RPC.
(c) Attuazione pratica
(111)
Ai sensi dell’articolo 2 della legge sull’amministrazione del territorio, tutto il territorio è di proprietà dello Stato perché secondo la costituzione cinese e le relative disposizioni giuridiche, il territorio appartiene collettivamente al popolo cinese. Non può essere venduto nessun terreno ma è possibile assegnare diritti d’uso del suolo ai sensi di legge. Lo Stato può assegnarli attraverso offerta pubblica di acquisto, quotazione o asta.
(d) Risultati dell’inchiesta
(112)
I produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta hanno fornito informazioni sul terreno da essi detenuto nonché sui contratti/certificati relativi ai diritti d’uso del suolo; il GoRPC non ha invece dato alcuna informazione sui prezzi chiesti per i diritti d’uso del suolo.
(113)
Come già detto, il GoRPC ha dichiarato che i diritti d’uso del suolo in Cina sono assegnati mediante offerta di acquisto, asta e appalti. Ciò è anche contemplato all’articolo 137 della Legge sul regime giuridico della proprietà della RPC (42).
(114)
L’ispezione effettuata sui produttori esportatori che hanno collaborato indica tuttavia che il sistema descritto dal GoRPC nella pratica non funziona sempre così. Ad esempio, come confermano funzionari dell’impresa Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (appartenente a Panhua Group Co. Ltd), non è avvenuta alcuna di gara per l’acquisto da parte di tale impresa di 4 diritti d’uso del suolo su 6. Chongqing Wanda era l’unica partecipante e il prezzo finale da essa pagato è stato in realtà esattamente quello iniziale arbitrariamente fissato dal locale Ufficio per il territorio e le risorse (Land and Resources Bureau). Sugli altri 2 diritti d’uso del suolo non è avvenuta alcuna gara, ma ciò non è stato confermato né dall’impresa né dal GoRPC. In realtà, dai documenti presentati dal GoRPC dopo l’ispezione risulta che anche questi 2 diritti d’uso del suolo sono stati acquistati al prezzo fissato dal locale Ufficio per il territorio e le risorse. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (anch’essa appartenente a Panhua Group Co. Ltd) ha ottenuto 3 diritti d’uso del suolo mediante trasferimento da imprese private in cambio di azioni di Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd ha ottenuto 2 diritti d’uso del suolo dal locale Ufficio per il territorio e le risorse del distretto di Xiaoshan e 1 diritto da un’impresa privata. Non esistono prove di eventuali gare d’appalto o aste perché secondo il GoRPC le operazioni sui diritti d’uso del suolo acquistati prima dell’1 settembre 2006 non venivano confermate e di fatto il GoRPC non conferma né smentisce che tali operazioni siano state oggetto di appalti o aste.
(116)
L’andamento dell’inchiesta conferma che la situazione riguardo alla fornitura e all’acquisto di terreni in Cina è confusa, non trasparente e che spesso sono le autorità a fissare arbitrariamente i prezzi. Le autorità fissano i prezzi in base al Sistema di valutazione dei terreni urbani (Urban Land Evaluation System); questo dà istruzioni alle prime di usare, tra l’altro, anche il criterio di considerare la politica industriale nel fissare il prezzo delle aree industriali. Inoltre, almeno nel settore dell’acciaio, l’accesso a un’area industriale è limitato per legge alle sole aziende che applicano le politiche industriali stabilite dallo Stato (43).
(117)
Anche le informazioni indipendenti fornite dal denunciante suggeriscono che i terreni in Cina sono messi a disposizione a prezzi inferiori a quelli normali del mercato (44).
(e) Conclusione
(118)
Di conseguenza, la concessione di diritti d’uso del suolo da parte del GoRPC deve essere considerata una sovvenzione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iii), e paragrafo 2, del regolamento di base, vale a dire una concessione di beni che conferisce un vantaggio alle società beneficiarie. Come spiegato ai considerando 114 e 115, non esiste alcun mercato fondiario funzionante in Cina e l’uso di un valore di riferimento esterno dimostra che l’importo pagato per i diritti d’uso del suolo dagli esportatori che hanno collaborato è decisamente inferiore al normale prezzo di mercato. La sovvenzione è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettere a) e c), del regolamento di base poiché l’accesso a un’area industriale è limitato per legge alle sole aziende che attuano le politiche industriali fissate dallo Stato, solo alcune transazioni sono soggette a gara d’appalto, i prezzi sono spesso fissati dalle autorità e le pratiche di governo in questo campo sono poco chiare e mancano di trasparenza.
(119)
Di conseguenza, la sovvenzione è considerata compensabile.
(f) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(120)
Data la conclusione che i diritti d’uso del suolo in Cina non sono improntati al mercato, in tale paese non sembra esistere nessun valore di riferimento privato. In Cina, non è quindi praticabile un adeguamento dei costi o dei prezzi. Date le circostanze, si ritiene che in Cina non esista un mercato e per quantificare il vantaggio, ai sensi dell’articolo 6, lettera d), punto ii), del regolamento di base, si raccomanda di ricorrere a un valore di riferimento esterno. Poiché il GoRPC non ha collaborato né ha inoltrato proposte per fissare un valore di riferimento esterno, la Commissione per calcolare un valore di riferimento esterno adeguato, si è servita di +dati disponibili. A tal fine, si ritiene opportuno usare come riferimento adeguato le informazioni sul Territorio doganale separato (Separate Customs Territory) di Taiwan.
(121)
La Commissione ritiene che i prezzi fondiari di Taiwan offrano il miglior valore di sostituzione per le aree della Cina in cui operano i produttori esportatori che hanno collaborato. La maggior parte dei produttori esportatori ha sede nella parte orientale della Cina, in aree sviluppate ad alto reddito, in province ad alta densità di popolazione.
(122)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Tale vantaggio si calcola sottraendo l’importo pagato da ciascuna impresa per i diritti d’uso del suolo a quello che avrebbe dovuto normalmente pagare in base al valore di riferimento taiwanese.
(123)
Per effettuare il calcolo, la Commissione ha utilizzato il prezzo fondiario medio per metro quadro fissato a Taiwan, rettificato della svalutazione monetaria e dell’andamento del PIL a partire dalla data dei rispettivi contratti d’uso del suolo. Le informazioni relative ai prezzi delle aree industriali sono state ricavate dal sito Internet del dipartimento industriale del ministero degli Affari economici (Industrial Bureau of the Ministry of Economic affairs) di Taiwan. La svalutazione monetaria e l’andamento del PIL di Taiwan sono stati calcolati in base al tasso d’inflazione e all’andamento del PIL pro capite ai prezzi correnti in USD per Taiwan pubblicati dal FMI in World Economic Outlook, 2011. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 3, del regolamento di base, l’importo della sovvenzione (numeratore) è stato assegnato al PI secondo la normale durata in Cina dei diritti d’uso del suolo nel caso di un’area industriale, vale a dire 50 anni. Tale importo è quindi stato ripartito sul fatturato totale dei produttori esportatori che hanno collaborato durante il PI, poiché la sovvenzione non dipende dall’andamento delle esportazioni né è concessa in base a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(124)
Il margine di sovvenzione stabilito riguardo a questo regime durante il PI per i produttori esportatori che hanno collaborato è pari allo 0,34 % per il Huadong Group e all’1,12 % per il Panhua Group.
(125)
La media ponderata del margine di sovvenzione per le imprese che hanno collaborato non incluse nel campione è pari allo 0,73 %.
(126)
Dato il basso livello di collaborazione, il margine di sovvenzione per tutte le imprese che non hanno collaborato viene fissato al livello del margine di sovvenzione più elevato accertato per questo regime per un’impresa collegata a una delle società del campione che hanno collaborato, vale a direall’1,36 %.
3.3.1.3. Programma di fornitura dell’acqua a un prezzo LTAR
(a) Introduzione
(127)
Secondo la denuncia, i prezzi dell’acqua in Cina sono decisi dalle sole autorità pubbliche e la struttura dei prezzi è fissata in funzione delle macropolitiche industriali. Essa dichiarava inoltre che i prezzi dell’acqua erano diversi a seconda dei vari territori e che esisteva anche una differenziazione da impresa a impresa delle aliquote di accisa applicabili. Per la denuncia era probabile che fabbricanti di ARO avessero beneficiato di prezzi LTAR dell’acqua, conformemente alla politica tesa a incoraggiare prodotti in acciaio ad alto valore aggiunto.
(128)
Il mercato della fornitura dell’acqua in Cina è gestito dalla NDRC, dal ministero delle Risorse idriche e dal ministero dell’Ambiente. Esso è tuttora ampiamente dominato da IdS locali, anche se l’ingresso di compagnie d’investimento estere in alcuni progetti di approvvigionamento idrico di alcune città ha interrotto il monopolio dei fornitori di Stato. Il GoRPC non è stato comunque in grado di fornire dati dettagliati sui fornitori idrici, né sulle aree coperte né sui volumi forniti (cfr. considerando 129), ma si è limitato a un elenco di fornitori idrici nelle zone dei produttori esportatori inseriti nel campione.
(129)
Riguardo alla fissazione dei prezzi dell’acqua, la NDRC fissa i prezzi principali e le autorità locali fissano quelli locali, previa audizione mirante a perseguire un uso sostenibile delle risorse idriche. I prezzi coprono i costi e un ragionevole profitto per i fornitori d’acqua locali. Il GoRPC ha inviato il pertinente listino dei prezzi applicabili nei comuni in cui avevano sede i produttori esportatori di ARO inseriti nel campione. È stato chiarito che i vari prezzi comunali si applicano a tutti gli utenti industriali in modo uniforme, senza variare a seconda dell’impresa o dell’utente.
(b) Risultati dell’inchiesta
(130)
L’inchiesta ha confermato che la NDRC fissa il prezzo base dell’acqua e che le autorità amministrative per i prezzi municipali fissano quelli di ciascun comune in base a vari parametri (come costi di distribuzione, utili e ragionevole eccedenza). Al prezzo dell’acqua va aggiunto un canone per "trattamento di depurazione" anch’esso fissato a livello comunale.
(131)
Mentre il prezzo di base dell’acqua, il canone per la depurazione e altri eventuali soprattasse locali sono uniformemente applicabili a tutti gli utenti di una stessa categoria, si è constatato che uno dei 2 esportatori inclusi nel campione, Zhejiang Huadong Group, non ha pagato la depurazione.
(132)
L’esportatore ha asserito di versare il corrispondente canone come importo forfettario all’Ufficio per la protezione dell’ambiente. Tuttavia, si ritiene che tale versamento non sia avvenuto al posto del canone per la depurazione, per le seguenti 3 ragioni: (1) il documento ufficiale parla di canone per "emissioni di acque reflue" e non di canone per "trattamento di depurazione"; (2) il pagamento non è proporzionale all’effettivo consumo di acqua; (3) l’importo totale versato è piuttosto ridotto rispetto all’importo effettivo che si sarebbe dovuto pagare se il canone per la depurazione fosse stato pagato in base al consumo effettivo di acqua.
(c) Contributi finanziari
(133)
Zhejiang Huadong Group ha ottenuto un contributo finanziario ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iii) del regolamento di base, dato che lo Stato eroga acqua attraverso le società pubbliche locali di approvvigionamento idrico (vale a dire, Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.). Ai sensi del regolamento di base, ciò costituisce un contributo finanziario dello Stato in forma di fornitura di beni diversi dalle infrastrutture generali. Lo si può anche considerare una rinuncia a entrate dovute allo Stato, in quanto un ente pubblico non ha riscosso entrate altrimenti dovute ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii).
(d) Benefici
(134)
Huadong Steel Group ha ottenuto un vantaggio ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base, in quanto lo Stato ha fornito acqua a un prezzo LTAR. È stato accertato che per l’approvvigionamento idrico questo esportatore non ha pagato il prezzo intero di norma applicabile alla categoria di utenti cui appartiene, dato che la componente "canone per trattamento di depurazione" del prezzo dell’acqua non è stato pagato.
(e) Specificità
(135)
La sovvenzione nella forma di fornitura d’acqua per uno degli esportatori che hanno collaborato è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera c), del regolamento di base, in quanto nessuna impresa può derogare al canone per la depurazione. Anche se non esistono norme legislative che limitino la sovvenzione a certe aziende, la possibilità che una determinata impresa che fabbrica il prodotto in esame possa ottenere acqua a un prezzo LTAR oltre all’apparente discrezionalità conferita alle autorità locali di rinunciare a parte del prezzo che normalmente dovrebbero riscuotere per l’acqua, rende la sovvenzione - di fatto - specifica. La Commissione non ha potuto raccogliere ulteriori elementi di prova sul modo in cui tale canone non è stato riscosso poiché il produttore esportatore non ha potuto fornirli.
(f) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(136)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Si considera che tale beneficio corrisponda all’importo del canone per trattamento di depurazione non pagato per l’acqua consumata durante il PI. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione (numeratore) è stato ripartito sul fatturato totale dei produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta durante il PI, poiché la sovvenzione non dipende dall’andamento delle esportazioni né è concessa in base a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(137)
Zhejiang Huadong Group ha beneficiato del mancato pagamento del canone per trattamento di depurazione. Il margine di sovvenzione stabilito per tale impresa è pari allo 0,01 %.
(138)
La media ponderata del margine di sovvenzione per le imprese che hanno collaborato non incluse nel campione è pari allo 0,01 %.
(139)
Dato il basso livello di collaborazione, il margine di sovvenzione per tutte le imprese che non hanno collaborato viene fissato al livello del margine di sovvenzione più elevato accertato per questo regime per le imprese incluse nel campione che hanno collaborato, vale a direallo 0,01 %.
3.3.1.4. Programma di fornitura dell’energia elettrica a un prezzo LTAR
(a) Introduzione
(140)
La denuncia sosteneva che il GoRPC aveva fornito elettricità a un prezzo LTAR tramite tassi agevolati. In particolare, essa sosteneva che erano stati fissati prezzi dell’elettricità diversi a seconda delle province e che le tariffe preferenziali venivano usate come strumento per promuovere una politica industriale tesa a incoraggiare prodotti in acciaio ad alto valore aggiunto e a scoraggiare produzioni obsolete.
(141)
La regolamentazione e la fissazione dei prezzi del mercato dell’energia elettrica in Cina è di competenza della NDRC. Le reti interprovinciali e provinciali sono gestite da due fornitori statali: La State Grid Corporation of China e la China Southern Power Grid Corporation. I fornitori di energia elettrica a livello comunale sono filiali delle suddette imprese. Grazie ad alcuni progetti pilota, è in procinto di essere introdotto in Cina un meccanismo di concorrenza, ma il suo impatto è per ora ancora trascurabile.
(142)
I prezzi dell’energia elettrica sono fissati dalla NDRC in base a una procedura che prevede indagini sui costi, consulenze di esperti, audizioni pubbliche, determinazione e pubblicazione del prezzo finale. La NDRC pubblica i prezzi praticabili in ciascuna provincia in appositi avvisi; gli uffici locali dei prezzi pubblicano poi un avviso corrispondente a livello locale che adotta i prezzi decisi dalla centrale della NDRC. Il prezzo finale copre le spese di acquisto, i costi di trasmissione e delle perdite nonché le imposte addizionali statali. I prezzi sono differenziati per provincia a seconda della situazione locale e degli obiettivi perseguiti dalle varie province. I prezzi sono fissati a seconda delle varie categorie di utenti finali (come utenze private o industriali). Esiste un’altra differenza di prezzo tra i vari utenti industriali a seconda che essi perseguano le politiche industriali stabilite dal GoRPC, elencate nella decisione n. 40 (2005) della NDRC (cfr. spiegazioni aggiuntive al considerando 182). Gli utenti che, secondo il catalogo della NDRC, rientrano tra le imprese "incoraggiate" pagano il prezzo di base dell’elettricità, mentre quelli che rientrano tra le imprese "obsolete" o "vietate" pagano oltre al prezzo di base anche una sovrattassa. Utenti che non rientrano in nessuna delle categorie del catalogo, fanno parte della categoria generica delle imprese"permesse" e pagano anch’essi il prezzo di base senza sovrattassa. I fabbricanti di ARO rientrano solitamente nella categoria delle imprese "incoraggiate" ai sensi della decisione n. 40 della NDRC.
(b) Mancata collaborazione
(143)
La Commissione ha chiesto al GoRPC di illustrarle il quadro normativo del mercato e della formazione dei prezzi dell’elettricità e il ruolo che in esso hanno gli organi o gli enti pertinenti. Il GoRPC non ha presentato l’intera gamma delle decisioni relative alla fissazione dei prezzi prese dalla NDRC e dagli uffici locali dei prezzi, né riguardo ai produttori esportatori non inseriti nel campione né riguardo a quelli inseriti nel campione. Il GoRPC ha anche omesso di indicare con precisione il ruolo della NDRC e degli uffici locali dei prezzi nella fissazione di quest’ultimi. La Commissione ha informato il GoRPC di queste carenze, riguardanti i produttori esportatori inseriti nel campione, nella lettera del 12 agosto 2012. Dalla visita d’ispezione è anche emerso che il GoRPC applicava un prezzo dell’elettricità errato a uno degli esportatori del campione che hanno collaborato.
(c) Risultati dell’inchiesta
(144)
L’inchiesta ha confermato che è la NDRC a fissare i prezzi dell’energia elettrica applicabili nelle varie province. È stato accertato che l’ufficio locale dei prezzi è un organismo meramente esecutivo delle decisione presa a livello centrale dalla NDRC. Ciò è confermato anche dal fatto che la NDRC pubblica avvisi in cui fissa i prezzi da praticare di fatto in ciascuna provincia e che tali avvisi sono formalmente recepiti in avvisi locali dell’ufficio locale dei prezzi, che impone poi tali prezzi a livello locale. L’inchiesta ha anche accertato che in base a determinati fattori, come il perseguimento di obiettivi di politica industriale stabiliti dalle amministrazioni centrali e locali nei piani quinquennali e settoriali, vengono fissati prezzi dell’elettricità diversi a seconda dei settori, delle provincie e dei comuni.
(145)
Dall’inchiesta sugli esportatori inseriti nel campione che hanno collaborato è emerso che uno di essi, Chongqing Wanda Steel Strip (CWSS), ha beneficiato di un prezzo dell’elettricità inferiore a quello in genere applicato ai grandi utenti industriali. È stato accertato che, nel territorio specifico in cui ha sede tale esportatore, una sottocategoria di determinati utenti industriali, tra cui quelli che producono il prodotto in esame, aveva diritto a questo sconto.
(d) Contributi finanziari
(146)
Uno degli esportatori inseriti nel campione che hanno collaborato (CWSS) ha ricevuto un contributo finanziario ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iii) del regolamento di base, avendogli il governo erogato energia elettrica attraverso la locale società pubblica di distribuzione dell’elettricità. Ai sensi del regolamento di base, ciò costituisce un contributo finanziario dello Stato in forma di fornitura di beni diversi dalle infrastrutture generali.
(e) Benefici
(147)
CWSS ha ottenuto un vantaggio ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base, in quanto lo Stato ha fornito elettricità a un prezzo LTAR. È stato accertato che questo esportatore aveva diritto a un prezzo inferiore a quello generalmente applicabile ad altri grandi utenti industriali.
(f) Specificità
(148)
La sovvenzione in forma di fornitura di energia elettrica a un esportatore che ha collaborato è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a) e dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base. Il prezzo inferiore è fissato nel pertinente avviso della NDRC e inserito in quello pubblicato dall’ufficio locale dei prezzi: vale a dire, esso è imposto da un’autorità centrale e gestito a livello locale. Il prezzo ridotto è concesso ad alcune imprese in determinati settori (soprattutto fabbricanti di ferroleghe in forni elettrici e di fertilizzanti) inclusi in una sottocategoria di utenti su vasta scala industriali. Il prezzo ridotto è perciò limitato de jure solo a imprese che rientrano in queste categorie ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base.
(149)
La sovvenzione è anche limitata a una determinata regione in quanto si applica solo nell’area geografica ben definita in cui ha sede il fabbricante. Tale area è "incoraggiata" ai sensi delle norme emanate dal governo centrale, vale a direla Circolare del Consiglio di Stato concernente varie politiche di sviluppo delle grandi regioni occidentali della Cina (Circular of the State Council Concerning Several Policies on Carrying out the Development of China’s Vast Western Regions)(cfr. per maggiori dettagli il considerando 233). La circolare menziona esplicitamente il meccanismo dei prezzi per la trasmissione e la fornitura dell’energia elettrica tra gli strumenti atti a conseguire lo sviluppo di alcuni settori. Poiché i prezzi dell’elettricità applicabili in questo settore sono stabiliti da un’autorità centrale, la sovvenzione è specifica anche su scala regionale, ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base.
(g) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(150)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stato calcolato sottraendo il prezzo effettivo pagato per kWh al prezzo che avrebbe dovuto essere pagato per kWh dai grandi utenti industriali e moltiplicando poi il risultato per la quantità di elettricità consumata durante il PI. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione (numeratore) è stato ripartito sul fatturato totale dei produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta durante il PI, poiché la sovvenzione non dipende dall’andamento delle esportazioni né è concessa in base a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(151)
Un produttore esportatore che ha collaborato, incluso nel campione, che appartiene al gruppo di società Panhua (vale a dire CWSS) ha beneficiato di questo sconto sull’elettricità. Il margine di sovvenzione stabilito per Panhua Group è pari allo 0,14 %.
(152)
La media ponderata del margine di sovvenzione per le imprese che hanno collaborato non incluse nel campione è pari allo 0,07 %.
(153)
Dato il basso livello di collaborazione, il margine di sovvenzione per tutte le imprese che non hanno collaborato viene fissato al livello del margine di sovvenzione più elevato accertato per questo regime per un’impresa collegata a una delle società del campione che hanno collaborato, vale a direall’0,17 %.
3.3.1.5. Fornitura di vari fattori di produzione a un prezzo LTAR
(154)
La denuncia elenca numerosi altri beni forniti dal GoRPC ai fabbricanti di ARO attraverso le sue IdS. In particolare, essa elenca numerose operazioni specifiche relative alla fornitura di vari prodotti a base d’acciaio fabbricati da IdS, tra cui concentrati di minerali di ferro, pellets, minerale sinterizzato, rottami, billetta, leghe e molti altri. La denuncia ha evidenziato che il prezzo per la fornitura di tali beni è stato fissato in base a elementi e/o parametri di riferimento di vario tipo, con massimali o adeguamenti a seconda dei diversi beni e del fatto se l’operazione riguardava parti collegate.
(155)
Il GoRPC si è detto estraneo a tale programma per fabbricanti d’acciaio durante il PI. Mancando informazioni aggiuntive da parte del GoRPC sul programma in questione, le conclusioni della Commissione si fondano sulle informazioni disponibili nel fascicolo, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(156)
Nella misura in cui i prezzi dei vari prodotti summenzionati non rispecchiano una remunerazione adeguata, questo programma è passibile di compensazione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iii) e dell’articolo 6, lettera d), del regolamento di base. La complessità delle varie operazioni di fornitura di tali beni e dei contratti che le regolano, sui quali il verbale del procedimento tace, non hanno tuttavia permesso alla Commissione di giungere a una conclusione definitiva su tale programma. La Commissione ha perciò deciso di cessare l’esame di questo programma.
3.3.2. PRESTITI E TASSI DI INTERESSE AGEVOLATI ALL’INDUSTRIA DEGLI ARO
(a) Introduzione
(157)
Il denunciante sostiene che i fabbricanti di ARO beneficiano dei bassi tassi di interesse (sovvenzionati) riscossi da banche commerciali appartenenti allo Stato e al governo, conformemente alla politica del GoRPC che sostiene e forza l’espansione dell’industria siderurgica cinese nel quadro dei piani quinquennali.
(b) Mancata collaborazione e uso di dati disponibili
(158)
La Commissione ha chiesto al GoRPC informazioni sulla suddivisione dei prestiti concessi all’industria nel suo complesso e a quella interessata dal presente procedimento dalle banche di cui il GoRPC è il principale o il solo azionista, dalle banche di cui il GoRPC ha partecipazioni azionarie ma non è il principale azionista, dalle banche di cui il GoRPC non è azionista e dalle banche estere. Il GoRPC ha risposto di non conservare memoria degli importi e delle percentuali dei prestiti erogati dalle banche statali né degli importi dei prestiti concessi all’industria siderurgica. Il GoRPC non ha suggerito fonti alternative per queste informazioni.
(159)
La Commissione ha anche chiesto informazioni sulla partecipazione dello Stato al capitale di banche e istituti finanziari, ma il GoRPC non le ha fornite, sostenendo di non conservare tale contabilità. Anche se è improbabile che il GoRPC non conosca gli attivi di sua proprietà, si noti che, in base a informazioni pubblicamente disponibili (45) (46), il GoRPC è azionista principale di molte delle maggiori banche insediate in Cina e che pertanto, come nel caso delle IdS che producono HRS/CRS, ha accesso agli statuti delle banche che di sicuro descrivono dettagliatamente le informazioni sulle partecipazioni azionarie. Si noti in proposito che ai sensi dell’articolo 61 della legge sulle banche commerciali [2003] le banche "devono inviare i bilanci, i conti perdite e profitti, gli altri rendiconti finanziari nonché le relazioni e i documenti statistici all’organo di regolamentazione bancaria del Consiglio di Stato e alla People’s Bank of China".
(160)
La Commissione ha inoltre chiesto informazioni (con un questionario specifico - Appendice A) sulla struttura del controllo statale sulle banche cinesi interessate e sul perseguimento di politiche o interessi dello Stato nell’industria siderurgica (ad esempio, consigli di amministrazione e consigli degli azionisti, verbali delle assemblee degli azionisti/amministratori, nazionalità degli azionisti/amministratori, politiche creditizie e valutazione del rischio rispetto ai prestiti erogati ai produttori esportatori che hanno collaborato). Ma, nella risposta al questionario il GoRPC presentava una sola appendice A contenente alcune informazioni a carattere generale (desunte soprattutto da siti web delle banche). La maggior parte delle informazioni specifiche richieste nell’appendice A non è stato trasmessa. Ad alcune domande il GoRPC ha risposto dicendo di non disporre di tali dati in quel momento, ad altre ha risposto dando informazioni solo su alcune banche (sono stati forniti gli statuti di sole 8 banche). Nella lettera di richiamo, la Commissione ribadiva la sua richiesta, invitando il GoRPC a fornire tutte le informazioni chieste inizialmente nel questionario. Nella sua risposta alla lettera di richiamo, il GoRPC presentava alcune informazioni aggiuntive. Le risposte erano ancora molto incomplete e non sono state trasmesse molte delle informazioni chieste (come la percentuale di proprietà del governo nelle banche di proprietà statale, gli statuti di alcune banche elencate nel questionario, risposte complete alle domande dell’appendice A).
(161)
Nel questionario, nella lettera di richiamo e di nuovo durante l’ispezione in loco, la Commissione ha chiesto le circolari della People’s Bank of China (PBOC) relative all’espansione della politica dei tassi d’interesse sui prestiti degli istituti finanziari (YinFa [2003] No. 250 e YinFa [2004] No 251). La Commissione aveva appreso l’esistenza di tali circolari durante l’inchiesta precedente. Ma. invece di fornire le circolari, il GoRPC rinviava la Commissione al sito Web della PBOC per ottenere informazioni sulla politica dei tassi d’interesse sui prestiti degli istituti finanziari. In proposito, durante l’ispezione sono stati presentati 2 documenti che non erano altro che testi scaricati dal sito Web. Si noti che sul sito Web della PBOC non esiste il testo completo di nessuna circolare.
(162)
La Commissione ha chiesto anche la circolare della PBOC sulle modifiche dell’8 giugno 2012 da presentare durante l’ispezione in loco. Il GoRPC invece di fornire la circolare si limitava a informazioni solo generiche scaricate dal sito Web della PBOC relative all’adeguamento dei tassi d’interesse di riferimento.
(163)
La Commissione ha chiesto al GoRPC di fissare degli incontri con una precisa serie di banche per verificare le informazioni sui prestiti agevolati alle industrie degli ARO. Il GoRPC non ha tuttavia organizzato tali incontri, sostenendo di non poter intervenire presso le banche statali per organizzarli. Si noti anche che, nella lettera in preparazione dell’ispezione del 7 giugno 2012, la Commissione aveva spiegato di essere pronta a iniziare l’ispezione un giorno prima e di fatto concedeva un allungamento dei tempi dell’ispezione se il GoRPC avesse ritenuto che ciò avrebbe agevolato le banche nel fornire chiarimenti e spiegazioni sui prestiti agevolati. La Commissione ha quindi chiesto al GoRPC di confermare prima dell’ispezione la presenza delle banche in modo da fissare i necessari accordi con il gruppo che l’avrebbe effettuata. Nella sua lettera del 15 giugno 2012 il GoRPC dichiarava che avrebbe continuato a chiedere alle banche di collaborare ma di non poter costringerle a farlo. Alla fine, è stato solo durante il primo giorno dell’ispezione che il gruppo della Commissione è stato informato che il rappresentante della China Construction Bank era disponibile per le domande e le spiegazioni. Poiché la Commissione non ne era stata informata (benché specificatamente chiesto nella lettera di preparazione dell’ispezione) non è stato possibile affrontare questioni specifiche su contratti e sui prestiti ma solo questioni a carattere generale. In ogni caso, non veniva messa a disposizione alcuna documentazione illustrativa sulle dichiarazioni rese dal rappresentante della China Construction Bank, adducendo il motivo che tutti i documenti chiesti dalla Commissione sarebbero stati confidenziali e di carattere interno.
(164)
Il GoRPC è stato informato delle conseguenze della mancata collaborazione ai sensi dell’articolo 28, paragrafi 1 e 6, del regolamento di base. A causa della mancata di collaborazione, è stato necessario, oltre che considerare documenti del GoRPC forniti da altre parti, ricavare informazioni da fonti secondarie, come la denuncia e dati di pubblico dominio scaricati da Internet.
(c) Risultati dell’inchiesta
(165)
Dall’inchiesta è anche emerso che il mercato finanziario cinese è caratterizzato dall’intervento pubblico: la maggior parte delle principali banche appartiene allo Stato. Le autorità cinesi hanno fornito informazioni solo assai scarse sulla partecipazione o la proprietà delle banche in Cina. Ma, come meglio illustrato di seguito, la Commissione ha raccolto una mole di informazioni disponibili per giungere a conclusioni rappresentative. Nell’analisi tesa ad accertare se le banche fossero enti cui è conferita o che esercitano un’autorità pubblica, la Commissione ha anche cercato informazioni non solo sulla proprietà statale delle banche, ma anche su altri elementi come la presenza dello Stato nei consigli di amministrazione, il controllo dello Stato sulle loro attività, il perseguimento di politiche o interessi statali, i tipi di statuto che tali enti disciplinano.
(166)
Dalle informazioni disponibili si è concluso che le banche di Stato in Cina detengono la quota più elevata del mercato e una posizione predominante sul mercato finanziario. Secondo la ricerca sul settore bancario cinese effettuata nel 2006 dalla Deutsche Bank (47), la quota delle banche di Stato supera probabilmente i 2/3 del mercato cinese. Sulla stessa questione, il Trade Policy Review of China dell’OMC rilevava che "l’elevato grado di proprietà statale rappresenta un’altra caratteristica degna di nota del settore finanziario in Cina" (48) e che "i mutamenti intervenuti nella struttura commerciale del settore bancario cinese, dominato da banche dello Stato, sono appena percettibili" (49). È opportuno sottolineare che le 5 maggiori banche commerciali di Stato (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications e Industrial and Commercial Bank) rappresentano probabilmente oltre la metà del settore bancario cinese (50).
(167)
La Commissione ha anche chiesto informazioni sulla struttura del controllo statale di tali banche cinesi e sul perseguimento di politiche o interessi dello Stato nell’industria siderurgica (ad esempio, consigli di amministrazione e consigli degli azionisti, verbali delle assemblee degli azionisti e/o amministratori, nazionalità degli azionisti e/o amministratori, politiche creditizie e valutazione dei rischi rispetto ai prestiti erogati ai produttori esportatori che hanno collaborato). Ma, come rilevato al considerando 160, il GoRPC ha fornito informazioni solo molto limitate in proposito. La Commissione ha pertanto dovuto ricorrere alle informazioni disponibili. E, in base ai dati disponibili, ha concluso che tali banche sono controllate dallo Stato ed esercitano un’autorità pubblica in modo tale che i loro atti possono essere attribuiti allo Stato. I dati usati per giungere alle suddette conclusioni sono ricavati dalle informazioni fornite dal GoRPC, dalle relazioni annuali delle banche cinesi inviate al GoRPC o accessibili al pubblico, dalle informazioni contenute nella ricerca sul settore bancario cinese effettuata nel 2006 da Deutsche Bank, dalla Policy review on China (2010 e 2012) dell’OMC, dal China 2030 World Bank Report, dalle informazioni inviate dai produttori esportatori che hanno collaborato e da quelle contenute nella denuncia. Quanto alle banche estere, fonti indipendenti stimano che queste rappresentino una parte minima del settore bancario cinese e che svolgano quindi un ruolo insignificante nel contesto dei prestiti; secondo alcune fonti, esse potrebbero rappresentare solo l’1 % del mercato cinese (51). Anche le informazioni accessibili al pubblico confermano che le banche cinesi, in particolare le grandi banche commerciali, si affidano ancora agli azionisti statali e allo Stato per aumentare il capitale in caso di insufficienza patrimoniale in seguito a espansione del credito (52).
(168)
La maggior parte delle banche che hanno erogato prestiti ai produttori esportatori che hanno collaborato sono di banche di proprietà dello Stato. In effetti, in base alle informazioni disponibili, è emerso che tra le banche esaminate almeno 14 su 17 appartengono allo Stato; tra esse compaiono le più importanti banche commerciali cinesi come Bank of China, China Construction Bank e Industrial and Commercial Bank of China. Quanto alle altre banche di Stato, la Commissione ha chiesto di nuovo le solite informazioni sul controllo statale e sul perseguimento di politiche o interessi pubblici nel campo dell’industria siderurgica. Su questi aspetti, non sono state fornite informazioni dettagliate. Si è pertanto concluso che le banche sono controllate dallo Stato e che esercitano l’autorità pubblica in maniera tale che i loro atti possono essere attribuiti allo Stato. Per questo, le banche commerciali di Stato cinesi devono essere considerate enti pubblici.
(169)
Un altro segno del coinvolgimento del GoRPC nel mercato finanziario cinese è il ruolo rivestito dalla PBOC nel fissare i limiti specifici per la determinazione e la fluttuazione dei tassi d’interesse. In effetti l’inchiesta ha dimostrato che la PBOC prevede norme specifiche per disciplinare le fluttuazioni dei tassi d’interesse in Cina. Secondo informazioni disponibili, tali norme sono stabilite dalla circolare n. 251 della PBOC sulla Questione dell’aggiustamento dei tassi di interesse sui depositi e sui prestiti - Yinfa (2004) (PBOC’s Circular on the Issues about the Adjusting Interest Rates on Deposits and Loans-Yinfa (2004) No 251) ("Circolare n. 251"). Le istituzioni finanziarie sono tenute ad offrire tassi di prestito compresi entro un determinato intervallo del tasso di interesse passivo di riferimento della PBOC. Per prestiti gestiti in modo commerciale ed erogati dalle banche commerciali e dalle banche di Stato demandate a dare attuazione alla politica del governo, non esiste alcun limite massimo per tale intervallo, ma solo un limite minimo. Esiste invece un limite massimo e un limite minimo nell’intervallo per le cooperative di credito urbano e per le cooperative di credito rurale. I tassi di interesse dei prestiti agevolati e dei prestiti disciplinati da specifiche normative del Consiglio di Stato non subiscono fluttuazioni verso l’alto. La Commissione ha chiesto al GoRPC di chiarire il contenuto e la formulazione della circolare n. 251 e della legislazione precedente (circolare n. 250 della PBOC riguardante l’espansione dell’intervallo di fluttuazione del tasso di interesse passivo per gli istituti finanziari - YinFa [2003]). Tuttavia, come indicato nei considerando 161 e 162, il GoRPC ha rifiutato di esibire tali circolari, il che ha impedito alla Commissione di verificare il loro contenuto e di chiedere spiegazioni. Poiché in proposito il GoRPC non ha fornito alcun dato che possa far pensare a un mutamento della situazione dal maggio 2011, allorché la Commissione concluse la sua inchiesta antisovvenzioni sulla carta fine patinata (53), è assodato che la PBOC influenza la fissazione dei tassi di interesse delle banche commerciali di Stato.
Non avendo il GoRPC fornito alcuna prova che la situazione constatata con l’inchiesta sulla carta fine patinata sia mutata, in base ai dati disponibili e agli altri elementi di cui sopra, si conclude che la situazione relativa al metodo che determina i tassi di interesse è restata immutata per tutto il PI.
(170)
La Commissione ha poi cercato di capire se anche alle banche commerciali private in Cina fossero stati dati ordini o ingiunzioni del GoRPC di fornire prestiti agevolati (sovvenzionati), ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iv) del regolamento di base,ai fabbricanti di ARO.
(171)
Dato quanto premesso nella sezione precedente sulla partecipazione dello Stato al settore bancario (considerando da 165 a 169), è evidente che il GoRPC si è dotato di una politica tesa a fornire prestiti agevolati al settore dell’ARO, in quanto enti pubblici (le banche commerciali di Stato) (54) sono impegnati ad attuare tale politica e detengono una posizione dominante sul mercato che consente loro di offrire tassi di interesse inferiori a quelli di mercato. Occorre ora stabilire se tale politica si estenda ai fornitori privati.
