PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 999/2014
ze dne 23. září 2014
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2022/95 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska. Na základě dalšího šetření, v rámci kterého se zjistilo, že se clo nepromítá do ceny výrobku, byla opatření pozměněna nařízením Rady (ES) č. 663/98 (3). V návaznosti na první přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 a první prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen základní nařízení) uložila Rada nařízením (ES) č. 658/2002 (4) konečné antidumpingové clo z dovozu dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska ve výši 47,07 EUR za tunu. Následně byl proveden prozatímní přezkum definice výrobku podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení a nařízením Rady (ES) č. 945/2005 (5) bylo z dovozu pevných hnojiv kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 pocházejících z Ruska, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, uloženo konečné antidumpingové clo v rozmezí od 41,42 EUR za tunu do 47,07 EUR za tunu.
(2)
Po druhém přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 a druhém částečném prozatímním přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada zachovala platná opatření nařízením (ES) č. 661/2008 (6). Clo se nezměnilo s výjimkou skupiny EuroChem (7), pro niž se pevná částka cla pohybovala mezi 28,88 EUR a 32,82 EUR za tunu.
(3)
Rozhodnutím 2008/577/ES (8) Evropská komise (dále jen Komise) přijala závazky na množstevní stropy, které nabídli ruští výrobci JSC Acron a JSC Dorogobuž, členové holdingové společnosti Acron (dále společně jen Acron), a skupina EuroChem. Rozhodnutím 2012/629/EU (9) Komise odvolala přijetí závazku nabídnutého skupinou EuroChem z důvodu neproveditelnosti závazku.
(4)
Rozsudkem ze dne 10. září 2008 (10), ve znění rozsudku ze dne 9. července 2009 (11) Tribunál zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, pokud se týká podniku JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), který je součástí OJSC UCC UralChem (UralChem). Nařízením (ES) č. 989/2009 (12) Rada odpovídajícím způsobem změnila nařízení č. 661/2008. V důsledku toho se u společnosti Kirovo vztahuje antidumpingové clo (47,07 EUR za tunu) pouze na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
1.2 Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(5)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (13) antidumpingových opatření obdržela Komise žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podalo dne 28. března 2013 sdružení výrobců hnojiv v Unii „Fertilisers Europe“ (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii představujících více než 25 % celkové výroby dotčeného výrobku.
(6)
Žádost byla zdůvodněna tím, že důsledkem ukončení účinnosti opatření bude s největší pravděpodobností další pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(7)
Po poskytnutí informací Sdružení ruských výrobců hnojiv (dále jen „RFPA“) namítlo, že žádost o přezkum podpořila jen část výrobců dusičnanu amonného jako hnojiva (FGAN) v Unii a že výrobci v Unii všech stupňů dusičnanu amonného a jiných hnojiv s obsahem dusičnanu amonného představují objem třikrát větší než je objem žadatele. Tato námitka je však neopodstatněná, jelikož žadatel a podporovatelé žádosti jsou výrobci FGAN stejně jako ostatních výrobků, jichž se týká tento přezkum před pozbytím platnosti. Žádost proto podpořili nejen výrobci FGAN, ale také výrobci jiných typů dotčeného výrobku a kvantitativní práh pro zahájení přezkumu byl splněn.
1.3 Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(8)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že zahájení přezkumu před pozbytím platnosti je zdůvodněno dostatečnými důkazy, a dne 12. července 2013 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen oznámení o zahájení přezkumu) (14) oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(9)
RFPA předložilo připomínky k platným opatřením a napadlo jejich legalitu před zahájením šetření. Tatáž strana rovněž tvrdila, že neexistují žádné důvody pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, které by vyplývaly z údajů zaslaných Komisi před zahájením přezkumu o pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy v případě, že by opatření pozbyla platnosti.
(10)
Útvary Komise odpověděly této zúčastněné straně, že názory jiných stran, než je žadatel, podrobně zkoumají až po zahájení šetření.
(11)
Tatáž zúčastněná strana také požádala o přístup k žádosti o přezkum před pozbytím platnosti ve znění podaném dne 28. března 2013, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, jakož i k písemnému upozornění na nedostatky, které vydaly útvary Komise žadatelům k jejich žádosti o přezkum před pozbytím platnosti, aby mohla lépe využít svých práv na obhajobu. Útvary Komise informovaly zúčastněnou stranu, že rozhodnutí zahájit šetření vycházelo pouze z konsolidovaného znění žádosti, do něhož již byla zakomponována reakce na písemné upozornění na nedostatky. Dřívější znění a předlohy jsou irelevantní. Neumožnění přístupu k dřívějšímu znění a k dopisu by neznamenalo porušení práva této strany na obhajobu. Uvedená strana požádala úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby zasáhl ve věci tohoto údajného porušení práva na obhajobu. Úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
(12)
Zúčastněná strana také požádala o zpřístupnění žádostí o přezkum před pozbytím platnosti týkajících se dalších dvou různých řízení. Tato strana tvrdila, že tyto žádosti byly zamítnuty jako neodůvodněné a že přístup k těmto dokumentům by jí umožnil porovnat okolnosti těchto dvou případů s tímto přezkumem, pochopit, jak Komise analyzovala dostatečnou podloženost žádostí v jednotlivých případech, a tím přiměřeně vykonávat svá práva na obhajobu. Strana obdržela od útvarů Komise vysvětlení a úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
1.4 Šetření
1.4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(13)
Šetření týkající se pokračování a obnovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 30. června 2013 (dále jen období přezkumného šetření nebo OPŠ). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 30. června 2013 (dále jen posuzované období).
(14)
Po poskytnutí informací sdružení RFPA tvrdilo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti, který vedl k nařízení (ES) č. 661/2008, došlo k neopodstatněné změně v metodice, jelikož období posuzované v rámci uvedeného přezkumu bylo delší.
(15)
Komise se domnívá, že okolnosti, jak je uvádí RFPA, nepředstavují změnu metodiky ve smyslu čl. 11 odst. 9 základního nařízení. V každém případě by se mělo poznamenat následující. Komise běžně postupuje tak, že posuzované období obvykle pokrývá období přezkumného šetření a tři předcházející kalendářní roky, ledaže období přezkumného šetření samo pokrývá značnou část předchozího kalendářního roku. Jelikož nastala právě tato druhá situace, lze výjimečně zohlednit čtyři kalendářní roky. Tak tomu bylo v předchozím přezkumu před pozbytím platnosti. Toto tvrzení se proto odmítá.
1.4.2 Strany dotčené šetřením
(16)
V oznámení o zahájení řízení Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se jí přihlásily a mohly se tak zúčastnit šetření. Kromě toho Komise zvlášť informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány Ruska (dále jen dotčená země), známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich zahájení šetření týká, a vyzvala je, aby se zúčastnili.
(17)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise nebo u úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod.
1.4.3 Výběr vzorku
(18)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(19)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě výroby v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období přezkumného šetření. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii se sídlem ve Francii, Litvě, Polsku a Spojeném království (15), kteří představují přibližně 42 % výroby Unie a 41 % prodeje v Unii. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily.
(20)
Jedna zúčastněná strana namítala, že v předběžně vybraném vzorku výrobců v Unii by měli být pouze výrobci dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90, jak bylo původně stanoveno v nařízení (ES) č. 2022/95, a nikoliv také výrobci pevných hnojiv, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, v současnosti kódů KN ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 945/2005.
(21)
Důvodem této námitky byla skutečnost, že rozsudek Soudu prvního stupně ve věci T-348/05, uvedený ve 4. bodě odůvodnění, zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, které rozšířilo definici výrobku oproti původnímu šetření.
(22)
Tato námitka je nepodložená. Předmětný rozsudek zrušil nařízení (ES) č. 945/2005 pouze do té míry, do jaké se týká jednoho ruského vyvážejícího výrobce. Pro všechny ostatní ruské výrobce zůstává použitelné vymezení výrobku tak, jak je uvedeno v nařízení (ES) č. 945/2005. V každém případě všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku vyrábějí dusičnan amonný v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90. Výrobní odvětví Unie vyrábí pevná hnojiva spadající pod jiné kódy KN, která jsou prostě výsledkem dalších chemických činností nebo míchání s cílem vytvořit směsná hnojiva, označovaná rovněž jako „stabilizovaná hnojiva“ nebo „směsi“, za podmínky, že v nich obsah dusíku přesahuje 28 % hmotnostních, nebo že obsah dusičnanu amonného přesahuje 80 % hmotnostních.
(23)
Proto je tento vzorek pro výrobní odvětví Unie reprezentativní.
b) Výběr vzorku dovozců
(24)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení.
(25)
Na formulář pro výběr vzorku neodpověděl žádný dovozce, který nebyl ve spojení, a výběr vzorku nebyl tudíž nutný.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Rusku
(26)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v Rusku, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Mimoto Komise požádala stálou misi Ruska při Unii, aby identifikovala a/nebo oslovila případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(27)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v dotčené zemi. Během období přezkumného šetření se dovoz do Unie uskutečňoval převážně v souladu se závazky, které byly přijaty. V souladu s článkem 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Tito výrobci realizovali největší objem celkového prodeje na vývoz. Patří mezi ně dvě společnosti, které během období přezkumného šetření prodávaly na vývoz do Unie podle závazku. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly předloženy žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány o konečném výběru vzorku.
(28)
Komise vybrala do vzorku tyto čtyři společnosti:
-
Acron,
-
EuroChem,
-
UralChem,
-
OJSC SBU Azot (SBU Azot).
(29)
Podle odpovědí na formuláře pro výběr vzorku představoval vzorek 88 % celkového objemu prodeje na vývoz z Ruska (do Unie a do třetích zemí) během období přezkumného šetření.
1.4.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(30)
Komise zaslala dotazníky všem ruským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a obchodním sdružením, kteří se přihlásilo ve lhůtách uvedených v oznámení o zahájení řízení.
(31)
Odpovědi na dotazník došly od čtyř ruských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jedno obchodní sdružení zastupující uživatele, a sice Národní svaz zemědělců Anglie a Walesu (NFU), vyplnil dotazník jen zčásti.
(32)
Co se týče ruských vyvážejících výrobců, pouze Acron poskytl úplnou odpověď na dotazník. Zbývající tři společnosti zařazené do vzorku - EuroChem, UralChem a SBU Azot - poskytly pouze částečné odpovědi a omezily se jen na údaje týkající se kapacity, souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu a na některé informace o svých výrobních nákladech. Tyto částečné odpovědi neumožnily Komisi plně ověřit jejich údaje o prodeji a o jejich výrobních nákladech.
(33)
Komise informovala dotčené tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, že má v úmyslu použít článek 18 základního nařízení, které se týká neposkytnutých informací, a oni využili své právo na slyšení před úředníkem pro slyšení. Ve zvláštním informačním dokumentu poskytnutém každému ze tří dotčených vyvážejících výrobců vybraných do vzorku Komise kromě toho uvedla, které údaje uvedené společnosti použila ve své analýze a které považuje za neúplné, pročež použila dostupné údaje v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Komise konkrétně použila souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu namísto podrobných údajů založených na výpisech jednotlivých transakcí.