(172)
La legge sulle banche commerciali [2003] si applica indistintamente sia alle banche commerciali pubbliche che a quelle private. Ad esempio, l’articolo 38 della suddetta legge incarica tutte le banche commerciali (vale a dire anche quelle di proprietà privata) a "stabilire il tasso di interesse secondo il limite superiore e inferiore del tasso attivo previsto dalla PBOC", e l’articolo 34 della stessa legge incarica le banche commerciali a "svolgere la propria attività creditizia conformemente alle esigenze dell’economia nazionale e dello sviluppo sociale e con lo spirito delle politiche industriali di Stato".
(173)
Anche il decreto n. 35 - Politiche per lo sviluppo dell’industria siderurgica (Order No. 35 - Policies for the development of Iron and Steel Industry) e, in particolare, gli articoli 24 e 25 che limitano la concessione dei mutui alle sole imprese che attuano politiche nazionali di sviluppo dell’industria siderurgica, non distinguono tra banche commerciali statali e private.
(174)
Oltre a quanto sopra indicato (considerando 161 e 162), le circolari della PBOC sono vincolanti anche per le banche commerciali private.
(175)
Le precedenti citazioni da leggi e regolamenti che disciplinano il settore bancario dimostrano che la politica del GoRPC di fornire prestiti agevolati ai fabbricanti di ARO si estende anche alle banche commerciali private e in effetti il GoRPC le incarica di "svolgere la propria attività creditizia conformemente alle esigenze dell’economia nazionale e dello sviluppo sociale e con lo spirito delle politiche industriali di Stato" (55).
(176)
La Commissione ha chiesto informazioni al GoRPC al fine di esaminare in che modo le banche cinesi valutano i rischi di credito dei fabbricanti di ARO prima di decidere se erogarli e a quali condizioni. Nell’appendice A del questionario, la Commissione aveva chiesto informazioni sul modo in cui le banche consideravano i rischi di prestito, valutavano il merito di credito del mutuatario, quali premi di rischio chiedeva la banca alle varie imprese/industrie in Cina, quali fattori considerava la banca nel valutare la richiesta di credito, come descriveva la domanda di credito, il processo di approvazione, ecc. Tuttavia, né il GoRPC né le singole banche indicate nel questionario hanno fornito alcun documento al riguardo. Il GoRPC ha dato solo risposte generiche, non suffragate da elementi che provassero la presenza di una qualsiasi forma di valutazione del rischio di credito.
(177)
Anche la Commissione ha chiesto informazioni analoghe ai produttori esportatori che hanno collaborato e ha cercato di verificarle durante le ispezioni in loco dei produttori esportatori inseriti nel campione. Entrambi i gruppi di produttori esportatori inclusi nel campione hanno risposto che le banche chiedevano alcuni documenti ed effettuavano qualche analisi del rischio di credito prima di concedere i prestiti. Essi non potevano tuttavia addurre alcun elemento di prova a sostegno delle loro affermazioni. Durante l’ispezione in loco, la Commissione ha chiesto prove del fatto che le banche chiedessero tali documenti o che le imprese li fornissero e qualsiasi tipo di relazione delle banche che documentasse l’analisi del rischio di credito effettuata. I gruppi di produttori esportatori non hanno però saputo fornire tale prova né fornire altre prove a sostegno di quanto essi affermino. Si noti inoltre che a nessuno dei gruppi di produttori esportatori del campione o a singole imprese all’interno di essi è stato attribuita una valutazione del credito.
(178)
Le informazioni relative alla valutazione del rischio di credito sono state ripetutamente chieste alle parti interessate e sono considerate essenziali tenuto anche conto i) delle conclusioni della relazione 2006 del FMI secondo cui la liberalizzazione bancaria in Cina è incompleta e il rischio di credito non adeguatamente considerato (56), ii) della relazione 2009 del FMI che evidenzia la mancata liberalizzazione dei tassi d’interesse in Cina (57), iii) della relazione per paese 2010 del FMI secondo cui il costo del capitale in Cina è relativamente basso, l’allocazione del credito è talvolta determinata da elementi diversi dal prezzo e l’elevato risparmio d’impresa è in parte legato ai bassi costi di vari fattori (come il capitale e il suolo) (58) e iv) dello Economic Survey of China 2010 dell’OCSE (59) e del documento di lavoro n. 747 del dipartimento economico dell’OCSE sulle riforme del settore finanziario in Cina (60), secondo cui la proprietà degli istituti finanziari si caratterizza per il predominio dello Stato, ciò che solleva la questione se e in che misura le decisioni creditizie delle banche si basino su considerazioni puramente commerciali poiché tradizionalmente le banche sembrano rivestire il ruolo di agenzie statali collegate al governo.
(d) Contributo finanziario
(179)
Considerati gli elementi di prova nel loro complesso, si è concluso che la maggior parte dei prestiti ai 2 gruppi di produttori esportatori del campione sono forniti da banche di Stato, che sono enti pubblici perché investite di autorità di governo e perché esercitano funzioni governative. Esistono ulteriori elementi di prova del fatto che le banche esercitano un’autorità pubblica effettiva, dato che, come spiegato al considerando 169, si assiste a un chiaro intervento dello Stato (vale a diredella PBOC) sul modo in cui le banche commerciali prendono decisioni sui tassi di interesse per prestiti concessi a imprese cinesi. In tali circostanze, le attività creditizie di questi enti sono direttamente attribuibili al governo. Il fatto che le banche esercitino un’autorità pubblica è confermato anche dal modo in cui il decreto n. 35 della NDRC - Politiche per lo sviluppo dell’industria siderurgica (Order No. 35- Policies for the development of Iron and Steel Industry) (61), la Decision 40 e l’articolo 34 della legge sulle banche commerciali (Law on Commercial Banks) intervengono per adempiere alle politiche industriali dello Stato. Esistono inoltre numerosi indizi, suffragati da studi e relazioni oggettivi, sulla diffusione dell’intervento statale nel sistema finanziario cinese, come già spiegato al considerando 178. Infine, il GoRPC non ha fornito informazioni che avrebbero consentito una maggiore comprensione del rapporto tra le banche di Stato e governo, come spiegato ai considerando da 159 a 164.
Nel caso quindi di prestiti erogati da banche commerciali di Stato in Cina, la Commissione conclude che esiste nella fattispecie un contributo finanziario ai fabbricanti di ARO sotto forma di un trasferimento diretto di fondi statali, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base. Inoltre, è anche dimostrato che sia le SOCB (state-owned commercial banks) che le banche private ricevono ordini o ingiunzioni dal governo e ciò significa pertanto che esiste un contributo finanziario ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iv), del regolamento di base.
(180)
Alla luce dell’esame di cui ai considerando da 170 a 175, è stato accertato che anche le banche private ricevono ordini o ingiunzioni dal GoRPC affinché forniscano prestiti ai fabbricanti di ARO; esiste perciò un contributo finanziario ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punti i) e iv), del regolamento di base.
(e) Benefici
(181)
Esiste un vantaggio, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, e dell’articolo 6, lettera b), del regolamento di base, nella misura in cui i prestiti statali sono erogati a condizioni più favorevoli di quelle che il beneficiario potrebbe ottenere sul mercato. Poiché è stato accertato che i prestiti non statali in Cina non rappresentano un riferimento di mercato adeguato (essendo le banche private oggetto di ordini o ingiunzioni da parte del GoRPC), tale parametro è stato costruito secondo i metodi descritti ai considerando 191 e 192.
(f) Specificità
(182)
L’industria siderurgica appartiene alla categoria "incoraggiata" ai sensi della decisione n. 40. La decisione n. 40 è un decreto del Consiglio di Stato, il più alto ente amministrativo della RPC, ed è quindi una decisione giuridicamente vincolante per gli altri enti pubblici ed operatori economici. Essa classifica i settori industriali in "progetti incoraggiati, limitati ed eliminati" e rappresenta un orientamento per la politica industriale che, con il "Catalogo con elenco", dimostra che il GoRPC porta avanti una politica tesa a incoraggiare e sostenere gruppi di imprese o settori industriali, come quello dell’ARO, classificato dal "Catalogo con elenco" tra le "industrie incoraggiate". Riguardo al numero di settori industriali elencati tra quelli "incoraggiati", si noti che questi rappresentano solo una parte dell’economia cinese. Solo a determinate attività in seno a questi settori incoraggiati è riconosciuto lo status di "incoraggiato". L’articolo 17 della decisione n. 40 stabilisce inoltre che i "progetti di investimenti incoraggiati" beneficiano di privilegi e incentivi specifici, tra cui di un sostegno finanziario. D’altro canto, sui "progetti limitati ed eliminati", la decisione n. 40 autorizza le autorità statali a intervenire direttamente per regolamentare il mercato. Di fatto, gli articoli 18 e 19 prevedono che l’autorità competente proibisca alle istituzioni finanziarie di erogare finanziamenti a tali "progetti limitati ed eliminati". Risulta da quanto sopra che la decisione n. 40 istituisce regole vincolanti per tutte le istituzioni economiche sotto forma di direttive sulla promozione e il sostegno alle industrie incoraggiate, tra cui rientra il settore dell’ARO.
(183)
Inoltre gli articoli 24 e 25 del decreto n. 35 della NDRC - Politiche per lo sviluppo dell’industria siderurgica, limitano in particolare la concessione di prestiti alle sole imprese siderurgiche che rispettano pienamente le politiche di sviluppo dell’industria siderurgica.
(184)
Il denunciante ha fornito elementi di prova del fatto che anche altri piani e documenti incoraggiano e incaricano di dare sostegno finanziario all’industria siderurgica in generale e anche a specifiche zone geografiche della Cina, in particolare (62) (63).
(185)
Tenuto conto di tutto quanto precede, è chiaro che le autorità consentono agli istituti finanziari di fornire prestiti agevolati solo a un numero limitato di imprese/settori industriali conformi alle politiche di sviluppo del GoRPC. In base agli elementi di prova disponibili e data la mancata collaborazione del GoRPC in questo campo, si conclude che le sovvenzioni in forma di prestiti agevolati non sono erogate a tutti e sono perciò specifiche ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base. Le parti interessate non hanno poi fornito elementi di prova che facessero pensare a sovvenzioni basate su criteri o condizioni oggettivi ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base.
(186)
Dall’inchiesta è emerso che i due gruppi di produttori esportatori inclusi nel campione hanno beneficiato dei prestiti agevolati durante il PI.
(g) Conclusione
(187)
Di conseguenza, il finanziamento dell’industria dell’ARO deve essere considerata una sovvenzione.
(188)
Preso atto dell’esistenza di un contributo finanziario, di un vantaggio per i produttori esportatori e della sua specificità, tale sovvenzione deve essere considerata compensabile.
(h) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(189)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Ai sensi dell’articolo 6, lettera b), del regolamento di base, il vantaggio conferito ai beneficiari consiste nella differenza tra l’importo pagato per il finanziamento pubblico dall’impresa beneficiaria e l’importo che la stessa avrebbe pagato per un analogo mutuo commerciale da essa ottenibile sul mercato.
(190)
Come spiegato sopra (considerando da165 a 178), poiché i prestiti erogati dalle banche cinesi rispecchiano il pesante intervento statale nel settore bancario e non tengono conto dei tassi che verrebbero applicati in un mercato funzionante, è stato costruito un adeguato riferimento di mercato con il metodo indicato di seguito. A causa della mancata collaborazione del GoRPC, la Commissione, per fissare un adeguato tasso di interesse di riferimento, è anche ricorsa ai dati disponibili.
(191)
Nella definizione di un riferimento adeguato, si considera ragionevole applicare i tassi di interesse cinesi, corretti in modo da riflettere il normale rischio di mercato. In effetti, in un contesto in cui l’attuale stato finanziario degli esportatori è stato stabilito in un mercato distorto e in assenza di informazioni affidabili da parte delle banche cinesi sulla misurazione del rischio e sulla determinazione dei rating di credito, si ritiene necessario stimare l’affidabilità creditizia degli esportatori cinesi non sulla base del valore nominale, ma applicando una maggiorazione che tenga conto delle potenziali ripercussioni della distorsione del mercato cinese sulla loro situazione finanziaria.
(192)
In riferimento a quanto sopra, come illustrato ai considerando 160, 163 e 164, è stato chiesto sia al GoRPC che ai produttori esportatori che hanno collaborato di fornire informazioni sulle politiche creditizie delle banche cinesi e sulle modalità con cui erano stati accordati prestiti ai produttori esportatori. Nonostante le ripetute richieste, le parti non hanno fornito tali informazioni ed è stato anche rifiutato ogni accesso alle banche di proprietà dello Stato. Vista perciò questa mancata collaborazione e i dati nel complesso disponibili, ai sensi dell’articolo 28, paragrafo 6, del regolamento di base, si ritiene appropriato ritenere che a tutte le aziende cinesi sarebbe stato accordato solo il grado più elevato delle obbligazioni di qualità creditizia inferiore (corrispondente al cosiddetto "Non-investment grade" - voto BB secondo Bloomberg) e aggiungere il premio di solito previsto per titoli obbligazionari emessi da aziende con tale rating al tasso di prestito standard della People’s Bank of China. Il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stato calcolato a partire dal differenziale del tasso di interesse, espresso in percentuale, moltiplicato per l’importo insoluto del prestito, vale a direl’interesse non pagato durante il PI. Tale importo è stato quindi ripartito sul fatturato totale dei produttori esportatori che hanno collaborato.
(193)
Il margine di sovvenzione di questo regime, emerso durante il PI per i produttori esportatori inclusi nel campione, è pari allo 0,25 % per il gruppo di società Huadong e allo 0,89 % per il gruppo di società Panhua.
(194)
La media ponderata del margine di sovvenzione per le imprese che hanno collaborato non incluse nel campione è pari allo 0,58 %.
(195)
Dato il basso livello di collaborazione, il margine di sovvenzione per tutte le imprese che non hanno collaborato viene fissato al livello del margine di sovvenzione più elevato accertato per questo regime per un’impresa collegata a una delle società del campione che hanno collaborato, vale a direall’0,97 %.
3.3.3. PROGRAMMI DI INTERVENTO SUI TITOLI
(196)
La denuncia lamenta poi una serie di presunti programmi di sovvenzione riguardanti i titoli in relazione a produttori esportatori che non sono stati scelti per il campione e/o che non hanno collaborato all’inchiesta. La Commissione aveva chiesto al GoRPC di dare informazioni su questi programmi nei questionari iniziali e aggiuntivi e ha poi offerto al GoRPC ampie possibilità di fornire risposte su tali programmi. Il GoRPC ha deciso di rispondere su presunti programmi di sovvenzione solo limitatamente ai 2 produttori esportatori inseriti nel campione e ha confermato questa posizione per tutta la durata del procedimento.
(197)
Il notevole livello di mancata collaborazione a questo procedimento ha ostacolato la possibilità per la Commissione di acquisire conoscenze e atti sui programmi citati nella denuncia. La Commissione ha verificato che i produttori esportatori inclusi nel campione non sono ricorsi a questi programmi. La Commissione ha dovuto perciò accertare l’esistenza dei programmi di sovvenzione e stabilire il dazio residuo per tutti gli altri programmi sui quali il GoRPC non ha dato informazioni e ai quali i produttori esportatori inclusi nel campione non erano ammessi e che non hanno usato, in base agli elementi di prova disponibili nel fascicolo, ai sensi dell’articolo 28, paragrafo 1, del regolamento di base.
3.3.3.1. Conversione di debiti in capitale azionario
(a) Descrizione
(198)
La denuncia conteneva elementi di prova del fatto che nel 2000 vari fabbricanti d’acciaio erano stati coinvolti in operazioni di swap di debito contro capitale azionario, per un totale complessivo di RMB 62,5 miliardi di renminbi (RMB) di debiti. Si suppone che, facendo intervenire 4 società cinesi di gestione patrimoniale (Chinese Asset Management Companies - AMC), siano stati annullati debiti residui dovuti da IdS siderurgiche a banche commerciali di Stato (BCdS) cambiandoli in azioni ma senza obbedire a considerazioni di mercato. La denuncia sostiene inoltre che le AMC sono state appositamente fondate per raccogliere ingenti prestiti in sofferenza in settori chiave - come quello siderurgico - e per ristrutturare i debiti delle IdS, tra l’altro tramite operazioni di swap su azioni. Poiché il GoRPC non ha fornito alcuna informazione su tale programma, la Commissione trae le proprie conclusioni in base alle informazioni disponibili nel fascicolo ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base (cfr. considerando da 33 a 35). Per lo stesso motivo, l’articolo 28 del regolamento di base è stato applicato ai programmi di conferimento di capitale e di non pagamento dei dividendi, descritti nei considerando da 204 a 215.
(b) Risultati dell’inchiesta
(199)
Le conclusioni raggiunte su questo programma si basano sulle informazioni contenute nella denuncia. Le conversioni dei debiti in capitale azionario rappresentano un contributo finanziario in forma di conferimento di capitale e/o di prestito ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base o in forma di rinuncia a entrate per cancellazione o non restituzione di debiti ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base. Questo contributo finanziario è stato fornito dal governo attraverso enti pubblici coinvolti in tali operazioni, vale a dire 4 AMC e varie BCdS (cfr. considerando 168). Mancando qualsiasi collaborazione da parte del GoRPC, gli elementi di prova agli atti dimostrano che le AMC sono enti pubblici, in quanto appositamente istituite dal GoRPC per raccogliere ingenti prestiti in sofferenza in settori chiave - come quello siderurgico - e per ristrutturare i debiti delle IdS. Di conseguenza, si ritiene che esse esercitano un’autorità di governo.
(200)
Il denunciante ha inoltre fornito prove prima facie che dimostrano che l’enorme cancellazione del debito non era avvenuta in base a normali considerazioni commerciali, che il GoRPC non esaminato fatti come un normale investitore privato avrebbe fatto riguardo al congruo livello di rendimento prevedibile che gli swaps avrebbero generato nel tempo. La denuncia sosteneva al contrario che il GoRPC ha cambiato enormi quantità di debito in azioni per il rapporto attivo/passivo dei fabbricanti siderurgici e migliorare la loro competitività a prescindere da considerazioni commerciali che un investitore privato potrebbe fare. La Commissione, dopo attenta analisi delle informazioni contenute nella denuncia, e mancando altre informazioni nel dossier, ha perciò concluso che le misure conferiscono un vantaggio ai sensi dell’articolo 6, lettera a), del regolamento di base.
(201)
La sovvenzione è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, del regolamento di base, limitandosi solo a beneficiari selezionati partecipati dallo Stato, essendo l’assegnazione del finanziamento discrezionale e non esistendo criteri obiettivi. Si conclude perciò che questo programma rappresenta una sovvenzione compensabile per i produttori esportatori del prodotto in esame.
(c) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(202)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari è un vantaggio eccezionale pari all’importo complessivo dello swap debito contro azioni, vale a dire all’importo del debito condonato. Mancando altre informazioni da parte dal GoRPC per valutare tale vantaggio, la Commissione fonda le sue conclusioni sui dati contenuti nella denuncia. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 3, del regolamento di base, l’importo della sovvenzione così calcolato è stato ripartito sul PI in base al normale periodo di deprezzamento delle attività delle aziende beneficiarie. L’importo è stato corretto aggiungendovi gli interessi maturati nel periodo, per riflettere l’andamento del vantaggio nel tempo e determinare quindi l’intero vantaggio del beneficiario di tale regime. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione è stato ripartito sul livello di produzione del prodotto in esame durante il PI poiché la sovvenzione non è condizionata all’andamento delle esportazioni né è stata accordata rispetto a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(203)
Il margine di sovvenzione così ottenuto per tutte le società che non hanno collaborato è pari all’0,05 %. Non è stato necessario calcolare il margine di sovvenzione per i produttori inseriti nel campione e per altri produttori che hanno collaborato per i motivi esposti ai considerando 196 e 197.
3.3.3.2. Conferimenti di capitale
(a) Descrizione
(204)
La denuncia sostiene che il GoRPC nel corso degli anni ha apportato alle imprese siderurgiche notevoli somme di denaro mediante conferimenti di capitale. Secondo la denuncia, il GoRPC (attraverso vari enti statali) ha acquistato azioni di imprese di cui era già il principale azionista, senza acquisirne i tipici diritti aggiuntivi. La denuncia illustra specifiche operazioni che interessano enti controllati dallo Stato, come China International Capital Corporation (CICC) e SASAC.
(b) Risultati dell’inchiesta
(205)
Poiché il GoRPC non ha dato alcuna informazione su tale programma (cfr. considerando 196 e 197), le conclusioni su questo programma si basano sulle informazioni contenute nella denuncia, se sostenute da fonti adeguate. I conferimenti di capitale rappresentano un trasferimento diretto di fondi ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base. Si tratta di contributi finanziari forniti dal governo attraverso enti pubblici che effettuano tali operazioni, come CICC e SASAC. La denuncia contiene prove specifiche su conferimenti di capitale a una IdS siderurgica in cui CICC ha agito da capofila nella sottoscrizione e ha gestito l’emissione delle azioni. Secondo le informazioni contenute nella denuncia, lo Stato detiene il 51 % di CICC ed è in definitiva controllata da SASAC, che anche nelle operazioni documentate nella denuncia ha agito da ente del GoRPC che controlla l’IdS siderurgica (per l’esame delle funzioni di SASAC,cfr. considerando da 64 a 66). Queste operazioni sono state pertanto svolte dal GoRPC attraverso enti pubblici ai sensi dell’articolo 2, lettera b) del regolamento di base e della relativa giurisprudenza dell’OMC.
(206)
Si ritiene che i conferimenti di capitale diano alle imprese beneficiarie un vantaggio ai sensi dell’articolo 6, lettera a) del regolamento di base in quanto non rispondono alla normale prassi di investimento degli investitori privati. L’incoerenza di tali conferimenti di capitale con la prassi degli investitori privati è dettagliatamente documentata nella denuncia. Riguardo a queste specifiche operazioni, dalla denuncia emerge da un lato che l’IdS siderurgica ha pagato un prezzo sopravvalutato, non conforme a eque condizioni di mercato, per la quota che le spettava della nuova emissione azionaria e, dall’altro, che ha usato i fondi così raccolti per acquistare beni di proprietà dello Stato e investimenti azionari a prezzi inferiori a quelli di mercato. La denuncia dimostra inoltre che il GoRPC ha pagato lo stesso prezzo di altri investitori benché le sue azioni valessero, godendo di diritti e prospettive diversi rispetto a quelle vendute ad altri azionisti.
(207)
Tali sovvenzioni sono specifiche ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera c), del regolamento di base, perché concesse a un numero limitato di beneficiari selezionati, partecipati dal governo. Si conclude perciò che questo programma rappresenta una sovvenzione compensabile per i produttori esportatori del prodotto in esame.
(c) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(208)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato pari all’importo dei conferimenti di capitale. Mancando altre informazioni da parte dal GoRPC per valutare tale vantaggio, la Commissione fonda le sue conclusioni sui dati contenuti nella denuncia. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 3, del regolamento di base, l’importo della sovvenzione così calcolato è stato ripartito sul PI in base al normale periodo di deprezzamento delle attività delle aziende beneficiarie. L’importo è stato corretto aggiungendovi gli interessi maturati nel periodo, per riflettere l’andamento del vantaggio nel tempo e determinare quindi l’intero vantaggio del beneficiario di tale regime. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione è stato ripartito sull’intero livello di produzione del beneficiario durante il PI poiché la sovvenzione non è condizionata all’andamento delle esportazioni né è stata accordata rispetto a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(209)
Il margine di sovvenzione così ottenuto per tutte le società che non hanno collaborato è pari all’0,08 %. Non è stato necessario calcolare il margine di sovvenzione per i produttori inseriti nel campione e per altri produttori che hanno collaborato per i motivi esposti ai considerando 196 e 197.
3.3.3.3. Rinuncia al versamento dei dividendi
(a) Descrizione
(210)
La denuncia sostiene che, secondo la politica del GoRPC, le IdS, comprese quelle che producono ARO, non devono versare dividendi al governo in quanto loro proprietario, nemmeno se raccolgono profitti. Di conseguenza, grazie al programma, le IdS siderurgiche sono in grado di finanziare massicci investimenti con i dividendi non distribuiti.
(b) Risultati dell’inchiesta
(211)
Poiché il GoRPC non ha dato alcuna informazione sulla distribuzione dei dividendi da parte delle IdS siderurgiche (cfr. considerando 196 e 197), le conclusioni su questo programma si fondano sulle informazioni contenute nella denuncia, se sostenute da fonti adeguate. I dividendi non distribuiti vanno considerati un sussidio occulto ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base o rinuncia a entrate ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base, in quanto il GoRPC non raccoglie dividendi che normalmente maturerebbero sulle azioni degli investitori privati. Queste sovvenzioni dissimulate sono elargite dal governo attraverso l’ente che detiene direttamente le azioni delle IdS siderurgiche, vale a dire proprio la SASAC. Dall’esame riguardante SASAC emerge che svolge funzioni governative (per i particolari, cfr. considerando da 64 a 66).
(212)
L’intero importo dei dividendi non versati conferisce alle IdS siderurgiche beneficiarie un vantaggio ai sensi dell’articolo 6, lettera a) del regolamento di base in quanto ciò non risponde alla normale prassi di investimento degli investitori privati che presuppone la distribuzione dei dividendi normalmente maturati sulle loro azioni. Per IdS parzialmente possedute da investitori privati, l’importo del vantaggio è pari all’importo di dividendi non versati distribuiti loro su base proporzionale.
(213)
Si tratta di sovvenzioni specifiche ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, del regolamento di base perché concesse a un numero limitato di beneficiari selezionati, partecipati dal governo. Si conclude perciò che questo programma rappresenta una sovvenzione compensabile per i produttori esportatori del prodotto in esame.
(c) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(214)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato pari all’importo dei dividendi non versati. Mancando altre informazioni sulla valutazione di questo vantaggio da parte dal GoRPC, la Commissione fonda le sue conclusioni su dati finanziari relativi ai beneficiari di pubblico dominio. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione è stato ripartito sull’intero fatturato del beneficiario durante il PI usato come denominatore appropriato, poiché la sovvenzione non è condizionata all’andamento delle esportazioni né è stata accordata rispetto a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(215)
Il margine di sovvenzione così ottenuto per tutte le società che non hanno collaborato è pari all’1,36 %. Non è stato necessario calcolare il margine di sovvenzione per i produttori inseriti nel campione e per altri produttori che hanno collaborato per i motivi esposti ai considerando 196 e 197.
3.3.4. PROGRAMMI RELATIVI ALL’IMPOSTA SUL REDDITO E AD ALTRE IMPOSTE DIRETTE
3.3.4.1. Politiche fiscali tese a detrarre le spese di ricerca e sviluppo (R&S)
(216)
Il regime dà vantaggi alle imprese che introducono nuove tecnologie, nuovi prodotti o nuove tecniche per la loro produzione. Le imprese ammissibili possono diminuire l’imposta che esse devono sul reddito delle società del 50 % delle spese effettive per progetti approvati.
(217)
Si osservi che, sebbene il GoRPC si sia limitato, nella sua risposta al questionario e alla lettera di richiamo, ai regimi utilizzati dalle imprese inserite nel campione, non ha dato alcuna informazione su questo regime nonostante che una delle società incluse nel campione abbia descritto, nella sua risposta al questionario, i vantaggi ottenuti grazie a esso. Di nuovo richiesto durante l’ispezione in loco di fornire informazioni, la risposta del GoRPC ha aggiunto qualche dato parziale su questo programma. Nonostante questa informazione sia stata data in ritardo, la squadra di verifica ha chiesto chiarimenti su numerose questioni (cfr. considerando 219), senza ottenerli. Di conseguenza, la Commissione ha dovuto fondare le sue conclusioni sui migliori dati disponibili.
(a) Base giuridica
(218)
Questo regime è istituito come trattamento fiscale agevolato dall’articolo 30, paragrafo 1, della legge che disciplina l’imposta sul reddito societario (Corporate Income Tax Law) della RPC (decreto n. 63 del Presidente della RPC, in vigore dall’1 gennaio 2008), dall’articolo 95 dei regolamenti d’attuazione della legge che disciplina l’imposta sul reddito societario (Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law) della RPC (decreto n. 512 del Consiglio di Stato della RPC) e dalla guida ai settori chiave (notifica n. 6, 2007). Nel corso del presente procedimento, il GoRPC non ha presentato il decreto n. 512 né la notifica n. 6.
(b) Ammissibilità
(219)
Come osservato sopra, nelle risposte al questionario e alla lettera di richiamo il GoRPC non ha fornito alcuna informazione riguardo al regime. Nel documento presentato durante l’ispezione in loco il GoRPC ha sostenuto che è possibile detrarre dal reddito imponibile solo le "spese di ricerca e sviluppo sostenute dalle imprese per sviluppare nuove tecnologie, nuovi prodotti e nuove competenze". Il GoRPC non ha tuttavia spiegato il significato dei termini "nuove tecnologie", "nuovo prodotto" e "nuove competenze". La Commissione ha inoltre cercato di dare un significato esatto a tali termini durante l’ispezione di Zhejiang Huadong, ma l’impresa non ha dato alcuna spiegazione concreta, rispondendo che si trattava di termini solo generici.
(220)
Nell’inchiesta sulla carta fine patinata, era emerso tuttavia che potevano beneficiare del regime solo progetti di R&S di imprese appartenenti ai Settori delle nuove e alte tecnologie che ricevono un sostegno primario dello Stato (New and High Tech Sectors Receiving Primary Support from the State) e i progetti elencati nella Guida ai settori chiave delle industrie ad alta tecnologia (Guide to Key Fields of High Tech Industrialization) conformemente all’attuale obiettivo prioritario di sviluppo promulgato dalla NDRC (64). Non essendo state fornite nuove informazioni pertinenti nel presente procedimento che possano confutare tale conclusione, si conclude che il regime non è universalmente accessibile ma che vi sono ammessi solo industrie/imprese/progetti determinati.
(c) Attuazione pratica
(221)
Stando alle risposte del GoRPC, le imprese chiedono lo sgravio fiscale presentando i propri redditi e "altri documenti pertinenti" alle autorità fiscali; non si precisa tuttavia cosa siano questi "altri documenti pertinenti". Dall’inchiesta sulla carta fine patinata è emerso che ogni impresa che intenda beneficiare di questo regime deve far esaminare i progetti di R&S dal locale Ufficio per la scienza e la tecnologia (Science and Technology Bureau); al termine dell’esame, l’ufficio fiscale rilascia la notifica di accettazione. Se accettato, l’aliquota soggetta all’imposta sul reddito societario si riduce del 50 % delle spese effettivamente sostenute per i progetti approvati (65).
(d) Risultati dell’inchiesta
(222)
A questo regime ha fatto ricorso durante il PI uno dei produttori esportatori che hanno cooperato, Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd. Per la mancata collaborazione da parte del GoRPC e per le risposte tardive o incomplete ad esso relative, è stato impossibile farsi un’idea delle procedure, dalla presentazione della domanda all’approvazione, cui devono attenersi le imprese che beneficiano del regime. Si noti che la Commissione ha dovuto in parte fondarsi su fatti accertati durante l’inchiesta sulla carta fine patinata.
(e) Conclusione
(223)
Il regime va considerato una sovvenzione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), e dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base, in forma di rinuncia a introiti da parte della pubblica amministrazione, che conferisce un vantaggio alle società beneficiarie.
(224)
Al GoRPC è stato chiesto di delucidare i criteri di ammissibilità alla sovvenzione e il suo impiego, per poter stabilire se e in che misura essa si limiti a determinate imprese e se sia specifica ai sensi dell’articolo 4 del regolamento di base. Nella risposta al questionario e alla lettera di richiamo, il GoRPC non ha fornito alcuna informazione. Inoltre, alla luce delle conclusioni cui si è giunti in merito all’uso dello stesso regime da parte delle imprese durante l’inchiesta sulla carta fine patinata, le informazioni fornite in proposito durante l’ispezione in loco sembrano essere incomplete. La Commissione, tenendo conto della prescrizione sancita dall’articolo 4, paragrafo 5, del regolamento di base, secondo cui la determinazione della specificità deve essere "chiaramente suffragata" da prove positive, ha dovuto pertanto fondare le proprie conclusioni sui dati disponibili ai sensi del’articolo 28 del regolamento di base. Tra i migliori dati disponibili vi sono i risultati dell’inchiesta sulla carta fine patinata.
(225)
Il regime di sovvenzione è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base, dato che la legislazione applicata dall’autorità di concessione limita l’accesso al regime solo a determinate società e industrie, classificate come "incoraggiate", quali quelle appartenenti all’industria dell’ARO. Inoltre, non sembrano esistere criteri oggettivi di limitazione dell’ammissibilità, né elementi di prova risolutivi per concludere che essa sia automatica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base. Si noti che la mancata collaborazione da parte del GoRPC non consente alla Commissione di valutare l’esistenza criteri oggettivi siffatti.
(226)
Di conseguenza, la sovvenzione va considerata compensabile.
(f) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(227)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in termini di vantaggio conferito ai beneficiari e dei quali si è constatata l’esistenza durante il PI. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato equivalente all’importo totale dell’imposta dovuta in base all’aliquota di imposta normale, dopo aver dedotto l’importo corrisposto, con un’ulteriore deduzione pari al 50 % delle spese effettive imputabili a R&S sui progetti approvati. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione (numeratore) è stato ripartito sul fatturato totale dei produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta durante il PI, poiché la sovvenzione non dipende dall’andamento delle esportazioni né è concessa in base a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(228)
Uno dei produttori esportatori che hanno collaborato inclusi nel campione, il gruppo di imprese Huadong, ha beneficiato di questo regime. Il margine di sovvenzione stabilito per il Huadong Group è apri allo 0,19 %.
(229)
La media ponderata del margine di sovvenzione per le imprese che hanno collaborato non incluse nel campione è pari allo 0,09 %.
(230)
Dato il basso livello di collaborazione, il margine di sovvenzione per tutte le imprese che non hanno collaborato viene fissato al livello del margine di sovvenzione più elevato accertato per questo regime per le imprese incluse nel campione che hanno collaborato, vale a direallo 0,19 %.
3.3.4.2. Agevolazioni fiscali a favore delle regioni centrali e occidentali
(231)
Il regime offre vantaggi alle imprese situate nelle regioni centrali e occidentali. Le imprese ammissibili vanno soggette a un tasso ridotto di imposta sul reddito pari al 15 %, rispetto al normale tasso del 25 % applicato in tutta la Cina.
(232)
Nel questionario, nella lettera di richiamo e durante la visita d’ispezione in loco è stato chiesto al GoRPC di fornire informazioni su tale regime. Il GoRPC non ha risposto a nessuna delle domande formulate nel questionario e nella lettera di richiamo, limitandosi a dichiarare che il programma era ormai scaduto il 31 dicembre 2010, e affermando che nessuna impresa inclusa nel campione aveva beneficiato del regime durante il PI. Ciò contraddice tuttavia le risposte di uno dei produttori esportatori (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) e gli elementi di prova raccolti durante la visita d’ispezione in loco di tale società.
(a) Base giuridica
(233)
Questo regime è istituito come regime fiscale agevolato dall’Avviso sulle politiche fiscali agevolate per lo sviluppo delle regioni occidentali (Notice on Favourable Tax Policies for Western Region Development - Ministero delle Finanze, General Tax Bureau and General Customs Office, in vigore dall’1 gennaio 2001), aggiornato dall’Avviso per una più ampia attuazione delle politiche fiscali nella strategia di sviluppo delle regioni occidentali (Notice on Further Implementation on Tax Policies of the Western Development Strategy - Ministero delle Finanze, General Tax Bureau and General Customs Office, in vigore dall’1 gennaio 2011), che proroga il periodo di validità del programma fino al 31 dicembre 2020.
(b) Ammissibilità
(234)
Si noti che il GoRPC non ha risposto alle domande poste su questo regime nel questionario, nella lettera di richiamo o durante la visita d’ispezione in loco. Secondo l’Avviso sulle politiche fiscali agevolate per lo sviluppo delle regioni occidentali, il trattamento fiscale agevolato favorisce le imprese di tipo "incoraggiato" nelle regioni occidentali ("incoraggiate" si riferisce a imprese la cui principale attività rappresenti il 70 % del reddito totale, come indicato nel Catalogo delle industrie, dei prodotti e delle tecnologie incoraggiati dallo Stato - Catalogue of industry, product & technologies encouraged by the State). Durante l’ispezione in loco di Chongqing Wanda, l’azienda ha confermato che il motivo del tasso agevolato risiede nel fatto che essa appartiene alla categoria delle industrie "incoraggiate" nella regione centrale e occidentale.
(c) Attuazione pratica
(235)
Né il GoRPC né la Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd hanno fornito informazioni sul funzionamento e la gestione del regime. Secondo la Circolare del Consiglio di Stato sulle articolate politiche di sviluppo delle grandi regioni occidentali della Cina (Circular of the State Council Concerning Several Policies on Carrying out the Development of China’s Vast Western Regions), per ridurre l’aliquota fiscale normale del 25 % a quella agevolata del 15 % occorre avere l’approvazione dei governi provinciali. Nel modulo della dichiarazione annuale dei redditi, l’importo dedotto (esentato) dell’imposta sul reddito è riportato alla voce 28 - Oneri fiscali dedotti.
(d) Risultati dell’inchiesta
(236)
A questo regime ha fatto ricorso durante il PI uno dei produttori esportatori che hanno cooperato, Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Per la mancata collaborazione del GoRPC è difficile farsi un’idea delle procedure, dalla presentazione della domanda all’approvazione, cui devono attenersi le imprese che beneficiano del regime. La Commissione ha dovuto trarre le proprie conclusioni da documenti presentati che costituiscono la base giuridica di questo regime senza poter avere spiegazioni dal GoRPC.
(e) Conclusione
(237)
Il regime va considerato una sovvenzione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), e dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base, in forma di rinuncia a introiti da parte della pubblica amministrazione, che conferisce un vantaggio alle società beneficiarie.
(238)
Al GoRPC è stato chiesto di delucidare i criteri di ammissibilità alla sovvenzione e il suo impiego, per poter stabilire se e in che misura essa si limiti a determinate imprese e se sia specifica ai sensi dell’articolo 4 del regolamento di base. Il GoRPC non ha fornito alcuna informazione in merito. La Commissione, tenendo conto della prescrizione sancita dall’articolo 4, paragrafo 5, del regolamento di base, secondo cui la determinazione della specificità deve essere "chiaramente suffragata" da prove positive, ha dovuto pertanto fondare le proprie conclusioni sui dati disponibili ai sensi del’articolo 28 del regolamento di base.
(239)
Il regime di sovvenzione è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), e dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base, dato che la legislazione applicata dall’autorità di concessione limita l’accesso al regime solo a determinate società e industrie, classificate come "incoraggiate", quali quelle appartenenti all’industria dell’ARO e, per di più, aventi sede in determinate regioni della Cina. Inoltre, non sembrano esistere criteri oggettivi di limitazione dell’ammissibilità, né elementi di prova risolutivi per stabilire che essa sia automatica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base. Si noti che la mancata collaborazione da parte del GoRPC non consente alla Commissione di valutare l’esistenza criteri oggettivi siffatti.
(240)
Di conseguenza, la sovvenzione va considerata compensabile.
(f) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(241)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari si considera equivalente all’importo dell’imposta da pagare in base all’aliquota normale dell’imposta sul reddito, dedotto l’importo dell’imposta pagato in base all’aliquota agevolata. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione (numeratore) è stato ripartito sul fatturato totale dei produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta durante il PI, poiché la sovvenzione non dipende dall’andamento delle esportazioni né è concessa in base a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(242)
Il margine di sovvenzione stabilito per Panhua Group è pari allo 0,03 %.
(243)
La media ponderata del margine di sovvenzione per le imprese che hanno collaborato non incluse nel campione è pari allo 0,02 %.
(244)
Dato il basso livello di collaborazione, il margine di sovvenzione per tutte le imprese che non hanno collaborato viene fissato al livello del margine di sovvenzione più elevato accertato per questo regime per un’impresa collegata a una delle società del campione che hanno collaborato, vale a direall’0,04 %.
3.3.5. ALTRI REGIMI CHE INTERVENGONO SULL’IMPOSTA SUL REDDITO PER I QUALI IL GORPC HA MANCATO DI RISPONDERE O HA RISPOSTO IN MISURA INSUFFICIENTE.
(245)
La denuncia descrive poi una serie di presunti programmi di sovvenzione in relazione a produttori esportatori che non sono stati scelti per il campione e/o che non hanno collaborato all’inchiesta. La Commissione aveva chiesto al GoRPC di dare informazioni su questi programmi nei questionari iniziali e aggiuntivi e ha poi offerto al GoRPC ampie possibilità di fornire risposte su tali programmi. Il GoRPC ha deciso di rispondere su presunti programmi di sovvenzione solo limitatamente ai 2 produttori esportatori inseriti nel campione e ha confermato questa posizione per tutta la durata del procedimento. Il GoRPC ha tuttavia dato informazioni ed elementi di prova su alcuni di questi programmi, secondo cui essi erano conclusi e non più in vigore durante il PI. Nelle sue conclusioni, la Commissione ha tenuto conto di questi elementi presentati dal GoRPC.
(246)
Il GoRPC non ha dato informazioni né elementi di prova su nessuno degli altri regimi. Il notevole livello di mancata collaborazione a questo procedimento ha ostacolato la possibilità per la Commissione di acquisire conoscenze e atti, da parte dei produttori esportatori, sui programmi citati nella denuncia. La Commissione ha verificato che i produttori esportatori inclusi nel campione non erano ammissibili a tali regimi o non vi avevano fatto ricorso (soprattutto perché imprese private, o esterne all’area che costituisce il campo di applicazione del regime o perché di importanza relativamente limitata). La Commissione ha dovuto perciò accertare l’esistenza di questo regime e stabilire il dazio residuo per tutti gli altri regimi, sui quali il GoRPC non ha dato informazioni e ai quali i produttori esportatori inclusi nel campione non erano ammessi e che non hanno usato, in base agli elementi di prova disponibili nel fascicolo ai sensi dell’articolo 28, paragrafo 1, del regolamento di base.
3.3.5.1. Credito d’imposta sul reddito per acquistare apparecchiature di fabbricazione nazionale
(a) Descrizione
(247)
Il regime consente a un’impresa di ricorrere a crediti d’imposta per acquistare apparecchiature di fabbricazione nazionale se un progetto è coerente con le politiche industriali del GoRPC. È possibile applicare un credito d’imposta fino al 40 % del prezzo d’acquisto delle apparecchiature di fabbricazione nazionale all’incremento del debito fiscale dell’anno precedente.
(b) Base giuridica
(248)
Le basi giuridiche di questo regime sono le Misure provvisorie relative al credito d’imposta sul reddito d’impresa per investimenti in apparecchiature di fabbricazione nazionale destinate a progetti di ristrutturazione tecnologica (Provisional measures on enterprise income tax credit for investment in domestically produced equipment for technology renovation projects), dell’1 luglio 1999, e l’Avviso dell’amministrazione fiscale nazionale sulla cessazione della deduzione delle imposte sul reddito d’impresa e della politica di esenzione a favore degli investimenti di un’impresa per acquistare apparecchiature di fabbricazione nazionale (Notice of the State Administration of Taxation on Stopping the Implementation of the Enterprise Income Tax Deduction and Exemption Policy of the Investments of an Enterprise in Purchasing Home-made Equipment), n. 52 [2008], dell’amministrazione fiscale nazionale, entrato in vigore l’1 gennaio 2008.
(c) Mancata collaborazione
(249)
Il GoRPC sostiene che, conformemente al suddetto avviso n. 52, il regime è sospeso da gennaio 2008 e di non essere a conoscenza di eventuali programmi o regimi sostitutivi. La Commissione ha chiesto al GoRPC di fornire informazioni aggiuntive, soprattutto riguardo al calendario dell’eliminazione graduale delle prestazioni. Il GoRPC non le ha fornite e ha limitato la sua risposta sugli effettivi vantaggi ottenuti dai vari fabbricanti di ARO citando semplicemente le risposte al questionario dei produttori inseriti nel campione. La Commissione ha già avuto modo di spiegare i motivi per cui al GoRPC è stato chiesto di fornire informazioni su tutti i fabbricanti di ARO e non solo sui quelli inclusi nel campione (cfr. considerando 34 e 35). Il GoRPC ha anche evitato di dare informazioni relative ai produttori inclusi nel campione, poiché si è limitato a far riferimento alle loro risposte. La Commissione ritiene che ciò non basti a provare l’interruzione di un regime senza fornire prove aggiuntive sulla cessazione dei vantaggi di fatto elargiti dal regime e su eventuali regimi sostitutivi. Riguardo al regime in questione, un vantaggio fiscale (un credito d’imposta) maturato in un certo anno può effettivamente essere fatto valere in un altro esercizio fiscale: ciò significa che anche se il regime è stato nel frattempo revocato, i benefici possono andare al di là del suo periodo di validità. Si è scoperto che già altri regimi fiscali dichiarati "chiusi" continuano a conferire vantaggi per anni dopo la loro scadenza. Può anche accadere che quantità insolitamente grandi di vantaggi possano essere ripartite nel tempo. In mancanza di informazioni dirette da parte del GoRPC in proposito, la Commissione fonda le sue conclusioni sui dati disponibili (in questo caso, la denuncia), ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(d) Risultati dell’inchiesta
(250)
Il regime costituisce una sovvenzione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base in quanto fornisce un contributo finanziario sotto forma di rinuncia a introiti da parte del GoRPC. Il regime dà un vantaggio ai beneficiari per un importo pari al risparmio dell’imposta ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base. La sovvenzione è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 4, lettera b) del regolamento di base, in quanto il risparmio d’imposta è condizionato all’uso di prodotti nazionali invece che esteri.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(251)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Poiché il regime non è stato esaminato in un procedimento antisovvenzione da istituzioni dell’Unione e in mancanza di una quantificazione qualsiasi, la più appropriata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata una decisione analoga presa dalle autorità USA. Quando si calcolano gli importi delle sovvenzioni ai base ai risultati di altre inchieste, si tiene tra l’altro conto attraverso il tale approccio se nel regime in questione non siano intervenuti mutamenti significativi e se l’importo della sovvenzione non sia diminuito nel tempo. Si noti però che, di solito, non è così che diminuisce l’importo delle sovvenzioni ricorrenti. Poiché mancano siffatte modifiche o diminuzioni dell’importo della sovvenzione, come importo della sovvenzione si usa nella fattispecie il tasso originale dell’inchiesta in questione.
(252)
Il margine di sovvenzione accertato per il regime in questione durante il PI per tutte le società che non hanno collaborato è pari quindi allo 0,38 %, corrispondente al tasso per tale regime accertato dall’US Decision Memorandum del 17 novembre 2008, relativo a tubi d’acciaio di qualità al carbonio saldati circolarmente, destinati a condotte (US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe - Page No. 26 - Federal Register / Vol. 73, No. 227, page 70961 / 24 November 2008). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio dei regimi fiscali è sostanzialmente identico a quello usato dall'Unione (66).
3.3.5.2. Regimi fiscali agevolati per imprese operanti nelle alte e nelle nuove tecnologie
(a) Descrizione
(253)
Il regime permette a un’azienda di chiedere un cosiddetto Certificato di impresa che usa alte e nuove tecnologie (Certificate of High and new technology Enterprise) per beneficiare di un’aliquota ridotta per l’imposta sul reddito (15 %, invece del 25 %). Il regime è stato considerato compensabile dall’Unione, nell’indagine sulla Carta fine patinata, e dalle autorità americane (67).
(b) Base giuridica
(254)
Le basi giuridiche del regime in questione sono l’articolo 28 della Legge della RPC relativa all’imposta sul reddito delle società (PRC Law on Enterprise Income Tax - No. 63 promulgata il 16 Marzo 2007) in combinato disposto con le Misure amministrative tese a individuare le imprese che usano alte o nuove tecnologie (Administrative Measures for the Determination of High and New Technology Enterprises) nonché la nota dell’Amministrazione tributaria dello Stato sulle questioni relative al pagamento dell’imposta sul reddito delle società da parte delle imprese che usano alte e nuove tecnologie (Notice of the State Administration of Taxation on the issues concerning Enterprises Income Tax Payment of High and New Technology Enterprises - Guo Shui Han [2008] No. 985).
(c) Mancata collaborazione
(255)
Secondo il GoRPC nessuna delle imprese incluse nel campione è ricorsa al regime in questione durante il PI e rinvia alle risposte delle aziende incluse nel campione per informazioni su eventuali benefici che possano essere stati ottenuti tramite il regime in questione. La Commissione rimanda alle argomentazioni già svolte riguardo alla richiesta rivolta al GoRPC di fornire risposte complete, non limitate agli esportatori inclusi nel campione (cfr. considerando 34 e 35). La Commissione fonderà perciò le conclusioni in merito a questo regime sulle informazioni già disponibili (in questo caso le conclusioni dell’inchiesta sulla carta fine patinata e la denuncia), ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(d) Risultati dell’inchiesta
(256)
Il regime costituisce una sovvenzione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base in quanto fornisce un contributo finanziario sotto forma di rinuncia a introiti da parte del GoRPC. Il vantaggio per il beneficiario è pari al risparmio fiscale di cui ha beneficiato grazie al regime ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base. La sovvenzione è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a) del regolamento di base poiché il regime è limitato a determinate imprese e alle industrie appartenenti alle categorie "incoraggiate", come quelle del settore dell’acciaio. Non esistono inoltre criteri obiettivi stabiliti dalla legislazione o dall’autorità concedente sull’ammissibilità al regime, la quale non è automatica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(257)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato equivalente all’importo totale dell’imposta dovuta in base all’aliquota di imposta normale, dopo aver dedotto l’importo corrisposto con l’aliquota di imposta agevolata più bassa. Mancando informazioni per valutare tale vantaggio e poiché il regime è già stato esaminato in un precedente procedimento antisovvenzione delle istituzioni della UE, la fonte di informazione migliore per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori risulta essere la valutazione di tale regime effettuata nel regolamento di esecuzione (UE) n. 452/2011 del Consiglio, del 6 maggio 2011, che istituisce un dazio antisovvenzioni definitivo sulle importazioni di carta fine patinata originaria della Repubblica popolare cinese (68), debitamente aggiornata, se necessario, nel modo indicato al considerando 252.
(258)
Il margine di sovvenzione calcolato per tutte le imprese che non hanno collaborato è pari allo 0,9 %, corrispondente alla media aritmetica dei tassi fissati per questo regime nel regolamento di cui al considerando precedente.
3.3.5.3. Agevolazioni alle imposte sul reddito per imprese che impiegano risorse globali ("materie prime speciali")
(a) Descrizione
(259)
Questo regime fiscale consente a imprese che usano una delle materie elencate nel Catalogo degli sgravi fiscali sui redditi delle imprese che impiegano risorse globali (Catalogue of Income tax Concessions for Enterprises engaged in Comprehensive Resource utilisation) come loro principali materie prime, che fabbricano prodotti elencati nello stesso catalogo e soddisfano le pertinenti norme nazionali e industriali, al fine di includere il reddito così ottenuto nel reddito totale, al tasso ridotto del 90 %. Nel calcolo dell’imposta sul reddito delle società, il 10 % del reddito può pertanto essere dedotto. L’esenzione è concessa per 5 anni.
(b) Base giuridica
(260)
Le basi giuridiche del progetto sono: l’articolo 33 della PRC Law on Enterprise Income Tax; l’articolo 99 delle Regulations on Implementation of the PRC Law on Enterprise Income Tax by the State Council nonché il Catalogue of Income Tax Concessions for Enterprises engaged in Comprehensive Resource Utilisation.
(c) Mancata collaborazione
(261)
Secondo il GoRPC nessuna delle imprese incluse nel campione è ricorsa al regime in questione durante il PI e rinvia alle risposte delle aziende incluse nel campione per informazioni su eventuali benefici che possano essere stati ottenuti tramite il regime in questione. La Commissione rimanda alle argomentazioni già svolte riguardo alla richiesta rivolta al GoRPC di fornire risposte complete, non limitate agli esportatori inclusi nel campione (cfr. considerando 34 e 35). La Commissione fonderà perciò le conclusioni in merito a questo regime sulle informazioni già disponibili (in questo caso, la denuncia), ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(d) Risultati dell’inchiesta
(262)
Il regime costituisce una sovvenzione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base in quanto fornisce un contributo finanziario sotto forma di rinuncia a introiti da parte del GoRPC. Il regime dà un vantaggio al beneficiario per un importo pari al risparmio dell’imposta ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base. La sovvenzione è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base, limitandosi a determinate imprese che per fabbricare prodotti che rientrano nel suddetto Catalogo delle agevolazioni fiscali (Catalogue of Tax Concessions) usano, come materie prime primarie, risorse elencate nel catalogo stesso.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(263)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato equivalente all’importo totale dell’imposta dovuta in base all’aliquota di imposta normale, dopo aver dedotto l’importo corrisposto con l’aliquota di imposta agevolata più bassa. Mancando altre informazioni atte a valutare tale vantaggio, la Commissione fonda le sue conclusioni sui dati contenuti nella denuncia. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione è stato ripartito sull’intero fatturato del beneficiario durante il PI usato come denominatore appropriato, poiché la sovvenzione non è condizionata all’andamento delle esportazioni né è stata accordata rispetto a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(264)
Per tutte le società che non hanno collaborato è stato così determinato un margine di sovvenzione pari all’0,01 %.
3.3.5.4. Credito d’imposta per acquistare apparecchiature speciali
(a) Descrizione
(265)
Il programma permette alle imprese di compensare il 10 % del costo di acquisto di attrezzature speciali, usate per la tutela dell’ambiente, il risparmio energetico e idrico e la sicurezza della produzione, con l’imposta sul reddito delle società dovuta nell’anno dell’acquisto. La parte rimanente dell’investimento può essere riportata ai 5 esercizi successivi.
(b) Base giuridica
(266)
Le basi giuridiche del progetto sono: l’articolo 34 della PRC Law on Enterprise Income Tax; l’articolo 100 dei Regulations on Implementation of the PRC Law on Enterprise Income Tax by the State Council.
(c) Mancata collaborazione
(267)
Secondo il GoRPC nessuna delle imprese incluse nel campione è ricorsa al regime in questione durante il PI e rinvia alle risposte delle aziende incluse nel campione per informazioni su eventuali benefici che possano essere stati ottenuti tramite il regime in questione. La Commissione rimanda alle argomentazioni già svolte riguardo alla richiesta rivolta al GoRPC di fornire risposte complete, non limitate agli esportatori inclusi nel campione (cfr. considerando 34 e 35). La Commissione fonderà perciò le conclusioni in merito a questo regime sulle informazioni già disponibili, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(d) Risultati dell’inchiesta
(268)
Il regime elargisce una sovvenzione ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base in quanto fornisce un contributo finanziario sotto forma di rinuncia a introiti da parte del GoRPC. Il regime dà un vantaggio al beneficiario per un importo pari al risparmio dell’imposta ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base.
(269)
Riguardo alla specificità del regime in questione, la Commissione ritiene di non disporre di dati sufficienti da permetterle di ottenere ulteriori risultati e di giungere quindi a conclusioni definitive sulla specificità del regime. La Commissione non può pertanto proseguire nell’esame di questo regime.
3.3.5.5. Regime d’imposta agevolata sul reddito per imprese aventi sede nella regione nordorientale
(a) Descrizione
(270)
Il regime permette a imprese situate nella regione nordorientale (province di Liaoning, Jilin e Heilongjiang, comune di Dalian) innanzitutto di ridurre a fini fiscali la durata di ammortamento del capitale fisso del 40 % circa, aumentando così l’importo annuo dell’ammortamento deducibile dall’imposta sul reddito e, in secondo luogo, di abbreviare a fini fiscali il periodo di ammortamento dei beni immateriali del 40 % circa, con conseguente maggiore deduzione annuale. In base a un documento pubblicato dal Ministero delle finanze e dall’Amministrazione tributaria dello Stato, società soggette a imposta di taluni settori industriali, come quello metallurgico possono beneficiare anche di altri vantaggi fiscali (IVA, imposte sulle risorse naturali, imposte sule reddito delle società), in particolare in relazione all’acquisto di capitale fisso.
(b) Base giuridica
(271)
Le basi giuridiche di questo regime sono: le Agevolazioni destinate alle imposte sul reddito delle società, per il rilancio di imprese nei vecchi siti industriali nel nord-est (Preferential policies regarding enterprise income tax for revitalization of companies of the old industrial base in the Northeast - Caishui, n. 153, del 20 settembre 2004); l’Avviso del Ministero delle Finanze e dell’Amministrazione tributaria dello Stato relativa all’ammortamento degli attivi e alla precisa attuazione della politica di ammortamento nei vecchi siti industriali del nord-est (Notice of the Ministry of Finance and the State Administration of taxation on the Assets Depreciation and the Implementation Calibre of Amortization Policy in the Northeast Old Industrial Base - Caishui, n. 17, del 2 febbrai 2005). Secondo il GoRPC, la base giuridica del regime, che scadrà in data 1 gennaio 2008, è l’Avviso del Ministero delle finanze e dell’Amministrazione tributaria dello Stato sulle diverse agevolazioni per le imposte sul reddito delle società (Notice of the Ministry of Finance and State Administration of Taxation on Several Preferential Policies in Respect of Enterprise Income Tax - n. 1 [2008]).
(c) Mancata collaborazione
(272)
Oltre a indicare la suddetta base giuridica del regime e la sua scadenza, per informazioni su eventuali benefici che possano essere stati ottenuti tramite il regime in questione, il GoRPC ha semplicemente rinviato alle risposte dei fabbricanti inclusi nel campione. La Commissione rimanda alle argomentazioni già svolte riguardo alla richiesta rivolta al GoRPC di fornire risposte complete, non limitate agli esportatori inclusi nel campione (cfr. considerando 34 e 35). La Commissione osserva che, poiché il regime sovvenziona l’acquisto di attivi fissi che possono essere ammortizzati nel corso di più anni e il GoRPC non ha fornito alcun dato sulla cessazione graduale delle prestazioni nell’ambito del regime o su vantaggi restanti non ancora del tutto ammortizzati, la Commissione ha deciso di formulare conclusioni sul regime in questione in base alle informazioni disponibili (in questo caso la denuncia e le conclusioni degli USA), ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(d) Risultati dell’inchiesta
(273)
Questo regime fornisce una sovvenzione sotto forma di rinuncia a introiti da parte del GoRPC ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base. Il beneficio, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base, ammonta all’importo del risparmio fiscale generato per le imprese ammissibili dalla deduzione di un ammortamento accelerato e di spese d’ammortamento legate all’acquisto di attivi fissi. La sovvenzione è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base, poiché si limita a imprese situate in una determinata area geografica, la regione nordorientale.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(274)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato equivalente alla differenza tra le imposte che si sarebbero dovute pagare durante il PI secondo il normale calendario di ammortamento per le attività interessate e quelle effettivamente pagate grazie all’ammortamento anticipato. Poiché il regime non è stato esaminato in un procedimento antisovvenzione da istituzioni dell'Unione e mancando una quantificazione qualsiasi, la più appropriata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata una decisione simile delle autorità USA (grazie alle analogie presentate dal regime (69)). Come notato al considerando 252, quando si calcolano gli importi delle sovvenzioni in base ai risultati di altre inchieste, si tiene tra l’altro conto attraverso tale approccio se nel regime in questione non siano intervenuti mutamenti significativi e se l’importo della sovvenzione non sia diminuito nel tempo. Si noti però che, di solito, non è così che diminuisce l’importo delle sovvenzioni ricorrenti. Poiché mancano siffatte modifiche o diminuzioni dell’importo della sovvenzione, come importo della sovvenzione si usa nella fattispecie il tasso originale dell’inchiesta in questione.
(275)
Il margine di sovvenzione accertato per il regime in questione durante il PI per tutte le società che non hanno collaborato è pari quindi allo 0,08 % e corrisponde al tasso del regime "Esenzione dall’imposta sul reddito per investitori in determinate regioni geografiche all’interno della provincia del Liaoning", accertato dalla decisione di cui all’US Decision Memorandum of 3 June 2010on Wire Decking (Page No. 25) (Federal Register / Vol. 75, No. 111, page 32902 / 10 June 2010). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio dei regimi fiscali è sostanzialmente identico a quello usato dall'Unione (70).
3.3.5.6. Esenzione dall’imposta sul reddito per investimenti nel rinnovamento tecnologico interno
(a) Base giuridica
(276)
La base giuridica del regime in questione è la Gestione del credito a favore degli investimenti destinati alla trasformazione tecnologica degli impianti nazionali (Technological Transformation of Domestic Equipment Investment Credit management) voluta dall’istanza di controllo dell’imposta sul reddito delle società (Enterprise Income Tax Audit), adottata dall’Amministrazione tributaria dello Stato, n. 13 del 17 gennaio 2000, e l’avviso riguardante la promulgazione e l’attuazione di misure per la gestione dei principali progetti nazionali di rinnovamento tecnologico (Notice concerning the Promulgation and Circulation of Measures for the Administration of national Key Technological Renovation Projects).
(b) Risultati dell’inchiesta
(277)
Secondo il GoRPC questo regime è terminato in data 1 gennaio 2008 con l’Avviso dell’Amministrazione tributaria dello Stato sulla Cessazione della deduzione delle imposte sul reddito d’impresa e della politica di esenzione a favore degli investimenti di un’impresa per acquistare apparecchiature di fabbricazione nazionale (Stopping the Implementation of the Enterprise Income Tax Deduction and Exemption Policy for the Investments of an Enterprise in Purchasing home-made Equipment), n. 52 [2008] dell’Amministrazione tributaria dello Stato. Poiché il programma offre vantaggi fiscali ricorrenti che sono terminati dal 2008 e non esistono prove di vantaggi restanti in via di ammortamento durante il PI, la Commissione conclude che il programma non sia compensabile.
3.3.5.7. Sconti fiscali locali di vario tipo
(a) Descrizione
(278)
La denuncia elenca una serie di sconti fiscali a favore di diverse province (Shandong, città di Chongqing, regione autonoma di Guangxi Zhuang, regioni centrali e occidentali) sotto forma di un’aliquota dell’imposta sulle società ridotta al 15 % rispetto all’aliquota normalmente applicata del 25 %.
(b) Base giuridica
(279)
Secondo la denuncia, la base giuridica dello sconto fiscale nella provincia dello Shandong denominato Reduced Income Taxes based on Geographical Location (Zheijang and Shandong Provinces), sarebbe: l’articolo 7 della legge della RPC per l’imposta sui redditi delle Imprese a partecipazione straniera e per le imprese straniere (Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises), n. 45, adottata il 9 aprile 1991.
(c) Mancata collaborazione
(280)
Il GoRPC sostiene semplicemente che nessuna delle imprese incluse nel campione è ricorsa al regime in questione durante il PI e rinvia alle risposte delle aziende incluse nel campione per informazioni su eventuali benefici che esse possano aver ottenuto. Sottolineato l’obbligo per il GoRPC di rispondere in modo esauriente (cfr. considerando 34 e 35), la Commissione fa notare che un esportatore che ha collaborato (cfr. considerando 231 e segg.) ha beneficiato di almeno una delle aliquote fiscali più basse di cui alla presente sezione. Per valutare il regime, la Commissione ricorrerà perciò alle informazioni disponibili (in questo caso, la denuncia e le pertinenti conclusioni degli USA), ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(d) Risultati dell’inchiesta
(281)
Questo regime fornisce una sovvenzione sotto forma di rinuncia a introiti da parte del GoRPC ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base. Si tratta di un vantaggio ricorrente ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base, pari all’importo del risparmio d’imposta dovuto al ridotto tasso dell’imposta sulle società. Il regie è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base in quanto limitato a imprese con sede in determinate zone geografiche.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(282)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato equivalente all’importo totale dell’imposta dovuta in base all’aliquota di imposta normale, dopo aver dedotto l’importo corrisposto con l’aliquota di imposta agevolata più bassa. Poiché il regime non è stato ancora esaminato da istituzioni dell'Unione in un procedimento antisovvenzione e mancando una quantificazione qualsiasi, la più appropriata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata una decisione simile presa dalle autorità USA (grazie alle analogie presentate dal regime). Come è stato fatto notare sopra, quando si calcolano gli importi delle sovvenzioni in base ai risultati di altre inchieste, si tiene tra l’altro conto attraverso tale approccio se nel regime in questione non siano intervenuti mutamenti significativi e se l’importo della sovvenzione non sia diminuito nel tempo. Si noti però che, di solito, non è così che diminuisce l’importo delle sovvenzioni ricorrenti. Poiché mancano siffatte modifiche o diminuzioni dell’importo della sovvenzione, come importo della sovvenzione si usa nella fattispecie il tasso originale dell’inchiesta in questione.
(283)
Il margine di sovvenzione accertato per il regime in questione durante il PI per tutte le società che non hanno collaborato è pari quindi allo 0,66 %, corrispondente al tasso del regime "Riduzione dell’aliquota d’imposta sul reddito a seconda della posizione geografica" (Reduced Income Taxes Based On Geographic Location) accertato dalla decisione di cui all’US Decision Memorandum del 12 giugno 2009, on Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (Page No. 11) (Federal Register / Vol. 74, No. 117, page 29180 / 19 June 2009). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio dei regimi fiscali è sostanzialmente identico a quello usato dall'Unione (71).
3.3.5.8. Esenzione dei dividendi distribuiti tra società residenti qualificate
(a) Descrizione
(284)
Il regime consiste in un trattamento fiscale agevolato destinato a imprese residenti cinesi azioniste di altre imprese residenti cinesi, sotto forma di esenzione fiscale sul reddito derivante da taluni dividendi, bonus e altri investimenti azionari per le imprese residenti madri. Questo programma era stato considerato compensabile dall’Unione nel procedimento antisovvenzioni relativo carta fine patinata (72).
(b) Base giuridica
(285)
La base giuridica è l’articolo 26 della Legge relativa all’imposta sul reddito societario della RPC (Enterprise Income Tax Law of the PRC), l’articolo 83 dei Regolamenti sull’attuazione della legge relativa all’imposta sul reddito societario della RPC, (Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law of the PRC) e il Decreto n. 512 del Consiglio di Stato, emanato in data 6 dicembre 2007.
(c) Mancata collaborazione
(286)
Secondo il GoRPC nessuna delle imprese incluse nel campione è ricorsa al regime in questione durante il PI e rinvia alle risposte delle aziende incluse nel campione per informazioni su eventuali benefici che possano essere stati ottenuti tramite il regime in questione. La Commissione rimanda alle motivazioni che stanno alla base della richiesta rivolta al GoRPC di dare risposte esaurienti (considerando 34 e 35). Essa ha perciò deciso di fondare le proprie conclusioni su questo regime sulle informazioni disponibili nel fascicolo, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base, vale a dire le conclusioni cui era pervenuta nella decisione sulla carta fine patinata.
(d) Risultati dell’inchiesta
(287)
Questo regime fornisce una sovvenzione sotto forma di rinuncia a introiti ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base. Il vantaggio è equivalente all’importo del risparmio fiscale determinato dall’esenzione fiscale sui dividendi, sui bonus e su altri investimenti azionari delle imprese cinesi residenti, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base. Il regime è de jure specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base, dato che la legislazione secondo la quale opera l’autorità concedente limita l’accesso a tale regime alle sole imprese residenti in Cina che ottengono un reddito da dividendi provenienti da altre imprese residenti, senza concederlo invece a quelle che investono in imprese non residenti. Inoltre, il regime è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base, in quanto riservato esclusivamente a importanti industrie e progetti "incoraggiati" dallo Stato, come la siderurgia (cfr. per es. il considerando 182) e data l’inesistenza di criteri obiettivi per limitare l’accesso al regime in questione o di elementi di prova risolutivi per concludere che l’ammissibilità sia automatica.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(288)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in termini di vantaggio conferito ai beneficiari e dei quali si è constatata l’esistenza durante il PI. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato equivalente all’importo totale dell’imposta dovuta includendo il reddito da dividendi derivante da altre imprese residenti in Cina, dopo aver dedotto l’importo effettivamente corrisposto con l’esenzione dall’imposta sui dividendi. Mancando informazioni per valutare questo vantaggio e poiché il regime è già stato esaminato in un precedente procedimento antisovvenzione da parte delle istituzioni UE, la più adeguata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata la valutazione di questo regime effettuata nel procedimento sulla Carta fine patinata, debitamente adeguata, se necessario, come indicato nel considerando 252.
(289)
Quindi, il margine di sovvenzione calcolato per tutte le società che non hanno collaborato è fissato allo 0,77 % che corrisponde alla media aritmetica dei tassi fissati per questo regime nel procedimento sulla carta fine patinata.
3.3.5.9. Regime fiscale agevolato per le imprese a partecipazione straniera (Foreign Invested Entities - FIE)
(290)
La denuncia elenca i seguenti regimi agevolati per imposte sul reddito a favore delle FIE:
-
esenzione fiscale totale, per i primi 2 anni, e riduzione della metà, per i 3 anni successivi, per FIE "produttive"
-
programmi di esenzione o riduzione dell’imposta locale per FIE "produttive"
-
credito d’imposta sul reddito per FIE che acquistano apparecchiature di fabbricazione nazionale
-
abbuoni d’imposta sul reddito per FIE situate in determinate zone geografiche
(291)
Il GoRPC ha presentato le pertinenti basi giuridiche per dimostrare che ai regimi riguardanti le FIE è stata posta fine con l’adozione, il 16 marzo 2007, della Legge relativa all’imposta sul reddito delle società (Corporate Income Tax Law) del 2008, in occasione della quinta sessione del decimo Congresso nazionale del popolo della Repubblica popolare cinese, in particolare:
-
Avviso del Consiglio di Stato sull’attuazione delle politiche preferenziali transitorie riguardo all’imposta sul reddito d’impresa (Notice of the State Council on the Implementation of the Transitional Preferential Policies in respect of Enterprise Income Tax), n. 39 [2007] del Consiglio di Stato;
-
Avviso dell’Amministrazione tributaria dello Stato sulla cessazione della deduzione delle imposte sul reddito d’impresa e della politica di esenzione a favore degli investimenti di un’impresa per acquistare apparecchiature di fabbricazione nazionale (Stopping the Implementation of the Enterprise Income Tax Deduction and Exemption Policy for the Investments of an Enterprise in Purchasing home-made Equipment), n. 52 [2008] dell’Amministrazione tributaria dello Stato.
(292)
Queste disposizioni indicano che i vantaggi dal punto di vista dell’imposta sul reddito per le FIE si sono gradualmente ridotti fino alla fine del 2011. Il GoRPC sostiene inoltre che non esiste alcun regime sostitutivo per le FIE e che il loro trattamento fiscale è ora identico a quello delle altre società soggette a imposte societarie. La Commissione rileva che questi regimi di tassazione agevolata del reddito destinati alle FIE sono ancora compensabili in quanto i fabbricanti di ARO possono ancora beneficiare di vantaggi residui almeno per una parte del PI fino alla fine del 2011 e non si può escludere che per le FIE non esista un regime sostitutivo a partire dal 2012. Ciononostante, la Commissione ha deciso di non esaminarli ulteriormente dato che è necessario ridurre gli oneri amministrativi per tutte le parti interessate, che si sta avvicinando la fine del periodo di validità del regime e che mancano indicazioni su eventuali regimi sostitutivi.
3.3.6. REGIMI RIGUARDANTI LE IMPOSTE INDIRETTE E I DAZI SULLE IMPORTAZIONI
3.3.6.1 Esenzioni dai dazi all’importazione e dall’IVA per FIE e talune altre imprese nazionali che usano apparecchiature importate in settori industriali incoraggiati
(a) Descrizione
(293)
Questo regime prevede l’esenzione dall’IVA e dai dazi all’importazione a favore di FIE o di imprese cinesi che importano beni strumentali usati nelle loro produzioni. Per beneficiare dell’esenzione, essi non devono rientrare in un elenco di attrezzature non ammissibili e l’impresa richiedente deve ottenere il Certificato per i progetti incoraggiati dallo Stato (Certificate of State-Encouraged projects), rilasciato dalle autorità cinesi o dalla NDRC a seconda del tipo d’investimento, dell’imposta e della normativa doganale. Questo regime era stato considerato compensabile dall'Unione nel procedimento antisovvenzioni relativo carta fine patinata (73).
(b) Base giuridica
(294)
Le basi giuridiche del regime sono la Circolare del Consiglio di Stato che adegua le politiche fiscali per le apparecchiature importate, (Circular of the State Council on Adjusting Tax Policies on Imported Equipment) Guo Fa n. 37/1997; l’Avviso del ministero delle Finanze, dell’Amministrazione generale delle dogane e dell’Amministrazione tributaria dello Stato (Announcement of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation) n. 43 [2008]; l’Avviso della NDRC sulle questioni riguardanti la gestione della lettera di conferma sui progetti che ricevono finanziamenti nazionali o esteri incoraggiati dallo Stato (Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State) n. 316/2006 del 22 febbraio 2006; il catalogo degli articoli la cui importazione da parte di FIE o di aziende cinesi non è consentita in esenzione doganale (Catalogue on Non-duty-exemptible Articles of importation for either FIEs or domestic enterprises), 2008.
(c) Mancata collaborazione
(295)
Secondo il GoRPC nessuna delle imprese incluse nel campione ha beneficiato del regime in questione durante il PI e rinvia alle risposte delle aziende incluse nel campione per informazioni su eventuali benefici che possano essere stati ottenuti tramite il regime in questione. La Commissione rimanda alle argomentazioni già svolte riguardo alla richiesta rivolta al GoRPC di fornire risposte complete (considerando 34 e seguenti), e, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base, fonderà quindi le sue conclusioni su questo regime sulle informazioni disponibili nel fascicolo, che sono le sue conclusioni nel procedimento avente per oggetto la Carta fine patinata.
(d) Risultati dell’inchiesta
(296)
Si ritiene che questo regime fornisca una sovvenzione sotto forma di rinuncia a introiti da parte del GoRPC ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii) del regolamento di base, poiché le FIE e altre imprese nazionali ammissibili sono esonerate dal pagamento dell’IVA e/o di tariffe altrimenti dovute se non avessero ottenuto il certificato della NDRC per i progetti incoraggiati dallo Stato. Esso conferisce quindi un vantaggio alle imprese beneficiarie ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base. Il regime è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base, dato che la legislazione applicata dall’autorità di concessione limita l’accesso al regime a imprese che investono secondo specifiche categorie di attività industriale definite con precisione dalla legge e dopo aver ottenuto il certificato per i progetti incoraggiati dallo Stato. Non esistono inoltre ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base, criteri obiettivi che limitino l’ammissibilità al regime né elementi di prova risolutivi per concludere che l’ammissibilità sia automatica.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(297)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato pari all’importo dell’IVA e dei dazi non applicati sulle apparecchiature importate. Mancando informazioni per valutare questo vantaggio e poiché il regime è già stato esaminato dall'Unione in un precedente procedimento riguardante un dazio compensativo, la fonte di informazione più appropriata per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stato l’esame di questo regime effettuato nel procedimento sulla Carta fine patinata, debitamente aggiornato, se necessario, come indicato nel considerando 252.