(34)
Sdružení zastupující dovozce, Evropské sdružení dovozců hnojiv (EFIA), jménem svých členů požádalo, aby bylo uznáno za zúčastněnou stranu, a předložilo písemné připomínky. Tři dovozci uvedli, že zastavili dovoz hnojiv pocházejících z Ruska.
(35)
Písemná podání došla také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od Výboru profesních zemědělských organizací v EU (COPA)/Všeobecné konfederace zemědělských družstev v EU (Cogeca), NFU, a od francouzských sdružení AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) a AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales).
(36)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
AB „ACHEMA“, Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Litva,
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe „Puławy“ S.A, Polsko,
-
Grow How UK limited, Ince, Spojené království,
-
YARA France S.A., Francie.
Vyvážející výrobci v Rusku
-
JSC Acron, JSC Dorogobuž, obchodník ve spojení se ZAO Agronova - Bryansk (Acron),
-
Eurochem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot a OJSC Novomoskowskaya a.s. Azot (EuroChem),
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot a Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem),
-
Kemerovo JSC Azot a LLC Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant (SBU Azot).
Dovozce ve spojení
-
Agronova Europe AG, Švýcarsko (ve spojení se společností Acron).
1.5 Poskytování informací
(37)
Dne 13. června 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela navrhnout zachování platných antidumpingových opatření, a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Komise posoudila vyjádření zúčastněných stran a případně je zohlednila.
(38)
Po poskytnutí informací RFPA zopakovalo, že prý během přezkumu došlo k několika údajným procesním vadám, a vzalo na vědomí odmítnutí Komise umožnit přístup k původní verzi žádosti podané žadatelem dne 28. března 2013 a údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru.
(39)
Co se týče žádosti o přístup k původní žádosti o přezkum, útvary Komise několikrát písemně i ústně, včetně na zasedání za předsednictví úředníka pro slyšení, vysvětlovaly důvody, proč této žádosti nemohlo být při platné právní úpravě vyhověno.
(40)
Pokud jde o údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru, Komise je toho názoru, že i kdyby toto tvrzení bylo opodstatněné, právo RFPA na obhajobu tím nebylo dotčeno. Především, Komise sdělila RFPA včas podstatné skutečnosti, na jejichž základě Komise zamýšlela pokračovat v opatřeních, a poskytla RFPA dostatek času na reakci. Za druhé, před tímto poskytnutím informací byl RFPA umožněn přístup k celému spisu nedůvěrného charakteru.
(41)
RFPA rovněž tvrdilo, že „v rozporu běžnou praxí“ nebyla do spisu nedůvěrného charakteru zanesena setkání mezi útvary Komise a žadatelem v květnu a dubnu 2014 a že neúplné údaje, které žadatel předložil v květnu 2014, nebyly doprovázeny přiměřeným shrnutím bez důvěrných skutečností.
(42)
Běžně se postupuje tak, že zúčastněné strany žádající o slyšení předkládají svá stanoviska ústně a přikládají k tomu písemná podání. Nedůvěrné verze těchto podání se zakládají do spisu, který je přístupný pro kontrolu a může do něj nahlížet kterákoli další zúčastněná strana. V těchto dokumentech jsou zaznamenána setkání a slyšení, které uskutečnily útvary Komise. Toto tvrzení se proto zamítá jako věcně nesprávné.
(43)
Pokud jde o druhé tvrzení, nedůvěrné znění neúplných údajů předložené v květnu 2014 nemohlo být podáno jiným způsobem, aniž by došlo k vyzrazení obchodního tajemství výrobců v Unii. Ani toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(44)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný, jako výrobek definovaný v nařízení (ES) č. 661/2008, tj. pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházející z Ruska (dále jen „dotčený výrobek“). Pokud však jde o dusičnan amonný vyráběný společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), ve smyslu nařízení (ES) 989/2009 je dotčeným výrobkem pouze výrobek kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(45)
Hlavní surovinou používanou při výrobě dusičnanu amonného je plyn, který představuje 70 % až 80 % celkových výrobních nákladů. Definice výrobku byla v roce 2005 rozšířena za tím účelem, aby zahrnovala také dusičnan amonný obohacený o fosfor nebo draselné živiny, neboť se zjistilo, že tyto směsi mají v podstatě stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné agronomické vlastnosti.
(46)
Je třeba poznamenat, že pod kódy KN 3102 30 90 a 3102 40 90 (neboli „dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích“ a „směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami o obsahu dusíku převyšujícím 28 % hmotnostních“) může spadat dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. pro výrobu výbušnin), jakož i dusičnan amonný používaný pro zemědělské účely. Oba typy mají stejné technické a chemické vlastnosti, mohou být snadno zaměnitelné a lze je považovat za dotčený výrobek.
(47)
Po poskytnutí informací zástupci ruských orgánů uvedli, že rozšíření definice výrobku z roku 2005 je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož ve vztahu k dalším výrobkům, na které se vztahuje rozšíření z roku 2005, by nebyl zjištěn žádný dumping, újma či příčinná souvislost.
(48)
Toto tvrzení je nepodložené z důvodů, které již byly uvedeny výše v 22. bodě odůvodnění, a bylo proto odmítnuto.
2.2 Obdobný výrobek
(49)
Stejně jako v předchozích šetřeních bylo zjištěno, že dusičnan amonný vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Rusku a dusičnan amonný vyvážený do Unie z Ruska mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a použití. Pro účely stávajícího šetření jsou tedy ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení obdobnými výrobky.
(50)
Dusičnan amonný vyráběný výrobním odvětvím Unie je, pokud jde o fyzikální a technické vlastnosti, obdobným výrobkem k dusičnanu amonnému, který Rusko vyváží do Unie.
3. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
3.1 Předběžné poznámky
(51)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení Komise zkoumala, zda by pravděpodobně došlo k pokračování nebo obnovení dumpingu, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
3.2 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(52)
Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění, pouze jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Acron) při šetření plně spolupracoval. Jak je však uvedeno v 3. bodě odůvodnění, v roce 2008 přijala Komise cenový závazek společnosti Acron, který byl stále v platnosti během období přezkumného šetření. V důsledku existence cenového závazku byly vývozní ceny společnosti Acron během období přezkumného šetření určovány podle tohoto cenového závazku, který stanoví minimální dovozní cenu. V důsledku toho nebyly tyto vývozní ceny považovány za spolehlivé při posuzování toho, zda by dumping pravděpodobně pokračoval nebo se obnovil, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(53)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že to znamená, že Komise nezjistila žádný skutečný dumping. Není to přesné. Vzhledem k tomu, že ruští vyvážející výrobci zařazení do vzorku s výjimkou společnosti Acron plně nespolupracovali, Komise neměla k dispozici dostatek údajů k tomu, aby mohla vypočítat dumping na základě vlastních údajů těchto společností. U Acronu mohla provést výpočet dumpingu, ale jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, Komise se domnívala, že údaje této společnosti nejsou pro účely tohoto přezkumu před pozbytím platnosti spolehlivé.
(54)
Acron namítala, že tvrzení Komise o nespolehlivosti jejích skutečných cen pro EU kvůli existenci cenového závazku, a tudíž o nepoužitelnosti těchto cen pro stanovení vývozní ceny, je protiprávní. Takto však Komise neargumentovala. Komise netvrdila, že vývozní ceny nemohly být jako takové použity kvůli cenovému závazku, nýbrž to, že tyto vývozní ceny byly považovány za nespolehlivé při analýze pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu za specifických okolností tohoto šetření. Komise nepovažuje vývozní ceny založené na cenovém závazku za užitečný ukazatel pro analýzu budoucího chování vyvážejících výrobců při neexistenci opatření a cenového závazku.
(55)
Na rozdíl od toho, co tvrdila Acron, její vývozní ceny do EU nelze považovat pouze za výsledek běžných tržních podmínek. Během celého období přezkumného šetření byla Acron jediným ruským vyvážejícím výrobcem, který měl prospěch z cenového závazku, přičemž na všechny ostatní ruské vyvážející výrobce se vztahovalo clo. Tyto prvky určitě ovlivňovaly soutěžní postavení společnosti Acron jako jediného ruského dodavatele na trh EU.
3.3 Pravděpodobnost obnovení dumpingu
(56)
Ve světle úvah uvedených v 52. až 55. bodě odůvodnění Komise zkoumala, zda existuje důkaz o pravděpodobnosti obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. Komise analyzovala tyto faktory: vývozní cena z Ruska do jiných destinací, výrobní kapacita a nevyužitá kapacita v Rusku jako celek a přitažlivost trhu Unie a jiných třetích zemí.
3.3.1 Vývoz z Ruska do jiných destinací
(57)
Komise zjistila, že vážená průměrná vývozní cena ze závodu společnosti Acron na trhy třetích zemí, jako je Brazílie, Kolumbie a Peru, byla během období přezkumného šetření nižší než skutečná průměrná cena uhrazená nebo splatná na domácím trhu během období přezkumného šetření. Acron tudíž prodávala za dumpingové ceny na trhy třetích zemí, zejména do Brazílie, která byla z třetích zemí nejdůležitějším vývozním trhem.
(58)
Pokud jde o ostatní tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, Komise rovněž zjistila, že jejich vážené průměrné prodejní ceny ze závodu do třetích zemí, jako je Brazílie, Peru, Kolumbie, Ukrajina a Kazachstán, byly u všech tří nižší než jejich průměrné ceny ze závodu uhrazené nebo splatné na domácím trhu během období přezkumného šetření, a prodávaly tedy také za dumpingové ceny. Toto zjištění vycházelo z ověřených údajů od ruských vyvážejících výrobců, kteří představovali přibližně 80 % vývozu do třetích zemí. Nebylo tudíž nutné, aby Komise sáhla po ruských statistikách o vývozu, jak navrhlo RFPA. Všichni čtyři vyvážející výrobci vybraní do vzorku vyváželi během období přezkumného šetření do třetích zemí za udržitelné ceny.
(59)
RFPA tvrdilo, že z údajů dostupných v informačním dokumentu vyplývá, že pokud jde o Eurochem, k dumpingu nedochází, nebo v nejlepším případě dochází k bezvýznamnému (de minimis) dumpingu. Toto tvrzení není na místě. Účelem této analýzy není vypočítávat přesné dumpingové rozpětí společnosti Eurochem, ale určit, zda existuje pravděpodobnost opakování dumpingu ze strany Ruska, pokud by opatření pozbyla platnosti. V této souvislosti šetření odhalilo, a to i u společnosti Eurochem, že průměrné ceny ze závodu pro třetí země byly nižší než její průměrné ceny ze závodu na domácím trhu, a že tedy prodávala za dumpingové ceny. Cenová politika společnosti Eurochem u prodeje do třetích zemí (prodej na vývoz levnější než prodej na domácím trhu) je jedním z významných faktorů, o které se opíral celkový závěr, že dumping do EU by se pravděpodobně obnovil, pokud by opatření pozbyla platnosti.