(298)
Quindi, il margine di sovvenzione calcolato per tutte le società che non hanno collaborato è fissato allo 0,89 % che corrisponde alla media aritmetica dei tassi fissati per questo regime nell’inchiesta sulla carta fine patinata.
3.3.6.2. Rimborsi IVA alle FIE che acquistano apparecchiature di fabbricazione nazionale
(a) Descrizione
(299)
Questo regime procura un vantaggio sotto forma di rimborsi IVA all’acquisto da parte di FIE di apparecchiature di fabbricazione nazionale. Le attrezzature non devono rientrare nel catalogo degli articoli che non godono dell’esenzione e ai sensi delle Misure amministrative provvisorie sull’acquisto di attrezzature di fabbricazione nazionale (Trial Administrative Measures on Purchase of Domestically Produced Equipment) il loro valore non deve superare il limite massimo complessivo degli investimenti di una FIE. Il regime è stato ritenuto compensabile dall’Unione nel procedimento antisovvenzioni relativo alla carta fine patinata (74) e dalle autorità statunitensi in un procedimento di dazio compensativo riguardante fogli di carta patinata originari della RPC (75).
(b) Base giuridica
(300)
Le basi giuridiche di questo regime sono: la Circolare dell’Amministrazione tributaria dello Stato recante misure provvisorie per la gestione dei rimborsi fiscali per l’acquisto di attrezzature di fabbricazione nazionale da parte di FIE (Circular of State Administration of taxation on the release of the provisional measures for the Administration of tax refunds for purchase domestically-manufactured equipment by FIEs), n. 171, 199, del 20.09.1999; Avviso del ministero delle Finanze e dell’Amministrazione tributaria dello Stato sulla cessazione della deduzione delle imposte sul reddito d’impresa e della politica di esenzione a favore degli investimenti di un’impresa per acquistare apparecchiature di fabbricazione nazionale (Notice of the Ministry of Finance and the State Administration of Taxation on Stopping the Implementation of the Policy of Refunding Tax to Foreign-funded Enterprises for Their Purchase of Home-made Equipment), n. 176 [2008], del ministero delle Finanze.
(c) Mancata collaborazione
(301)
Il GoRPC sostiene che il regime ha avuto termine con l’Avviso n. 176 [2008], di cui sopra, a partire dall’1 gennaio 2009. La Commissione ha chiesto al GoRPC di dare informazioni sull’effettiva cessazione dei vantaggi; essi avrebbero dovuto essere ripartiti su un periodo di tempo più lungo, essendo il regime legato all’acquisto di beni di fabbricazione nazionale. Il GoRPC ha semplicemente rinviato alle risposte dei fabbricanti inclusi nel campione riguardo a eventuali vantaggi che essi avrebbero potuto ottenere ai sensi del regime in questione. La Commissione rimanda alle motivazioni che stanno alla base della richiesta rivolta al GoRPC di dare risposte esaurienti (considerando 34 e seguenti). La Commissione rileva anche che la Notice No 176 prevede un periodo di transizione per acquistare attivi fissi ammissibili e la possibilità fino al 30 giugno 2009 di presentare la domanda per ottenere i vantaggi. Poiché il GoRPC non ha fornito alcuna informazione sulla soppressione graduale dei vantaggi e poiché quest’ultimi, legati ad attivi fissi, possono essere ripartiti nel tempo e continuare anche nel PI, la Commissione, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base, trarrà le sue conclusioni su tale regime in base ai dati disponibili, che sono quelli del procedimento sulla carta fine patinata.
(d) Risultati dell’inchiesta
(302)
Il regime è considerato una sovvenzione sotto forma di rinuncia a introiti da parte del GoRPC ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base; esso conferisce quindi un vantaggio alle imprese beneficiarie ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base. Il regime è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base, dato che la legislazione stessa applicata dall’autorità di concessione limita l’accesso al regime solo a determinate imprese (le FIE) e per l’acquisto di attrezzature che non rientrino in un catalogo di attrezzature non esentabili. Non esistono inoltre, ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base, criteri obiettivi che limitino l’ammissibilità al regime né elementi di prova risolutivi per concludere che l’ammissibilità sia automatica. Inoltre, il regime è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 4, lettera b), del regolamento di base, in quanto la sovvenzione è condizionata all’uso di beni nazionali e non importati.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(303)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato equivalente all’importo dell’IVA rimborsata sull’acquisto delle apparecchiature di fabbricazione nazionale. Mancando informazioni per valutare questo vantaggio e poiché il regime è già stato esaminato dall'Unione in un precedente procedimento riguardante un dazio compensativo, la fonte di informazione più appropriata per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stato l’esame di questo regime effettuato nel procedimento sulla Carta fine patinata, debitamente aggiornato, se necessario, come indicato nel considerando 252.
(304)
Quindi, il margine di sovvenzione calcolato per tutte le società che non hanno collaborato è fissato allo 0,04 % che corrisponde alla media aritmetica dei tassi fissati per questo regime nel procedimento sulla carta fine patinata.
3.3.6.3. Detrazione dell’IVA sulle immobilizzazioni nella regione centrale
(a) Descrizione
(305)
A questo regime sono ammessi contribuenti IVA che operino prevalentemente in settori di un determinato elenco, comprendente anche l’industria metallurgica. Il regime dispone che contribuenti IVA ammissibili, situati in 26 città dei vecchi siti industriali della regione centrale, che investano in determinati attivi fissi, possano dedurre l’IVA pagata sugli attivi fissi dall’IVA totale di cui sono debitori.
(b) Base giuridica
(306)
Le basi giuridiche del regime sono: l’Avviso del Ministero delle finanze e dell’Amministrazione tributaria dello Stato sulle misure provvisorie per ampliare l’annullamento dell’IVA nella regione centrale (Notice on Ministry of Finance and State administration of Taxation issuing the Interim Measures for Expanding the Scope of Offset for Value Added Tax in the Central Region), n. 75, 2007; e l’Avviso del Ministero delle Finanze e dell’Amministrazione tributaria dello Stato sulle varie questioni relative all’attuazione a livello nazionale della riforma dell’IVA (Notice of the Ministry of Finance and the State Administration of Taxation on Several Issues concerning the National Implementation of Value-added Tax reform), n. 170 [2008], del ministero delle Finanze.
(c) Mancata collaborazione
(307)
Il GoRPC sostiene che il regime è terminato con la Notice No 170 [2008] a partire dall’1 gennaio 2009 e, riguardo a eventuali vantaggi che possono essere stati ottenuti ai sensi di questo regime, rinvia alle risposte dei fabbricanti inclusi nel campione. La Commissione rimanda alle motivazioni che stanno alla base della richiesta rivolta al GoRPC di dare risposte esaurienti (considerando 34 e seguenti). La Commissione osserva che la Notice No. 170 prevede che i benefici IVA per le imprese situate nella regione centrale terminano alla fine del 2008 e possono essere prorogati fino a gennaio 2009. Tali vantaggi, legati ad attivi fissi, possono tuttavia essere ripartiti nel tempo e continuare durante il PI; l’Avviso sembra contenere inoltre anche un altro regime IVA agevolato per imprese ubicate nella regione centrale, che decorre da gennaio 2009 e riguarda la metà dell’aliquota IVA applicabile. Rifiutandosi il GoRPC di dare chiarimenti sulla soppressione graduale dei vantaggi residui di tale regime o sull’esistenza di un eventuale regime sostitutivo, la Commissione fonda le sue conclusioni su di esso sugli elementi di prova disponibili nel fascicolo, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(d) Risultati dell’inchiesta
(308)
Il regime è considerato una sovvenzione sotto forma di rinuncia a introiti da parte del GoRPC ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base; esso conferisce quindi un vantaggio alle imprese beneficiarie ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base pari all’importo del risparmio di IVA, generato dalla deduzione sull’acquisto degli attivi fissi. Il programma è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base, dato che la legislazione limita l’accesso al regime a determinate imprese che operano in settori appartenenti a uno specifico elenco. Questo regime è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base, poiché si limita a determinate aree, vale a direle città dei vecchi siti industriali della regione centrale.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(309)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Il vantaggio conferito ai beneficiari è considerato pari all’importo del risparmio di IVA ottenuto con la deduzione per l’acquisto di attivi fissi. In mancanza di informazioni che permettano di valutare questo vantaggio e dato che un analogo regime IVA è già stato esaminato nel presente procedimento, la fonte di informazione più appropriata per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata la valutazione di cui ai considerando 297 e 298.
(310)
Per tutte le società che non hanno collaborato è stato così determinato un margine di sovvenzione pari all’0,89 %.
3.3.6.4. Altre agevolazioni fiscali per la città di Ma’anshan
(a) Risultati dell’inchiesta
(311)
La denuncia elenca varie agevolazioni fiscali di cui hanno usufruito fabbricanti di ARO situati a Ma’anshan e Wuhan dal 2008 al 2010, comprendenti esenzioni dall’imposta sulla costruzione e la manutenzione della città e da spese aggiuntive destinate ai fondi per l’istruzione. La Commissione ha chiesto al GoRPC di fornire informazioni su questi vantaggi fiscali. Il GoRPC ha risposto che le informazioni richieste erano irrilevanti ai fini dell’inchiesta poiché nessuno dei produttori esportatori inclusi nel campione aveva sede a Ma’anshan. La Commissione rimanda alle spiegazioni che stanno alla base della richiesta rivolta al GoRPC di dare informazioni anche riguardo a presunte sovvenzioni per le imprese non incluse nel campione (considerando 34 e 35).
(312)
Poiché il GoRPC non ha dato le informazioni richieste, la Commissione conclude che le agevolazioni fiscali per Ma’anshan e Wuhan vadano considerate, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii) una sovvenzione in forma di rinuncia a introiti da parte del GoRPC. Esse conferiscono alle imprese beneficiarie un vantaggio ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base, rappresentando un risparmio d’imposta pari alla differenza tra imposta pagata e importo dell’imposta che si dovrebbe normalmente versare se il regime non fosse in vigore. Il regime è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base, poiché si limita a imprese situate in determinate regioni specifiche o in comuni appartenenti a Ma’anshan.
(b) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(313)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Mancando altre informazioni atte a valutare tale vantaggio, la Commissione fonda le sue conclusioni sui dati contenuti nella denuncia. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione è stato ripartito sull’intero fatturato del beneficiario durante il PI usato come denominatore appropriato, poiché la sovvenzione non è condizionata all’andamento delle esportazioni né è stata accordata rispetto a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(314)
Per tutte le società che non hanno collaborato è stato così determinato un margine di sovvenzione pari all’0,08 %.
3.3.7. PROGRAMMI FONDATI SU SUSSIDI
(315)
La denuncia sosteneva che a partire dal 2005 fino almeno al 2009, le imprese che fabbricano il prodotto in questione ottenessero vantaggi in virtù di una serie di programmi e sottoprogrammi fondati su sussidi. Non si può escludere che vengano ancora effettuati versamenti ai sensi di questi programmi o che lo siano stati in via eccezionale in relazione a investimenti di capitale e che quindi esistano ancora vantaggi residui non del tutto ammortizzati durante il periodo stabilito di 15 anni. Al GoRPC era stato chiesto di dare informazioni su questi programmi ma non ha risposto in modo significativo su nessun programma. In mancanza di risposte del GoRPC su tutti questi aspetti, la Commissione, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base, fonda perciò le proprie conclusioni sulle migliori informazioni disponibili.
3.3.7.1. Programma "Marchio cinese d’eccellenza nel mondo" (China World Top Brand programme).
(a) Base giuridica
(316)
Le basi giuridiche del programma secondo quanto indicato nella denuncia, sono le seguenti:
-
Circolare sulle modalità di valutazione dei prodotti da riconoscere come aventi diritto al marchio cinese d’eccellenza nel mondo (Circular on Carrying out Evaluation of Products to be Recognised as China World Top Brand, GZJH [2005] No 95)
-
Avviso n. 5, 2005 del Comitato cinese per la promozione della strategia sul marchio di eccellenza che promulga l’elenco dei prodotti aventi diritto al marchio cinese di eccellenza (Announcement No 5, 2005 of China Promotion Committee for Top Brand Strategy, Promulgating the List of China Top Brand Products).
-
Circolare sull’applicazione dei marchi cinesi d’eccellenza nel mondo nel 2006, (Circular on application of China World Top Brands in 2006, ZJZH [2006] No 11).
-
Avviso n. 6, 2006 del Comitato cinese per la promozione della strategia sul marchio di eccellenza che promulga l’elenco dei prodotti aventi diritto al marchio cinese di eccellenza (Announcement No 5, 2005 of China Promotion Committee for Top Brand Strategy, Promulgating the List of China Top Brand Products).
-
Avviso n. 6, 2007 del Comitato cinese per la promozione della strategia sul marchio di eccellenza che promulga l’elenco dei prodotti aventi diritto al marchio cinese di eccellenza (Announcement No 5, 2005 of China Promotion Committee for Top Brand Strategy, Promulgating the List of China Top Brand Products).
-
Circolare sull’applicazione dei marchi cinesi d’eccellenza nel mondo nel 2008, (Circular on application of China World Top Brands in 2008, ZJZH [2008] No 23).
-
Misure per la gestione dei prodotti che recano il marchio cinese d’eccellenza rilasciato dal GoRPC (Measures for the Administration of Chinese Top-Brand Products issued by the GOC)
(b) Ammissibilità
(317)
Solo i fabbricanti che hanno ottenuto la designazione di "Marchio cinese d’eccellenza nel mondo" hanno diritto ai vantaggi di questo programma. La denuncia elenca alcuni prodotti siderurgici fabbricati da imprese siderurgiche, soggette all’inchiesta, cui è stata concessa tale designazione.
(c) Risultati dell’inchiesta
(318)
Data la mancata collaborazione del GoRPC, le conclusioni si fondano sulle informazioni presenti nel fascicolo, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(319)
Il programma fornisce contributi finanziari sotto forma di sovvenzioni, prestiti a prezzi inferiori a quelli di mercato e altri incentivi che, essendo un trasferimento diretto di fondi, conferiscono al beneficiario un vantaggio ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i) e dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base.
(320)
Si tratta di una sovvenzione specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base, in quanto la normativa limita l’accesso solo alle imprese che hanno ottenuto la designazione di "Marchio cinese d’eccellenza nel mondo" per i loro prodotti. Non esistono inoltre criteri obiettivi fissati dall’autorità concedente sull’ammissibilità al regime, la quale non è automatica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base.
(d) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(321)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Mancando una quantificazione qualsiasi, la più appropriata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata una decisione simile delle autorità USA. Come già indicato, quando si calcolano gli importi delle sovvenzioni in base ai risultati di altre inchieste, si tiene tra l’altro conto attraverso tale approccio se nel regime in questione non siano intervenuti mutamenti significativi e se l’importo della sovvenzione non sia diminuito nel tempo. Si noti però che, di solito, non è così che diminuisce l’importo delle sovvenzioni ricorrenti. Poiché mancano siffatte modifiche o diminuzioni dell’importo della sovvenzione, come importo della sovvenzione si usa nella fattispecie il tasso originale dell’inchiesta in questione.
(322)
Il margine di sovvenzione complessivo così stabilito durante il PI per tutte le società che non hanno collaborato è fissato allo 0,13 %, che corrisponde alla media aritmetica dei tassi di programmi analoghi come accertato nell’US Decision Memorandum del 6 aprile 2009, sull’acido citrico e su alcuni sali citrati (pag. 6) (Federal Register Vol. 74, No. 69, page 16836 / 13 April 2009), nell’US Decision Memorandum del 14 maggio 2010 sui trefoli di filo d’acciaio per calcestruzzo preteso (pag. 29) (Federal Register Vol. 75, No. 98, page 28557 / 21 May 2010), nell’US Decision Memorandum del 28 maggio 2010 su determinate griglie d’acciaio (pag. 18) (Federal Register Vol. 75, No. 109, page 32362 / 8 June 2010), nell’US Decision Memorandum del 28 marzo 2011 su estrusi in alluminio (pag. 19) (Federal Register Vol. 76, No. 64, page 18521 / 4 April 2011) e nell’US Decision Memorandum dell’11 ottobre 2011 sulle pavimentazioni in legno a più strati (pag. 17) (Federal Register Vol. 76, No. 201, page 64313 / 18 October 2011). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio dei programmi fondati su sussidi è sostanzialmente identico a quello usato dalla Unione (76).
3.3.7.2. Programmi e sottoprogrammi basati su marchi rinomati (Famous Brands programme and sub-programmes - Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma’anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
(a) Base giuridica
(323)
Le basi giuridiche di questo programma secondo quanto indicato dalla denuncia riguardo al sottoprogramma di Shandong sono:
-
avviso di stampa e distribuzione delle politiche 2003 volte a incoraggiare e a espandere il commercio estero e l’esportazione di Shandong (Notice on Printing and Distribution of 2003 Policies for Encouraging and expanding Foreign Trade Export to Shandong, LWJMJCZ, [2003] No 180);
-
politiche del 2004 tese a incoraggiare lo sviluppo del commercio estero e dell’esportazione di Shandong (2004 Policies for Encouraging the Development of Foreign Trade & Economic Cooperation in Shandong, LWJMJCZ, [2003] No 1037);
-
politiche 2005 tese a incoraggiare lo sviluppo del commercio estero e dell’esportazione di Shandong (2005 Policies for Encouraging the Development of Foreign Trade & Economic Cooperation in Shandong);
-
avviso di stampa e distribuzione delle politiche 2006 tese a incoraggiare lo sviluppo del commercio estero e dell’esportazione di Shandong (Notice on Printing and Distribution of 2006 Policies for Encouraging the Development of Foreign Trade & Economic Cooperation in Shandong, LCQ [2006] No 5).
-
Bilancio del fondo speciale di riconoscimento per lo sviluppo di marchi d’esportazione, Lucaiqizhi, 2008, No. 75.
(b) Ammissibilità
(324)
Il programma conferisce benefici ai fabbricanti di prodotti designati come "Marchi rinomati" e mira ai mercati d’esportazione. La denuncia riferisce di un certo numero di fabbricanti del prodotto in esame che hanno beneficiato di questo programma, almeno fino al 2009.
(c) Risultati dell’inchiesta
(325)
La denuncia sostiene che il programma è stato concepito per promuovere industrie nazionali avanzate e incoraggiare le esportazioni dei loro prodotti sui mercati mondiali. Il quadro principale del programma è stabilito a livello centrale; i governi provinciali e locali sviluppano programmi di "marchi rinomati" propri, coerenti con il programma centrale e volti a favorire l’esportazione di prodotti locali. Gli USA hanno messo sotto accusa questo programma di sovvenzioni all’OMC (DS 387). Le autorità USA hanno compensato tale programma in vari procedimenti, citati nella denuncia. Anche la Commissione ha compensato i vantaggi ottenuti attraverso questo programma nel caso della carta fine patinata (77).
(326)
Il programma "Marchi rinomati" fornisce contributi finanziari sotto forma di prestiti a tasso agevolato, finanziamenti per R&S e ricompense in contanti per l’esportazione. Tali incentivi sono un trasferimento diretto di fondi e conferiscono un vantaggio al beneficiario ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), e all’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base.
(327)
La sovvenzione è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base, in quanto la normativa limita l’accesso solo alle imprese cui è riconosciuto di esportare prodotti designati come "Marchi rinomati". Mancando inoltre criteri e condizioni oggettivi che regolino l’applicazione del programma da parte dell’autorità concedente, è stata riconosciuta una specificità anche ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base. Il trattamento preferenziale nell’ambito di questo programma è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base, in quanto i vantaggi sono condizionati all’andamento delle esportazioni di prodotti contrassegnati dal relativo "Marchio rinomato".
(d) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(328)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Mancando una quantificazione qualsiasi, la più appropriata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata una decisione simile delle autorità USA (grazie alle analogie presentate dal programma). Come già indicato, quando si calcolano gli importi delle sovvenzioni in base ai risultati di altre inchieste, si tiene tra l’altro conto attraverso tale approccio se nel regime in questione non siano intervenuti mutamenti significativi e se l’importo della sovvenzione non sia diminuito nel tempo. Si noti però che, di solito, non è così che diminuisce l’importo delle sovvenzioni ricorrenti. Poiché mancano siffatte modifiche o diminuzioni dell’importo della sovvenzione, come importo della sovvenzione si usa nella fattispecie il tasso originale dell’inchiesta in questione.
(329)
Il margine di sovvenzione complessivo così stabilito durante il PI per tutte le società che non hanno collaborato è fissato allo 0,13 %, che corrisponde alla media aritmetica dei tassi di programmi analoghi come accertato nell’US Decision Memorandum del 6 aprile 2009, sull’acido citrico e su alcuni sali citrati (pag. 6) (Federal Register Vol. 74, No. 69, page 16836 / 13 April 2009), nell’US Decision Memorandum del 14 maggio 2010 sui trefoli di filo d’acciaio per calcestruzzo preteso (pag. 29) (Federal Register Vol. 75, No. 98, page 28557 / 21 May 2010), nell’US Decision Memorandum del 28 maggio 2010 su determinate griglie d’acciaio (pag. 18) (Federal Register Vol. 75, No. 109, page 32362 / 8 June 2010), nell’US Decision Memorandum del 28 marzo 2011 su estrusi in alluminio (pag. 19) (Federal Register Vol. 76, No. 64, page 18521 / 4 April 2011) e nell’US Decision Memorandum dell’11 ottobre 2011 sulle pavimentazioni in legno a più strati (pag. 17) (Federal Register Vol. 76, No. 201, page 64313 / 18 October 2011). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio dei programmi fondati su sussidi è sostanzialmente identico a quello usato dalla Unione (78).
3.3.7.3. Fondo di Stato per progetti basati su tecnologie chiave (State key technology project)
(a) Mancata collaborazione da parte del governo cinese
(330)
Nella risposta al questionario il GoRPC si è limitato a sostenere che il programma è stato chiuso nel 2003 e che non ne ha beneficiato nessuno degli esportatori inclusi nel campione. Poiché il GoRPC non ha aggiunto alla risposta alcun elemento di prova o ulteriori chiarimenti, la Commissione, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base, analizza il programma in base agli elementi disponibili.
(b) Base giuridica
(331)
Le basi giuridiche del programma secondo quanto indicato nella denuncia, sono le seguenti:
-
Circolari di Stato: Guojingmao Touzi No 886 del 1999, Guojingmao Touzi No 122 del 1999, Guojingmao Touzi No 1038 del 1999, Guojingmao Touzi No 822 del 2000, e
-
Misure per la gestione del Fondo nazionale speciale per debiti destinati a progetti di ristrutturazione basati su tecnologie chiave (Measures for the Administration of National Debt Special Fund for National Key Technology Renovation Projects)
(c) Ammissibilità
(332)
Secondo quanto nella denuncia viene citato dalle principali basi giuridiche, le imprese sostenute da questo programma "sono grandi imprese holding di Stato scelte di solito tra le 512 imprese principali, i 120 gruppi di imprese pilota e le imprese leader dell’industria". È stata inoltre introdotta una preferenza geografica per imprese ubicate nei vecchi siti industriali nelle regioni nordorientali, centrali e occidentali.
(d) Risultati dell’inchiesta
(333)
Tenuto conto della mancata collaborazione del GoRPC, la Commissione si orienta sugli elementi che figurano nella denuncia e/o su altre fonti citate nella denuncia (79).
(334)
La denuncia riferisce che il programma mira a dare un sostegno finanziario alle imprese ammissibili, al fine di promuovere: ristrutturazioni tecnologiche in settori, imprese e prodotti strategici; aggiornamenti tecnologici più agevoli; prodotti migliori dal punto di vista strutturale; una miglior qualità; un aumento dell’approvvigionamento; un’espansione della domanda interna; uno sviluppo continuo e sano dello stato dell’economia. Secondo la denuncia, il Fondo ha sostenuto 47 imprese siderurgiche impegnate in investimenti per un importo complessivo di 75 miliardi di renminbi. Le autorità USA hanno compensato il presente programma in almeno 2 procedimenti.
(335)
Il programma costituisce una sovvenzione, in quanto fornisce contributi finanziari sotto forma di sussidi per l’acquisto di attivi fissi il che, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base, conferisce un vantaggio al beneficiario. Essendo la sovvenzione legata ad attivi fissi e ripartita nel tempo, si è concluso, in base alle informazioni disponibili, che il vantaggio prosegue durante il PI.
(336)
La sovvenzione è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base, perché il sostegno è limitato ad alcune grandi IdS o imprese partecipate dallo Stato scelte tra 512 aziende chiave e 120 gruppi di imprese pilota. Nella misura in cui il programma riguarda imprese situate in determinate aree geografiche di vecchi siti industriali nelle regioni nordorientali, centrali e occidentali, esso è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(337)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. In assenza di una quantificazione qualsiasi, la più adeguata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stato una decisione simile presa dalle autorità USA, vale a dire l’US Decision Memorandum del 10 settembre 2010, su taluni tubi per uso normale, per condotte e per condotte forzate, d’acciaio al carbonio senza saldatura e d’acciaio legato (pag. 19) (Federal Register Vol. 75, No. 182, page 57444 / 21 September 2010).
(338)
Il margine di sovvenzione così accertato per questo regime durante il PI per tutte le imprese che non hanno collaborato è fissato allo 0,01 %, che corrisponde al tasso di un regime simile, stabilito nella decisione degli USA di cui al precedente considerando.
3.3.7.4. Programmi destinati ad abbassare le spese legali antidumping
(a) Mancata collaborazione da parte del GoRPC.
(339)
La denuncia riferiva numerose inchieste effettuate dalle autorità USA (80) e dalla Commissione (procedimento "Carta fine patinata"), che hanno ritenuto compensabili vari programmi provinciali ai sensi del quali il locale ufficio tributario rimborsava il 40 % delle spese legali sostenute da un’impresa per aver dovuto partecipare a un procedimento antidumping. Poiché il GoRPC ha deciso di non rispondere ai quesiti posti su questo programma limitandosi a sostenere che gli esportatori inclusi nel campione non ne avevano beneficiato, la Commissione, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base, fonda le proprie conclusioni sulle informazioni disponibili nel fascicolo.
(b) Base giuridica
(340)
Secondo la denuncia e la decisione della Commissione di cui al considerando 193 del procedimento sulla carta fine patinata, la base giuridica del programma sono:
-
Norme d’attuazione della politica di sostegno a favore del convenuto in inchieste antidumping, antisovvenzioni e di salvaguardia (Rules for the Implementation of the Support Policy for the Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation respondent).
(c) Ammissibilità
(341)
Possono ricorrere al programma le imprese coinvolte in inchieste antidumping e che operano conformemente alle istruzioni impartite dal ministero del Commercio e dalle autorità provinciali.
(d) Risultati dell’inchiesta
(342)
Il programma costituisce una sovvenzione in quanto offre un contributo finanziario sotto forma di trasferimento diretto di fondi, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base, per coprire le spese legali nei procedimenti antidumping e conferisce un vantaggio ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base. La sovvenzione è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettere a) e c) del regolamento di base, poiché si limita ad alcune imprese soggette a procedimenti antidumping esteri. Il programma è inoltre specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base, poiché si limita a determinate imprese registrate in specifiche regioni geografiche e è regolato dalle autorità provinciali preposte ad attuarlo.
(e) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(343)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Mancando informazioni per valutare questo vantaggio e poiché il regime è già stato esaminato in un precedente procedimento antisovvenzione da parte delle istituzioni UE, la più adeguata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata la valutazione di questo programma effettuata nel procedimento sulla Carta fine patinata, debitamente aggiornata, se necessario, come indicato nel considerando 252.
(344)
Il margine di sovvenzione così calcolato per tutte le società che non hanno collaborato è fissato allo 0,01 % in base alle conclusione del procedimento sulla carta fine patinata (81).
3.3.8. ACQUISTO DI BENI DA PARTE DELLA PUBBLICA AMMINISTRAZIONE A UN PREZZO SUPERIORE A QUELLO CHE SAREBBE ADEGUATO (HIGHER THAN ADEQUATE REMUNERATION - HTAR)
(345)
La denuncia conteneva elementi di prova del fatto che il GoRPC aveva acquistato tramite IdS prodotti d’acciaio presso fabbricanti di ARO. Secondo la denuncia il GoRPC acquista numerosi prodotti d’acciaio, tra cui lamiere con rivestimento colorato, laminati a caldo e a freddo, lastre mediane, galvanizzate e vari altri. La denuncia ha evidenziato che il prezzo d’acquisto di tali beni da parte delle IdS è stato fissato in base a vari elementi e/o parametri di riferimento, con massimali o adeguamenti a seconda dei vari beni e del fatto che l’operazione riguardasse parti collegate.
(346)
Il GoRPC ha risposto con i soliti argomenti generici sulle IdS secondo cui non è dimostrato che le IdS acquirenti di tali prodotti siderurgici siano enti pubblici ai sensi dell’accordo sulle sovvenzioni e le misure compensative (Subsidies and Countervailing Measures - SCM) dell’OMC e che il GoRPC non poteva raccogliere dati su specifiche operazioni commerciali relativi a enti sconosciuti. Il GoRPC ha inoltre affermato che la denuncia non si riferisce ad alcun acquisto di merci che coinvolgano esportatori inclusi nel campione. La Commissione rimanda alle sue conclusioni secondo le quali gli acquirenti di ARO e di altri prodotti siderurgici sono IdS (considerando da 49 a 73) e alla richiesta rivolta al GoRPC di fornire informazioni anche riguardo agli esportatori non inseriti nel campione (cfr. considerando 34 e 35). Mancando informazioni aggiuntive da parte del GoRPC sul programma in questione, le conclusioni della Commissione si fondano sulle informazioni disponibili nel fascicolo, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(347)
Nella misura in cui i prezzi offerti sono superiori a quelli di mercato e lo Stato conferisce un vantaggio al fabbricante di ARO attraverso le sue IdS acquirenti, questo programma è compensabile ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto iii) e dell’articolo 6, lettera d), del regolamento di base. È anche necessario considerare che quanto sostiene la denuncia, sull’inesistenza di un prezzo privato affidabile sul mercato a causa della predominanza del settore pubblico nel mercato siderurgico, è stato confermato dall’inchiesta: emerge infatti che le IdS, detengono una quota predominante del mercato siderurgico in Cina almeno riguardo all’acciaio laminato a caldo e a freddo (cfr. considerando da 76 a 79). La sovvenzione è inoltre specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, del regolamento di base, limitandosi solo a enti selezionati partecipati dallo Stato nel settore siderurgico. La complessità di tali operazioni e dei contratti che le regolano, nonché la mancanza di dati essenziali, non hanno tuttavia permesso alla Commissione di giungere a una conclusione definitiva su tale programma. La Commissione ha perciò deciso di cessare l’esame di questo programma.
3.3.9. ALTRI PROGRAMMI REGIONALI
(a) Mancata collaborazione da parte del GoRPC.
(348)
Secondo il governo cinese nessuno dei produttori inclusi nel campione ha sede nelle zone di applicazione dei programmi regionali di questa sezione e le informazioni chieste dalla Commissione sono irrilevanti ai fini dell’inchiesta. Data l’importanza di tali informazioni per l’inchiesta (cfr. considerando 34 e 35), in mancanza di una risposta da parte del GoRPC, la Commissione fonda la decisione su tutti i programmi regionali della presente sezione sui dati disponibili nel fascicolo, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
3.3.9.1. Sovvenzioni concesse nella Tianjin Binhai New Area e nella Tianjin Economic and Technological Development Area
(a) Base giuridica
(349)
La base giuridica del Regime di ammortamento accelerato (Accelerated Depreciation scheme) è la Circolare del ministero delle Finanze e dell’Amministrazione tributaria dello Stato concernente le politiche collegate di imposizione agevolata dei redditi delle società volte a sostenere lo sviluppo e l’apertura della nuova zona di Binhai in Tianjin (Related Preferential Policies of Enterprise Income Tax for Supporting the Development and Openness of Binhai New Area of Tianjin).
(b) Risultati dell’inchiesta
(350)
La denuncia sostiene che il programma mira a promuovere la costruzione di infrastrutture scientifico-tecnologiche nella Nuova zona di Tianjin Binhai (Tianjin Binhai New Area - TBNA) e nella Zona di sviluppo economico e tecnologico di Tianjin (Tianjin Economic and Technological Development Area - TETDA) e ad attuare un nuovo sistema scientifico-tecnologico e nuove strutture di servizio. Secondo la denuncia, sono stati concessi benefici finanziari a titolo di questo programma dal Fondo per la scienza e la tecnologia (Science and Technology Fund) e dal Programma di ammortamento accelerato (Accelerated Depreciation Programme). Questi benefici sarebbero limitati a imprese stabilite nella giurisdizione del Comitato di gestione della TBNA che comprende imprese che fabbricano/esportano il prodotto in esame. La denuncia rinvia alla decisione delle autorità USA nel procedimento antisovvenzioni su taluni tubi per uso normale, per condotte e per condotte forzate, d’acciaio al carbonio senza saldatura e d’acciaio legato, originari della RPC; l’autorità USA ha ritenuto il programma compensabile (82).
(351)
Mancando la collaborazione del GoRPC, la Commissione, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base, fonda la propria decisione su questo programma sulle migliori informazioni disponibili nella denuncia e nella decisione delle autorità USA.
(352)
Il programma conferisce un vantaggio eccezionale alle imprese che ne beneficiano, in forma di sussidi del Fondo per la scienza e la tecnologia ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i) del regolamento di base (trasferimento diretto di fondi) e in forma di rinuncia a introiti ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base, riguardo al programma di ammortamento accelerato.
(353)
Le sovvenzioni del Fondo per la scienza e la tecnologia e del Programma di ammortamento accelerato sono specifiche ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base, perché limitate ad alcune imprese ubicate in determinate regioni geografiche (vale a direla TBNA e/o la TETDA).
(c) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(354)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. In assenza di una quantificazione qualsiasi, la più adeguata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stato una decisione comparabile presa dalle autorità USA, vale a dire l’US Decision Memorandum del 10 settembre 2010, su taluni tubi per uso normale, per condotte e per condotte forzate, d’acciaio al carbonio senza saldatura e d’acciaio legato (US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (Pages Nos 20 and 21) (Federal Register Vol. 75, No. 182, page 57444 / 21 September 2010). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio conferito da programmi basati su sussidi e agevolazioni fiscali è sostanzialmente identico a quello usato dall'Unione (83).
(355)
Il margine di sovvenzione così accertato durante il PI per tutte le imprese che non hanno collaborato è fissato allo 0,61 %, pari al tasso cumulato dei regimi in esame, come stabilito nella decisione di cui al considerando precedente.
3.3.9.2. Programmi relativi alla regione nordorientale
(a) Base giuridica
(356)
La base giuridica è costituita dalla Circolare del 14 settembre 2004 del Ministero delle finanze e dell’Amministrazione tributaria dello Stato sulla stampa e diffusione dei regolamenti che disciplinano questioni relative all’ampliamento della deduzione dell’IVA nelle regioni nordorientali.
(b) Risultati dell’inchiesta
(357)
Il denunciante sostiene che il GoRPC istituì il programma di rilancio dell’area nordorientale nel 2003 per rilanciare il vecchio sito industriale della città di Dalian e di 3 province (Liaoning, Jilin and Heilongjiang) della regione nordorientale, centro tradizionale dell’industria siderurgica cinese. Secondo la denuncia, il GoRPC creò appositamente una Banca, La Banca per il rilancio nordorientale (Northeast Revitalisation Bank - NRB), controllata dal Consiglio di Stato, con il mandato di finanziare il sostegno al rilancio del vecchio polo dell’industria pesante della regione nordorientale.
(358)
La denuncia riferisce anche di sovvenzioni concesse, a titolo del programma in questione, elargite dalla Export-Import Bank of China ("Exim Bank"), attraverso la sua filiale di Dalian, sotto forma di crediti all’esportazione per un importo totale di 5 miliardi di RMB, nonché risparmi per le imprese locali sotto forma di crediti "a basso costo", per un valore di 150 milioni di RMB, dal novembre 2003. La denuncia sostiene inoltre che i mutui, estesi anche a imprese non meritevoli di credito, avevano accresciuto la competitività di IdS in difficoltà che hanno così goduto di un accesso sproporzionato al credito pur registrando la quota più elevata di prestiti in sofferenza del paese.
(359)
Mancando la collaborazione del GoRPC, la Commissione fonda la propria decisione su questo programma sulle informazioni contenute nella denuncia e nell’US Decision Memorandum del 17 novembre 2008 sui tubi d’acciaio di qualità al carbonio saldati circolarmente, destinati a condotte (tubi per condotte) (US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (Pages 21 and 22) - Federal Register Vol. 73, No. 227, page 70961 / 24 November 2008), debitamente aggiornate, se necessario, come indicato al considerando 252.
(360)
Il programma conferisce un vantaggio alle imprese beneficiarie in forma di: i) sussidi sotto forma di sovvenzionamento degli interessi all’esportazione; ii) rimborsi IVA per l’acquisto di attivi fissi.
(361)
Riguardo a i), il sovvenzionamento degli interessi all’esportazione è una sovvenzione sotto forma di sussidio ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base. La decisione degli USA chiama questo programma "Fondo di sviluppo del commercio estero" (Foreign Trade Development Fund) invece di "Programma di rilancio dell’area nordorientale" (Northeast Revitalisation Programme), come indica anche la denuncia. Il programma è gestito dalle autorità della provincia di Liaoning (in particolare il Liaoning Provincial Bureau of Foreign Trade and Economic Cooperation e il Liaoning Department of Finance). I progetti ammissibili appartengono soprattutto a imprese esportatrici tesi, tra l’altro, a migliorare la competitività dei prodotti esportati e a esplorare i mercati internazionali. Poiché si tratta di sussidi condizionati all’andamento delle esportazioni, questo programma è specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base.
(362)
Riguardo ii) ai rimborsi dell’IVA, riservati all’acquisto di attivi fissi, essi costituiscono una sovvenzione sotto forma di rinuncia a introiti da parte dello Stato ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base. Il presente programma prevede che i soggetti IVA di alcune industrie possano detrarre l’IVA pagata per acquisti di attivi fissi dall’IVA pagata per la vendita di prodotti finiti. Questa detrazione dell’IVA si limita a imprese situate nella regione nordorientale ed è pertanto specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base.
(c) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(363)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Mancando una quantificazione qualsiasi, la più appropriata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata una decisione comparabile delle autorità USA (grazie alle analogie presentate dal programma).
(364)
Il margine di sovvenzione così accertato per il Programma di rilancio dell’area nordorientale durante il PI per tutte le società che non hanno collaborato è pari quindi allo 0,18 %, il che corrisponde al tasso cumulato per le sovvenzioni e i rimborsi IVA ricevuti nel quadro del programma Foreign Trade Development Fund Program come accertato nell’US Decision Memorandum del 17 November 2008 (US Decision Memorandum on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (Pages 21 and 22) (Federal Register Vol. 73, No. 227, page 70961 / 24 November 2008). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio dei regimi fiscali è sostanzialmente identico a quello usato dall'Unione (84).
(a) Base giuridica
(365)
La base giuridica sono le Misure amministrative provvisorie della provincia di Liaoning recanti assistenza in materia di interessi finanziari per l’esportazione di prodotti ad alta tecnologia e la fabbricazione di macchinario (Provisional Administration Measures on High Tech Products and Equipment Manufacturing Products Export Financial interest Assistance of Liaoning Province), emanate il 16 dicembre 2004.
(b) Risultati dell’inchiesta
(366)
La denuncia sosteneva che questo programma assisteva la imprese nel tentativo di ampliare le esportazioni di prodotti ad alta tecnologia e di sviluppare le imprese situate nella provincia di Liaoning. Il programma è gestito dal Liaoning Provincial Bureau of Foreign Trade and Economic Cooperation, dal Liaoning Department of Finance e dalla Economic Commission of Liaoning province. Le autorità USA, nella succitata decisione riguardante Line Pipe, hanno ritenuto il programma compensabile (cfr. considerando 359).
(367)
Il programma conferisce, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base un vantaggio sotto forma di trasferimento diretto di fondi da parte del GoRPC utilizzati per il pagamento di interessi su prestiti bancari. Prestiti all’esportazione: indica prestiti a breve termine che imprese, che fabbricano prodotti ad alta tecnologia nella provincia in questione e mancano dei fondi necessari alla produzione e al funzionamento, ottengono, da banche ed enti finanziari non bancari, tra la dichiarazione di esportazione dei prodotti e il loro pagamento effettivo. Le imprese ammissibili devono esportare annualmente per un valore superiore a 1 milione di USD e aver esportato prodotti elencati nel "China High-Tech Product Export Catalogue" o che rientrino nella fabbricazione di macchinari. Il programma è pertanto specifico ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, del regolamento di base, poiché si limita a imprese che soddisfano i suesposti criteri. Il programma è anche condizionato all’andamento delle esportazioni ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base. Inoltre, ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3 del regolamento di base, il programma è specifico regionale, vale a dire limitato a imprese situate in una precisa regione geografica, quella nordorientale della Cina.
(c) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(368)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Mancando una quantificazione qualsiasi, la più appropriata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata una decisione comparabile delle autorità USA (grazie alle analogie presentate dal programma).
(369)
Il margine di sovvenzione così accertato durante il PI per tutte le società che non hanno collaborato è pari quindi allo 0,43 %, che corrisponde al tasso di sovvenzionamento degli interessi all’esportazione accertato nell’US Decision Memorandum del 17 November 2008 (US Decision Memorandum on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (Pages 21 and 22) (Federal Register Vol. 73, No. 227, page 70961 / 24 November 2008). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio dei regimi fiscali è sostanzialmente identico a quello usato dall'Unione (85).
(a) Risultati dell’inchiesta
(370)
La denuncia si riferisce al precedente programma di sovvenzionamento degli interessi all’esportazione, ammissibile solo in relazione a "prestiti all’esportazione" non ancora estinti. Nella loro decisione relativa a Line Pipe, le autorità USA ritengono compensabile anche questo programma.
(371)
La base giuridica sono le "Misure amministrative provvisorie della provincia di Liaoning" recanti assistenza in materia di interessi finanziari per l’esportazione di prodotti ad alta tecnologia e la fabbricazione di macchinario (Provisional Administration Measures on High Tech Products and Equipment Manufacturing Products Export Financial interest Assistance of Liaoning Province), emanate il 16 dicembre 2004.
(372)
Questo programma, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base, costituisce un vantaggio sotto forma di trasferimento diretto di fondi da parte del GoRPC. La sovvenzione conferisce un vantaggio ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, e dell’articolo 6, lettera b), del regolamento di base, pari alla differenza tra quanto pagato dal beneficiario e quanto avrebbe dovuto pagare per un mutuo commerciale comparabile, senza il programma. Questi prestiti sono forniti dal governo attraverso le sue banche d’intervento e le sue SOCB (state-owned commercial banks) (cfr. analisi ai considerando da 157 a 180). Questi prestiti all’esportazione sono specifici ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 4, lettera a) del regolamento di base, poiché condizionati all’andamento delle esportazioni, nonché ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, poiché limitati a imprese situate in una determinata regione geografica cinese.
(b) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(373)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Mancando una quantificazione qualsiasi, la più appropriata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata una decisione comparabile delle autorità USA (grazie alle analogie presentate dal programma).
(374)
Il margine di sovvenzione così accertato durante il PI per tutte le società che non hanno collaborato è pari quindi all’1,05 %, che corrisponde alla media aritmetica del tasso del regime sui prestiti all’esportazione accertato nell’US Decision Memorandum del 17 November 2008 (US Decision Memorandum on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (Page No 23) (Federal Register Vol. 73, No. 227, page 70961 / 24 November 2008). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio dei regimi fiscali è sostanzialmente identico a quello usato dall'Unione (86).
(a) Risultati dell’inchiesta
(375)
La denuncia afferma che il programma "Cinque punti, una linea" è stato presentato il 21 gennaio 2006 dal governo provinciale di Liaoning. Il governo di Liaoning eroga sovvenzioni a favore di imprese situate nella provincia. Viene data priorità assoluta a imprese dei 5 settori ritenuti più importanti come basi per l’esportazione. Le agevolazioni comprendono vari vantaggi, come tassi ridotti di imposta sul reddito, pari al 15 % per imprese certificate come imprese "ad alta tecnologia"; esenzione dall’imposta sul reddito per "imprese ad alta tecnologia" partecipate da imprese nazionali; priorità nell’ottenere il sovvenzionamento degli interessi; privilegi nella gestione economica; esenzione da tasse governative. Secondo la denuncia, la China Development Bank (CDB), una Banca di Stato per interventi politici (State-owned policy bank - SOPB), ha fornito prestiti agevolati nel quadro di questo programma.
(376)
Le autorità USA, nella succitata decisione riguardante Line Pipe, hanno ritenuto il programma compensabile.
(377)
La base giuridica del programma è il "Parere della provincia di Liaoning per incoraggiare l’apertura allo sviluppo delle principali zone costiere" (Opinion of Liaoning Provincial Encouraging the Expansion of Opening-Up in Coastal Key Developing Areas). La Liaoning Development and reform Commission e il Liaoning Finance Bureau gestiscono il sovvenzionamento degli interessi mentre l’Huludao Beigang Industrial Park, Industry, and Commerce Authority gestisce le esenzioni fiscali permesse dal programma.
(378)
Il programma, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base, concede vantaggi finanziari sotto forma di trasferimento diretto di fondi da parte del GoRPC e/o di rinuncia o non riscossione di introiti ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base. Le sovvenzioni rappresentano un vantaggio, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base, di importo pari a quello del sussidio e/o dell’esenzione dall’imposta/dai diritti. Le sovvenzioni sono specifiche, ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base, poiché si limitano a determinate imprese situate nella giurisdizione della provincia di Liaoning. Essendo data priorità assoluta a imprese dei 5 settori ritenuti più importanti come basi per l’esportazione, esse sono quindi anche specifiche, ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base, in quanto condizionate all’andamento delle esportazioni.
(b) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(379)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Mancando una quantificazione qualsiasi, la più appropriata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata una decisione comparabile delle autorità USA (grazie alle analogie presentate dal programma).
(380)
Il margine di sovvenzione così accertato durante il PI per tutte le imprese che non hanno collaborato è pari quindi allo 0,30 %, che corrisponde al tasso accertato per questo regime nell’US Decision Memorandum del 17 November 2008 (US Decision Memorandum on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (Pages No 23) (Federal Register Vol. 73, No. 227, page 70961 / 24 November 2008). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio dei programmi fondati su sussidi è sostanzialmente identico a quello usato dall'Unione (87).
3.3.9.3. Sussidi nell’ambito del programma per la scienza e la tecnologia della provincia di Jiangsu
(a) Base giuridica
(381)
La base giuridica di questo programma sono le Misure amministrative a favore della piattaforma di servizio pubblico di Jiangsu per la scienza e la tecnologia (Administrative Measures on Jiangsu Sci-Tech Public Service Platform (Sukeji (2006) No 102; Sucaijiao (2006) No 22).
(b) Risultati dell’inchiesta
(382)
La denuncia sostiene che il programma fornisce, tra l’altro, sussidi a determinate imprese. Il GoRPC ha dichiarato nelle risposte al questionario che nessuna delle società incluse nel campione è ricorsa o ha usufruito di questo programma. La Commissione rimanda all’argomento secondo cui il GoRPC è tenuto a rispondere esaurientemente anche a domande relative alle imprese non incluse nel campione (considerando 34 e 35). La Commissione osserva poi che la denuncia indica come potenziali beneficiari entrambe le società incluse nel campione nonché altri fabbricanti ARO, non inclusi nel campione, situati nella zona di applicazione pertinente. La Commissione pertanto, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base, fonda le sue conclusioni su dati già disponibili come, soprattutto, le informazioni contenute nella denuncia e le conclusioni dalle autorità USA che hanno ritenuto il regime compensabile nella decisione relativa ai trefoli di filo d’acciaio per calcestruzzo preteso, originari della RPC (88).
(383)
I vantaggi finanziari concessi sotto forma di sussidi forniscono un contributo ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base. Si tratta di sussidi specifici ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera c) del regolamento di base in quanto non sembrano esistere criteri o condizioni oggettivi che disciplinino l’ammissibilità ai benefici del regime (come stabilito all’articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base) e, in base ai dati disponibili, non sembra che la discrezionalità dello Jiangsu Department of Science and Technology sia esercitata in modo obiettivo.
(c) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(384)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Mancando una quantificazione qualsiasi, la più appropriata fonte di informazione per valutare il vantaggio conferito ai produttori esportatori è stata una decisione comparabile delle autorità USA (grazie alle analogie presentate dal programma).
(385)
Il margine di sovvenzione così accertato durante il PI per tutte le imprese che non hanno collaborato è pari quindi allo 0,01 %, il che corrisponde al tasso stabilito per questo regime dall’US Decision Memorandum del 14 maggio 2010 sui trefoli di filo d’acciaio per calcestruzzo preteso (pag. n. 35) (Federal Register Vol. 75, No. 98, page 28557 / 21 May 2010). Riguardo alle indagini condotte dalle autorità USA, va rilevato che il metodo che esse impiegano per calcolare l’importo del vantaggio dei programmi fondati su sussidi è sostanzialmente identico a quello usato dall'Unione (89).
3.3.9.4. Sussidi nell’ambito del programma per la scienza e la tecnologia della provincia di Hebei
(a) Risultati dell’inchiesta
(386)
Il denunciante riferisce di 2 sussidi elargiti nell’ambito del programma per la scienza e la tecnologia della provincia di Hebei a un fabbricante di ARO nel 2009, per un importo di 700 000 e di 2 080 000 di RMB. Nella risposta al questionario, il governo cinese ha dichiarato che nessuna delle società incluse nel campione aveva sede a Hebei e che quindi le informazioni richieste erano irrilevanti ai fini dell’inchiesta. La Commissione rimanda all’argomento secondo cui il GoRPC è tenuto a rispondere esaurientemente anche a domande relative alle imprese non incluse nel campione (considerando 34 e 35). Le conclusioni della Commissione si fondano pertanto sui dati già disponibili (in questo caso la denuncia), ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base.
(387)
I vantaggi finanziari concessi nell’ambito di questo programma sotto forma di sussidi sono delle sovvenzioni perché forniscono un contributo finanziario ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base. Essi costituiscono un vantaggio ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento di base, di importo pari a quello del sussidio. Si tratta di sovvenzioni specifiche, ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base, perché fornite solo a imprese situate nella provincia di Hebei.
(b) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(388)
L’importo della sovvenzione compensabile è calcolato in base al vantaggio, emerso durante il PI, conferito ai beneficiari. Mancando altre informazioni atte a valutare tale vantaggio, la Commissione fonda le sue conclusioni sui dati contenuti nella denuncia. Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, il valore della sovvenzione è stato ripartito sull’intero fatturato del beneficiario durante il PI usato come denominatore appropriato, poiché la sovvenzione non è condizionata all’andamento delle esportazioni né è stata accordata rispetto a quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate.
(389)
Il margine di sovvenzione così ottenuto per tutte le società che non hanno collaborato è trascurabile (inferiore allo 0,01 %).
3.3.10. SOVVENZIONI AD HOC
(a) Risultati dell’inchiesta
(390)
La denuncia elenca una serie di presunte sovvenzioni ad hoc concesse ad alcuni fabbricanti di ARO, sia IdS che imprese private. Le sovvenzioni avrebbero avuto la forma sia di sussidi che di sgravi o esenzioni fiscali al fine, tra l’altro, di finanziare particolari progetti o attivi. E sarebbero stato concessi nel quadro della politica strategica generale tesa a promuovere l’industria siderurgica.
(391)
La Commissione ha chiesto al GoRPC di dare informazioni su tali sovvenzioni ad hoc. Il GoRPC ha risposto che le dichiarazioni contenute nella denuncia si basavano su citazioni tratte dalle relazioni annuali ma nessuna di esse sembrava riguardare imprese incluse nel campione. Il GoRPC riteneva perciò non necessario esaminare accuse a operazioni commerciali specifiche, relative a imprese e province non incluse nel campione. Il GoRPC ribadiva inoltre una delle sue osservazioni generali secondo la quale il fatto che talune operazioni fossero classificate come "sovvenzioni" nella relazione annua di un’impresa non può essere considerato elemento di prova sufficiente per avviare un’inchiesta su di essa, dato che esse "non costituiscono elementi di prova a prima vista sufficienti ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 2, dell’accordo SCM dell’OMC".
(392)
La Commissione rimanda alle spiegazioni che stanno alla base della richiesta rivolta al GoRPC di dare informazioni anche riguardo a presunte sovvenzioni per le imprese non incluse nel campione (considerando 34 e 35). La Commissione, ai sensi dell’articolo 28 del regolamento di base, fonda le sue conclusioni sulle sovvenzioni ad hoc in questione sui dati disponibili nel fascicolo.
(393)
Le sovvenzioni ad hoc di cui alla denuncia costituiscono, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto i), del regolamento di base, per quanto riguarda i sussidi e simili trasferimenti di risorse, una sovvenzione sotto forma di trasferimento diretto di fondi e, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1, lettera a), punto ii), del regolamento di base, per quanto riguarda le varie esenzioni o riduzioni fiscali e/o di diritti altrimenti dovuti a livello centrale, provinciale o comunale, una sovvenzione sotto forma di rinuncia a introiti. La Commissione osserva che le relazioni annuali degli stessi fabbricanti di ARO riportano tali contributi finanziari come "sovvenzioni". A prima vista, numerose sovvenzioni sembrano essere specifiche di fatto o di diritto, ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, del regolamento di base, perché; mancando la collaborazione del GoRPC, si considerano concesse a poche imprese "incoraggiate" del settore siderurgico e/o perché sono state concesse dopo che le autorità concedenti hanno esercitato un certo tipo di un potere discrezionale. Alcune sovvenzioni risultano inoltre specifiche ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento di base, in quanto accessibili solo a certe imprese situate in determinate regioni geografiche nel territorio di una data provincia.
(b) Calcolo dell’importo della sovvenzione
(394)
La Commissione ha attentamente studiato i dati disponibili su ciascuna di queste sovvenzioni ad hoc concesse a vari fabbricanti di ARO. La Commissione ha rilevato che alcune di queste sovvenzioni non distorcevano gli scambi e conferivano importi relativamente esigui ai fabbricanti di ARO. Per converso, esistono anche numerose sovvenzioni specifiche che conferiscono sovvenzioni significative ai fabbricanti di ARO. Tenuto conto di ciò e delle informazioni presenti nel fascicolo, nonostante la mancata collaborazione del GoRPC e dei fabbricanti di ARO, la Commissione ritiene opportuno calcolare il dazio compensativo applicabile semplicemente sulla in base alla media risultante dai sussidi e dai programmi fiscali compensati in questo procedimento.
(395)
Per tutte le società che non hanno collaborato è stato così determinato un margine di sovvenzione pari all’0,5 %.
3.4. OSSERVAZIONI DELLE PARTI DOPO LA COMUNICAZIONE DELLE CONCLUSIONI DEFINITIVE
(396)
Il GoRPC, un produttore esportatore incluso nel campione (Zhejiang Huadong) e il denunciante hanno presentato osservazioni in merito alla comunicazione delle conclusioni definitive.
3.4.1. OSSERVAZIONI DEL GORPC SULLA COMUNICAZIONE DELLE CONCLUSIONI DEFINITIVE
(397)
Poiché il GoRPC ha presentato numerose e dettagliate argomentazioni che sarebbe stato impossibile includere tutte nel presente regolamento (anche per la presenza di alcune informazioni riservate), la Commissione ha spiegato a livello bilaterale per iscritto al GoRPC tutti gli elementi di fatto e di diritto a sostegno del rigetto delle tesi di quest’ultimo.
3.4.1.1. Questioni procedurali
(398)
In numerose affermazioni sull’apertura dell’inchiesta, il GoRPC è sembrato ritenere che si dovesse controllare la relazione del panel sui laminati di acciaio elettrico a grani orientati (90) (Grain Oriented Flat-rolled Electrical Steel - GOES) nell’interpretare alcune disposizioni dell’accordo SCM e del regolamento di base UE. Il GoRPC parla ad esempio di dubbi che sarebbero stati "rimossi" dal panel sui GOES (91). Se è vero che la Commissione ha preso nota dei risultati del panel su quanto segnalato, e concorda su numerose delle sue conclusioni, è anche vero che ciò non modifica né il trattato né la normativa, in particolare gli articoli 11.2 e 11.3 dell’Accordo dell’OMC sulle sovvenzioni e l’articolo 9, paragrafi 2 e 3, del regolamento sui dazi compensativi di base (regolamento CVD), che per la Commissione sono i punti di riferimento vincolanti in tutti i procedimenti.
(399)
Il GoRPC sostiene che la Commissione avrebbe violato l’articolo 11.2 dell’Accordo SCM sulle sovvenzioni (Agreement on Subsidies and Countervailing Measures - ASCM), avendo aperto l’inchiesta in base a una denuncia priva di qualsiasi prova "dell’esistenza, del grado e dell’effetto di qualsiasi presunta sovvenzione" e avrebbe quindi violato l’obbligo che le compete, di cui all’articolo 11.3, di esaminare l’esattezza e l’adeguatezza degli elementi di prova.
Questo argomento va respinto. Il riferimento del GoRPC "all’esistenza, al grado e all’effetto" della sovvenzione è una citazione dall’articolo 11.1 dell’ASCM e descrive lo scopo di una inchiesta. Secondo la Commissione, ciò non ha relazione con l’articolo 11.2 dell’ASCM, che impone ai denuncianti di fornire "prove sufficienti dell’esistenza di una sovvenzione e, se possibile, del suo importo" in una denuncia che contenga informazioni "ragionevolmente ottenibili" da parte del denunciante. La Commissione ha esaminato gli elementi di prova presentati dal denunciante, che sono di notevole portata, come risulta chiaramente dalla versione della denuncia che le parti interessate possono consultare. I servizi della Commissione hanno proposto l’apertura di un’inchiesta solo dopo aver attentamente esaminato l’esattezza e l’adeguatezza degli elementi di prova che ritenevano sufficienti prima facie.
(400)
Il GoRPC ha suggerito di determinare individualmente ogni elemento (contributo finanziario, vantaggio e specificità) di ciascun regime di sovvenzione. La Commissione concorda con il GoRPC sul fatto che le accuse di sovvenzione debbano essere esaminate individualmente. Ciò non significa però che gli elementi di prova addotti per ogni elemento di ciascun programma di sovvenzioni debbano essere esaminati isolati gli uni dagli altri. Ad esempio, la prova della specificità di un regime può essere assai utile nel determinare la specificità di un altro regime, a seconda tra l’altro della quantità di informazioni pubbliche disponibili sui 2 regimi, del grado di collegamento esistente tra essi e del grado di dipendenza che essi hanno dalla normativa.
(401)
Il GoRPC ha affermato che per ogni regime devono esistere prove dell’importo della sovvenzione (superiore al de minimis) durante il PI e che devono esistere prove sufficienti di effettivo sovvenzionamento di ogni sovvenzione, non di benefici "potenziali" o "probabili". Su questo punto, la Commissione non concorda con il GoRPC, non essendo richiesto dal regolamento di base o dall’Accordo SCM dell’OMC di mostrare che le sovvenzioni di un certo regime sono superiori al de minimis. È chiaro che, per essere oggetto di misure compensative, una sovvenzione deve conferire un vantaggio durante il PI e che i denuncianti devono adoperarsi per produrre tali elementi di prova. L’articolo 11.2 dell’ASCM chiede tuttavia "elementi di prova sufficienti" di sovvenzionamento, in base a informazioni "ragionevolmente ottenibili" dal denunciante. Poiché molti dati sui benefici delle sovvenzioni (come esenzioni fiscali, sussidi, fornitura di beni) non sono pubblicamente disponibili, per i ricorrenti è spesso impossibile stabilire con esattezza se la sovvenzione abbia conferito vantaggi ai fabbricanti del prodotto in esame. In tali situazioni, il denunciante deve fornire i migliori elementi di prova disponibili che dimostrino, ad esempio, che i fabbricanti del prodotto in esame sono ammessi a beneficiare della sovvenzione e che il regime è ancora in vigore o continua a fornire benefici. Il livello di prova richiesto dipenderà dai dati di fatto del caso in questione e dalla quantità di informazioni ragionevolmente disponibili presso il denunciante.
(402)
Il GoRPC ha sostenuto che l’avviso di apertura viola l’articolo 22.2, punto iii), dell’ASCM argomentando che la semplice ripetizione dei nomi dati ai vari regimi non si può considerare una "descrizione". Secondo la Commissione, le pratiche di sovvenzione oggetto dell’inchiesta sono state adeguatamente descritte nell’avviso di apertura, che indica i regimi interessati e che pertanto non viola affatto l’articolo 22.2, punto iii), dell’ASCM.
(403)
Il GoRPC sostiene che la Commissione si sia erroneamente chinata su numerosi regimi di sovvenzione per aver voluto esaminare la denuncia in modo "olistico" o "nel suo complesso" anziché ciascun programma singolarmente; Il GoRPC afferma inoltre che le conclusioni tratte da altre autorità nelle loro inchieste sui vari regimi non costituiscono di per sé elementi di prova sufficienti per avviare un’inchiesta. Come già spiegato (considerando 400), i servizi della Commissione hanno esaminato tutti i regimi. La questione se le conclusioni su un determinato regime tratte da altre autorità costituiscano elementi di prova sufficienti per avviare un’inchiesta, va vista caso per caso, a seconda anche dalla quantità di informazioni ragionevolmente ottenibili dal denunciante.
(404)
Il GoRPC (citando un testo inviato dagli USA nel caso GOES (92)), afferma che lo status di "incoraggiato" dei fabbricanti di ARO, usato nei documenti di pianificazione dello Stato, può essere stato usato in modo "onnicomprensivo" per indicare la specificità. Ciò non corrisponde alla realtà. La legislazione che classifica i fabbricanti di ARO come "incoraggiati" (93) (con le conseguenze che ne derivano) non è (come sostiene il GoRPC) una "normativa a carattere generale sulla politica governativa, priva di legami diretti con il regime in questione". Dato che limita esplicitamente l’accesso ai regimi a determinate imprese (o offre vantaggi preferenziali), essa ha ovviamente legami diretti con il regime in questione.
(405)
Il GoRPC sostiene che l’esistenza del beneficio di un regime di sovvenzioni va provata e a tal fine non basta che un regime abbia subito compensazioni in altri casi, perché siffatte conclusioni si riferiscono a un PI diverso. È chiaro che, per essere oggetto di misure compensative, una sovvenzione deve conferire un vantaggio durante il PI e che i denuncianti devono adoperarsi per produrre tali elementi di prova. Tuttavia, ai fini dell’apertura, elementi che provino l’uso di un regime in un periodo di tempo ragionevolmente recente possono essere di grande aiuto, ad esempio se non è pubblicamente noto che il regime è stata revocato o modificato. Il riferimento al panel del GOES (94) da parte del GoRPC (paragrafo 7.72 della relazione del panel) non prova nulla, perché si riferisce a situazioni in cui è "evidente" che non esiste un sovvenzionamento, il che non è il caso nostro.
(406)
Il GoRPC afferma che, per aprire un’inchiesta, occorre provare che i fabbricanti del prodotto in esame abbiano effettivamente ricevuto un vantaggio da un regime. Tale argomento non poteva essere accolto. Né per il regolamento di base né per l’articolo 11.2 dell’ASCM, che prescrive "sufficienti elementi di prova dell’esistenza di una sovvenzione …", sono necessari espliciti elementi di prova di un loro uso effettivo da parte di un fabbricante. Poiché molti dati sui benefici delle sovvenzioni (come esenzioni fiscali, sussidi, fornitura di beni) non sono pubblicamente disponibili, per i ricorrenti è spesso impossibile stabilire con esattezza se la sovvenzione abbia conferito vantaggi ai fabbricanti del prodotto in esame. In tali situazioni, il denunciante deve fornire i migliori elementi di prova disponibili che dimostrino, ad esempio, che i fabbricanti del prodotto in esame sono ammessi a beneficiare della sovvenzione e che il regime è ancora in vigore o continua a fornire benefici. Il livello di prova richiesto dipenderà dai dati di fatto del caso in questione e dalla quantità di informazioni ragionevolmente disponibili presso il denunciante. Imporre tale obbligo ai denuncianti favorirebbe i regimi meno trasparenti rispetto a quelli più trasparenti che concedono lo stesso tipo di sovvenzione.
(407)
Il GoRPC argomenta che la Commissione non aveva concesso un "periodo ragionevole" per consentire al GoRPC di presentare le informazioni richieste, ai sensi dell’articolo 12, paragrafo 7, dell’ASCM. Il GoRPC spiega inoltre che la Commissione non ha concesso al GoRPC "ampia facoltà" di presentare in forma scritta tutti gli elementi di prova utili relativi all’inchiesta, ai sensi dell’articolo 12, paragrafo 1, dell’ASCM. Questi argomenti vanno respinti perché la Commissione ha concesso un periodo di tempo ragionevole e ampie facoltà al GoRPC di presentare le informazioni pertinenti, ai sensi delle disposizioni dell’OMC e del regolamento di base. La Commissione rileva di aver concesso proroghe della scadenza del termine per rispondere al questionario iniziale eccezionalmente generose e di aver portato il termine di risposta da 37 giorni a 2 mesi circa. Se si considera anche il processo di richiamo, il GoRPC ha avuto più di 3 mesi dall’apertura per fornire le informazioni richieste. Al GoRPC è stata anche offerto la possibilità di fornire le informazioni mancanti al momento dell’ispezione in loco. La Commissione osserva inoltre che un "termine ragionevole" va visto nel contesto procedurale in cui essa si trova quando il regolamento antisovvenzioni di base le dà il mandato di concludere l’inchiesta entro 13 mesi. Concedere tempi ancora più lunghi come voleva il GoRPC avrebbe di sicuro influenzato negativamente la possibilità per la Commissione di procedere in tempi rapidi per rispettare i termini di legge.
(408)
Il GoRPC ha anche ricordato di aver chiesto assistenza alla Commissione per preparare le risposte al questionario, che a parere del GoRPC sarebbe stata rifiutata dalla Commissione. Ciò non corrisponde alla realtà: il GoRPC ha chiesto un’assistenza di vasta ampiezza e indeterminatezza (vale a dire essa avrebbe coperto ogni domanda del questionario e le appendici) mentre la Commissione avrebbe potuto offrire assistenza solo per problemi specifici incontrati dal GoRPC nelle risposte, ma non per singole questioni. Il GoRPC ha deciso di non accogliere questa offerta di assistenza. La Commissione osserva inoltre che l’articolo 12.11 ASCM stabilisce che l’assistenza richiesta deve essere "praticabile", il che non era data la richiesta vasta e indeterminata che avrebbe imposto oneri eccessivi all’autorità che effettua l’inchiesta, soprattutto quando il questionario si spiega da sé. La Commissione osserva che il GoRPC dispone di un’ampia esperienza in inchieste antisovvenzioni e ricorre ai servizi di avvocati esterni.
(409)
Riguardo ai regimi di sovvenzione citati dalla denuncia che non sarebbero stati usati dagli esportatori inclusi nel campione, il GoRPC argomenta di non poter fornire l’informazione richiesta per ciascuno di tali regimi nei termini fissati dalla Commissione a causa della frammentazione dell’industria siderurgica. Il GoRPC lamenta inoltre di non aver compreso dai messaggi della Commissione, se non a procedimento ormai avanzato, le possibili conseguenze della mancata presentazione delle informazioni richieste su tali regimi, dato che si trattava di imprese non inserite nel campione. La Commissione rileva innanzitutto che la posizione del GoRPC è incoerente poiché la sua affermazione di non aver avuto tempo sufficiente per fornire risposte nei tempi assegnati, in quanto non avrebbe compreso la finalità della richiesta della Commissione e le conseguenze del rifiuto di fornire le informazioni richieste, sembra confliggere con la sua scelta deliberata di non rispondere su tutti i regimi non usati dagli esportatori inclusi nel campione. In ogni caso, come già detto (considerando 407), la Commissione ha concesso numerose deroghe al GoRPC per consentirgli di dare le informazioni richieste su tutti i programmi. Pertanto il tempo totale assegnato (oltre 3 mesi, considerando il processo di richiamo) era più che sufficiente per fornire le informazioni richieste. Lo stesso GoRPC riconosce esplicitamente nelle sue osservazioni di aver assunto la posizione di non accettare che gli siano poste richieste di informazioni su questi altri programmi; ciò è confermato anche dal fatto di non avere neppure tentato di dare risposte parziali o incomplete per dimostrarsi disponibile a collaborare ma ha semplicemente rifiutato di dare qualsiasi informazione sulle questioni prospettate.
(410)
La Commissione non può nemmeno accettare l’argomento del GoRPC di non aver compreso le conseguenze di una mancata risposta alla richiesta di informazioni sui regimi di prestito non usati dagli esportatori inseriti nel campione. Fin dall’inizio del procedimento, la Commissione ha invece più volte chiaramente spiegato quali sarebbero state queste conseguenze. In particolare, le conseguenze della mancata collaborazione sono esplicitamente indicate nelle relative disposizioni del regolamento di base contenute nell’Avviso di apertura e nella prima pagina del questionario. Dato l’alto grado di non collaborazione e le eventuali richieste di trattamento individuale, la Commissione ha ampiamente spiegato lo scopo del campionamento e la necessità che il GoRPC fornisca le informazioni richieste, anche nelle sue lettere del 19 marzo, dell’11 aprile, del 4 maggio (lettera di richiamo), del 7 giugno (lettera in preparazione dell’ispezione in loco) e del 14 agosto 2012. Pertanto, il GoRPC non poteva essere inconsapevole o aver frainteso le conseguenze della sua mancata collaborazione sui programmi non usati dai produttori esportatori inclusi nel campione. In sostanza, il GoRPC sembra aver ignorato che, in quanto concedente di regimi di sovvenzioni, avrebbe dovuto collaborare e fornire informazioni su tutti i regimi di sovvenzioni che fossero presumibilmente al servizio del prodotto in esame.
(411)
Il GoRPC ha anche presentato numerose osservazioni riguardo al processo di verifica e all’ispezione stessa. Il GoRPC ha obiettato di non aver potuto dedurre, dalla lettera della Commissione in preparazione dell’ispezione in loco, la portata dell’esame delle relative informazioni e lamenta presunti rifiuti da parte della Commissione di tracciare un quadro più specifico per l’ispezione. Il GoRPC ha aggiunto che avrebbe avuto diritto almeno a una qualche forma "restringimento" della possibile ampiezza dell’ispezione (p.es., tramite un elenco scritto che anticipasse tutte le questioni che i funzionari della Commissione avrebbero posto) (95) che, secondo il GoRPC, non avrebbe potuto essere esauriente data la breve durata della visita. la Commissione respinge quest’ultimo argomento del GoRPC, poiché non esiste né nell’ASCM dell’OMC né nel regolamento di base antisovvenzioni della UE, una base giuridica che riconosca un preteso diritto a tale "restringimento" della portata della visita. Non esiste nemmeno alcuna regola dell’OMC dalla quale si possa dedurre l’esistenza di un siffatto diritto.
Riguardo alle altre argomentazioni del GoRPC, la Commissione osserva di aver inviato in data 7 giugno 2012 una lettera in preparazione dell’ispezione in loco, in cui indicava chiaramente i) un progetto di calendario precedentemente concordato in via informale con il GoRPC, ii) lo scopo della visita di verifica, iii) la portata, il contenuto e l’oggetto della visita e iv) l’eventuale ricorso ai dati disponibili per i programmi non usati dagli esportatori inclusi nel campione (cfr. sopra). Per permettere ai funzionari del GoRPC di limitare la propria presenza, essa indicava anche il cui giorno in cui sarebbe stato affrontato ciascun regime. In uno spirito di piena cooperazione, la Commissione è andata ben oltre l’accoglimento della richiesta di ulteriori informazioni sulle visite di verifica da parte del GoRPC e ha incontrato i rappresentanti del GoRPC, pur avvertita con brevissimo anticipo, per fornire i chiarimenti richiesti su taluni aspetti delle visite di verifica. Dopo l’incontro, la Commissione ha continuato a seguire per iscritto i temi in esso sollevati, rispondendo a ulteriori richieste di chiarimenti del GoRPC in numerose E-mail con esso scambiate. La Commissione ritiene perciò di aver fatto quanto in suo potere per garantire il successo della visita di verifica in loco ma il GoRPC sembra avere ignorato tutti questi sforzi.
3.4.1.2. Fornitura di HRS e CRS a un prezzo LTAR
(412)
Il GoRPC sostiene che la Commissione avrebbe dovuto introdurre una "soglia" per definire l’esistenza di un ente pubblico prima di chiedere informazioni commerciali specifiche nell’appendice B del questionario del GoRPC. Obiezione respinta, perché è impossibile dividere così l’inchiesta in due fasi: ciò costringerebbe la Commissione a effettuare due richieste distinte di informazioni e due diverse visite di verifica in Cina. Oltre alle implicazioni in termini di costi, ciò renderebbe praticamente impossibile completare l’inchiesta entro i termini prescritti. Comunque, per definire l’ente pubblico, può essere pertinente l’intera documentazione (compresi i dati su prezzi e su quantitativi di operazioni commerciali specifiche).
(413)
Il GoRPC sostiene che la mancata risposta all’appendice B, riguardante le IdS che forniscono HRS/CRS ai fabbricanti di ARO, non deve avere come conseguenza l’applicazione dell’articolo 28 del regolamento di base; il fatto poi che la Commissione applichi dati disponibili viola l’articolo 12, paragrafo 4, dell’ASCM. Il GoRPC sostiene anche che la Commissione ha chiesto che l’appendice B fosse compilata da società irrilevanti ai fini dell’inchiesta. L’argomento va respinto. La Commissione ha formulato l’appendice B per verificare le dichiarazioni contenute nella denuncia e lo ha fatto allineandosi alle conclusioni dell’AB dell’OMC nel DS379 che stabilisce alcuni orientamenti per la definizione di ente pubblico. La tesi del GoRPC, secondo cui "l’appendice B non riguarda solo le IdS" non corrisponde alla realtà. È vero che, in un primo tempo, la Commissione chiese a tutti i fabbricanti di HRS/CRS di compilare l’appendice B, ma in seguito alle risposte al questionario del GoRPC la Commissione, per agevolare a quest’ultimo l’onere della risposta all’appendice B, limitò la richiesta alle sole IdS interessate (96). Nonostante lo sforzo della Commissione, né il GoRPC e né le IdS interessate risposero all’appendice B benché fosse chiaro (soprattutto dalla denuncia) che le IdS che fornivano HRS/CRS ai produttori esportatori di ARO fossero oggetto della presente inchiesta.