(60)
RFPA tvrdilo, že pro výpočet dumpingu nebyla použita vhodná metodika. Jak už bylo vysvětleno, Komise nepočítala dumpingová rozpětí, pouze porovnala průměrné ceny ze závodu na domácím trhu s vývozními cenami ze závodu na základě údajů od společností zařazených do vzorku. Je-li obnovení dumpingu pravděpodobné, není nutné vypočítávat přesné dumpingové rozpětí, a proto neexistoval žádný důvod pro použití hodnoty CIF, jak navrhovalo RFPA.
(61)
RFPA namítalo, že Komise neporovnala ceny jednotlivých typů výrobků a neprovedla úpravu o rozdíly v obchodních úrovních. Komise tuto námitku analyzovala a zjistila podobný cenový rozdíl, i kdyby bylo provedeno srovnání podle jednotlivých výrobků. Úpravy o rozdíly v obchodní úrovni by se každopádně nemohly provést, neboť společnosti vybrané do vzorku, s výjimkou společnosti Acron, spolupracovaly pouze částečně a neposkytly dostatečně podrobné údaje, zejména podrobné přehledy jednotlivých transakcí. Tento argument byl proto zamítnut.
(62)
Prodej na vývoz do Unie během období přezkumného šetření se nedal použít pro stanovení budoucího chování ostatních tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a to z následujících důvodů. Během období přezkumného šetření společnost EuroChem, podobně jako Acron, vyvážela pouze v rámci cenového závazku. EuroChem prodávala do Unie pouze v době, kdy platil její závazek, avšak po odvolání závazku rozhodnutím Komise 2012/629/EU ze dne 11. října 2012 už neuskutečnila žádný prodej. Společnosti SBU Azot a UralChem dotčený výrobek do Unie během období přezkumného šetření neprodávaly.
(63)
Komise nepovažovala za nutné zjistit, zda byl prodej na domácím trhu realizován v běžném obchodním styku. Již ze skutečných cen na domácím trhu je totiž jasné, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je dumpingový. Kdyby se zkoumala výnosnost domácího prodeje a ten by byl shledán ztrátovým a musela by se vypočítávat běžná hodnota (na základě nákladů a přiměřeného zisku), mohlo by to vést pouze ke zvýšení běžné hodnoty, a tedy ke zjištění dumpingového rozpětí u vývozu na trhy třetích zemí.
(64)
V rámci přezkumu před pozbytím platnosti a analýzy pravděpodobnosti obnovení dumpingu stačí zjistit, zda je pravděpodobné obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. V důsledku toho Komise nepovažovala za nutné analyzovat ziskovost domácího prodeje, a proto neposuzovala spolehlivost výrobních nákladů v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(65)
Vzhledem k výše uvedenému vyvozuje Komise závěr, že ruští vyvážející výrobci v současné době prodávají dotčený výrobek za dumpingové ceny do třetích zemí Latinské Ameriky, východní Evropy, Afriky a Asie. Během období přezkumného šetření účtovali čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku třetím zemím průměrnou vývozní cenu ze závodu ve výši 201 EUR/tunu, zatímco průměrná cena ze závodu na domácím trhu činila 221 EUR/tunu. Komise se proto domnívá, že je pravděpodobné, že pokud by stávající opatření byla zrušena, ruští vyvážející výrobci by také do Unie prodávali za dumpingové ceny.
(66)
RFPA namítalo, že srovnávání ruských cen na domácím trhu s ruskými vývozními cenami do třetích zemí je nesmyslné. Komise se však v této souvislosti domnívá, že tyto ceny jsou důležitým ukazatelem pro posouzení toho, jak by se pravděpodobně vyvíjel budoucí vývoz do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti, neboť ruský vývoz do většiny třetích zemí nepodléhá antidumpingovým clům. Zejména když nejsou k dispozici spolehlivé údaje o ruském vývozu do Unie během období přezkumného šetření a, jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, vývozní ceny do třetích zemí hrají v celkovém hodnocení důležitou úlohu.
(67)
Ruská vláda a společnost Acron v tomto ohledu tvrdily, že zachování opatření je nelegální již jen proto, že tato opatření byla uložena nařízením (ES) č. 661/2008, s použitím nelegální metodiky úpravy ceny plynu při výpočtu běžné hodnoty.
(68)
Jak je uvedeno v 63. bodě odůvodnění, v rámci tohoto šetření Komise nepovažovala za nutné zjišťovat, zda byl prodej na domácím trhu uskutečněn v běžném obchodním styku, s tím eventuálním důsledkem, že by se musela vypočítávat běžná hodnota. Jak správně poukázala společnost Acron ve svém podání po poskytnutí informací, tím není vyloučeno početné zjišťování běžné hodnoty, včetně nezbytných úprav, bude-li to v případném budoucím šetření vhodné.
3.3.2 Volné kapacity
(69)
Komise zjistila volnou kapacitu známých ruských výrobců na následujícím základě. Údaje o volné kapacitě čtyř společností vybraných do vzorku vycházejí z jejich odpovědí na dotazník s tím, že v případě potřeby byly opraveny po inspekcích na místě. Zohledněna byla i celková volná kapacita závodů, kde se vyrábí dusičnan amonný používaný jako hnojivo a dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. výroba výbušnin), tzv. nízkohustotní dusičnan amonný, jenž je také dotčeným výrobkem, jak je uvedeno v 46. bodě odůvodnění. Ze stejného důvodu byla zohledněna také volná kapacita zařízení, která vyrábějí pouze dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely. Celková volná kapacita společnosti Kirovo byla zahrnuta do výpočtu volné kapacity, jelikož volná kapacita pro jiné druhy dusičnanu amonného, které jsou v současnosti vyjmuty z uplatňování antidumpingových opatření (16), se dají velmi snadno použít k výrobě dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(70)
Ze zbývajících pěti ruských výrobců poskytla jedna společnost Komisi individuální odpověď o své volné kapacitě. Údaje o ostatních poskytlo RFPA.
(71)
Pokud byly skutečné údaje o výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla jako základ k určení skutečné kapacity brána skutečná výroba. V těchto případech se vykázaná kapacita týkala jmenovitých kapacit (tj. předpokládané kapacity výrobních zařízení), které nebyly opraveny po modernizaci vedoucí ke zvýšení kapacity.
(72)
Na tomto základě Komise stanovila, že během období přezkumného šetření ruští vyvážející výrobci disponovali celkovou výrobní kapacitou 9 592 000 tun, zatímco jejich skutečná výroba (včetně dusičnanu amonného používaného pro průmyslové účely a jiných druhů dusičnanu amonného v současnosti osvobozených od uplatňování antidumpingových opatření (17)) činila 8 519 105 tun.
(73)
Na rozdíl od tvrzení RFPA, totiž že instalovaná kapacita vyvážejících výrobců je bezezbytku využita, tedy měli vyvážející výrobci během období přezkumného šetření volnou kapacitu ve výši 1,07 milionu tun. Toto množství odpovídá 16,9 % spotřeby Unie (na základě spotřeby 6,35 milionu tun během období přezkumného šetření, viz bod 5.1 níže).
(74)
V rámci své výhledové analýzy však Komise také stanovila, že po období přezkumného šetření se kapacita dále zvýší přibližně o 472 000 tun díky instalaci nových kapacit u některých vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Celková volná kapacita činí tudíž 24,3 % spotřeby Unie.
(75)
Po poskytnutí informací RFPA trvalo na tom, že volná kapacita neexistuje, nebo přinejmenším na tom, aby Komise analyzovala skutečnost, že neexistují volné jmenovité kapacity. RFPA rovněž nesouhlasilo s tím, že po období přezkumného šetření byly vybudovány nové kapacity.
(76)
RFPA a ruští vyvážející výrobci uváděli svou instalovanou kapacitu na základě teoretické jmenovité kapacity, která v některých případech nezohledňovala modernizace z poslední doby. Komisi to bylo zřejmé po inspekcích na místě a vzala to v úvahu. Jak správně uvedlo RFPA ve svém podání po poskytnutí informací, vykázaná jmenovitá kapacita byla akceptována u těch ruských výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku a kteří vyráběli méně, než činila vykázaná kapacita. Pokud byly údaje o skutečné výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla skutečná výroba brána jako základ k určení skutečné kapacity. U třech výrobců nezařazených do vzorku, kteří neposkytli žádné údaje o kapacitě a výrobě, byly použity údaje od RFPA.
(77)
Komise to považuje za jasný a jednotný přístup ke stanovení celkové výrobní kapacity ruských výrobců dotčeného výrobku. Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, byla na všechny výrobce uplatněna stejná metodika. Pokud byla skutečná produkce vyšší, než vykázaná jmenovitá kapacita, například z důvodu modernizace výrobních zařízení, Komise nevidí žádný důvod, proč by tato dodatečná kapacita neměla být zohledněna, poněvadž je zřejmé, že jmenovitá kapacita není přesná. Argument, že tato metodika prý není na trhu běžná, není důvodem pro ignorování údajů o skutečné výrobě. Také způsob výpočtu kapacity výrobního odvětví Unie, jak jej navrhuje RFPA, nemá žádný význam při určování celkové výrobní kapacity ruských výrobců.
(78)
Na rozdíl od toho, co tvrdilo RFPA, nevyužití v některých případech vykazovaných jmenovitých kapacit a jejich nahrazení skutečnými a většinou ověřenými údaji o výrobě neznamená, že Komise použila metodu nejlepších dostupných údajů ve smyslu článku 18 základního nařízení. Co se týče kapacity, Komise plně využila údaje poskytnuté samotnými ruskými výrobci, ale použila metodiku pro výpočet celkové výrobní kapacity, při níž zohlednila nejen jmenovitou kapacitu, ale také skutečnou výrobu a kapacitu. Tato metodika byla stanovena v obecném informačním dokumentu a výsledky uplatnění této metodiky rozepsané na každou společnost a dokonce na každý výrobní závod byly sděleny dotčeným společnostem. Při určování celkové výrobní kapacity tedy Komise pouze použila údaje, které poskytli ruští výrobci a RFPA. Byly poskytnuty všechny relevantní údaje a v tomto ohledu nebylo nutné použít jiné zdroje údajů.
(79)
Pokud jde obecně o výrobce, u nichž nebyla provedena inspekce, byly použity údaje o kapacitě a výrobě, které uvedli tito výrobci ve svých odpovědích. RFPA připomínkovalo výpočet kapacity některých společností a závodů. Argumentovalo, že v případě výrobce Uralchem Kirovo objem výroby během období přezkumného šetření, jak je uveden v informačním dokumentu, není správný. Komise to akceptovala a místo toho použila objem výroby uvedený v podání po poskytnutí informací. Byla také zohledněna technická zpráva o kapacitě, poskytnutá během návštěvy ve výrobním závodě v souvislosti s maximální dosaženou výrobou dusičnanu amonného v předmětném závodě, jak správně podotklo RFPA. Co se týče výrobce Uralchem Berezniki, při výpočtu kapacity bylo zohledněno 10 dnů na údržbu, které nahlásila tato společnost během inspekce. Připomínky o dalších odstávkách došlé po poskytnutí informací, nebyly podložené a zdá se, že vycházely z údajů jiné společnosti. Tyto připomínky byly proto zamítnuty.
(80)
Stejně tak připomínky týkající se určitých omezení ve výrobním procesu jiných výrobních závodů nebyly podložené, nedaly se ověřit, a proto také nebyly zohledněny. V případě jednoho konkrétního výrobního zařízení souviselo omezení zřejmě s výrobou kyseliny dusičné. I když však připustíme údajnou maximální výrobu kyseliny dusičné, bylo by stále možné dosáhnout kapacity stanovené Komisí, s přihlédnutím ke skutečnosti, že na výrobu jedné tuny dusičnanu amonného je zapotřebí necelá tuna kyseliny dusičné.
(81)
Co se týče zvýšení kapacity po skončení období přezkumného šetření, RFPA argumentovalo, že zvýšení kapacity jednoho výrobce, který investoval do nové výrobní linky, bylo nadhodnoceno. Komise však předpokládanou kapacitu odvodila z anglického překladu technické zprávy týkající se této nové výrobní linky, kterou poskytla dotyčná společnost během inspekce ve svých prostorách, a tudíž ji považovala za spolehlivou.
(82)
Společnost Acron tvrdila, že nemá významnou volnou kapacitu, zejména kvůli obtížím, pokud jde o přístup k surovinám. Šetřením však bylo zjištěno, že suroviny byly používané nejen při výrobě dotčeného výrobku, ale také mnoha jiných výrobků. Vzhledem k tomuto širokému uplatnění, a tudíž i k možnosti snadno měnit používání surovin k výrobě dotčeného výrobku, nebyly takové údajné obtíže považovány za věc, která by omezovala celkovou výrobní kapacitu dotčeného výrobku.
(83)
Použití metodiky popsané v předchozích bodech odůvodnění přivedlo Komisi k závěru o existenci významné nadměrné kapacity. Argumenty předložené sdružením RFPA a společností Acron se nedaly doložit a zamítají se.
(84)
Komise se domnívá, že pokud by stávající opatření byla zrušena, alespoň část této volné kapacity by pravděpodobně byla využita a nasměrována na trhy Unie, a to z následujících důvodů.
(85)
Zaprvé, některá potenciálně největší vývozní odbytiště dusičnanu amonného na světě (Spojené státy americké a Austrálie) jsou před ruským vývozem nadále chráněna antidumpingovými opatřeními. Navíc je pro dovoz dusičnanu amonného stále uzavřen čínský trh. Ruští výrobci tedy pravděpodobně nebudou schopni vyvážet na tyto trhy.
(86)
Dne 22. května 2014 zveřejnilo ministerstvo obchodu USA předběžné výsledky správního přezkumu antidumpingového cla (18), v němž se pro společnosti Acron a EuroChem navrhuje nulové clo na vývoz dusičnanu amonného do USA. I kdyby však tento návrh byl schválen, platná cla stále platí pro všechny ostatní vyvážející výrobce z Ruska. Kromě toho podle par. 751(a)(2) celního sazebníku Spojených států z roku 1930, ve znění pozdějších předpisů, odstranění cel pro Acron a EuroChem bude platit jen jeden rok a poté bude předmětem dalšího každoročního správního přezkumu, který může, v závislosti na jeho výsledku, skončit opětovným zavedením antidumpingových cel. A konečně, trh s dusičnanem amonným v USA, který se zde používá jako hnojivo, se v posledním desetiletí smršťoval v důsledku bezpečnostních požadavků a kvůli neochotě zprostředkovatelů nadále s touto látkou obchodovat (19). Kromě toho, díky těžbě břidlicového plynu, s níž se začalo v posledních letech, mají nyní američtí výrobci dusičnanu amonného přístup k levnějšímu plynu. Je proto pravděpodobné, že Acron a EuroChem by narazily na silnou konkurenci a možná by nebyly schopny získat pro sebe významné podíly na trhu v USA.
(87)
RFPA tvrdilo, že další hlavní vývozní destinace ruského dusičnanu amonného, jako jsou země Latinské Ameriky (zejména Brazílie), Egypt a Turecko, do roku 2017 významně porostou ve srovnání s rokem 2012. RFPA citovalo zprávu, v níž se předpokládá celkové zvýšení poptávky po dusičnanu amonném o 15 % v Peru, Brazílii, Turecku, Egyptě Ekvádoru a Kolumbii, bráno dohromady. Tento nárůst znamená 749 000 tun (tedy ze 4,851 milionu tun v roce 2012 na 5,6 milionu tun v roce 2017), což je v průměru růst o 149 800 tun ročně. To je však pouze 9,7 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců. Žadatel tvrdí, že vyšší spotřeba v těchto zemích bude částečně uspokojena domácí výrobou, neboť tyto země mají údajně několik projektů na budování své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv. Bez ohledu na to, zda tyto projekty budou skutečně realizovány a alespoň částečně uspokojí zvýšení spotřeby, má Komise za to, že předpokládaná spotřeba v dotčených zemích bude na takové úrovni, že jen zčásti absorbuje volnou kapacitu ruských výrobců.
(88)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že Komise nevzala v úvahu nárůst spotřeby ruského dusičnanu amonného na trzích jiných třetích zemí, zejména v zemích bývalého Sovětského svazu. Na jednom z hlavních odbytišť v tomto regionu, na Ukrajině, však také platí na dovoz ruského dusičnanu amonného antidumpingová cla. V červenci 2014 byla cla prodloužena na období pěti let a jejich úroveň byla výrazně zvýšena. Takže tento trh se pro dovoz ruského dusičnanu amonného ještě více uzavírá.
(89)
Kromě toho je cenová úroveň na jiných trzích, například v Kazachstánu, taková, že pro ruské vyvážející výrobce by bylo atraktivnější vyvážet do Unie. Tyto trhy jsou také mnohem menší než trh Unie. Například spotřeba v Kazachstánu nedosahuje ani 4 % spotřeby v Unii.
(90)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že předpokládaný růst v dalších hlavních vývozních destinacích nebyl vypočten správně. Použité údaje však vycházely z nezávislé zprávy citované v 87. bodě odůvodnění. I kdyby se tyto údaje jevily jako podhodnocené, což se tvrdí, předpokládaný růst poptávky lze snadno uspokojit pomocí pouze části volné kapacity ruských výrobců.
(91)
Zadruhé, je nepravděpodobné, že volnou kapacitu může absorbovat domácí trh. RFPA tvrdilo, že podle stejné zprávy zůstává spotřeba v Rusku také vysoká, v budoucnosti se předpokládá její další růst a ruští výrobci se budou snažit uspokojit především domácí trh. RFPA opakovalo tento argument po poskytnutí informací. Avšak během období přezkumného šetření činil prodej na domácím trhu 53 % celkového odbytu ruských výrobců a předpokládaný nárůst o 3 % ročně po dobu příštích 5 let (v průměru přibližně o 120 000 tun ročně) by mohla snadno pokrýt volná kapacita ruských výrobců, kterou disponují již teď. Předpokládané roční zvýšení představuje necelých 7,8 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců po období přezkumného šetření. Budoucí zvýšení spotřeby je navíc jen prognózou a nemusí k němu dojít, nebo může být pomalejší, neboť podle téže zprávy docházelo v domácí spotřebě v posledních pěti letech k výrazným výkyvům ve srovnání se spotřebou Unie nebo třetích zemí (20).
(92)
Zatřetí, Unie zůstává nejdůležitějším trhem s dusičnanem amonným ve světě, poněvadž na ni připadá kolem 18 % celosvětové spotřeby. Vývozu logisticky pomáhá zeměpisná blízkost Unie a Ruska, jakož i to, že někteří ruští vývozci mají v Unii dobře navázané distribuční kanály.
(93)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Na rozdíl od toho, co tvrdí RFPA, se však tato omezení vztahují nediskriminačním způsobem jak na vývozce z třetích zemí, tak na výrobce v Unii a nepřiměřeně neovlivňují dovoz. Kromě toho tato omezení neměla vliv na celkovou přitažlivost trhu Unie, jenž i nadále patří z hlediska spotřeby mezi největší na světě. Komise proto toto tvrzení zamítá.
(94)
Komise tedy vyvozuje závěr, že ruští výrobci disponují značnou volnou výrobní kapacitou, která bude pravděpodobně použita pro podstatné zvýšení vývozu do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
3.3.3 Pobídky k přesměrování prodeje do Unie
(95)
Ceny v Unii jsou nyní mnohem vyšší než ve velkých třetích zemích zásobovaných v současné době dodávkami z Ruska a též vyšší než na domácím ruském trhu. Během období přezkumného šetření si čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku účtovali průměrné vývozní ceny ze závodu (201 EUR/t) do třetích zemí o 34 % a průměrné ceny ze závodu na domácím trhu (221 EUR/t) o 27 % nižší, než byly průměrné ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku (303 EUR/t) (viz tabulka 7) a také nižší, než byly průměrné ceny dovozu z Ruska do Unie (viz tabulka 2) a z třetích zemí do Unie (viz tabulka 3).
(96)
Pokud by byla opatření zrušena, ceny v Unii pravděpodobně klesnou v důsledku rostoucí nabídky levnějšího dovozu. S ohledem na významný rozdíl mezi vývozními cenami ruských vyvážejících výrobců do třetích zemí a cenami účtovanými ruskými vyvážejícími výrobci, vyvážejícími výrobci z třetích zemí a výrobci v Unii během období přezkumného šetření na trhu Unie se však zdá nepravděpodobné, že ceny účtované na trhu Unie spadnou na úroveň, jakou lze v současnosti pozorovat na trzích třetích zemí, kam ruští výrobci vyvážejí. Vyvážející výrobci se tedy budou pravděpodobně snažit dosáhnout vyššího ziskového rozpětí prodejem do Unie. V důsledku toho budou mít vyvážející výrobci pobídku k přesměrování do Unie části svého současného objemu vývozu do třetích zemí (ve výši přibližně 3,4 milionu tun v období přezkumného šetření, což odpovídá více než 50 % spotřeby Unie) (21).
3.4 Závěr
(97)
Vzhledem k úvahám uvedeným v bodě 3.3 dospěla Komise k závěru, že existuje pravděpodobnost obnovení dumpingu a výrazného navýšení vyváženého množství do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
4. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(98)
Výrobní odvětví Unie tvoří známí výrobci dusičnanu amonného v Unii během posuzovaného období.