(414)
Tenuto conto di quanto precede, la Commissione non ha avuto altra scelta che applicare l’articolo 28, paragrafo 1, del regolamento di base e lo ha fatto in assoluta conformità all’articolo 12, paragrafo 7, dell’ASCM.
(415)
Secondo il GoRPC, i dati disponibili utilizzati dalla Commissione non consentono di concludere che i citati "orientamenti" per l’industria siderurgica siano giuridicamente vincolanti. Il principale documento di programmazione dell’industria siderurgica in base al quale la Commissione fonda le sue conclusioni sull’esistenza di un ente pubblico è il decreto n. 35 della NDRC - Politiche per lo sviluppo dell’industria siderurgica (Policies for Development of Iron and Steel Industry). La Commissione formulò una domanda diretta sullo status giuridico dei decreti della NDRC e le fu confermato che i decreti nella legislazione cinese sono giuridicamente vincolanti perché rientrano in una delle quattro categorie legislative del diritto cinese. L’obiezione contraddice pertanto le informazioni contenute nel fascicolo.
(416)
Il GoRPC afferma che le distorsioni di mercato riscontrate dalla Commissione nel settore siderurgico sono irrilevanti ai fini della definizione dei fabbricanti di HRS/CRS quali enti pubblici e che la definizione di ente pubblico si sarebbe dovuta applicare specificamente a coloro che forniscono HRS/CRS ai 2 gruppi di produttori esportatori inclusi nel campione e non solo in modo generale a tutte le IdS che in Cina producono HRS/CRS. Secondo il GoRPC, se la Commissione non ha informazioni su tali entità, non può definirle enti pubblici; ciò equivarrebbe, altrimenti, a un conclusione sfavorevole inammissibile. La Commissione non concorda con tale argomentazione. L’esistenza della distorsione del mercato è, ai fini dell’analisi, un fattore rilevante, anche se non determinante. Il risultato cui perviene la Commissione nel contesto del presente procedimento, secondo cui sono "enti pubblici" tutti i fabbricanti di HRS/CRS, totalmente o parzialmente di proprietà statale, è ottenuto in base a elementi di prova relativi a una politica di ampio respiro e a fattori riguardanti l’intera industria e non in base a una definizione specifica di un’impresa. Le IdS che forniscono HRS/CRS ai 2 produttori esportatori inclusi nel campione rientrano chiaramente nell’ambito della definizione di ente pubblico e non occorreva pertanto dare una definizione specifica, ad esse limitata. In ogni caso, il GoRPC non ha fornito in risposta al questionario della Commissione alcuna informazione che fosse d’aiuto per tale definizione specifica a un’impresa.
L’argomento del GoRPC secondo cui la Commissione non può giungere a una determinazione in mancanza di "dati di fatto" sulle IdS in questione, significa che il GoRPC avrebbe ottenuto un effettivo vantaggio dalla mancata collaborazione (essendosi rifiutato di fornire i "fatti") e, quindi, un risultato "più favorevole" di quello che avrebbe ottenuto se avesse collaborato: vale a dire esattamente il contrario di una conclusione sfavorevole.
(417)
Il GoRPC ha obiettato che la Commissione gli ha comunicato le analisi relative a "ordini e ingiunzioni" solo nella fase di divulgazione delle conclusioni definitive, in violazione dei suoi diritti di difesa. La Commissione non poteva sapere che sarebbe giunta a tale conclusione in una fase precoce dell’inchiesta. Questa constatazione è il risultato di tutte le informazioni e dei dati raccolti durante l’intero procedimento ed è stata comunicata al momento in cui si è giunti alla determinazione finale, vale a dire al momento della divulgazione delle conclusioni definitive. La denuncia supponeva sovvenzioni legate alla fornitura di beni da parte dello Stato, tramite le IdS. L’inchiesta ha dimostrato che la politica statale in questione, inizialmente applicata alle IdS, interessava anche le imprese private, portando così alla constatazione di "ordini o ingiunzioni" da parte dello Stato.
(418)
Il GoRPC lamenta che i fatti messi in discussione dalla Commissione non giustificano in alcun modo la conclusione secondo cui un ente privato nel settore siderurgico riceva ordini o ingiunzioni da parte dello Stato di fornire sovvenzioni passibili di compensazione. Questo argomento va respinto. Nella sua analisi sugli ordini e le ingiunzioni, la Commissione si riferiva a numerosi piani governativi e documenti strategici, citandone parti che dimostravano un legame diretto tra lo Stato e la condotta delle imprese siderurgiche private, e sosteneva la sua conclusione con esempi di posizioni prese da tali operatori privati.
(419)
Il GoRPC lamenta che nell’analisi degli ordini e delle ingiunzioni, la Commissione ha omesso di distinguere tra conseguenze dell’intervento governativo e intenzioni di tale intervento. Anche questa obiezione è stata respinta. La Commissione ha accertato l’esistenza di una politica governativa a sostegno del settore siderurgico e destinata a fornire HRS/CRS tramite enti pubblici (IdS) a prezzi inferiori a quelli di mercato. Ha inoltre accertato che tale politica (grazie alla predominanza delle IdS e alla dissuasione dalle esportazioni di HRS/CRS) ha di fatto costretto i fabbricanti privati a rifornire l’industria nazionale di ARO agli stessi prezzi inferiori a quelli di mercato praticati dalle IdS. In effetti, è provato che i prezzi dei fornitori privati sono esplicitamente legati a quelli delle IdS. La Commissione ha perciò stabilito che uno degli obiettivi della politica era quello di incaricare/ingiungere gli enti privati a seguire la stessa prassi delle IdS. Si tratta del classico esempio di un governo che, in prima persona e attraverso le IdS, "esercita la propria autorità" sui fornitori privati. Questa politica ha tutti gli elementi caratteristici del dare ordini e ingiunzioni, vale a dire quelli di essere "azione di governo", "rivolta a una parte particolare", "il cui obiettivo è il compimento di un compito o di una missione". Un esempio di intenzioni governative: talune disposizioni del decreto n. 35 sanzionano le imprese che non agiscono secondo le direttive in esso descritte. Ciò dimostra che il GoRPC intende guidare l’intera industria siderurgica in una determinata direzione e che se un’impresa non volesse conformarsi a tale intenzione subirebbe delle conseguenze.
(420)
Il GoRPC ha anche lamentato che la Commissione non ha dimostrato che esso avesse emanato direttive per fornire HRS e CRS al settore dell’ARO e che la Commissione non ha tratto conclusioni in tal senso. Questo argomento va respinto. Come dimostrato dall’analisi di cui ai considerando da 49 a 72, le IdS che forniscono HRS/CRS ai fabbricanti di ARO sono enti pubblici, organismi esecutivi del GoRPC che chiaramente forniscono HRS/CRS ai produttori esportatori di ARO. È stato anche accertato che i prezzi di questi fattori produttivi non riflettono valori di mercato. Si conclude perciò che tramite queste IdS il GoRPC pratica una politica di fornitura di HRS e CRS a basso costo.
(421)
Il GoRPC sostiene che la Commissione giunge alla conclusione erronea che lo Stato eserciti un controllo diffuso e penetrante sul settore siderurgico in generale e che l’industria siderurgica si conformi a determinati orientamenti, senza peraltro concludere che la fornitura di acciaio al settore ARO a prezzi inferiori a quelli di mercato è un obiettivo di tale politica. Questo argomento va respinto. Come spiegato al considerando 419, la Commissione ha constatato che la politica governativa intende precisamente forzare i fornitori privati a seguire le pratiche di fornitura a prezzi inferiori a quelli di mercato, tipiche delle IdS.
(422)
Secondo il GoRPC, la Commissione non può concludere che esista uno specifico intento del GoRPC di concedere effettivamente un contributo finanziario fornendo HRS e CRS come prescritto dalla relazione dell’AB nell’inchiesta degli USA sul dazio compensativo sulle DRAMS provenienti dalla Korea (the AB report in US -Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea) (97). Questo argomento va respinto. Gli interventi statali in questione si fondano su una politica di governo tesa a ordinare ai fornitori privati di seguire le pratiche di fornitura a prezzi inferiori a quelli di mercato, tipiche delle IdS. Non si tratta di una "conseguenza" o di un "prodotto casuale" dell’intervento pubblico; È il suo scopo. È chiaro che, in questo caso, i fornitori privati di HRS/CRS non esercitano una "libertà di decisione" sul mercato perché questo è distorto dalla predominanza delle IdS e viene scoraggiata l’esportazione di HRS/CRS.
(423)
Il GoRPC sostiene che la Commissione non formula conclusioni sugli effettivi enti privati che hanno fornito HRS/CRS alle imprese incluse nel campione. Questo argomento va respinto. Come nel caso degli enti pubblici, la Commissione ha accertato a livello dell’intero settore interventi che vanno nel senso di dare ordini e ingiunzioni nei confronti di tutti i fornitori privati. Poiché la politica governativa in questione si applica a tutti questi enti, non è necessario replicare l’accertamento per ogni singola impresa.
(424)
Il GoRPC afferma che la Commissione ha respinto la documentazione del GoRPC relativa alla quota della produzione cinese di HRS e CRS proveniente da IdS. La tabella fornita in proposito dal GoRPC non può essere considerata una prova. Il GoRPC ha rifiutato di fornire dati raccolti alla fonte prima e durante la verifica di questa tabella, che, perciò, non può essere considerata attendibile. Per questo motivo, la Commissione ha fatto ricorso al World Steel Capacity Book, generalmente accettato dall’industria siderurgica di tutto il mondo.
(425)
Il GoRPC afferma che la Commissione non ha spiegato perché il livello dei prezzi sul mercato mondiale di HRS e CRS sia il riferimento più adeguato e si appella a una decisione dell’AB nella causa US-Softwood Lumber IV (USA - legno dolce IV) che il parametro di riferimento esterno "deve aver relazione o riferirsi, essere legato, alle condizioni di mercato del paese di fornitura e devono riflettere prezzo, qualità, disponibilità, commerciabilità, trasporto e altre condizioni di acquisto o di vendita". Il GoRPC sostiene anche che la "predominanza dello Stato" non può portare a un allentamento di tale giurisprudenza, poiché se così fosse, non sarebbe assolutamente possibile ricorrere a un parametro di riferimento esterno. Secondo il GoRPC, la Commissione non ha soddisfatto i requisiti dell’articolo 14 dell’ASCM. La Commissione non concorda con tale argomentazione. Le condizioni di mercato vigenti in Cina sono distorte, come constatato dalla Commissione e illustrato ai considerando da 49 a 97. Dato che in tutto il mondo si produce acciaio con procedimenti simili e che esso è oggetto di scambi su scala mondiale, il valore di riferimento esterno più appropriato è il prezzo mondiale e se la Cina fosse essere in una situazione di mercato normale non distorta, è probabile che i prezzi si allineerebbero con quelli mondiali. Il GoRPC ha dato informazioni molto limitate sul mercato siderurgico in Cina pur essendone espressamente richiesto dalla Commissione. La Cina non ha neppure proposto altri valori di riferimento, a parte il valore di riferimento interno che non è adatto a causa delle distorsioni del mercato.
Il GoRPC lamenta che la Commissione non abbia fondato la conclusione sulla specificità riguardo alla fornitura di HRS/CRS a prezzi LTAR su nient’altro al di fuori delle dichiarazioni tautologiche dei denuncianti nella denuncia, ciò che non basta per soddisfare i requisiti dell’ASCM. Questo argomento va respinto. Sono poche le imprese che usano l’HRS o il CRS come input, dato che le imprese di molti settori non impiegano tali prodotti. Lo stesso GoRPC nella sua risposta al questionario ha confermato che gli HRS/CRS sono usati solo da un numero limitato di imprese. Il GoRPC non ha contestato questo fatto nelle sue osservazioni sulla comunicazione delle conclusioni definitive. Si conferma così che la sovvenzione è specifica ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 2, lettera c), del regolamento di base, che riproduce l’articolo 2.1, lettera c), dell’ASCM.
3.4.1.3. Prestiti e tassi di interesse agevolati all’industria degli ARO
(426)
Il GoRPC afferma che le banche non sono tenute a seguire gli orientamenti dati all’industria, che non devono prendere singole decisioni aziendali dettate dal governo e che lo Stato non predomina nel settore bancario. Questa costatazione non può essere accettata. Gli articoli 24 e 25 del decreto n. 35 limitano la concessione di prestiti solo alle imprese che si conformano alle politiche nazionali di sviluppo dell’industria siderurgica e di conseguenza l’affermazione del GoRPC, che esse non sono tenute a seguire le politiche industriali è in contraddizione con quanto documentato. È chiaro che tali disposizioni restringono il novero delle imprese che possono essere finanziate dalle banche e quali no. Va respinta anche l’affermazione secondo cui il settore bancario non è dominato dallo Stato. In proposito, si noti che il GoRPC ha fornito informazioni solo molto scarne sulle strutture proprietarie nel settore bancario, sostenendo che esso non disponeva di tali informazioni, benché, ai sensi dell’articolo 24 della legge bancaria tutte le banche commerciali siano tenute a trasmettere tali informazioni alla China Banking Regulatory Commission, agenzia statale autorizzata dal Consiglio di Stato. Le altre informazioni del dossier citate nel presente regolamento hanno portato alla conclusione che il settore bancario in Cina è effettivamente dominato dallo Stato (cfr. considerando da 166 a 169).
Oltre alle fonti di cui al presente regolamento, anche la Relazione dell’FMI per paese (IMF Country Report) n. 11/321, novembre 2011, sulla Cina, stabilisce che lo Stato è direttamente o indirettamente coinvolto nel settore finanziario, raccomanda di riorientare il ruolo e le responsabilità dello Stato in questo campo, di cessare l’uso del sistema bancario al fine di perseguire scopi politici in senso ampio e di permettere che le decisioni sul credito possano basarsi su obiettivi commerciali (98) (99).
(427)
Secondo il GoRPC, il non aver soddisfatto i requisiti dell’appendice A del questionario inviatogli non può essere usato validamente per ricorrere ai dati disponibili, poiché la Commissione non può incaricare il GoRPC di fornire dati interni, sensibili, relativi a operazioni commerciali specifiche sulle banche, molte delle quali non sono in alcun modo di proprietà dello Stato. Come spiegato al considerando 426, il GoRPC può accedere almeno a una parte delle informazioni richieste, ma ha rifiutato di rispondere a domande dell’appendice A. In proposito si osservi che, essendosi anche rifiutato di fornire dati sulla proprietà, la Commissione, nel caso di molte banche, non sapeva quali banche fossero di proprietà dello Stato e quali no.
(428)
Riguardo ad alcune circolari della PBOC, il GoRPC sostiene che le sintesi pubblicamente disponibili del loro contenuto e le testimonianze dei funzionari della PBOC possano sostituire le circolari della PBOC propriamente dette e che non occorra applicare i fatti disponibili perché il GoRPC non le ha presentate. Il GoRPC afferma inoltre che la Commissione ha respinto informazioni fornite in buona fede, come la testimonianza del funzionario della PBOC e il riassunto della circolare in questione, violando l’articolo 28 del regolamento di base, secondo cui si possono respingere solo informazioni false o ingannevoli. Il GoRPC afferma poi che la Commissione, lungi dal fondare le sue conclusioni su fatti concreti disponibili o su informazioni fornite, scarica invece sul GoRPC l’onere di dimostrare che la situazione esaminata nell’inchiesta sulla carta fine patinata non era più attuale. In questo caso, secondo il GoRPC, le risultanze dell’inchiesta sulla carta fine patinata non contraddicono nemmeno le informazioni da esso stesso fornite, poiché esse si basavano su informazioni relative a un periodo di tempo diverso.
Quanto ai riassunti forniti dalla PBOC e dal suo sito Web e alla testimonianza del funzionario della PBOC, essi non avrebbero potuto essere verificati senza i documenti fonte, vale a dire le circolari stesse. La Commissione non riesce a capire perché il GoRPC ritenga, da un lato, che esse siano documenti riservati e interni, e, dall’altro, che la sintesi del loro sarebbe stata pubblicata dal sito Web della PBOC. Le conclusioni dell’inchiesta sulla carta fine patinata hanno grande rilievo per il caso in esame. Non importa tanto che le informazioni si riferiscano a un periodo diverso, quanto che i fatti raccolti (denuncia compresa) dimostrino che le pratiche in questione da allora non sono mutate. Quanto all’affermazione del GoRPC secondo cui la Commissione abbia scaricato l’onere della prova, si noti che le conclusioni sulla carta fine patinata sono parte del complesso probatorio preso in considerazione, che il GoRPC non è tenuto a "confutare". In queste indagini, la cooperazione funziona nei due sensi e tutte le parti possono offrire prove o argomenti per confutare altri elementi di prova disponibili.
(429)
Il GoRPC argomenta che la Commissione non ha constatato che i tassi di riferimento del GoRPC riflettono una distorsione non commerciale (riconoscendo così che i tassi di interesse del mercato cinese riflettono in genere un’adeguata remunerazione) e che il fatto che esista solo un limite inferiore per i tassi di interesse sui prestiti commerciali va a scapito e non a vantaggio dei produttori esportatori che si avvalgono di tali prestiti. Senza la soglia imposta dalla PBOC, quei tassi avrebbero potuto essere molto più bassi. Si tratta di un argomento errato. Il fatto che il GoRPC (PBOC) fissi arbitrariamente dei tassi di riferimento, è innanzitutto indice di un comportamento non commerciale. Ciò è anche confermato dalla Relazione dell’FMI per paese n. 11/321, del novembre 2011 (100), sulla Cina, che si riferisce agli interessi regolamentati.
(430)
Il GoRPC sostiene che la Commissione non ha valutato la solvibilità delle parti effettivamente oggetto d’inchiesta, come avvenuto nel caso della carta fine patinata. In risposta, la solvibilità dei produttori esportatori del campione non è stata valutata perché essa è in ogni caso influenzata dalla politica industriale nonché dal sostegno e dall’intervento dello Stato. Essendo stato rilevato che il sistema finanziario in Cina è distorto, sarebbe stato inutile. E non c’è stata alcuna valutazione di solvibilità nel caso della carta fine patinata.
(431)
Il GoRPC è inoltre contrariato dal conferimento del rating BB che ritiene "puramente punitivo" e "in ogni caso, i motivi addotti dalla Commissione per questa scelta non sono state diffusi in modo da permettere un esame approfondito". Secondo il GoRPC, se la Commissione constata che il riferimento cinese più il premio di rischio BB dà luogo a tale tasso, essa deve spiegare il proprio ragionamento in proposito per ogni fabbricante e per ogni prestito. Questo argomento va respinto. Date le distorsioni e la mancanza di un’adeguata valutazione della solvibilità o dei rischi dei fabbricanti di ARO da parte delle banche creditrici, la Commissione non avrebbe potuto prendere al suo valore nominale il rating del credito di ogni produttore esportatore (se ne avesse avuto uno). Il rating BB non è in questo caso sfavorevole ai produttori esportatori perché è il miglior rating sul mercato che non riguardi gli investimenti.
3.4.1.4. Attribuzione di diritti di utilizzazione del suolo (Land Use Rights - LUR) a un prezzo LTAR
(432)
Il GoRPC sostiene che la Commissione ha ammesso che l’affermazione del GoRPC secondo cui i LUR sono attribuiti su base competitiva elimina la necessità di un valore di riferimento esterno. Esso lamenta inoltre che in tutte le spiegazioni da essa date sui motivi che l’avevano indotta a respingere l’obiezione del GoRPC, la Commissione si concentrava solo su elementi di prova apportati dal GoRPC più che sui fatti disponibili. Il GoRPC chiede alla Commissione di indicare i fatti in base ai quali essa ha stabilito che i prezzi fissati dalle autorità locali siano arbitrari, vale a dire senza riferimento o non legati alla domanda e all’offerta di aree industriali.
L’interpretazione del GoRPC di questa questione non è corretta. La Commissione non ha constatato che i LUR sono attribuiti tenendo conto della concorrenza. La Commissione ha constatato che, su 13 operazioni sui LUR, solo 6 erano state oggetto di gare d’appalto o di messa all’asta. Dai dati presentati su queste 6, è emerso che le offerte non erano competitive, essendovi stato un solo offerente/offerta e il prezzo essendo fissato dalle autorità. La Commissione non comprende le richieste del GoRPC relative ai fatti disponibili utilizzate riguardo alla mancanza di un mercato dei LUR quando non è stato usato alcun fatto disponibile per respingere obiezioni del GoRPC su questo punto e quando l’analisi è stata effettuata in base a informazioni trasmesse dal GoRPC e dai produttori esportatori. I fatti che hanno portato a constatare che i prezzi sono definiti in modo arbitrario sono riferiti ai considerando da 114 a 116 e sono informazioni su operazioni effettive comunicate dai produttori esportatori inclusi nel campione, il Sistema di valutazione dei terreni urbani (Urban Land Evaluation System) e il decreto n. 35.
(433)
Secondo il GoRPC la Commissione non ha constatato una specificità ai sensi dell’articolo 2.1 e dell’articolo 2.2 dell’ASCM, né ha chiaramente comprovato le sue costatazioni di specificità con elementi di prova positivi, come richiesto dall’articolo 2.4, dell’ASCM. Inoltre, non ha dimostrato la necessità di basare l’importo del vantaggio su un riferimento esterno né ha costruito il riferimento scelto in modo coerente con l’articolo 14, lettera d) dell’ASCM. Queste argomentazioni sono state respinte. Per la Commissione, la constatazione della specificità si basa sul fatto che tutte le imprese che non si conformano alle politiche industriali fissate dallo Stato sono escluse dall’attribuzione dei LUR, i prezzi sono stabiliti, in modo spesso arbitrario, dalle autorità e le pratiche di quest’ultime non sono né chiare né trasparenti. La necessità che il riferimento fosse esterno è stata spiegata e giustificata ai considerando 109, 118 e da 120 a 121. Rilevato che il mercato dei LUR in Cina è distorto, non era possibile applicare un parametro di riferimento interno come proposto dal GoRPC. La Commissione respinge l’argomento che il valore di riferimento sia stato costruito in modo incompatibile con l’articolo 14, lettera d), dell’ASCM. Il riferimento costruito su Taiwan è considerato il miglior valore di sostituzione di cui la Commissione possa disporre ed è coerente con le raccomandazioni dell’AB nel DS 379.
(434)
Il GoRPC sostiene di aver suggerito che ogni possibile parametro di riferimento dovesse essere di tipo interno e basarsi sui prezzi pagati dalle industrie cinesi "non favorite"; e questo proprio perché, secondo il GoRPC, non esistono distinzioni di fatto e quindi l’importo della sovvenzione sarebbe normalmente pari a zero. La Commissione non condivide con questa affermazione e, in ogni caso, il GoRPC non ha fornito alcuna informazione sui prezzi dei LUR per le industrie "non favorite" che, in teoria, potrebbero essere usati per costruire il riferimento.
(435)
Il GoRPC sostiene inoltre che il denunciante non ha fornito né indicazioni né prove del fatto che i LUR fossero attribuiti soprattutto a un sottogruppo limitato di imprese né l'Unione non è giunta alla constatazione fondamentale che l’attribuzione dei LUR fosse esplicitamente limitata a determinate imprese e/o a imprese "incoraggiate". La Commissione è giunta alla conclusione che l’assegnazione dei LUR si limita a imprese che si conformano alle politiche industriali fissate dal GoRPC nel decreto n. 35 della NDRC (cfr. considerando 116).
(436)
Il GoRPC ha affermato che la Commissione non ha effettuato un esame rigoroso teso a trovare un parametro che si riferisse o si collegasse alla situazione in Cina e che la Commissione non ha fatto di tutto per individuare un parametro che si avvicinasse alle condizioni di mercato che esisterebbero senza la distorsione o, se lo ha fatto, non ha spiegato il risultato ottenuto. Questo argomento va respinto. Al contrario, la Commissione ha esaminato dettagliatamente i vari indicatori, ha proceduto a una comparazione tra Taiwan e la RPC nel suo complesso, da un lato, e le singole province cinesi interessate, dall’altro. Al termine di tale esame, la Commissione ritiene Taiwan (101) un parametro adeguato tenuto conto di tutte le informazioni contenute nel dossier e vale a dire (i) il livello di sviluppo economico e la struttura economica vigente a Taiwan e nelle province e municipalità cinesi (102) in cui hanno sede i produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta, (ii) la vicinanza fisica a Taiwan di queste 2 province cinesi, (iii) le infrastrutture di alto livello offerto sia da Taiwan che dalle 2 province cinesi, (iv) i forti legami economici e gli scambi transfrontalieri tra Taiwan e la RPC, (v) la densità della popolazione, che è analoga nelle province cinesi in questione e a Taiwan, (vi) la somiglianza tra i tipi di terreni e di transazioni utilizzati per costruire il parametro pertinente per Taiwan e i tipi osservati nella RPC e (vii) le caratteristiche demografiche, linguistiche e culturali comuni sia a Taiwan che alla RPC. Inoltre, le province di Jiangsu e Zhejiang insieme alla città di Chongqing sono considerate le province manifatturiere di punta della RPC. Nonostante le differenze nel PIL pro capite tra Taiwan, le province cinesi e la città di Chongqing, il PIL di queste ultime e della città di Chongqing ha registrato una rapida crescita negli ultimi anni; vale a dire, il divario si sta colmando.
Dati recenti dimostrano inoltre che tanto la RPC nel suo complesso, quanto le 2 provincie e la municipalità di Chongqing hanno tassi di crescita del PIL molto superiori a quelli di Taiwan (103); vale a dire, stanno colmando il divario assai rapidamente. È tuttavia importante far notare che una comparazione esatta tra il PIL di un’economia non di mercato (RPC) e quello di un’economia di mercato consolidata (Taiwan) non rappresenta un elemento decisivo, essendo normale che un’economia non di mercato registri ritardi in termini di PIL rispetto a un’economia di mercato funzionante. Inoltre molti altri fattori (come norme urbanistiche, politica ambientale,…) possono influenzare la domanda e l’offerta di aree a uso industriale. La questione decisiva è quali sarebbero le "condizioni di mercato vigenti" riguardo ai LUR nella RPC se quest’ultima fosse un’economia di mercato funzionante; ora, tutti gli elementi di prova indicano che sarebbero molto simili a quelle di Taiwan.
(437)
Il GoRPC ha poi lamentato che la Commissione, nei suoi calcoli, ricorre a un periodo di ammortamento di 50 anni benché non tutti i relativi contratti LUR prevedano termini di 50 anni. Ciò è inesatto. Tutti i LUR, la cui attribuzione sia stata compensata nella presente inchiesta, prevedevano termini di 50 anni.
3.4.1.5. Programma di fornitura dell’energia elettrica a un prezzo LTAR
(438)
Il GoRPC afferma che le conclusioni sulla specificità sono "del tutto artificiali" perché la gamma di attività economiche che paga un tasso non penalizzato comprende la maggior parte dell’economia cinese. Il GoRPC contesta inoltre le risultanze della Commissione sulla specificità "regionale" e in particolare la conclusione che questa sovvenzione venga elargita solo nelle zone geografiche in cui ha sede il produttore esportatore. Secondo il GoRPC la sanzione si applica in modo uniforme in tutte le aree geografiche in cui hanno sede tutti i produttori esportatori e quindi non esiste specificità regionale. L’argomento va respinto. La Commissione osserva che il GoRPC sembra basare le proprie osservazioni esclusivamente sul sistema di prezzi differenziati per le imprese delle categorie "incoraggiate", "limitate", "vietate" e "autorizzate", ai sensi della decisione n. 40. La Commissione aveva basato invece le proprie conclusioni sul particolare sistema di fissazione dei prezzi dell’elettricità della municipalità allargata di Chongqing, in cui uno degli esportatori che hanno collaborato inclusi nel campione ha uno stabilimento di produzione. Questo esportatore beneficia di un prezzo dell’elettricità inferiore, che viene applicato solo a un sottogruppo di imprese appartenenti a determinati settori (fabbricanti di ferroleghe in forni elettrici e di fertilizzanti) della stessa categoria di grandi utenti industriali. La Commissione ha concluso pertanto che il prezzo, basso, per l’elettricità che paga solo questo assai ristretto sottogruppo di imprese, che appartengono a specifici settori che sono i soli ammissibili, è de jure specifico.
Quanto alla specificità "regionale", il considerando 149 non si riferisce a nessun sistema di sanzioni, al contrario di quanto indicato dal GoRPC nelle sue osservazioni. Il considerando precisa che questo prezzo agevolato dell’elettricità, pagato dal piccolo sottogruppo di imprese comprendente il fabbricante del prodotto in esame, è limitato a una determinata zona geografica (la municipalità allargata di Chongqing) che fa parte della Vast Western Region della Cina, "incoraggiata" ai sensi della legge citata nello stesso considerando e ulteriormente descritto al considerando 233. Come indicato al considerando 149, la normativa in questione si riferisce ai prezzi dell’elettricità come a uno degli strumenti per realizzare il principale obiettivo politico, vale a dire promuovere lo sviluppo della regione. La costatazione della Commissione, secondo cui la sovvenzione è specifica anche su scala regionale, è così confermata.
(439)
Il GoRPC ha contestato le conclusioni del considerando 146 sulla specificità dovuta al sistema di prezzi differenziati a seconda della categoria di appartenenza delle imprese ("incoraggiate", "limitate", "vietate" e "autorizzate"). Il GoRPC ha di nuovo spiegato che la differenza tra il prezzo dell’elettricità pagato dal progetto selettivamente "scoraggiato" e tutti gli altri, è una sanzione, o una sovrattassa, per scoraggiare esplicitamente certi progetti più che uno "sconto" dato ai progetti "incoraggiati". Il GoRPC conclude che la Commissione deve stabilire quale remunerazione sia considerata adeguata e, in questo caso, la Commissione ha ritenuto che il prezzo comprensivo della sanzione fosse la remunerazione adeguata. Questo argomento va respinto. Come già da lungo spiegato, la constatazione della Commissione del contributo finanziario si riferisce al prezzo più basso dell’elettricità cui tale impresa ha diritto in quanto parte del limitato sottogruppo di imprese appartenenti alla categoria dei grandi utenti industriali. Gli argomenti del GoRPC non sono quindi pertinenti nei confronti delle conclusioni raggiunte dalla Commissione.
3.4.1.6. Altri programmi, basati sui redditi e la fiscalità, non utilizzati dai fabbricanti inclusi nel campione, oggetto di misure compensative ai fini della "aliquota residua"
(440)
Il GoRPC ha argomentato che la Commissione non ha applicato in modo coerente le pertinenti norme di campionamento dell’OMC, che figurano nell’Accordo antidumping dell’OMC (l’articolo 6.10, l’articolo 9.2 e l’articolo 9.3), perché lo scopo del campionamento sarebbe di limitare la portata il campo di applicazione dell’inchiesta. Tale argomento era legato all’articolo 19.4, dell’ASCM dell’OMC, che limita l’importo del dazio compensativo all’importo della sovvenzione "accertata". Il GoRPC ha concluso che, se la Commissione riteneva che la portata delle sovvenzioni non fosse sufficientemente evidenziata dal campione selezionato, la soluzione sarebbe stata di includere nel campione un numero maggiore di imprese. La Commissione osserva innanzitutto che l’analogia tra il campionamento in un’inchiesta antidumping e quello in un’inchiesta antisovvenzioni ha dei limiti, poiché, a differenza delle inchieste antidumping, in quelle CVD non esiste una regola generale in base alla quale ogni operatore riceve un dazio individuale e i casi cosiddetti "aggregati" sono esplicitamente autorizzati. Inoltre, a differenza di quanto avviene nei procedimenti antidumping, in un procedimento antisovvenzioni il governo è tenuto a partecipare e a rispondere e fa quindi implicitamente parte di ogni "campione" selezionato per stabilire un CVD. In altre parole, le azioni del governo come concedente della presunta sovvenzione, rientra sempre nell’ambito di applicazione della relativa inchiesta antisovvenzione, indipendentemente dall’impiego di un campione di produttori esportatori.
(441)
Riguardo all’osservazione del GoRPC secondo cui la soluzione è di "includere nel campione un numero maggiore di imprese", la Commissione osserva che è esattamente ciò che ha fatto nella fattispecie. Poiché un esportatore aveva ritirato la propria collaborazione inizialmente prestata, la Commissione ha deciso di includere nel campione un altro esportatore. Tuttavia, poco dopo che questa impresa era stata informata della sua inclusione nel campione, ha notificato alla Commissione l’intenzione di non collaborare all’inchiesta. La Commissione ha dovuto perciò limitare il campione ai 2 esportatori inizialmente inclusi che non avevano ritirato la collaborazione, per evitare ulteriori ritardi che avrebbero messo in forse la rapida conclusione dell’inchiesta entro i termini prescritti. La Commissione nota che questo tentativo, andato a vuoto solo per il comportamento tenuto dagli esportatori, prova esattamente che l’affermazione del GoRPC è infondata in quanto non affronta il problema delle imprese che non si presentano spontaneamente al campionamento e che si ritirano se sono scelte per farne parte.
(442)
Quanto all’applicazione dei fatti disponibili, il GoRPC si riferiva all’articolo 12.7 dell’ASCM e citava la giurisprudenza OMC in base alla quale i dati raccolti possono essere usati solo per sostituire informazioni mancanti e la mancata collaborazione non giustifica conclusioni prive di fondamento fattuale. La Commissione non comprende la logica di tale osservazione, dato che nella sua conclusione si è servita di dati disponibili, permessi dalle disposizioni dell’OMC e del regolamento di base e pienamente conformi alla pertinente giurisprudenza OMC. Come ha anche riconosciuto lo stesso GoRPC, le conclusioni sulla Carta fine patinata e sulle varie decisioni del ministero per il Commercio degli USA, costituiscono i migliori dati a disposizione della Commissione che li usa precisamente per sostituire le lacune dovute alla mancata collaborazione del GoRPC.
Il GoRPC ha anche contestato l’uso di tali dati, che non rifletterebbero un regime di sovvenzione attuale né sarebbero specificamente legati al prodotto in esame. La Commissione osserva in proposito che la maggior parte di questi regimi di sovvenzione riguarda sovvenzioni non ricorrenti (come sussidi, agevolazioni fiscali legate a investimenti in attivi), di solito ammortizzate nell’arco di vari anni e i cui vantaggi continuano anche nel futuro e anche dopo il PI, in questo caso. Nel caso delle sovvenzioni ricorrenti, non vi sono prove che tali regimi siano cambiati rispetto all’inchiesta in questione. Quanto al legame tra questi regimi e il prodotto in esame, la Commissione ricorda che tutti questi regimi riguardano il settore siderurgico (non sono specifici per prodotto), o si applicano nella regione in cui gli esportatori di ARO hanno i loro stabilimenti. In mancanza di prove contrarie nel fascicolo, per la Commissione è ragionevole concludere che i vantaggi di tali regimi riflettono ancora il miglior valore di sostituzione dell’attuale regime di sovvenzione per i fabbricanti del prodotto in esame. Si sottolinea che il GoRPC aveva ampie possibilità di presentare prove contrarie in merito a tutti questi regimi ma ha deliberatamente deciso di non presentarle e che, quindi, la Commissione ha dovuto ricorrere ai dati disponibili come prescritto dal regolamento di base e dall’ASCM dell’OMC.
3.4.1.7. Programmi di intervento sui titoli
(443)
Il GoRPC ha dichiarato che tutti questi programmi (dividendi non versati, conversione di debiti in azioni e conferimenti di capitale) non sono stati avviati conformemente ai requisiti dell’articolo 11, punti 2 e 3, dell’ASCM.
L’argomento va respinto. Come già spiegato nella sezione riguardante la risposta alle osservazioni del GoRPC sull’apertura (considerando da 399 a 406), i servizi della Commissione hanno esaminato gli elementi di prova presentati dal denunciante, che erano sostanziali, come risulta chiaramente dalla versione della denuncia consultabile dalle parti interessate. I servizi della Commissione hanno proposto l’apertura di un’inchiesta su determinati regimi solo dopo aver vagliato attentamente l’esattezza e l’adeguatezza degli elementi di prova che ritenevano sufficienti prima facie.
(444)
Secondo il GoRPC i programmi di intervento sui titoli sono sovvenzioni ad hoc una tantum, perché si applicano solo a un determinato beneficiario e non in virtù di norme particolari e poiché "la Commissione sa molto bene che le imprese soggette al dazio residuo, non solo non hanno ricevuto ma non potevano aver ricevuto [queste sovvenzioni], per il loro carattere ad hoc", esse non devono essere oggetto di misure di compensazione. Il GoRPC sottolineava poi che, se si prendono decisioni in base ai dati disponibili, esse devono fondarsi su fatti concreti. Per questo motivo, applicare misura di compensazione per sovvenzioni ad hoc nei confronti di imprese diverse da quelle per le quali è effettivamente provato che le hanno ricevute, viola l’articolo 12.7, dell’ASCM.
Si noti che il GoRPC non ha risposto a una sola domanda su questi regimi del questionario o della lettera di richiamo. Perciò, la dichiarazione del GoRPC secondo cui "la Commissione sa molto bene che le imprese soggette al dazio residuo, non solo non hanno ricevuto ma non potevano aver ricevuto [queste sovvenzioni], per il loro carattere ad hoc", non riflette la realtà. Al contrario, la denuncia elencava varie imprese beneficiarie di questi regimi di intervento sui titoli senza ritenere che tale elenco fosse esauriente. Poiché il GoRPC non ha fornito alcuna informazione in merito alla natura o all’ammissibilità a tali regimi, la Commissione non ha altra scelta che ricorrere ai dati disponibili.