(99)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, byl vybrán vzorek sestávající ze čtyř společností. Všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku spolupracovali, zaslali odpovědi na dotazník ve stanovených lhůtách a v průběhu šetření byli navštíveni. Sdružení Fertilisers Europe kromě toho poskytlo další údaje týkající se kapacity, výroby a prodeje spolupracujících výrobců nezařazených do vzorku a odhady u zbývajících výrobců. Bylo-li to možné, Komise provedla křížovou kontrolu těchto údajů a porovnala je s údaji od jiných zúčastněných stran nebo s veřejně dostupnými údaji.
(100)
Po poskytnutí informací RFPA namítlo, že vzorek, který Komise vybrala, není reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Tato námitka se zakládá na tvrzení, že společnosti zařazené do vzorku a výrobní odvětví Unie jako celek vykazují různé hodnoty stejného hospodářského ukazatele (zejména ziskovosti).
(101)
Tuto námitku nelze přijmout. Čtyři společnosti zařazené do vzorku byly vybrány objektivně na základě jejich objemu výroby a prodeje dotčeného výrobku v Unii, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Účelem výběru vzorku je umožnit útvarům Komise provést podrobné šetření některých faktorů újmy pro reprezentativní část výrobního odvětví Unie v daném časovém prostoru. To, že některé ukazatele újmy se mohou mezi společnostmi zařazenými do vzorku a celým výrobním odvětvím Unie lišit, ještě neznamená, že by vzorek nebyl reprezentativní. Údaje výrobců zařazených do vzorku byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností, a proto se považují za spolehlivé. V žádném případě, jak je uvedeno v 145. bodě odůvodnění, nebylo zjištěno, že by se výrobní odvětví Unie během období přezkumného šetření nacházelo v situaci, v níž by mu vznikala újma.
(102)
RFPA kromě toho tvrdilo, že některé společnosti zařazené do vzorku nespolupracovaly s Komisí tím, že neposkytly určité údaje nebo poskytly jen neúplné a nesprávné údaje. V důsledku toho RFPA požadovalo, aby na tyto údaje nebyl brán ohled při vyvozování závěrů o stavu výrobního odvětví Unie a aby byly z nedostatečné spolupráce výrobního odvětví Unie vyvozeny nepříznivé závěry, nebo aby se místo toho použily ukazatele za celé výrobní odvětví Unie.
(103)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise je spokojena s údaji od společností zařazených do vzorku, které byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností a jsou spolehlivou součástí posouzení situace výrobního odvětví Unie.
5. SITUACE NA TRHU UNIE
5.1 Spotřeba v Unii
(104)
Komise stanovila zřejmou spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých žadatelem a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů z databáze zřízené ve smyslu čl. 14 odst. 6. (22)
(105)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OPŠ
Celková spotřeba v Unii
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Index (2010 = 100)
100
93
93
89
Zdroj: údaje poskytnuté žadatelem, ověřené údaje a údaje z databáze podle čl. 14 odst. 6.
(106)
Mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření se spotřeba dusičnanu amonného v Unii snížila o 11 % bez ohledu na skutečnost, že produkce zemědělských plodin odpovídajícím způsobem neklesla. Pro toto snížení existují tři hlavní důvody. Za prvé, zlepšily se hnojicí stroje i technika hnojení a v důsledku toho je zapotřebí menší množství hnojiv na metr čtvereční půdy. Za druhé, snížení spotřeby dusičnanu amonného je kompenzováno používáním jiných hnojiv, jako je dusičnan vápenatoamonný nebo vícesložková hnojiva. Za třetí, obavy o bezpečnost a přísná pravidla týkající se produkce a skladování dusičnanu amonného odrazují od používání tohoto výrobku.
(107)
Po poskytnutí informací požádalo RFPA o doplňující informace o zdrojích údajů o spotřebě, které zveřejnila Komise, a dne 26. června 2014 bylo uspořádáno slyšení za předsednictví úředníka pro slyšení. Následně RFPA tvrdilo, že údaje poskytnuté žadatelem byly předloženy v příliš pozdní fázi řízení, byly neověřené a nekonzistentní s údaji, které žadatel poskytl dříve. RFPA kromě toho tvrdilo, že tyto údaje s největší pravděpodobností neobsahují údaje o technickém dusičnanu amonném a o směsích dusičnanu amonného s dalšími hnojivými či nehnojivými látkami, neboť se liší od podobných údajů, které měl žadatel k dispozici a poskytl je svým členům. Proto by se na ně neměl brát ohled a místo nich by se měly použít nejlepší dostupné údaje.
(108)
Toto tvrzení se zamítá. Komise využila údaje poskytnuté žadatelem pro prodej v EU a porovnala je s ověřenými údaji od výrobců zařazených do vzorku. K těmto údajům byly připočítány údaje o dovozu a výsledkem byla spotřeba v Unii. Proto se má za to, že tyto údaje jsou spolehlivé.
(109)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise podhodnotila základ pro výpočet celkové spotřeby Unie a že na základě zprávy zveřejněné nezávislým analytikem trhu se spotřeba zvyšuje, nikoli snižuje. Ještě přesněji, údaje z této zprávy o poptávce po dusičnanu amonném ve třídě hnojiv a dusičnanu amonném ve třídě výbušnin v Unii v roce 2010 se shodují s údaji Komise ve výši 7,1 milionu tun, ale podle údajů ze zprávy se má poptávka v následujících letech spíše zvyšovat než snižovat.
(110)
Toto tvrzení je nepodložené, protože Komise použila skutečné údaje poskytnuté žadatelem, které byly zčásti ověřeny, a k tomu dostupné statistické údaje a považuje tyto údaje za spolehlivé.
5.2 Objem, ceny a podíl dovozu z Ruska na trhu
(111)
V následující tabulce je popsán vývoj objemů, podílů na trhu a průměrných cen dovozu dotčeného výrobku z Ruska:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Objem dovozu (v tunách)
164 658
134 060
200 542
199 604
Index (2008 = 100)
100
81
122
121
Podíl na trhu
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Index
100
88
130
137
Průměrná cena CIF (EUR/t)
201
258
262
264
Index
100
128
130
131
Zdroj: databáze podle čl. 14 odst. 6.
(112)
Objem dovozu z Ruska vzrostl během posuzovaného období o více než 20 %. V období přezkumného šetření činil podíl tohoto dovozu na trhu 3,1 %, což je zvýšení o více než 30 % oproti roku 2010, kdy dosahoval 2,3 %. Ceny CIF vystoupaly v průběhu posuzovaného období z 201 EUR/t na 264 EUR/t. Na základě srovnání průměrné ruské vývozní ceny CIF do Unie a průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii během období přezkumného šetření se zdá, že ruské ceny se podbízejí cenám Unie. Průměrné prodejní ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byly v období přezkumného šetření na úrovni 303 EUR za tunu. Jak je však uvedeno v bodě 3, téměř všichni vyvážející výrobci, kteří prodávali dotčený výrobek během období přezkumného šetření, měli cenové závazky a jejich vývozní ceny do EU byly determinovány těmi cenovými závazky, které stanovovaly minimální dovozní ceny. V důsledku toho nelze tyto vývozní ceny považovat za spolehlivý ukazatel pro spolehlivý a smysluplný výpočet cenového podbízení.
(113)
Po poskytnutí informací RFPA uvedlo, že Komisí vypočítané cenové podbízení a prodej pod cenou jsou chybné, neboť u těchto výpočtů je nutno provádět řadu úprav (o běžná cla, náklady po dovozu, rozdíly ve výrobcích, balení a úroveň obchodu). RFPA rovněž uvedlo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti v roce 2002 došlo ke změně metodiky, pokud jde o použití úprav. Dále navrhlo, aby se pro účely výpočtu cenového podbízení použily prodejní ceny na vývoz do Unie, které si účtoval ruský výrobce, jenž neměl prospěch ze závazku, jakož i vývozní ceny ruského výrobce osvobozeného od antidumpingového cla.
(114)
V tomto ohledu stačí připomenout, že z důvodů uvedených v 112. bodě odůvodnění Komise neprováděla výpočet podbízení a prodeje pod cenou. Tato tvrzení proto nejsou podložená.
5.3 Objem, ceny a podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu
(115)
V následující tabulce jsou uvedeny objemy dovozu z jiných třetích zemí během posuzovaného období. Uvedené množstevní a cenové tendence opět vycházejí z údajů Eurostatu.
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Jiné třetí země
Objem v tunách
348 100
312 043
295 139
285 962
Index
100
90
85
82
Podíl na trhu
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Index
100
96
91
93
Průměrná cena (CIF)
201
270
279
275
Index
100
134
139
137
Zdroj: Eurostat.
(116)
Dusičnan amonný se dováží hlavně z Ukrajiny, Gruzie a Srbska. Platná antidumpingová opatření uložená na dovoz dusičnanu amonného z Ukrajiny skončila v roce 2012. Celkový objem dovozu z jiných třetích zemí než z Ruska klesl; jejich podíl na trhu zůstal během posuzovaného období vcelku stabilní a převyšoval tržní podíl ruského dovozu. Lze to vysvětlit poklesem spotřeby během stejného období. Celkově průměrné ceny dovozu z jiných zemí se zvýšily v souladu se stejnou tendencí ruských cen a cen výrobního odvětví Unie.
5.4 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(117)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkoumala Komise všechny hospodářské faktory a ukazatele ovlivňující stav výrobního odvětví Unie.
(118)
Pro účely analýzy újmy se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje na základě makroekonomických ukazatelů (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a překonání účinků dřívějšího dumpingu) a mikroekonomických ukazatelů (průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál). Makroekonomické ukazatele vycházejí z údajů od žadatele uvedených v původní žádosti o přezkum a v následných podáních a ze statistiky a týkají se všech známých výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele jsou založeny na údajích obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které byly ověřeny během šetření.
5.4.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(119)
Tento přezkum před pozbytím platnosti potvrdil zjištění z předchozích šetření, totiž že shromažďování přesných a spolehlivých údajů o kapacitě a výrobě dotčeného výrobku je složitý úkol. Pevné hnojivo se vyrábí chemickou syntézou v peletárně po výrobě roztaveného/kapalného dusičnanu amonného. Z roztaveného/kapalného dusičnanu amonného lze vyrobit tuhý výrobek, ale také další navazující výrobky, jako je dusičnan vápenatoamonný. Tuhý výrobek lze mimoto používat jako hnojivo, ale i pro průmyslové účely. V důsledku existence víceúčelových závodů, které mohou rychle přecházet z výroby jednoho hnojiva na druhé, může docházet ke statistickému zkreslení. Nízká míra využití výrobní kapacity u dotyčného výrobku je proto méně užitečný ukazatel celkové hospodářské situace výrobního odvětví Unie.
(120)
S přihlédnutím k těmto okolnostem se celková výroba v Unii, výrobní kapacita a využití kapacity v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OPŠ
Objem výroby (v tunách)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Index
100
99
103
99
Výrobní kapacita (v tunách)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Index
100
101
102
102
Využití kapacity
46 %
45 %
46 %
45 %
Index
100
98
100
98
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(121)
Výroba dotčeného výrobku výrobním odvětvím Unie zůstala mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření relativně stálá, přibližně na úrovni 7 milionů tun.
(122)
Výrobní kapacita zůstala po celé toto období také víceméně stabilní. Výrobní kapacita vykázaná výrobním odvětvím Unie bere v úvahu celkovou výrobní kapacitu dusičnanu amonného, nejen pro dotyčný výrobek, ale také pro jiné výrobky. Ve skutečnosti je využití kapacity pro výrobu dusičnanu amonného podstatně vyšší, když se vezmou v úvahu tyto jiné výrobky. Například na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že využití kapacity během posuzovaného období bylo přibližně o 20 procentních bodů vyšší (72 % v roce 2010 a 68 % během období přezkumného šetření).
5.4.2 Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(123)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a podíl na trhu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OPŠ
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Index
100
93
93
88
Podíl na trhu
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Index
100
100
100
99
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(124)
Objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, klesl během období přezkumného šetření o 12 % ve srovnání s prodaným objemem v roce 2010. Tento vývoj je v souladu s obecnou tendencí klesající spotřeby na trhu Unie z důvodů, které jsou vysvětleny ve 106. bodě odůvodnění.
(125)
Jelikož během posuzovaného období jak prodej, tak spotřeba klesaly, podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal víceméně stabilní, a odvětví Unie tedy nezaznamenalo růst.
5.4.3 Zaměstnanost a produktivita
(126)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku se zaměstnanost a produktivita v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OPŠ
Počet zaměstnanců
1 253
1 110
1 128
1 105
Index
100
89
90
88
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
2 390
2 616
2 648
2 579
Index
100
109
110
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník
(127)
Během posuzovaného období počet zaměstnanců ve čtyřech společnostech zařazených do vzorku klesl (o 12 % mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření). Jelikož tento pokles byl větší než pokles výroby, produktivita pracovních sil výrobců v Unii zařazených do vzorku, měřená jako objem výroby (v tunách) na zaměstnanou osobu a rok, vzrostla od roku 2010 do období přezkumného šetření o 7 %.
5.4.4 Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(128)
Jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, Komise nestanovovala současnou velikost dumpingových rozpětí, neboť ceny dovozu z Ruska byly založeny na závazcích minimální ceny, a byly tudíž nespolehlivé pro užitečné posouzení toho, zda bude dumping pravděpodobně pokračovat nebo se znovu obnoví, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(129)
Jak ukazují současná zisková rozpětí (tabulka č. 10) a vysoký podíl na trhu (tabulka č. 5) výrobní odvětví Unie překonalo účinky dřívějšího dumpingu.
5.4.5 Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(130)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu v Unii (EUR/t)
204
291
305
303
Index
100
143
149
149
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
180-195 (23)
200
216
225
Index
100
108
113
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(131)
Průměrná čistá prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2010 až 2012 výrazně zvýšila, ale v průběhu období přezkumného šetření klesla.
(132)
Průměrné výrobní náklady také vzrostly, zejména kvůli nárůstu ceny plynu, který je důležitým vstupem.
5.4.6 Náklady práce
(133)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance v eurech
31 909
37 764
40 938
41 736
Index
100
118
128
131
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(134)
Průměrné náklady práce na zaměstnance měly během posuzovaného období stoupající tendenci. K nejvýznamnějšímu nárůstu došlo mezi roky 2010 a 2011, zatímco mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření narostly o 3 procentní body.
5.4.7 Zásoby
(135)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9
Zásoby
2010
2011
2012
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
108 300
151 562
195 351
97 092
Index
100
140
180
90
Konečný stav zásob jako procento výroby
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Index
100
142
176
90
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(136)
Konečný stav zásob nejprve v letech 2011 a 2012 výrazně vzrostl ve srovnání s rokem 2010 a poté v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2010 o 10 % klesl. Od roku 2010 do období přezkumného šetření sledoval konečný stav zásob stejný trend jako úroveň výroby.
5.4.8 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(137)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OPŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Index
100
178
150
123
Peněžní tok (v EUR)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Index
100
195
191
182
Investice (v EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Index
100
88
78
96
Návratnost investic
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Index
100
217
190
159
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(138)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že hrubý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(139)
Během posuzovaného období vzrostla ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku z 11,7 % v roce 2010 na 14,4 % v období přezkumného šetření. V tomto ohledu žadatel tvrdil, že cílový zisk používaný pro analýzu by měl vzít v úvahu potřebu tak vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu (ROCE) podle očekávání investorů. Toto tvrzení nemohlo být přijato, jelikož cílový zisk pro analýzu se musí omezovat jen na zisk, jehož dosažení by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dumpingového dovozu.
(140)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok se zvýšil mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření o 82 %, ačkoli v období přezkumného šetření byl o něco nižší než v letech 2011 a 2012 (o 13 a 5 procentních bodů).
(141)
Investice vykazovaly klesající trend. Pokles byl výraznější v letech 2011 a 2012, avšak během období přezkumného šetření dosáhl až pouhých -4 % ve srovnání s rokem 2010. Investice souvisely hlavně se zajišťováním dodržování stále přísnějších požadavků v oblasti životního prostředí.
(142)
Návratnost investic je zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic. Víceméně kopírovala trend ziskovosti během celého posuzovaného období.
(143)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli potíže s navyšováním kapitálu.
5.5 Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(144)
V nařízení Rady (ES) č. 661/2008 je obsažen závěr, že hospodářské situaci výrobního odvětví Unie není působena újma a že hlavním důvodem pro takovou pozitivní situaci je existence antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku z Ruska.
(145)
Závěry stávajícího přezkumu před pozbytím platnosti potvrzují závěry z předchozího šetření. Od roku 2010 do období přezkumného šetření byl zaznamenán stejně příznivý vývoj hospodářských ukazatelů. Spotřeba v Unii klesla a dovoz z Ruska vzrostl, ale výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet významný podíl na trhu a dále zvýšit svou ziskovost, přestože zisk v roce 2012 a v období přezkumného šetření byl nižší než v roce 2011, což naznačuje klesající trend. Výrobní náklady vzrostly, hlavně kvůli zvýšení cen plynu (hlavní suroviny pro výrobu dotčeného výrobku), ale prodejní ceny vzrostly také a umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zdravé úrovně ziskovosti.
(146)
Jak je vysvětleno v 119. a následujících bodech odůvodnění, na údaje týkající se využití kapacity se nelze spoléhat při činění rozhodujících závěrů o situaci výrobního odvětví Unie a celkově lze dojít k závěru, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a ruský vývoz dusičnanu amonného mu v důsledku existence antidumpingových opatření nepůsobí újmu.
(147)
Po poskytnutí informací RFPA a zástupci ruských orgánů tvrdili, že příznivý stav výrobního odvětví Unie, včetně jeho vývozu do třetích zemí, podporuje závěr o neobnovení podstatné újmy. Komise však zastává názor, že nynější příznivá hospodářská situace výrobního odvětví Unie, včetně objemu jeho vývozu do třetích zemí, automaticky nevylučuje, že se tato situace může v budoucnu změnit, pokud by opatření pozbyla platnosti.
6. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(148)
Aby mohla být posouzena pravděpodobnost obnovení újmy v případě, že by současná platná opatření pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad ruského dovozu na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(149)
Analýza se soustředila na trend spotřeby na trhu Unie, volnou kapacitu, obchodní toky, atraktivitu trhu Unie a chování ruských výrobců v oblasti tvorby cen.
6.1. Spotřeba v Unii
(150)
Spotřeba dotčeného výrobku v Unii se v období přezkumného šetření snížila vůči předchozím rokům o 11 %. Toto snížení spotřeby dotčeného výrobku je způsobeno používáním jiných hnojiv, účinnějším využitím dusičnanu amonného zemědělci a bezpečnostními obavami. Výrobní odvětví Unie proto soutěží s ruskými výrobky na smršťujícím se trhu. Následně se to pravděpodobně projeví tlakem na snižování cen.
(151)
Po poskytnutí informací, jak je uvedeno v 109. bodě odůvodnění, RFPA nesouhlasilo se závěrem, že spotřeba dotčeného výrobku bude v EU klesat i v budoucnosti. Zpráva, na niž se odvolává RFPA, však předpovídá mírné oživení poptávky po dusíkatých hnojivech, nikoli nutně zvýšení spotřeby dotčeného výrobku. Stále přísnější environmentální a bezpečnostní požadavky, které platí pro skladování a používání dusičnanu amonného, spolu s vyspělostí určitých trhů a stále účinnější technikou hnojení naznačují, že i v případě zvýšení spotřeby hnojiv, a spotřeby dusíkatých hnojiv zvlášť, spotřeba dotčeného výrobku v dohledné budoucnosti neporoste. Toto tvrzení se proto nepřijímá.
6.2 Volná kapacita, obchodní toky, přitažlivost trhu Unie a cenové chování
(152)
Komise stanovila během období přezkumného šetření volnou ruskou kapacitu, která odpovídá více než 16,9 % celkové spotřeby dotčeného výrobku v Unii (viz 73. a 74. bod odůvodnění). Tato kapacita se ještě více zvýšila po uplynutí období přezkumného šetření a nyní se odhaduje na přibližně 24,3 % spotřeby Unie.
(153)
Volná kapacita by se dala při absenci opatření s největší pravděpodobností využít k výrobě dalšího značného množství dusičnanu amonného na vývoz do Unie. Ruští výrobci již teď vyváží polovinu své produkce do třetích zemí. Očekává se, že domácí spotřeba v Rusku se bude v budoucnosti zvyšovat o 3 % ročně. Ruské vývozní ceny účtované při prodeji na trzích třetích zemí jsou výrazně nižší než stávající ceny v Unii. Pokud po pozbytí platnosti opatření zůstanou ceny na trhu Unie na úrovni značně vyšší než jsou ceny na trzích těchto třetích zemí, ruští výrobci budou mít silnou motivaci nejen k tomu, aby využili volnou kapacitu pro trh Unie, ale rovněž k přesměrování části svého současného vývozu do třetích zemí na trh Unie.