3.4.2. OSSERVAZIONI DI ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Attribuzione di diritti di utilizzazione del suolo (Land Use Rights - LUR) a un prezzo LTAR
(445)
Zhejiang Huadong sostiene di aver trasmesso alla Commissione tutta la normativa che disciplina i meccanismi e la fissazione del valore delle vendite di LUR in Cina e cita le Disposizioni sull’assegnazione di LUR di proprietà dello Stato destinati all’edilizia mediante gara pubblica d’appalto, asta e offerta di prezzi (Provisions on the Assignment of State-Owned Construction LUR through bid invitation, auction and quotation) per dimostrare che esiste un mercato immobiliare funzionante in Cina, dove prezzi offerti e prezzi pagati sono resi pubblici. Essa sostiene poi che il mercato immobiliare oggi esistente in Cina e le statistiche ufficiali complete oggi disponibili sui prezzi dei LUR, sono la prova migliore per valutare il prezzo dei LUR al momento in cui il produttore esportatore li ha acquistati.
Questo argomento va respinto. La Commissione illustra i risultati rispetto ai LUR della Zhejiang Huadong nel considerando 115, conclusioni che non sono state contestate nelle sue stesse osservazioni relative alla comunicazione delle conclusioni definitive. Esistono prove che il mercato dei LUR in Cina è distorto poiché le offerte esaminate in loco dalla Commissione non erano competitive e i prezzi erano stati definiti in modo arbitrario delle autorità. I fatti che hanno portato a constatare che i prezzi sono definiti in modo arbitrario sono riferiti ai considerando da 114 a 116 e sono le informazioni su transazioni reali comunicate dai produttori esportatori inclusi nel campione, il Sistema di valutazione dei terreni urbani (Urban Land Evaluation System) e il decreto n. 35 della NRDC.
(446)
Zhejiang Huadong fa presente che, ai sensi dell’articolo 14, lettera d), dell’ASCM dell’OMC, i prezzi di riferimento adeguati devono innanzitutto rapportarsi o collegarsi alle condizioni di mercato vigenti nel paese di fornitura o in mancanza di tali condizioni, ogni riferimento esterno deve essere opportunamente aggiustato in modo da evitare la compensazione di vantaggi comparativi. Essa sostiene inoltre che, in base al paragrafo 15, lettera b), del protocollo di adesione della Cina all’OMC, se non si dispone, come valori di riferimento adeguati, delle condizioni vigenti in Cina, il membro dell’OMC importatore deve, se possibile, adeguare le condizioni vigenti prima di prendere in considerazione l’uso di condizioni in vigore all’esterno della Cina. La Commissione pur concordando con gran parte della teoria giuridica alla base di tale affermazione, ha però concluso che non esiste alcun mercato fondiario funzionante in Cina e, pertanto, ha usato un valore di riferimento esterno per i prezzi dei terreni. La necessità di un parametro di riferimento esterno è stata spiegata e giustificata nei considerando 109, 118 e da 120 a 121. Rilevato che il mercato dei LUR in Cina è distorto, non è stato possibile applicare un parametro di riferimento interno al paese, come suggerito dalla Zhejiang Huadong, né esiste è alcuna base per adeguare tale parametro di riferimento. Inoltre, dalle informazioni trasmesse in relazione al parametro suggerito dalla Zhejinag Huadong (distretto di Xiaoshan della provincia di Zhejiang), non è né chiaro né verificabile se il prezzo suggerito si limita ai prezzi dei LUR praticati per le industrie "non favorite".
(447)
Zhejiang Huadong sostiene che la scelta di Taiwan quale valore di riferimento non è ragionevole né obiettiva per i seguenti motivi: 1) la provincia di Zhejiang non era una regione sviluppata e a PIL elevato simile a Taiwan al momento in cui i LUR sono stati acquistati; 2) la selezione effettuata dalla Commissione su prezzi fondiari effettivi di Taiwan si è basata su offerte di vendita di aree industriali e non su prezzi effettivi di locazione per uso industriale, che è simile ai LUR a Zhejiang Huadong.
Tale argomentazione è stata respinta. Sul punto 1), come indicato al considerando 436, la Commissione ha esaminato in dettaglio vari indicatori e ha comparato Taiwan e la RPC nel suo complesso nonché singole province cinesi interessate. Al termine di tale analisi, la Commissione considera Taiwan un parametro appropriato coerente con il regolamento di base e le norme dell’OMC. Sul punto 2), si noti che la Commissione ha usato le migliori informazioni di cui possa ragionevolmente disporre.
(448)
Zhejiang Huadong ha fatto notare un errore di calcolo nei tassi di inflazione usati per aggiustare l’inflazione del parametro di riferimento. La Commissione ne ha tenuto conto e ha corretto il calcolo interessato.
(449)
Zhejiang Huadong afferma che non esiste alcuna specificità nel suo acquisto dei LUR poiché tutte le imprese in Cina sono trattate allo stesso modo ai sensi di legge. Zhejiang Huadong sostiene inoltre che la Commissione non ha adeguatamente affrontato la questione della specificità e ha mancato di giustificare nella comunicazione delle conclusioni definitive i motivi per cui il prezzo pagato da Zhejiang Huadong rappresentasse un vantaggio.
Questo argomento va respinto. La base per la conclusione della Commissione sulla specificità è il fatto che tutte le imprese che non ottemperano alle politiche industriali fissate dallo Stato sono escluse dall’attribuzione dei LUR, che i prezzi sono stabiliti, in modo spesso arbitrario, dalle autorità e che le pratiche di quest’ultime non sono né chiare né trasparenti. la Commissione ha formulato la conclusione che l’assegnazione dei LUR è limitata alle imprese che si conformano alle politiche industriali fissate dal GoRPC nel decreto n. 35 della NDRC (cfr. considerando 116).
3.4.2.2. Fornitura di CRS a un prezzo LTAR
(450)
Zhejiang Huadong ha sostenuto che per motivi di ragionevolezza, di oggettività e di coerenza, la Commissione avrebbe dovuto acquisire, ai fini del calcolo del parametro, i dati sui prezzi dell’acciaio dalla stessa fonte (vale a dire, dallo Steel Business Bulletin - SBB) per tutte le regioni rappresentate nel paniere. Essa sostiene inoltre che l’SBB elenca una gamma di prezzi relativi al mercato dei CRS diversi da quelli scelti dalla Commissione e propone di aggiungere Messico e Argentina, che rappresentano un mercato dell’acciaio emergente nel continente americano. L’argomentazione è stata respinta, poiché per costruzione il parametro di riferimento la Commissione ha usato dati sui prezzi che rispecchiassero con la massima precisione l’effettiva situazione del mercato in ogni paese o regione. Quanto ai prezzi in Europa (la maggior parte dei quali provengono da Stati membri dell'Unione), la Commissione riteneva di disporre di dati sui prezzi più dettagliati, di provenienza MEPS. Se avesse avuto dati di MEPS per gli altri paesi scelti, li avrebbe utilizzati. Riguardo all’inserimento dei prezzi praticati in Messico e Argentina, si noti che tali mercati sono relativamente piccoli rispetto alla Cina e rispetto agli altri paesi/regioni del paniere di riferimento utilizzato dalla Commissione.
La Commissione ha riveduto il calcolo del margine di sovvenzione di questo regime a seguito di una rettifica dei prezzi di riferimento per HRS e CRS. La rettifica riguardava i prezzi dell’acciaio per il Brasile usati nella costruzione del parametro che includeva erroneamente le tasse nei calcoli comunicati alle parti.
(451)
Zhejiang Huadong lamenta inoltre che le conclusioni della Commissione sulla specificità sono immotivate (mancano prove positive) e infondate e che, perciò, la presunta sovvenzione avvenuta fornendo CRS a prezzo LTAR non è compensabile. Secondo Zhejiang Huadong, il vantaggio, se esiste, della fornitura di HRS e di CRS a prezzo LTAR, non si limitato a determinate imprese o settori ma è universalmente conferito a tutti i potenziali acquirenti e consumatori di tutti i settori economici.
Questo argomento va respinto. Anche il GoRPC aveva avanzato la stessa osservazione, affrontata dalla Commissione nel considerando 415. I "potenziali" acquirenti sono per definizione limitati a determinate imprese.
3.4.3. OSSERVAZIONI DEL DENUNCIANTE
3.4.3.1. Fornitura di acqua e di energia elettrica a un prezzo LTAR
(452)
Il denunciante aveva sostenuto che, a causa delle distorsioni e dell’influenza dello Stato sui mercati delle forniture idriche e di energia elettrica, la Commissione avrebbe dovuto ricorrere a un parametro di riferimento internazionale e calcolare i vantaggi di questi regimi ai sensi dell’articolo 6, lettera d), punto ii), del regolamento di base.
Questo argomento va respinto. Nella fattispecie, gli elementi di prova disponibili non consentono alla Commissione di constatare che i mercati delle forniture idriche e di energia elettrica sono distorti in misura tale da giustificare il ricorso a un parametro di riferimento esterno.
3.4.3.2. Regimi fiscali particolari relativi alle imprese a partecipazione straniera (Foreign invested enterprises - FIE)
(453)
Il denunciante sostiene che la Commissione avrebbe dovuto quantificare l’importo della sovvenzione per 2 regimi fiscali riguardanti le sole FIE, che sono: il Credito d’imposta sul reddito per acquistare apparecchiature di fabbricazione nazionale (Income tax credit for the purchase of domestically produced equipment), e l’esenzione fiscale totale, per i primi 2 anni, e riduzione della metà, per i 3 anni successivi, per FIE produttive (Two free, Three half-tax exemption for the productive FIEs), tenuto conto della mancata collaborazione da parte del GoRPC e del fatto che il GoRPC avrebbe dovuto fornire elementi di prova del fatto che i fabbricanti di ARO non hanno ottenuto vantaggi da tali regimi durante il PI.
Questo argomento va respinto. Come già spiegato al considerando 282, al fine di ridurre l’onere amministrativo a tutte le parti interessate e poiché tali regimi stavano per giungere alla loro scadenza, la Commissione ha deciso di non applicare misure compensative.
3.5. IMPORTO DELLE SOVVENZIONI COMPENSABILI
(454)
In ottemperanza alle disposizioni del regolamento di base, gli importi relativi alle sovvenzioni compensabili, espressi ad valorem, per le imprese oggetto di inchiesta sono elencati nella tabella che segue:
Produttore esportatore
MARGINE DI SOVVENZIONE DEFINITIVO (%)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
IMPRESE CHE HANNO COLLABORATO, NON INCLUSE NEL CAMPIONE
26,8
TUTTE LE ALTRE IMPRESE
44,7
(455)
Ai sensi dell’articolo 15, paragrafo 3, del regolamento di base, il margine di sovvenzione totale per le imprese che hanno collaborato non incluse nel campione va calcolato in base alla media totale ponderata del margine di sovvenzione stabilito per le imprese che hanno collaborato incluse nel campione e risulta pari al 26,8 %.
(456)
Quanto a tutti gli altri esportatori della RPC, la Commissione ha innanzitutto stabilito il grado della loro collaborazione. Comparando i dati di Eurostat sull’importazione e il volume delle esportazioni verso l’UE del prodotto in esame, dichiarato per il PI dalle imprese che hanno collaborato, emerge che il livello di collaborazione dei produttori esportatori della RPC è stato basso, pari al 58 %. Dato il basso livello di collaborazione, il margine di sovvenzione totale per tutte le società che non hanno collaborato viene fissato al livello del totale dei margini di sovvenzione stabilito per tutte le imprese che non hanno collaborato per tutti i regimi oggetto dell’inchiesta, vale a dire al 44,7 %.
4. PREGIUDIZIO
4.1. PRODUZIONE DELL’UNIONE E INDUSTRIA DELL’UNIONE
(457)
Al fine di stabilire la produzione totale dell’Unione sono state utilizzate tutte le informazioni disponibili riguardanti i produttori dell’Unione, comprese quelle fornite nella denuncia, i dati raccolti presso i produttori dell’Unione prima e dopo l’apertura dell’inchiesta e le risposte al questionario fornite dai produttori dell’Unione inclusi nel campione per il periodo in esame.
(458)
Durante il PI, nell’Unione l’acciaio a rivestimento organico (ARO) è stato prodotto da 22 fabbricanti. Su tale base, la produzione totale dell'Unione durante il PI è stata stimata a circa 4 018 310 t. Ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 1, del regolamento di base, l’industria dell’Unione è rappresentata dai produttori dell'Unione che costituiscono la produzione totale dell’Unione.
4.2. DETERMINAZIONE DEL MERCATO DELL’UNIONE IN QUESTIONE
(459)
Durante l’inchiesta è stato constatato che una parte sostanziale della produzione dei fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione era destinata a un uso vincolato: vale a dire, spesso essa era semplicemente trasferita (senza fattura) e/o fornita a prezzi di trasferimento all’interno della stessa impresa o dello stesso gruppo di imprese per essere sottoposta a ulteriori trattamenti.
(460)
Per stabilire se l’industria dell’Unione abbia subito un pregiudizio e per determinare il consumo e i vari indicatori economici relativi alla situazione dell’industria dell’Unione, è stato esaminato se e in che misura si dovesse prendere in considerazione nell’analisi l’uso successivo della produzione dell’industria dell’Unione del prodotto simile.
(461)
Per avere un quadro il più possibile completo della situazione dell’industria dell’Unione sono stati ottenuti e analizzati dati relativi all’intera attività nel settore dell’ARO ed è stato poi stabilito se la produzione fosse destinata ad uso vincolato o al mercato libero.
(462)
Riguardo ai volumi delle vendite, ai loro prezzi sul mercato unionale e alle quote di mercato, si è ritenuto opportuno che per analizzare e valutare validamente tali indicatori ci si dovesse concentrare sulla situazione che vige sul mercato libero.
(463)
Gli altri indicatori economici tuttavia possono essere ragionevolmente esaminati solo se riferiti all’intera attività, compresi uso vincolato e vendite. Produzione, capacità, utilizzazione degli impianti, investimenti, scorte, occupazione, produttività, salari e capacità di reperire capitali dipende dall’intera attività, sia che la produzione sia destinata a un uso vincolato che alla vendita sul mercato libero.
4.3. CONSUMO DELL’UNIONE
(464)
Il prodotto simile viene venduto dall’industria dell’Unione ad acquirenti indipendenti nonché venduto/trasferito a società collegate per l’ulteriore trasformazione a valle, per esempio nei centri di servizi siderurgici.
(465)
Nel calcolare il consumo apparente di ARO dell’Unione, le istituzioni hanno sommato il volume totale delle importazioni di ARO nell’UE, secondo i dati Eurostat e il volume delle vendite e l’uso vincolato nell’UE del prodotto simile fabbricato dall’industria dell’Unione, come indicato nella denuncia e verificato durante le visite presso i fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione.
(466)
Si noti che i dati Eurostat sulle importazioni si basano su codici NC completi, ed è chiaro che per parte di questi codici NC quello importato non è il prodotto in esame.
(467)
Il consumo totale dell’Unione si è pertanto sviluppato nel seguente modo:
2008
2009
2010
PI
Consumo (in tonnellate)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Indice (2008=100)
100
75
88
93
(468)
Il consumo totale sul mercato dell'Unione si è ridotto del 7 % nel corso del periodo considerato. Tra il 2008 e il 2009 si è registrata una diminuzione del 25 % circa dovuta soprattutto agli effetti negativi globali della crisi economica, in particolare nell’industria delle costruzioni. In seguito, si è registrata una ripresa del consumo che, tuttavia, è risultato inferiore al livello iniziale del 2008. Dal 2009 al PI, l’aumento in totale è stato pari al 24 %.
4.4. IMPORTAZIONI DAL PAESE INTERESSATO E QUOTA DI MERCATO
(469)
Nel periodo in esame le importazioni nell’UE dalla RPC hanno mostrato il seguente andamento:
2008
2009
2010
PI
Volume delle importazioni dalla RPC (in tonnellate)
472 988
150 497
464 582
702 452
Indice (2008=100)
100
32
98
149
Quota di mercato (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Indice (2008=100)
100
43
112
160
Fonte:
Eurostat
(470)
Nonostante il calo del consumo, il volume delle importazioni provenienti dalla RPC è aumentato del 49 % nel corso del periodo considerato. A causa degli effetti negativi della crisi economica, il volume delle importazioni provenienti dalla RPC ha subito nel 2009 un forte calo. Tuttavia, le importazioni dalla RPC hanno cominciato a riprendersi a un ritmo estremamente rapido e quindi dal 2009 al PI l’aumento è stato pari a un impressionante 367 %.
(471)
Analogamente, la quota di mercato detenuta da tali importazioni è cresciuta del 60 % nell’arco del periodo considerato. Pur riducendosi di oltre la metà dal 2008 al 2009, ha conosciuto una netta tendenza al rialzo dal 2009 al PI, con un aumento del 275 %.
4.4.1. PREZZI DELLE IMPORTAZIONI E SOTTOQUOTAZIONE DEL PREZZO
Importazioni dalla RPC
2008
2009
2010
PI
Prezzo medio in EUR/t
875
728
768
801
Indice (2008=100)
100
83
88
91
Fonte:
Eurostat
(472)
Il prezzo medio delle importazioni dalla RPC è diminuito del 9 % durante il periodo in esame. Tra il 2008 e il 2009, è fortemente diminuito del 17 %, poi è aumentato di 5 punti percentuali tra il 2009 e il 2010 e di altri 3 punti percentuali durante il PI.
(473)
Nel corso del periodo considerato, i prezzi all’importazione dalla RPC sono rimasti costantemente inferiori ai prezzi di vendita dell’industria dell’Unione. Come evidenziato nella tabella precedente, mentre nel 2009 durante la fase acuta della crisi economica persino la riduzione di prezzo del 17 % non ha permesso alle importazioni di mantenere la quota di mercato in una situazione di improvvisa riduzione del consumo e di notevole rallentamento del mercato, continue sottoquotazioni dei prezzi negli anni successivi spiegano il costante e notevole aumento della quota di mercato detenuta dalle importazioni provenienti dalla RPC tra il 2009 e il PI.
(474)
Al fine di determinare la sottoquotazione dei prezzi, durante il PI la media ponderata dei prezzi di vendita per tipo di prodotto praticati sul mercato unionale dai fabbricanti dell’Unione inclusi nel campione per le vendite ad acquirenti indipendenti, adeguati a livello franco fabbrica, è stata confrontata con la media ponderata dei prezzi corrispondenti per tipo di prodotto delle importazioni dei produttori cinesi che hanno collaborato al primo acquirente indipendente, stabiliti su base CIF e opportunamente adeguati per tenere conto dei costi sostenuti dopo l’importazione.
(475)
I costi successivi all’importazione di cui al precedente considerando sono stati calcolati in base ai dati verificati di 2 importatori non collegati del prodotto in esame.
(476)
Il confronto dei prezzi è stato effettuato in base ai singoli tipi di prodotti per transazioni allo stesso stadio commerciale, una volta apportati gli adeguamenti del caso e dedotti sconti e riduzioni. Dal risultato della comparazione, espresso in percentuale del fatturato dei fabbricanti dell’Unione inclusi nel campione durante il PI, è emersa una media ponderata dei margini di sottoquotazione fino al 20,2 % da parte dei produttori esportatori cinesi che hanno collaborato all’inchiesta.
(477)
Successivamente alla comunicazione delle informazioni, un produttore esportatore ha chiesto ulteriori informazioni sul calcolo della sottoquotazione dei prezzi quando non vi fosse una corrispondenza esatta fra tipo di prodotto esportato dalla RPC e il prodotto venduto da tale produttore sul mercato unionale dall’industria dell’Unione. È stato anche chiesto se fosse stato effettuato un aggiustamento per tener conto delle differenze fisiche ove non fosse stata constatata una corrispondenza esatta.
(478)
Quando non è stata riscontrata una corrispondenza esatta tra il tipo di prodotto esportato e il tipo di prodotto venduto dall’industria dell’Unione, la Commissione ha comparato il tipo di prodotto esportato al tipo di prodotto più simile venduto dall’industria dell’Unione. In questi casi, è stato effettuata una comparazione con il tipo di prodotto più simile da cui è emerso che l’unica differenza consisteva nello spessore del substrato.
(479)
Se esistevano più tipi di prodotto molto simili, la Commissione ha comparato il tipo di prodotto esportato con il tipo di prodotto più economico venduto sul mercato UE, indipendentemente dallo spessore più o meno sottile del substrato del tipo di prodotto più economico. Non è stato perciò ritenuto necessario alcun aggiustamento per tener conto delle differenze fisiche.
5. SITUAZIONE ECONOMICA DELL’INDUSTRIA DELL’UNIONE
5.1. OSSERVAZIONI PRELIMINARI
(480)
Ai sensi dell’articolo 8, paragrafo 4, del regolamento di base, le istituzioni hanno esaminato tutti i fattori e i pertinenti indici economici che influiscono sulla situazione dell’industria dell’Unione.
(481)
I dati forniti dal denunciante per tutti i fabbricanti di ARO dell’UE, sottoposti a controlli incrociati con altre fonti disponibili e i dati verificati dei fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione, sono stati utilizzati per stabilire indicatori macroeconomici, quali produzione dell’industria dell’Unione, capacità di produzione, utilizzo degli impianti, volume di vendite, quota di mercato, crescita, vendite vincolate, occupazione e produttività.
(482)
I dati forniti e verificati dei 6 produttori dell'Unione inclusi nel campione sono stati usati per calcolare indicatori microeconomici, come prezzo unitario delle vendite, costi unitari della produzione, redditività, flusso di cassa, investimenti, utile sul capitale investito, capacità di reperire capitali, scorte e costi del lavoro.
5.2. DATI RELATIVI ALL’INDUSTRIA DELL’UNIONE NEL SUO COMPLESSO
5.2.1. PRODUZIONE, CAPACITÀ DI PRODUZIONE E UTILIZZO DEGLI IMPIANTI
(483)
Al fine di stabilire la produzione totale dell’Unione per il periodo considerato, sono state utilizzate tutte le informazioni disponibili riguardanti l’industria dell’Unione, comprese quelle fornite nella denuncia, i dati raccolti presso i fabbricanti dell'Unione prima e dopo l’apertura dell’inchiesta e le risposte al questionario, sottoposte a verifica, fornite dai fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione.
2008
2009
2010
PI
Volumi di produzione (in tonnellate)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Indice (2008=100)
100
79
90
90
Capacità produttiva (tonnellate)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Indice (2008=100)
100
102
102
99
Utilizzo degli impianti (%)
74
57
65
68
Indice (2008=100)
100
77
88
92
Fonte:
Denuncia e risposte al questionario
(484)
La tabella riportata sopra mostra un calo della produzione del 10 % nel corso del periodo considerato. In linea con il calo della domanda, la produzione è diminuita drasticamente nel 2009, per poi riprendersi leggermente nel 2010. Anche se il consumo è aumentato nel corso del PI, il volume della produzione è rimasto più o meno allo stesso livello del 2010.
(485)
Le capacità di produzione dell’industria comunitaria sono rimaste immutate durante il periodo considerato. In tale periodo, l’utilizzo degli impianti ha seguito l’andamento della produzione ed è diminuito dell’8 %.
5.2.2. VOLUME DELLE VENDITE, QUOTA DI MERCATO E CRESCITA
2008
2009
2010
PI
Volume delle vendite (tonnellate)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Indice (2008=100)
100
77
90
88
Quota di mercato (in tonnellate)
56,8
58,8
58,1
53,9
Indice (2008=100)
100
104
102
95
Fonte:
Denuncia e risposte al questionario
(486)
Nel 2009 il volume delle vendite dell’industria dell’Unione a clienti non collegati ha subito un brusco calo, pari al 23 %. Nel 2010 il volume delle vendite è aumentato di 9 punti percentuali, ma è diminuito successivamente di 3 punti percentuali nel PI.
(487)
La quota di mercato dell’industria dell’Unione è diminuita di 2,9 punti percentuali nel periodo in esame. Dopo un primo aumento della quota di mercato nel 2009, l’industria dell’Unione ha visto la sua quota scendere nel 2010 e nel PI, per cui la sua quota di mercato è stata inferiore di 5 punti percentuali durante il PI rispetto al 2009. Ciò si è verificato in un contesto caratterizzato da un aumento di oltre il 24 % dei consumi tra il 2009 e la fine del PI. Essa non è stata quindi in grado di avvantaggiarsi dell’aumento del consumo né di recuperare i volumi di vendita e parte della quota di mercato, persi in precedenza.
(488)
Nonostante il calo del consumo nell'Unione del 7 % durante il periodo considerato e il calo del volume delle vendite dell’industria dell’Unione a parti non collegate del 12 %, la quota di mercato dell’industria dell’Unione è diminuita di 2,9 punti percentuali, passando dal 56,8 % del 2008 al 56,7 % durante il PI.
5.2.3. OCCUPAZIONE E PRODUTTIVITÀ
2008
2009
2010
PI
Occupazione (in ETP)
7 088
6 470
6 097
6 046
Indice (2008=100)
100
91
86
85
Produttività (t./ETP)
627
543
655
665
Indice (2008=100)
100
87
104
106
Fonte:
Risposte al questionario, denuncia, Eurofer
(489)
L’occupazione nell’industria dell’Unione è andata progressivamente diminuendo. Il numero totale di dipendenti nell’industria, misurato in equivalenti a tempo pieno (ETP), è diminuito del 15 % durante il periodo considerato e ha raggiunto il suo livello più basso durante il PI. La produttività è tuttavia aumentata del 6 % nel periodo considerato, il che dimostra il tentativo dell’industria di razionalizzare i costi di produzione.
5.2.4. USO VINCOLATO E VENDITE VINCOLATE
2008
2009
2010
PI
Uso vincolato e vendite vincolate (in tonnellate)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Indice (2008=100)
100
80
87
85
Quota di mercato (%)
22
24
22
20
Indice (2008=100)
100
108
99
92
Fonte:
denuncia e risposte al questionario, verificate, dei fabbricanti inclusi nel campione
(490)
Come indicato al considerando 459, esiste un significativo mercato dell’ARO nell'Unione, costituito da un uso a valle dell’ARO da parte dell’industria dell’Unione.
(491)
È risultato che l’uso vincolato e le vendite vincolate sono destinate a ulteriori trasformazioni da parte delle imprese stesse, o di imprese collegate, riguardanti soprattutto le aziende dei materiali da costruzione, che sono gli utenti finali dell’ARO.
(492)
Dato quanto precede, si è stabilito che l’uso vincolato e le vendite vincolate dei fabbricanti dell'Unione hanno rappresentato il 24 % del volume di produzione totale nel PI. In tale periodo, l’uso vincolato e i relativi volumi delle vendite sono diminuiti del 15 % e la quota di mercato è calata dell’8 %.
(493)
Risulta dal’inchiesta che non esiste alcuna differenza sostanziale tra uso vincolato e vendite vincolate in termini di utilizzazione finale del prodotto. L’uso vincolato è stato indicato dalle imprese in cui la produzione a valle avveniva nello stesso soggetto di diritto; vendite vincolate sono state le vendite, fatturate, ad altri soggetti di diritto collegati. Inoltre, il metodo di determinazione dei prezzi sia nell’uso vincolato che nelle vendite a parti collegate è simile, vale a dire è stato applicato un valore equo (metodo del costo maggiorato, o cost plus) del prodotto sia alle società collegate che alle unità interne di produzione a valle delle imprese incluse nel campione.
(494)
Il valore medio per tonnellata è rimasto stabile durante il periodo considerato ed è stato del 3 % inferiore al prezzo di vendita ad acquirenti non collegati durante il PI da parte dei fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione. Tale differenza di prezzo non è stata considerata significativa e l’andamento del prezzo delle vendite vincolate segue la tendenza dei prezzi ai clienti non collegati.
2008
2009
2010
PI
Uso vincolato e vendite vincolate (EUR/tonnellate)
962
802
901
965
Indice (2008=100)
100
83
94
100
Fonte:
risposte al questionario, verificate, dei fabbricanti inclusi nel campione.
(495)
Considerando che la maggior parte delle vendite vincolate e dell’uso vincolato era destinata ad aziende dei materiali da costruzione a valle dei fabbricanti UE, tali vendite e uso vincolati sono stati anche esposti indirettamente alla concorrenza di altri operatori del mercato, ivi comprese le importazioni sovvenzionate dalla RPC. La domanda interna della produzione a valle dipende dalla possibilità di vendere i prodotti a valle sul mercato libero, non influenzato negativamente delle importazioni sovvenzionate di ARO. Si può quindi concludere che la diminuzione dei volumi e della quota di mercato durante il periodo considerato è imputabile alla concorrenza delle importazioni sovvenzionate dalla RPC.
5.3. DATI RELATIVI AI FABBRICANTI DELL’UNIONE INCLUSI NEL CAMPIONE
5.3.1. PREZZI DI VENDITA MEDI UNITARI NELL’UNIONE E COSTI DI PRODUZIONE
2008
2009
2010
PI
Prezzo unitario nell’Unione ad acquirenti non collegati (EUR/tonnellate)
1 023
805
911
994
Indice (2008=100)
100
79
89
97
Costo unitario della produzione (EUR/tonnellate)
925
884
893
978
Indice (2008=100)
100
95
97
106
Fonte:
risposte al questionario, verificate, dei fabbricanti inclusi nel campione.
(496)
I prezzi di vendita medi dei fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione a clienti non collegati dell'Unione sono diminuiti del 3 % nel corso del periodo considerato. Il calo maggiore del 21 % è avvenuto nel 2009 ed è stato in linea con il calo del consumo nel periodo tra il 2009 e il PI e con l’aumento del consumo e dei volumi delle vendite; i prezzi hanno recuperato il 23 % ma senza raggiungere il livello del 2008.
(497)
Parallelamente, i costi medi per produrre e vendere il prodotto simile è aumentato del 6 % nel periodo considerato, a causa di un aumento del costo delle materie prime.
(498)
Dopo il calo del prezzo unitario praticato ai clienti non collegati del 21 % nel 2009, il prezzo unitario ha cominciato ad aumentare. Nel 2010 e durante il PI, rispetto al 2009, l’industria dell’Unione ha registrato un aumento dei costi e per farvi fronte ha potuto aumentare i prezzi solo moderatamente, in misura appena sufficiente a mantenere lo stesso livello di redditività per il 2010 e il PI. La conseguenza è stata tuttavia un’ulteriore diminuzione della quota di mercato, giacché i prezzi delle importazioni cinesi hanno costantemente sottoquotato quelli dell’industria dell’Unione.
5.3.2. REDDITIVITÀ, FLUSSO DI CASSA, INVESTIMENTI, UTILE SUL CAPITALE INVESTITO E CAPACITÀ DI REPERIRE CAPITALI
2008
2009
2010
PI
Redditività delle vendite nell'Unione a clienti non collegati (in % del fatturato sulle vendite)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Indice (2008=100)
100
- 138
41
39
Flusso di cassa (in EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Indice (2008=100)
100
64
46
62
Investimenti (EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Indice (2008=100)
100
8
22
27
Ritorno sugli investimenti
13,8
-13,9
5,9
6
Indice (2008=100)
100
- 101
43
44
Fonte:
risposte al questionario, verificate, dei fabbricanti inclusi nel campione.
(499)
La redditività dell’industria dell’Unione è stata calcolata esprimendo l’utile netto al lordo delle imposte derivante dalle vendite del prodotto simile a clienti non collegati in percentuale sul fatturato delle stesse vendite. Nel 2009 la redditività dell’industria dell’Unione è diminuita drasticamente e si è tradotto in una perdita del 9,3 %. È in ripresa dal 2010, ma l’aumento dei costi di produzione ha impedito di raggiungere il livello considerato sano e sostenibile per l’industria (6,7 %). Nel corso dell’intero periodo considerato, la redditività è diminuita del 61 %.
(500)
La tendenza seguita dal flusso di cassa è stata assai simile a quella manifestata dall’andamento negativo della redditività. Il livello più basso è stato raggiunto nel 2010. Analogamente, l’utile sul capitale investito è diminuito del 56 % passando dal 13,8 % del 2008 al 6 % nel corso del PI.
(501)
L’andamento della redditività, del flusso di cassa e dell’utile sul capitale investito nel periodo in esame ha limitato la capacità dell’industria dell’Unione di investire nelle sue attività e ne ha compromesso lo sviluppo. L’industria dell’Unione è riuscita a realizzare investimenti sostanziali all’inizio del periodo considerato, ma successivamente gli investimenti hanno registrato un brusco calo nel 2009 e, complessivamente, sono diminuiti del 73 % nel corso del periodo considerato.
(502)
Date le caratteristiche dell’industria dell’Unione, in gran parte costituita da grandi società siderurgiche multinazionali integrate, le capacità delle imprese di reperire capitale non ha risentito dello scarso rendimento finanziario del settore dell’ARO.
5.3.3. SCORTE
2008
2009
2010
PI
Scorte finali (in tonnellate)
116 852
97 533
124 848
130 593
Indice (2008=100)
100
83
107
112
Fonte:
risposte al questionario, verificate, dei fabbricanti inclusi nel campione.
(503)
Per i 6 fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione, le scorte hanno rappresentato l’8 % circa del volume di produzione nel PI. Il livello delle scorte finali è cresciuto del 12 % nel corso del periodo considerato. Anche se va tenuto presente che le scorte non rappresentano un indicatore importante dell’industria, in quanto la produzione avviene principalmente su ordinazione, l’aumento principale delle scorte si è verificato dal 2009 al PI e ha coinciso con l’impennata delle importazioni sovvenzionate dalla RPC.
5.3.4. OCCUPAZIONE, SALARI E PRODUTTIVITÀ
Costo medio del lavoro per addetto (EUR, fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione)
60,959
57,892
58,637
62,347
Indice (2008=100)
100
95
96
102
(504)
Nel corso del periodo considerato il costo medio del lavoro dei fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione è aumentato solo del 2 %, percentuale inferiore al tasso d’inflazione. L’inchiesta ha dimostrato che i fabbricanti inclusi nel campione hanno tagliato notevolmente i costi generali e amministrativi, facendo un grande sforzo per una maggior efficienza.
5.3.5. EFFETTI DI PRECEDENTI PRATICHE DI DUMPING O SOVVENZIONI
(505)
Giacché si tratta del primo procedimento antisovvenzione riguardante il prodotto in esame, non esistono dati per valutare gli effetti di possibili precedenti pratiche di dumping o sovvenzioni.
5.4. ENTITÀ DEL MARGINE DI SOVVENZIONE EFFETTIVO
(506)
Tutti i margini, determinati e specificati in precedenza nella sezione relativa alle sovvenzioni, risultano notevolmente superiori al livello de minimis. Dati il volume e i prezzi delle importazioni sovvenzionate provenienti dalla RPC, l’incidenza sul mercato dell'Unione dei margini di sovvenzione effettivi non può essere considerata trascurabile.
5.5. CONCLUSIONI RELATIVE AL PREGIUDIZIO
(507)
L’inchiesta ha provato che tutti gli indicatori di pregiudizio (esclusa la produttività) si sono deteriorati o non hanno avuto un andamento in linea con quello del consumo durante il periodo in esame.
(508)
Nel corso del periodo considerato e nel contesto di un calo dei consumi, il volume delle importazioni dalla RPC è sensibilmente aumentato. Al tempo stesso, il volume delle vendite dell’industria dell’Unione ha subito un calo complessivo del 12 % e la sua quota di mercato è diminuita drasticamente, passando dal 56,8 % del 2008 al 53,9 % durante il PI. Sebbene si sia registrata una ripresa del consumo del 24 % dal 2009 al PI, dopo l’anno della crisi economica che ha inciso sulla domanda, la quota di mercato dell’industria dell’Unione ha fatto registrare un calo. L’industria dell’Unione non è stata in grado di recuperare la quota di mercato perduta a causa del notevole aumento delle importazioni sovvenzionate provenienti dalla RPC sul mercato dell'Unione. Le importazioni a basso prezzo sovvenzionate sono aumentate, nel periodo considerato, rimanendo sempre a prezzi inferiori a quelli dell’industria dell’Unione.
(509)
Gli indicatori di pregiudizio relativi ai risultati finanziari dell’industria dell’Unione sono stati inoltre gravemente danneggiati, così come il flusso di cassa e la redditività. La capacità di ottenere capitali e di investire dell’industria dell’Unione è stata pertanto compromessa.
(510)
In base a quanto precede, si è concluso che l’industria dell’Unione ha subito un grave pregiudizio a termini dell’articolo 8, paragrafo 5, del regolamento di base.
6. NESSO DI CAUSALITÀ
6.1. INTRODUZIONE
(511)
Ai sensi dell’articolo 8, paragrafi 6 e 8 del regolamento di base, si è esaminato se le importazioni sovvenzionate originarie della RPC abbiano arrecato all’industria dell’Unione un pregiudizio di portata tale da potersi definire grave. Sono stati analizzati anche quei fattori noti, diversi dalle importazioni sovvenzionate, che potrebbero aver recato pregiudizio all’industria dell’Unione, per evitare che l’eventuale pregiudizio causato da questi altri fattori fosse attribuito a tali importazioni sovvenzionate.
6.2. EFFETTI DELLE IMPORTAZIONI SOVVENZIONATE
(512)
Dall’inchiesta è risultato che nel corso del periodo in esame il consumo unionale è diminuito del 7 % mentre il volume delle importazioni sovvenzionate dalla RPC è aumentato del 49 % circa e la relativa quota di mercato è aumentata dal 60 % passando dal 9,1 % del 2008 al 14,6 % durante il PI. Al tempo stesso il volume delle vendite dell’industria dell’Unione è diminuito del 12 % e la quota di mercato è calata del 2,9 % dal 56,8 % del 2008 al 53,9 % del PI.