(154)
Zvyšování ruského vývozu do třetích zemí navíc naráží na jistá omezení. Některé potenciálně největší vývozní trhy pro dusičnan amonný (Čína, USA a Austrálie) jsou pro ruský vývoz nedostupné (viz 85. bod odůvodnění). Případné stanovení nulového cla v USA pro dva ruské výrobce na dobu jednoho roku (viz 86. bod odůvodnění) pravděpodobně nepovede k významnému růstu ruského vývozu do USA, protože domácí ceny plynu v USA klesly a očekává se, že zůstanou na nízké úrovni v důsledku vzrůstající těžby plynu z břidlic i v důsledku stávajících omezení vývozu břidlicového plynu, které udržují ceny plynu na domácím trhu v USA na nízké úrovni (viz také 86. bod odůvodnění). Na čínský trh se dusičnan amonný nadále dovážet nesmí. Předpokládá se, že spotřeba dusičnanu amonného na současných ruských vývozních trzích (hlavně v Latinské Americe a zejména v Brazílii) poroste, avšak současná volná ruská kapacita více než dvojnásobně převyšuje předpokládané zvýšení spotřeby na těchto trzích a není pravděpodobné, že by se této navýšené spotřeby zmocnili (výlučně) ruští výrobci. Četné tradiční ruské vývozní trhy, jako je Egypt, Turecko, Peru a Brazílie, také budují své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv (viz 87. bod odůvodnění).
(155)
Trh Unie je každopádně atraktivnější než Latinská Amerika vzhledem ke své zeměpisné blízkosti a existenci dobře rozvinutých distribučních kanálů. Podstatně nižší náklady za přepravu skutečně zajistí ruským vývozcům vyšší zisk, a ti, budou-li mít možnost volby, dají přednost prodeji do Unie za předpokladu, že úroveň cen v Unii zůstane i nadále vyšší než v třetích zemích.
(156)
Komise stanovila pro období přezkumného šetření cenu, která výrobnímu odvětví Unie nezpůsobuje újmu, tak, že sečetla výrobní náklady (zjištěné na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a uvedené v tabulce 7), prodejní, správní a režijní náklady a cílový zisk.
(157)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku činí prodejní, správní a režijní náklady 5 % až 8 % výrobních nákladů a cílový zisk pro toto odvětví činí 8 %, jak bylo stanoveno v předchozím šetření (24).
(158)
Na základě těchto čísel se cena, která nepůsobí újmu výrobnímu odvětví Unie, pohybovala v průběhu období přezkumného šetření v rozmezí od 257 EUR/t do 264 EUR/t.
(159)
Komise poznamenává, že jeden ze dvou ruských vyvážejících výrobců podléhajících cenovému závazku v průběhu období přezkumného šetření prodával dotčený výrobek za cenu vyšší, než je minimální dovozní cena podle závazku. Naproti tomu druhý vyvážející výrobce, na něhož se závazek vztahoval jen po omezenou dobu během období přezkumného šetření, prodával za cenu nižší, než je minimální dovozní cena. Za těchto okolností není jasné, jak by stanovili své ceny, kdyby závazky a s nimi antidumpingová cla pozbyly platnosti. Rovněž je třeba poznamenat, že množství prodávaná těmito dvěma vyvážejícími výrobci nebyla v období přezkumného šetření významná. Kromě toho je třeba mít na paměti, že jiní ruští výrobci pravděpodobně znovu vstoupí na trh EU, pokud by opatření neexistovala, což zvýší konkurenční tlak na ceny na trhu, včetně tlaku na dva vyvážející výrobce, jejichž závazky platily v období přezkumného šetření.
(160)
Jedním z určujících prvků pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy je to, jaké ceny pravděpodobně stanoví společnosti, na které se nevztahují cenové závazky, pro tento vývoz navíc. Během období přezkumného šetření činily ruské vývozní ceny do třetích zemí v průměru 201 EUR/t neboli o 34 % méně, než je současná průměrná cena, za niž výrobci v Unii prodávají v Unii. Tyto ruské vývozní ceny jsou, jak je uvedeno v 58. bodě odůvodnění, na udržitelné úrovni. Je pravděpodobné, že při absenci antidumpingových opatření vstoupí ruský vývoz od společností, na které se nevztahují cenové závazky, na trh Unie s průměrnou cenou nižší, než jsou dovozní ceny ze třetích zemí, a také nižší než, je dovoz z Ruska podléhající cenovým závazkům, který je v horní části cenové úrovně, jež nezpůsobuje újmu výrobnímu odvětví Unie. Jinak by nemohli získat další podíl na trhu. Vzhledem k tomu, že jeden z vyvážejících ruských výrobců prodává v současnosti v rámci cenového závazku za cenu, která se nachází v horní hranici cenové úrovně, jež nepůsobí újmu, Komise se na základě informací, které má v současné době k dispozici, domnívá, že je pravděpodobné, že tento dovoz navíc bude realizován za cenu, která působí újmu. Bez ohledu na současnou úroveň zisku výrobního odvětví Unie by takové pravděpodobné ceny ohrozily schopnost výrobního odvětví Unie dosahovat obvyklého zisku, který by mohlo předpokládat při neexistenci dumpingového dovozu.
(161)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že srovnání ruských vývozních cen do třetích zemí s cenami Unie nemá žádný smysl, jelikož srovnávat by se měl prodej na stejné trhy s náležitými úpravami o cla, obchodní úroveň atd.
(162)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise netvrdí, že pokud by opatření pozbyla platnosti, ruský vývoz by byl o 34 % levnější než ceny výrobního odvětví Unie. Komise má za to, že je pravděpodobné, že ceny, s nimiž ruský vývoz vstoupí do Unie při neexistenci opatření, by byly nižší, než kolik činí výrobní náklady Unie s připočtením přiměřeného ziskového rozpětí, a tudíž by působily újmu. Tyto cenové úrovně by pro ruské vývozce byly stále ještě přitažlivější, než je současná úroveň prodejních cen na trzích třetích zemí. Proto je pravděpodobné, že dojde k odklonu od současných obchodních toků.
(163)
Šetřením bylo rovněž prokázáno, že současné výrobní náklady, a tedy současné ceny, které nepůsobí újmu, pravděpodobně v krátké době neklesnou s ohledem na tendenci růstu výrobních nákladů během posuzovaného období (viz tabulka 7). Během šetření skutečně nevyšly najevo žádné signály, že by se tato tendence měla změnit.
(164)
Po poskytnutí informací RFPA zdůraznilo, že den před zveřejněním poskytlo informace o snižování ceny plynu v Unii. RFPA konkrétně upozornilo na údaje z významné publikace na trhu s hnojivy, kde byly zveřejněny centrální ceny EU na nizozemském trhu s plynem „Title Transfer Facility“ (TTF) namísto nereprezentativních cen ve Waidhausu. RFPA rovněž citovalo ceny zemního plynu v USA a zprávu společnosti Yara International za 1. čtvrtletí 2014, kde je uvedeno, že tato společnost zažívá výrazně nižší ceny plynu.
(165)
Komise poznamenává, že v ekonomické studii, kterou předložila některá sdružení zemědělců (viz níže bod 7 o zájmu Unie) je uvedeno, že: „ceny zemního plynu v Unii jsou vyšší než ve většině ostatních regionů a v dohledné budoucnosti se očekává jejich další růst“. Co se týče snížení ceny plynu, které oznámila společnost Yara International, to je zvláštní případ, neboť Yara Group je nadnárodní skupina, která má přístup k několika zdrojům levného plynu mimo Unii. Další výrobci dotčeného výrobku, zejména ti, kteří se nacházejí ve východních regionech Unie, spoléhají na ruský plyn. Proto se Komise nadále domnívá, že neexistuje přesvědčivý důkaz, že se ceny plynu pro výrobce v Unii v blízké budoucnosti významně sníží.
6.3 Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření
(166)
Vzhledem k tomu, že ruský dusičnan amonný by byl vyvážen na trh Unie ve významném objemu a za ceny způsobující újmu výrobcům v Unii, tito by byli nuceni snížit své ceny, aby si udrželi objem prodeje a podíl na trhu. Dusičnan amonný je totiž zboží komoditního typu, u něhož se hospodářská soutěž mezi různými výrobci odehrává především v cenách.
(167)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Pokud se tato omezení nediskriminačním způsobem vztahují jak na vývozce ze třetích zemí, tak na výrobce v Unii, má Komise za to, že toto tvrzení by mělo být zamítnuto.
6.4 Závěry
(168)
S ohledem na výsledky šetření, volnou kapacitu spojenou s mírným růstem spotřeby v Rusku, omezenou schopnost zvýšit vývoz do třetích zemí a přitažlivost trhu Unie, se má za to, že zrušení opatření pravděpodobně povede k obnovení dumpingového dovozu z Ruska.
(169)
Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie je v současné době v situaci, kdy mu není způsobována újma. Neexistují však signály toho, že tento pozitivní stav bude udržitelný, pokud by opatření pozbyla platnosti. Naopak, podle žadatelem předložené analýzy trhu dosáhly nyní tržní ceny dusičnanu amonného svého maxima a vrcholu hospodářského cyklu. Nyní se předpokládá pokles hospodářského cyklu i ceny. Přesněji řečeno, poté, co od roku 2009 každoročně rostly, budou nyní ceny podle všeho klesat. V dohledné budoucnosti proto výrobní odvětví Unie nebude dosahovat takové úrovně cen a zisku, jakých dosahovalo během posuzovaného období. Současně výrobní náklady zůstanou stabilní nebo se budou dále zvyšovat, čímž se ještě více zkrátí ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie. Při takovém vývoji a vzhledem ke klesající spotřebě v Unii vyvolá prudký nárůst dovozu ve významných množstvích a za podbízivé ceny silný tlak na snížení prodejních cen výrobního odvětví a způsobí mu ztrátu významného podílu na trhu. To se vší pravděpodobnosti nevyhnutelně způsobí obnovení podstatné újmy.
(170)
Po poskytnutí informací RFPA kritizovalo, že se Komise opírá o analýzu trhu, kterou předložil žadatel, a uvedlo, že očekávaná úroveň cen v letech 2017-2018 se bude podobat cenám v roce 2010, které byly vyšší než ceny v předchozích letech. RFPA rovněž poznamenalo, že v roce 2010 byla průměrná ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk (dosahovala 12,8 %) a že čtvrtletní zpráva za rok 2014 společnosti Yara International zobrazuje slibné vyhlídky.
(171)
Výhledový charakter přezkumu před pozbytím platnosti ztěžuje vyvození přesných závěrů, pokud jde o projekci cen v roce 2017 a v letech následujících. Nezávislá analýza trhu však ukazuje, že cenová úroveň dotčeného výrobku se má v následujících dvou letech podle všeho snižovat. To a očekávané zvýšení výrobních nákladů se vší pravděpodobností sníží v současnosti dosahovaný zisk výrobního odvětví Unie. Tento výhledový závěr platí bez ohledu na skutečnost, že během období přezkumného šetření a posuzovaného období byla ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk ve výši 8 %, jak byl stanoven v předchozím šetření. To, že přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření na dovoz močoviny z Ruska nezjistil pravděpodobnost obnovení újmy, a proto je zrušil, není v tomto ohledu relevantní, neboť každý případ musí být posuzován podle vlastních charakteristik a specifik. Kromě toho se zpráva společnosti Yara International za první čtvrtletí 2014, která je určená jejím investorům, nezaměřuje konkrétně na dotčený výrobek a neměla by se chápat jako reprezentativní odhad očekávání výrobního odvětví Unie, pokud jde o dotčený výrobek. Toto tvrzení se proto zamítá.