(513)
Inoltre, sebbene siano anche esse state interessate dalla crisi economica e siano calate del 68 % dal 2008 al 2009, le importazioni dalla RPC si sono riprese dal 2009 al PI a un ritmo estremamente rapido, registrando un aumento del 367 % alla fine del PI, anche se il consumo dell’Unione è aumentato solo del 24 % durante lo stesso periodo. Abbassando il prezzo unitario del 9 % rispetto al 2008 e sottoquotando i prezzi dell’industria dell’Unione del 20,2 % durante il PI, le importazioni cinesi hanno aumentato la relativa quota di mercato dal 2008 al PI del 60 %, portandola al 14,6 %.
(514)
Al tempo stesso, dal 2008 fino al PI i volumi delle vendite dei produttori dell’Unione a parti non collegate sono diminuiti complessivamente del 12 %. Al momento della ripresa del mercato, dal 2009 al PI, l’industria dell’Unione è riuscita ad aumentare i propri volumi delle vendite a parti non collegate solo del 13 %, ma ha perso una quota di mercato dell’8 %, approfittando perciò in misura limitata dell’aumento del consumo. Le importazioni cinesi sono state le grandi beneficiarie dell’aumento dei consumi e si sono lasciate alle spalle altri operatori presenti sul mercato.
(515)
Nel corso del periodo considerato, i prezzi medi all’importazione dalla RPC sono diminuiti del 9 %. Benché in risalita dopo il brusco calo del 2009, essi sono stati costantemente inferiori ai livelli praticati dall’industria dell’Unione, dal 2009 al PI. Il prezzo unitario a clienti non collegati nell'Unione è diminuito solo del 3 %, mostrando una certa resistenza alla pressione sui prezzi esercitata dalle importazioni cinesi. È chiaro che ovviamente è stato possibile sostenere tali prezzi grazie a volumi di vendite ridotti e alla riduzione della redditività su tali vendite; la redditività è diminuita del 61 % dal 6,7 % nel 2008 al 2,6 % nel PI.
(516)
In considerazione di quanto precede, si è concluso che l’incremento delle importazioni sovvenzionate dalla RPC, i cui prezzi sono risultati costantemente inferiori a quelli dell’industria dell’Unione, ha avuto un ruolo determinante nel grave pregiudizio subito dall’industria dell’Unione, che non ha potuto beneficiare pienamente della ripresa del consumo nella UE.
6.3. EFFETTO DI ALTRI FATTORI
6.3.1. IMPORTAZIONI DA PAESI TERZI
Paese
2008
2009
2010
PI
Corea del Sud
Volume (tonnellate)
228 123
226 568
173 935
237 164
Indice (2008=100)
100
99
76
104
Quota di mercato (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Indice (2008=100)
100
133
87
112
Prezzo medio
901
727
846
903
Indice (2008=100)
100
81
94
100
India
Volume (tonnellate)
159 999
149 138
155 384
141 391
Indice (2008=100)
100
93
97
88
Quota di mercato (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Indice (2008=100)
100
125
111
95
Prezzo medio
932
667
773
824
Indice (2008=100)
100
72
83
88
Altri paesi
Volume (tonnellate)
249 151
158 461
124 319
167 007
Indice (2008=100)
100
64
50
67
Quota di mercato (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Indice (2008=100)
100
85
57
72
Prezzo medio
951
809
924
955
Indice (2008=100)
100
85
97
100
Totale di tutti i paesi terzi, RPC esclusa
Volume (tonnellate)
637 274
534 167
453 637
545 562
Indice (2008=100)
100
84
71
86
Quota di mercato (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Indice (2008=100)
100
112
81
92
Prezzo medio
929
735
842
898
Indice (2008=100)
100
79
91
97
Fonte:
Eurostat
(517)
Le importazioni dalla RPC hanno rappresentato il 56 % di tutte le importazioni nell’Unione durante il PI, ma altri importanti paesi di importazione sono stati la Repubblica dell’India ("India", 11 %) e la Corea del Sud (19 %). A differenza delle importazioni dalla RPC, le importazioni dall’India, sebbene il loro prezzo medio abbia subito un brusco calo del 12 %, hanno registrato un calo complessivo del 12 % nel corso del periodo considerato e hanno perso il 5 % della quota di mercato. Le importazioni dalla Corea del Sud, il cui prezzo medio ha mantenuto lo stesso livello del 2008, sono aumentate solo del 4 %. La quota di mercato delle importazioni dall’India è stata pari al 2,9 % nel PI, mentre la quota detenuta dalle importazioni dalla Corea del Sud è stata del 4,9 %.
(518)
Altre importazioni, pari al 14 % del totale, sono diminuite del 33 % e il loro prezzo medio si è mantenuto al livello del 2008.
(519)
Nonostante il prezzo medio di tutte le altre importazioni sia stato inferiore al livello del prezzo dell’industria dell’Unione, l’eventuale effetto di tali importazioni può essere solo marginale. In primo luogo, non risulta che le importazioni da altre fonti siano avvenute tramite pratiche commerciali sleali. In secondo luogo, contrariamente alle importazioni cinesi, il livello complessivo dei prezzi derivante dalle principali fonti di altre importazioni è rimasto più stabile nel corso dell’intero periodo considerato e dimostra con ciò che l’industria dell’Unione può competere con successo nei segmenti di mercato con queste importazioni. In terzo luogo, le importazioni da altri paesi sono diminuite nel corso del periodo considerato e restano ancora a un livello basso, sia in generale che per ciascun paese esportatore preso singolarmente. Inoltre, la riduzione della quota di mercato di altre importazioni conferma che tali importazioni possono non aver causato alcun pregiudizio all’industria dell’Unione.
6.3.2. ANDAMENTO DELLE ESPORTAZIONI DELL’INDUSTRIA UE
2008
2009
2010
PI
Esportazioni, Eurostat (in tonnellate)
669 790
612 204
580 477
605 760
Indice (2008=100)
100
91
87
90
Prezzo medio (EUR/tonnellata)
1 068
937
995
1 092
Indice (2008=100)
100
88
93
102
Esportazioni dei fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione
53 542
46 516
48 102
46 228
Indice (2008=100)
100
87
90
86
Prezzo medio di vendita (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Indice (2008=100)
100
76
91
104
Fonte:
Eurostat e risposte al questionario, verificate.
(520)
Secondo Eurostat, nel corso del periodo considerato le esportazioni totali di ARO dell’industria dell’Unione verso paesi terzi sono diminuite del 10 %. Tuttavia, in detto periodo il prezzo medio è stato relativamente alto ed è aumentato del 2 %. Le esportazioni hanno rappresentato il 15 % della produzione totale dell'Unione e hanno consentito all’industria dell’Unione di realizzare economie di scala e ridurre i costi complessivi di produzione. Si può quindi concludere che l’attività di esportazione dell’industria dell’Unione non ha potuto rappresentare una causa potenziale del notevole pregiudizio.
(521)
Questo quadro generale trova riscontro nella situazione delle esportazioni a clienti non collegati in paesi terzi da parte dei fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione, che sono diminuite del 14 % nel corso del periodo considerato. Tuttavia, il prezzo unitario all’esportazione è stato costantemente superiore (in media dal 2 al 14 % secondo l’anno) rispetto al prezzo nell'Unione.
6.3.3. IMPORTAZIONI DALLA RPC DA PARTE DEI DENUNCIANTI
(522)
Durante l’inchiesta e in seguito alla divulgazione delle conclusioni definitive, è stato sostenuto che all’importazione del prodotto in esame dalla RPC partecipavano i denuncianti stessi (tramite imprese collegate) e che tali importazioni rappresentavano dal 20 al 40 % delle importazioni totali da tale paese. Tuttavia, non sono state prodotte prove a sostegno di tale affermazione. Si è indagato su questo argomento esaminando i dati sottoposti a verifica dei fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione: risulta che essi hanno importato solo 10 000 t. circa durante il PI, dato largamente in linea con i dati presentati nella denuncia. Un volume pressoché simile, non notificato ai sensi dell’articolo 29 del regolamento di base, vale a dire è stato importato da imprese collegate dei fabbricanti dell'Unione. Queste importazioni nel complesso hanno rappresentato solo il 2-3 % circa delle importazioni totali dalla RPC. Di conseguenza, è impossibile concludere che l’industria dell’Unione abbia importato dalla RPC in quantità tali e in modo tale da 1) mettere in forse il proprio status di produttori dell’Unione ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base o 2) da causare a se stessa un pregiudizio. Pertanto, l’argomentazione è respinta.
6.3.4. USO VINCOLATO E VENDITE VINCOLATE
(523)
Alcune parti interessate hanno sostenuto che il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione è stato causato dalla partecipazione ad attività a valle di produzione di materiali da costruzione (per esempio pannelli sandwich, lamiere trapezoidali ecc.), direttamente o attraverso imprese collegate all’interno dei gruppi. In particolare, è stato affermato che l’industria dell’Unione ha fornito ARO alla propria attività a valle a prezzi inferiori rispetto a quelli applicati alle società collegate, "sovvenzionandole" all’interno del gruppo e consentendo loro di applicare prezzi inferiori a quelli dei loro concorrenti nel segmento a valle.
(524)
Come indicato sopra, il valore medio dell’uso vincolato e delle vendite vincolate per tonnellata è stato solo del 3 % inferiore al prezzo di vendita a clienti non collegati durante il PI. Inoltre, dall’inchiesta è emerso che più probabilmente l’uso vincolato e le vendite vincolate sono stati interessati indirettamente dalla concorrenza sleale delle importazioni sovvenzionate. Se, come sostenuto, le attività a valle avessero beneficiato di un qualche vantaggio, ciò si sarebbe riflesso nella comparazione tra i prezzi delle vendite vincolate e i prezzi di vendita a soggetti non collegati. Pertanto, questa argomentazione viene respinta.
(525)
Dopo la comunicazione delle informazioni finali, la CISA ha di nuovo sostenuto che l’industria dell’Unione forniva ARO alle imprese a valle a un "un prezzo sovvenzionato", sottoquotando con ciò i loro concorrenti nel segmento a valle. Non è stata fornita tuttavia alcuna prova capace di modificare le conclusioni della Commissione di cui al considerando 524, secondo cui la differenza di prezzo tra le vendite a clienti collegati e le vendite a clienti non collegati è stata modesta (2 %) e secondo cui non si è trattato di un pregiudizio autoinflitto.
(526)
La CISA ha anche contestato i dati sui costi di produzione dell’ARO e, per estensione, il prezzo dell’ARO a clienti collegati. Dato il prezzo di vendita dei nastri zincati a caldo per immersione, materia prima nella fabbricazione dell’ARO, essa presume che il costo di produzione dell’ARO nel PI non possa superare 900 EUR/t.
(527)
Innanzitutto, non era chiaro in che misura costi come le spese generali, amministrative e di vendita (selling, general and administrative - SG&A) e i costi finanziari fossero inclusi nel costo totale cui accenna la CISA. In secondo luogo, la Commissione ha verificato i costi di produzione dell’ARO di tutti i fabbricanti dell'Unione inclusi nel campione e ha accertato che l’intero costo di produzione includeva materie prime, procedimento di fabbricazione, rivestimento, spese SG&A, costi finanziari, ecc.
(528)
La CISA ha allora sostenuto che vendita dell’ARO a clienti collegati è fatta in perdita ed è perciò una causa del pregiudizio subito dall’industria dell’Unione. Ciò si basa su una comparazione tra il costo totale di produzione (978 EUR/t) e il prezzo medio di vendita a clienti collegati (965 EUR/t).
(529)
Sebbene un semplice confronto aritmetico possa suggerire che le vendite sono state effettuate in perdita, ciò significherebbe che l’industria dell’Unione sostiene spese SG&A e altre spese generali nelle sue vendite vincolate che sono allo stesso livello di quello che essa sostiene nelle sue vendite a clienti non collegati. Come indicato al considerando 493, le vendite a parti collegate sono state calcolate con il metodo del costo maggiorato (cost plus) ed è per questo che l’industria dell’Unione ha recuperato i costi su queste vendite.
6.3.5. LA CRISI ECONOMICA
(530)
La crisi economica, e il suo effetto sul settore della costruzione, spiega almeno in parte la contrazione della domanda e la pressione sui prezzi nel corso del periodo considerato. Come indicato sopra, nel 2009 il consumo si è ridotto del 25 %. Tuttavia, a partire dal 2010, è iniziata la ripresa del mercato e, tra il 2009 e la fine del PI, il consumo è aumentato del 24 %.
(531)
L’analisi del pregiudizio e del nesso di causalità ha tuttavia separato il crollo del mercato del 2009 e il successivo recupero dal 2009 al PI. È stato chiaramente dimostrato nell’analisi del pregiudizio e del nesso di causalità che le importazioni dalla RPC hanno pienamente approfittato della ripresa del consumo e in più hanno anche costantemente sottoquotato i prezzi dell’industria dell’Unione, trasformando così la possibilità di un’opportunità di ripresa uguale per tutti gli operatori in una continua lotta per la sopravvivenza.
(532)
Dopo la scadenza del termine per presentare osservazioni in merito alla divulgazione delle conclusioni definitive, una parte interessata ha fatto notare la prevista chiusura di uno stabilimento in Belgio e che cause di forza maggiore stavano rendendo difficile la normale produzione e la spedizione da altri impianti in Belgio. La parte interessata sostiene che ciò dimostra la mancanza di sicurezza nell’approvvigionamento di ARO nell'Unione: una ragione in più per consentire agli importatori e agli utenti di acquistare liberamente ARO sia nell'Unione che in Cina.
(533)
Tali argomentazioni sono respinte. Dato che il tasso di utilizzo degli impianti nell’Unione è basso, non si tratta di una questione di problemi di approvvigionamento: l’industria dell’Unione dispone infatti di adeguate capacità. In ogni caso, gli impianti chiusi in Belgio non fabbricavano ARO. La sicurezza dell’approvvigionamento è naturalmente importante, ma i dazi proposti nel presente caso non sono tali da far cessare la fornitura di ARO dalla Cina ma solo di impedire che l’offerta sia oggetto di dumping sul mercato dell'Unione.
6.3.6. SOVRACCAPACITÀ STRUTTURALE
(534)
Alcune parti interessate hanno dichiarato che il pregiudizio dell’industria dell’Unione, formata essenzialmente da fabbricanti d’acciaio integrati verticalmente, non è stato causato dalle importazioni dalla RPC ma da problemi strutturali dell’industria siderurgica dell'Unione, quali la sovraccapacità. È stato inoltre sostenuto che il consolidamento dell’industria siderurgica verificatosi prima del periodo considerato aveva determinato una sovraccapacità e che il pregiudizio subito è stato una conseguenza del numero eccessivo di impianti di produzione.
(535)
È vero che la produzione di ARO è ad alta intensità di capitale e che il settore ha costi fissi relativamente elevati. Il consolidamento dell’industria siderurgica - avvenuto prima dell’inizio del periodo considerato - non è tuttavia sfociato in un eccesso di capacità. Dopo un lieve incremento della capacità installata nel 2009, l’industria ha lievemente diminuito la sua capacità nel 2010 e di nuovo nel PI. La capacità installata durante il PI era inferiore al consumo totale dell'Unione e se la domanda nel PI avesse recuperato il livello del 2008 e l’industria dell’Unione avesse potuto approfittare di tale aumento della domanda, l’utilizzo della capacità produttiva sarebbe stato più o meno pari al 74 %.
(536)
L’effetto negativo di un eccesso di capacità può essere attribuito solo in minima parte ai fabbricanti dell'Unione di ARO. Innanzitutto, l’inchiesta ha dimostrato che l’industria dell’Unione ha ovviamente preso iniziative per sostenere la sua efficienza: infatti la produttività è aumentata del 6 % per l’intera industria. In secondo luogo, continui investimenti nelle linee di produzione e flessibilità nel loro uso per fabbricare altri prodotti hanno consentito di realizzare economie di scala e di ridurre i costi fissi. Tenendo perciò conto di una riduzione dell’utilizzo degli impianti da parte delle imprese incluse nel campione pari al 18 % nel corso del periodo considerato, i costi medi di produzione sono aumentati solo del 6 %, che comprende anche l’aumento del costo delle materie prime. Non si può quindi concludere che le sovraccapacità possano inficiare il nesso di causalità. L’argomentazione è pertanto respinta.
6.4. CONCLUSIONI RELATIVE AL NESSO DI CAUSALITÀ
(537)
È stato dimostrato che nel periodo considerato, in particolare nel periodo dal 2009 fino al PI, si è verificato un aumento sostanziale del volume e della quota di mercato delle importazioni sovvenzionate dalla RPC. È emerso che tali importazioni mantenevano prezzi costantemente inferiori a quelli praticati dall’industria dell’Unione sul mercato unionale e in particolare nel corso del PI.
(538)
Tale aumento del volume e della quota di mercato delle importazioni a basso prezzo sovvenzionate dalla RPC ha coinciso con l’andamento negativo della situazione economica dell’industria dell’Unione. Questa situazione è peggiorata nel PI, quando, nonostante l’aumento del consumo, l’industria dell’Unione non ha potuto recuperare la quota di mercato e la redditività perse. Altri indicatori finanziari, come l’utile sul capitale investito ha registrato una stagnazione al livello del 2010 e l’occupazione ha toccato il suo livello più basso.
(539)
L’esame degli altri fattori noti che potrebbero aver causato un pregiudizio all’industria dell’Unione ha rivelato che essi non sono tali da inficiare il nesso di causalità stabilito tra le importazioni sovvenzionate provenienti dalla RPC e il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
(540)
In base all’analisi di cui sopra, che ha nettamente distinto e separato gli effetti di tutti i fattori noti sulla situazione dell’industria dell’Unione dagli effetti pregiudizievoli delle esportazioni sovvenzionate, si è concluso che le importazioni sovvenzionate provenienti dalla RPC hanno causato un notevole pregiudizio all’industria dell’Unione ai sensi dell’articolo 8, paragrafo 6, del regolamento di base.
7. INTERESSE DELL’UNIONE
7.1. OSSERVAZIONI PRELIMINARI
(541)
Ai sensi dell’articolo 31 del regolamento di base, le istituzioni hanno esaminato se, malgrado le conclusioni sopra riportate, esistessero motivi impellenti per concludere che non era nell’ interesse della Comunità adottare misure compensative. L’analisi dell’interesse dell’Unione si è basata su una valutazione di tutti i vari interessi in gioco, compresi quelli dell’industria dell’Unione, degli importatori e degli utenti del prodotto in esame.
7.2. INTERESSE DELL’INDUSTRIA DELL’UNIONE
(542)
L’industria dell’Unione si compone complessivamente di 22 fabbricanti noti, che rappresentano l’intera la produzione di ARO dell’Unione. I fabbricanti hanno sede in vari Stati membri dell'Unione e contano oltre 5 400 dipendenti diretti nel settore del prodotto in esame.
(543)
Nessuno dei fabbricanti si è opposto all’apertura dell’inchiesta. Come mostrato sopra negli indicatori macroeconomici, la situazione dell’intera industria dell'Unione si è deteriorata e ha contemporaneamente subito gli effetti negativi delle importazioni sovvenzionate.
(544)
L’industria dell’Unione ha subito un notevole pregiudizio causato dalle importazioni sovvenzionate originarie della RPC. Tutti gli indicatori del pregiudizio hanno registrato un andamento negativo durante il periodo considerato. In particolare, sono stati fortemente colpiti indicatori di pregiudizio relativi ai risultati finanziari dei fabbricanti dell'Unione, come la redditività e l’utile sul capitale investito. In assenza di misure, è molto probabile un ulteriore peggioramento della situazione economica dell’industria dell’Unione.
(545)
Si prevede che l’istituzione di dazi compensativi ristabilirà condizioni commerciali eque sul mercato dell’Unione e consentirà all’industria dell’Unione di allineare i prezzi dell’ARO in modo da riflettere i costi delle varie componenti e le condizioni di mercato. Si può inoltre prevedere che l’istituzione di misure di compensazione consentirà all’industria dell’Unione di recuperare almeno in parte la quota di mercato perduta nel corso del periodo considerato, con una ripercussione positiva sulla sua redditività e sulla situazione finanziaria complessiva.
(546)
Se non venissero istituite misure, sarebbero probabili ulteriori perdite di quote di mercato e diminuirebbe la redditività dell’industria dell’Unione. Ciò creerebbe una situazione insostenibile a medio e lungo termine. È probabile, inoltre, che alcuni singoli fabbricanti debbano chiudere gli impianti di produzione, in quanto hanno registrato perdite durante il periodo considerato. In considerazione delle perdite subite e degli ingenti investimenti effettuati nella produzione all’inizio del periodo considerato, si prevede che in assenza di provvedimenti la maggior parte dei produttori dell’Unione non sarà in grado di ammortizzare i propri investimenti.
(547)
Si conclude quindi che l’istituzione di dazi compensativi sarebbe nell’interesse dell’industria dell’Unione.
7.3. INTERESSE DEGLI UTENTI E DEGLI IMPORTATORI
(548)
Come indicato al considerando 14, si sono manifestati 5 importatori, ma solo 2 hanno risposto al questionario. Dei circa 100 utenti elencati nella denuncia, se ne sono manifestati 19 e si sono dichiarati interessati al procedimento. Successivamente, 10 imprese hanno dato risposte al questionario.
(549)
Gli utenti e gli importatori più attivi hanno presentato comunicazioni scritte comuni e, nel corso dell’inchiesta, si sono svolte diverse audizioni. Di seguito vengono esaminate le loro principali argomentazioni in merito all’istituzione di misure.
(550)
In seguito alla divulgazione delle conclusioni definitive, sono pervenute osservazioni da importatori e da altre parti interessate. Tuttavia, non sono stati forniti nuovi elementi diversi da quelli qui riportati.
7.3.1. CONCORRENZA SUL MERCATO DELL'UNIONE
(551)
Utenti e importatori hanno sostenuto che il mercato unionale dell’ARO non era sufficientemente competitivo e che le importazioni dalla RPC fossero necessarie per dare maggior potere contrattuale alle imprese importatrici e utilizzatrici di tali prodotti. Essi suggeriscono anche che l’industria dell’Unione era coinvolta in accordi oligopolistici di controllo del mercato. I fabbricanti dell'Unione sono in concorrenza sugli stessi mercati e spesso vendono agli stessi clienti o alle rispettive imprese di costruzione. Considerando che al di là di sporadiche denunce non è stata fornita alcuna prova di difficoltà nei negoziati sui prezzi e che, a parte i 5 gruppi di fabbricanti dell'Unione, operano nell'Unione altri 11 altri fabbricanti di ARO, tra cui alcuni molto grandi, e che esistono molte altre fonti d’importazione, questi argomenti sono stati respinti.
7.3.2. DIFFICOLTÀ DI APPROVVIGIONAMENTO
(552)
Utenti e importatori hanno altresì sostenuto che l’istituzione di misure sulle importazioni cinesi avrebbe causato una penuria di ARO sul mercato dell'Unione. Tuttavia, data l’ampia gamma di fonti di approvvigionamento descritta in precedenza, e la sovraccapacità di produzione dell’industria dell’Unione, appare improbabile che tale penuria possa verificarsi. Pertanto, l’argomentazione è respinta.
7.3.3. CONCLUSIONE SUGLI INTERESSI DEGLI UTENTI E DEGLI IMPORTATORI
(553)
I dieci utenti che hanno collaborato rappresentavano il 7 % delle importazioni totali dalla Cina durante il PI. Dall’inchiesta è emerso che tutti gli utilizzatori mantengono diverse fonti di approvvigionamento. In media, gli acquisti dalla Cina hanno rappresentato circa il 15 % dei loro acquisti totali di prodotti di ARO; inoltre, è stato rilevato che i volumi più consistenti sono stati acquistati dai produttori dell’Unione (73 %) e il 12 % è stato importato da altri paesi terzi. Infatti, poiché il prodotto in esame è ampiamente standardizzato, l’importanza di vincolare l’acquirente è relativa e sia gli utenti che gli importatori possono cambiare abbastanza facilmente le fonti di approvvigionamento se è interessata la qualità del prodotto.
(554)
Dall’inchiesta è emerso che tutti gli utenti che hanno collaborato, tranne uno, hanno ottenuto utili nel settore che impiega il prodotto in esame e la loro redditività durante il PI ha oscillato tra l’1 e il 13 %, a seconda dell’impresa. La redditività di queste imprese non dipendeva in misura significativa dalle importazioni del prodotto in esame originario della RPC.
(555)
Sulla base delle risposte al questionario ricevute dagli utenti, è stato stimato il probabile effetto delle misure proposte. Pertanto, anche nella - improbabile - peggiore delle ipotesi per gli utenti che hanno collaborato all’inchiesta, vale a dire l’impossibilità di ottenere un aumento dei prezzi e la necessità di essere tenuti a importare dalla Cina volumi pari a quelli importati nel PI, il livello del dazio sui loro costi di produzione porterebbe a un aumento compreso tra l’1 e il 5 %, mentre sulla redditività porterebbe a una riduzione compresa tra 1 e 2,8 punti percentuali per la maggior parte delle importazioni e di 4 punti percentuali circa per le importazioni soggette a un dazio residuo. Tuttavia, è più probabile che le conseguenze siano molto meno importanti. Le importazioni dalla RPC rappresentano una quota piuttosto ridotta dell’attività degli utenti ed è probabile che l’aumento dei costi derivante dalle misure compensative sarà relativamente facilmente da superare. Inoltre, considerato che oltre a molti fabbricanti dell'Unione sono disponibili importanti fonti di importazione alternative, non soggette ad alcuna misura, per esempio India e Corea del Sud, si prevede che, in seguito all’istituzione di misure, anche i prezzi del mercato terranno conto di questi fattori.
(556)
I 2 importatori che hanno collaborato all’inchiesta rappresentavano il 6 % circa delle importazioni totali dalla RPC durante il PI, anche se non è stato comunicato l’esatto importo, ai sensi dell’articolo 29 del regolamento di base. Analogamente a quanto affermato per gli utenti, anche gli importatori hanno mantenuto diverse fonti di approvvigionamento oltre alla RPC. È stato accertato inoltre che le misure inciderebbero probabilmente più sulla redditività degli importatori che su quella degli utenti, se essi dovessero mantenere la struttura delle importazioni applicata durante il PI. Tuttavia, nella pratica gli importatori in qualità di commercianti tendono a essere anche più flessibili degli utenti e molto probabilmente passeranno per primi alle fonti di approvvigionamento alternative.
(557)
Una parte del vantaggio derivante dalle importazioni cinesi per l’utente e l’importatore è causata di fatto e resa possibile dalla sleale discriminazione dei prezzi praticata dagli esportatori cinesi e non da un vantaggio competitivo naturale. Se si ripristinano perciò le condizioni di parità sul mercato dell'Unione correggendo la distorsione commerciale derivante dalle importazioni sovvenzionate, il mercato degli ARO potrà tornare a una dinamica e a un andamento dei prezzi sicuri e guidati dall’economia di mercato, senza creare svantaggi ad altri operatori (utenti, produttori, consumatori finali), non immediatamente in grado di approfittare delle importazioni sovvenzionate.
7.4. CONCLUSIONI RELATIVE ALL’INTERESSE DELL’UNIONE
(558)
Considerato quanto precede, si conclude che, secondo le informazioni disponibili sull’interesse dell’Unione, non esistono ragioni impellenti contrarie all’adozione di misure sulle importazioni del prodotto in esame originario della RPC.
8. MISURE COMPENSATIVE DEFINITIVE
8.1. LIVELLO DI ELIMINAZIONE DEL PREGIUDIZIO
(559)
Alla luce delle conclusioni raggiunte in tema di sovvenzione, pregiudizio, nesso di causalità e interesse dell’Unione, si ritiene opportuna l’adozione di misure compensative per evitare che le importazioni sovvenzionate arrechino un ulteriore pregiudizio all’industria dell’Unione.
(560)
Per stabilire il livello delle misure si è tenuto conto dei margini di sovvenzione rilevati e dell’importo del dazio necessario per eliminare il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
(561)
Nel calcolo dell’importo del dazio necessario per eliminare gli effetti delle sovvenzioni pregiudizievoli è stato considerato che le misure dovrebbero consentire all’industria dell’Unione di coprire i costi di produzione e di realizzare un profitto al lordo delle imposte pari a quello che un’azienda dello stesso tipo potrebbe ragionevolmente realizzare in questo settore in condizioni di concorrenza normali, vale a dire in assenza di importazioni sovvenzionate, sulle vendite del prodotto simile nell’Unione. Si ritiene che il profitto che potrebbe essere realizzato in assenza di importazioni sovvenzionate dovrebbe basarsi sull’anno 2008, allorché le importazioni cinesi erano meno presenti sul mercato dell’Unione. Un margine di profitto del 6,7 % del fatturato è stato perciò considerato un margine minimo appropriato che l’industria dell’Unione avrebbe potuto ottenere in assenza di sovvenzioni pregiudizievoli.
(562)
Su tale base è stato calcolato un prezzo non pregiudizievole del prodotto simile per l’industria dell’Unione. Il prezzo non pregiudizievole è stato ottenuto sommando al costo di produzione il margine di profitto summenzionato del 6,7 %.
(563)
L’aumento del prezzo necessario è stato quindi determinato confrontando il prezzo medio ponderato all’importazione dei produttori esportatori cinesi che hanno collaborato, debitamente adeguato in considerazione dei costi di importazione e dei dazi doganali, con il prezzo non pregiudizievole applicato dall’industria dell’Unione sul mercato unionale durante il PI. Le differenze risultanti da tale confronto sono state quindi espresse in percentuale del valore medio CIF all’importazione dei tipi confrontati.
(564)
In seguito alla divulgazione delle conclusioni definitive, parti interessate hanno contestato il livello del 6,7 % come obiettivo di profitto dell’industria dell’Unione e l’indicazione del 2008 come di un anno rappresentativo della redditività. Ma la loro argomentazione secondo cui il profitto realizzato dall’industria dell’Unione nel 2008 è deformato dalla crisi finanziaria, che ha reso il 2008 un anno eccezionale, sembrerebbe celare l’argomento secondo cui i profitti realizzati nel 2008 sarebbero inferiori a quello che avrebbe potuto attendersi l’industria in un anno normale. Questo argomento viene respinto in quanto non è stata fornita alcuna indicazione su quelli che sarebbero stati i profitti dell’ industria dell’ Unione nel 2008 senza la crisi finanziaria.
(565)
Le parti interessate hanno anche sottolineato che i volumi delle importazioni dalla RPC hanno raggiunto il livello minimo nel 2009 e non nel 2008. Tuttavia, dal momento che l’ industria dell’ Unione non era redditizia nel 2009, è impossibile utilizzare dati del 2009 per fissare un profitto di riferimento per l’ industria dell’ Unione.
(566)
La CISA sostiene inoltre che il profitto dei clienti non collegati nel 2008 non può essere usato come obiettivo del profitto perché quell’anno registra la maggiore differenza di prezzo tra le vendite a clienti collegati e a clienti non collegati. L’argomentazione è stata respinta, poiché tale differenza di prezzo non è rilevante per il calcolo del profitto ottenuto con le vendite a clienti non collegati.
(567)
La CISA ha allora proposto che il margine di profitto indicativo per le vendite di ARO a parti non collegate nell’Unione si dovesse basare sulla media di profitto globale per la multinazionale ArcelorMittal per il 2010 e il 2011. La proposta è stata respinta come fonte affidabile per calcolare il profitto sull’ARO nell’UE in assenza di importazioni oggetto di dumping, perché prendere il profitto a livello mondiale dell’intero gruppo ArcelorMittal non è chiaramente rappresentativo del margine di profitto sulle vendite di ARO nell’Unione.
(568)
Una parte interessata ha contestato il metodo utilizzato dalla Commissione per calcolare il margine di sottoquotazione. Questa contestazione si basa sul presupposto erroneo che la Commissione abbia calcolato il margine di sottoquotazione sottraendo il profitto medio dell’industria dell’Unione nel PI (2,6 %) dal prezzo di mercato per ottenere un "punto di pareggio" (vale a dire, un prezzo a profitto zero) e aggiungendo poi il profitto indicativo a tale "punto di pareggio".
(569)
La Commissione ha calcolato il margine di sottoquotazione aggiungendo il profitto indicativo ai costi di produzione di ciascun tipo di prodotto. Il metodo proposto da questa parte interessata è lacunoso, poiché il profitto medio del 2,6 % non era automaticamente ottenuto su ogni vendita di ogni modello da tutte le imprese di cui sono stati utilizzati i dati.
(570)
Una parte interessata ha inoltre contestato i calcoli del pregiudizio della Commissione. Dato che tale parte non ha avuto pieno accesso ai dati usati dalla Commissione per calcolare il margine di pregiudizio, ha tentato di calcolarlo da sola, basandosi sulla sua interpretazione della differenza del prezzo di mercato tra alluminio zincato e substrato rivestito di zinco, che aveva calcolato essere USD 50/tm. Questo "ricalcolo", basato su dati incompleti, ha dato luogo a un minore margine di pregiudizio rispetto a quello che la Commissione aveva calcolato e comunicato.
(571)
Le sue argomentazioni sono state respinte in quanto analizzando tutti i dati dei 2 produttori esportatori e dell’industria dell’Unione, la presunta differenza di prezzo non è stata trovata. Di conseguenza, si sottolinea che i dati usati dall’interessato erano incompleti e non potevano quindi essere usati per rifare calcoli del pregiudizio della Commissione.
8.2. MISURE DEFINITIVE
(572)
Alla luce delle conclusioni raggiunte sulle sovvenzioni, sul pregiudizio, sul nesso di causalità e sull’interesse dell’Unione, ai sensi dell’articolo 15 del regolamento di base, è opportuno istituire un dazio compensativo definitivo sulle importazioni di ARO originarie della RPC, al livello del margine di sovvenzione o di pregiudizio più basso riscontrato, conformemente al principio del dazio inferiore. Nella fattispecie, l’aliquota del dazio deve pertanto essere fissata al livello dei margini di sovvenzione accertati. Sulla base di quanto precede, i tassi ai quali i dazi in questione saranno istituiti sono fissati come segue:
Nome dell’impresa
Margine di sovvenzione (%)
Margine di pregiudizio (%)
Dazio compensativo (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Altre società che hanno collaborato
26,8
43,0
26,8
Dazio residuo
44,7
58,3
44,7
(573)
Le aliquote del dazio compensativo indicate per le singole imprese nel presente regolamento sono state stabilite in base alle conclusioni della presente inchiesta. Esse rispecchiano quindi la situazione delle società interessate constatata durante l’inchiesta. Tali aliquote (diversamente dal dazio unico per l’intero paese, applicabile a "tutte le altre imprese") si applicano quindi esclusivamente alle importazioni dei prodotti originari del paese interessato e fabbricati dalle società, vale a dire dalle specifiche persone giuridiche, citate. Le importazioni di prodotti fabbricati da qualsiasi altra società, comprese le persone giuridiche collegate a quelle espressamente citate, la cui denominazione sociale e il cui indirizzo non siano espressamente menzionati all’articolo 1 non possono beneficiare di tali aliquote e sono soggette all’aliquota del dazio applicabile a "tutte le altre imprese".
(574)
Eventuali richieste di applicazione di un’aliquota individuale del dazio compensativo (ad esempio in seguito a un cambiamento della ragione o denominazione sociale della società o alla creazione di nuove entità produttive o di vendita) devono essere inoltrate senza indugio alla Commissione (104) ed essere corredate di tutte le informazioni utili, in particolare l’indicazione degli eventuali mutamenti nelle attività della società riguardanti la produzione, le vendite sul mercato interno e le vendite all’esportazione, connessi ad esempio al cambiamento della ragione o denominazione sociale o a cambiamenti a livello delle entità produttive o di vendita. Se opportuno, il regolamento sarà modificato di conseguenza, aggiornando l’elenco delle società che beneficiano di aliquote del dazio individuali.
(575)
Per garantire una corretta applicazione del dazio compensativo, il livello del dazio residuo va applicato non solo ai produttori esportatori che non hanno collaborato, ma anche ai produttori che non hanno esportato verso l’Unione durante il PI,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. È istituito un dazio compensativo definitivo sulle importazioni di alcuni tipi di prodotti di acciaio con rivestimento organico, vale a direprodotti piatti d’acciaio laminato, legato e non (acciaio inossidabile escluso), dipinti, verniciati o rivestiti di materie plastiche su almeno un lato, esclusi pannelli sandwich del tipo usato in edilizia e formati da 2 fogli metallici esterni tra i quali è inserita un’anima stabilizzante in materiale isolante ed esclusi i prodotti con strato superficiale in polvere di zinco (vernice ricca di zinco avente un tenore del 70 % o più, in peso, di zinco) ed esclusi i prodotti muniti di substrato con rivestimento metallico di cromo o stagno, attualmente classificati ai codici NC ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 ed ex 7226 99 70, (codici TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 e 7226997091), originario della Repubblica popolare cinese.
2. L’aliquota del dazio compensativo definitivo applicabile al prezzo netto franco frontiera dell’Unione, dazio non corrisposto, per il prodotto descritto al paragrafo 1 e fabbricato dalle società sotto elencate è la seguente:
Società
Dazio (%)
Codice addizionale TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Tutte le altre società
44,7
B999
3. Salvo indicazione contraria, si applicano le disposizioni in vigore in materia di dazi doganali.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo a quello della sua pubblicazione sulla Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, l'11 marzo 2013