(172)
Zástupci ruských orgánů a RFPA tvrdili, že Komise neposkytla skutečné důkazy, které by potvrzovaly závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, došlo by k obnovení dumpingového dovozu dotčeného výrobku, což by vedlo k obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(173)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise neprokázala příčinnou souvislost mezi zrušením opatření a pravděpodobným obnovením újmy. Naopak, příčinou pravděpodobného obnovení újmy jsou zřejmě vnější prvky uvedené v informačním dokumentu (klesající spotřeba, klesající ceny, zvýšení výrobních nákladů, nízká míra využití kapacity).
(174)
Komise s tímto hodnocením nesouhlasí. Pravděpodobnost obnovení újmy, pokud by opatření pozbyla platnosti, je odůvodněna zejména pravděpodobným obnovením dumpingového vývozu z Ruska ve významných objemech a za ceny, které sice budou nižší než ceny v Unii, ale pro ruské vývozce budou stále ještě rentabilní. Tím, že ve svém celkovém posouzení uvedla některé vnější faktory, Komise pouze pojmenovala další činitele, které mohou mít v příštích letech vliv na trh Unie, a tudíž i na situaci výrobního odvětví Unie, ale neprohlásila tím za neplatný závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, dumping působící újmu se pravděpodobně obnoví.
7. ZÁJEM UNIE
(175)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda by prodloužení existujících antidumpingových opatření vůči Rusku bylo proti zájmu Unie jako celku. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(176)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení.
(177)
V původním šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož toto šetření je přezkumem a opatření byla v platnosti od roku 1995, analýza umožňuje zhodnocení jakéhokoli nežádoucího dopadu na strany, kterých se zavedená antidumpingová opatření dotýkají.
(178)
Na tomto základě se zkoumalo, zda navzdory závěru o pravděpodobnosti obnovení dumpingu a pravděpodobném obnovení újmy existují přesvědčivé důvody, které by mohly vést k závěru, že zachování opatření není v zájmu Unie.
7.1 Zájem výrobního odvětví Unie
(179)
Stávající opatření přispěla k velkému poklesu dumpingového dovozu z Ruska a pro výrobní odvětví Unie znamenala úlevu. Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie se nachází ve zdravé hospodářské situaci, o čem svědčí hlavně stálý zisk. Je ovšem nutno podotknout, že někteří výrobci v Unii již vykazují zisky výrazně nižší, než je průměrný zisk výrobního odvětví Unie nebo dokonce nižší, než je cílový zisk 8 %.
(180)
Pokud by opatření pozbyla platnosti, výrobní odvětví Unie by s největší pravděpodobností čelilo rostoucí nekalé soutěži ze strany ruských výrobců. Zrušení opatření by bezpochyby vedlo k rychlému zhoršení jeho hospodářské situace. Ukončení opatření proto není v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.2 Zájem dovozců
(181)
V předchozím šetření bylo zjištěno, že dopad uložených opatření nebude pravděpodobně mít závažný nepříznivý vliv na situaci dovozců a uživatelů v Unii. EFIA se přihlásilo jako zúčastněná strana a požadovalo, aby opatření pozbyla platnosti, a to z řady důvodů:
-
opatření jsou v platnosti již téměř 20 let a dosáhla požadovaného účinku ochrany výrobců v Unii,
-
v důsledku rostoucí domácí spotřeby v Rusku neexistuje riziko, že ruské výrobky budou přesměrovány do Unie,
-
je v zájmu uživatelů, aby měli přístup k různým zdrojům dodávek a tedy větší výběr.
(182)
Tato tvrzení je třeba zamítnout. Je pravda, že výrobní odvětví Unie v současné době netrpí jakoukoli podstatnou újmou. Přezkum před pozbytím platnosti má však odpovědět na otázku, co by se v budoucnosti stalo, kdyby opatření pozbyla platnosti. V tomto směru lze současné výsledky výrobního odvětví Unie použít pouze coby přesvědčivé informace naznačující, k čemu by mohlo dojít v budoucnu, do té míry, do jaké tyto informace umožňují posoudit cenovou úroveň, která nepůsobí újmu.
(183)
Dovozci a obchodníci v Unii mají přístup k řadě zdrojů dodávek uvnitř i vně Unie, včetně Ruska. Rusko je jedinou zemí, proti níž byla zavedena opatření.
7.3 Zájem uživatelů
(184)
Přihlásilo se několik sdružení uživatelů. Některá z nich však pouze žádala, aby byla uznána za zúčastněnou stranu a nezaujala žádné zvláštní stanovisko týkající se zájmu Unie. Dvě vnitrostátní sdružení vyjádřila názor, že po tolika letech působení stávajících opatření již není v jejich zájmu je dále zachovávat.
(185)
Uvedla tyto důvody:
-
silný dopad hnojiv na výrobní náklady zemědělců (mezi 7 % až 42 % jejich variabilních nákladů, v závislosti na druhu plodin),
-
možnost nakupovat hnojiva za cenu, která je přibližně o 15 EUR až 20 EUR levnější než cena, kterou si účtují výrobci v Unii,
-
možnost získat přístup k mírně odlišnému výrobku (ruské pelety jsou prý o něco menší než pelety Unie, a tedy vhodné pro použití u některých plodin) a
-
možnost mít přístup k několika dodavatelům, čímž se posiluje hospodářská soutěž, předchází vzniku oligopolů a cenových dohod.
(186)
Tato tvrzení nelze přijmout z týchž důvodů, jaké byly uvedeny v 182. a 183. bodech odůvodnění. Komise si není vědoma nesoutěžního jednání mezi výrobci v Unii, kteří se volně podílejí na hospodářské soutěži na trhu Unie.
(187)
Na dotazník pro uživatele neodpověděl žádný zemědělec. Přesný dopad hnojiv jako celku, a dusičnanu amonného zvláště, na výrobní náklady zemědělců proto nebylo možno ověřit. Údajně vysoce pozitivní dopad nižších cen dusičnanu amonného na výrobní náklady zemědělců tak nelze potvrdit. Na základě informací, které má Komise k dispozici, však dusičnan amonný představuje přibližně pouze 21 % celkové spotřeby Unie všech dusíkatých hnojiv (dusičnan amonný, dusičnan vápenatoamonný, močovina, roztok směsi močoviny a dusičnanu amonného, NPK/NP/NK atd.) (25). Vzhledem k tomu, že existují také jiná hnojiva (s vyšším obsahem draslíku a fosfátu), odhaduje se podíl dusičnanu amonného na všech hnojivech používaných zemědělci v Unii na ještě méně než 21 %. V důsledku toho je důvodné se domnívat, že dopad stávajících platných opatření na zemědělce v Unii je vcelku nevýznamný.
(188)
Kromě toho, i když v krátkodobém horizontu by se mohlo zdát, že přístup k levnějším hnojivům je v zájmu zemědělců, v krátkodobém až střednědobém horizontu existuje pravděpodobnost obnovení újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie s tím nebezpečím, že někteří zranitelnější výrobci v Unii usazení v určitých regionech Unie by byli nuceni ukončit podnikání. V budoucnosti by tak uživatelé a zemědělci měli ještě menší výběr dodavatelů a mohli by se stát závislejšími na ruském vývozu, což by zřejmě vedlo k zvýšení cen.
(189)
Jedno sdružení uživatelů předložilo studii, kterou zpracoval nezávislý ekonomický poradce, podle něhož by ukončení platných opatření mělo za následek pokles cen hnojiv v rámci Unie ku prospěchu uživatelů, omezený nárůst objemu dovozu a mírně negativní dopad na výrobce v Unii, což by ovšem bylo kompenzováno solidním ziskovým rozpětím, z něhož se těší v současné době. Je však třeba uvést, že některé předpoklady, o něž se opírá hodnocení uvedené v této ekonomické studii, neodpovídají závěrům šetření. Šetřením bylo zjištěno, že vývozní ceny dusičnanu amonného z Ruska do třetích zemí jsou nižší než ceny odhadované ve zmíněné ekonomické studii. Podobně se hodnoty zjištěné ruské výrobní kapacity a potenciálu domácí spotřeby liší od hodnot použitých pro simulaci dopadu zrušení opatření. Proto se na hodnocení provedené v rámci studie nelze při formulaci rozhodujících závěrů plně spolehnout.
(190)
Po poskytnutí informací požádalo několik sdružení zemědělců o slyšení před Komisí a předložilo mírně pozměněnou verzi studie uvedené v předchozím bodě odůvodnění se zohledněním údajů, jež Komise poskytla v informačním dokumentu.
(191)
Revidovaná studie zjevně potvrzuje předpoklad Komise, že ruské vývozní ceny by se snížily na úroveň přibližně ruských cen na domácím trhu, tj. 221 EUR za tunu. To přiměje výrobce v Unii snížit ceny, aby nepřišli o svůj podíl na trhu.
(192)
Zástupci zemědělců vysvětlili, v jak obtížné situaci se nacházejí, když soutěží s výrobci zemědělských produktů z třetích zemí, aniž by byli, na rozdíl od výrobců dotčeného výrobku v Unii, chráněni antidumpingovými cly. Očekávají, že pokud by opatření pozbyla platnosti, cena dotčeného výrobku poklesne a negativní důsledky pro výrobce v Unii by byly vyváženy přínosy pro zemědělce, tedy pro tu kategorii uživatelů, které zaměstnává miliony osob v Unii. Zástupci zemědělců také uvedli, že pokud cena dotčeného výrobku poklesne, koupí si spíše dotčený výrobek než jiný levnější, ale více znečišťují životní prostředí, jako je močovina nebo roztoky močoviny a dusičnanu amonného. Znamenalo by to přínos pro životní prostředí. Navrhli, aby, pokud budou opatření zachována, byla jejich platnost pozastavena (podobně jak se stalo v jiném šetření týkajícím se dovozu silikomanganu z Číny, Kazachstánu a Ukrajiny (26)).
(193)
Komise pečlivě zvážila argumenty předložené sdruženími zemědělců. Je nesporné, že zemědělci v Unii mají přístup k dotčenému výrobku, který vyrábějí výrobci v Unii a výrobci z třetích zemích, kromě ruských vyvážejících výrobců. Ale především, jak bylo potvrzeno během slyšení, které se konalo dne 19. června 2014, a v rozporu s předpokladem v ekonomické studii, neexistuje žádná záruka, že případný počáteční potenciální pokles cen dotčeného výrobku (pokud by platná opatření pozbyla platnosti) bude přenesen na konečné uživatele. Velmi často se stává, že zemědělci nakupují dotčený výrobek od distributorů a nezajímají se o jeho původ, pokud splňuje jejich požadavek z hlediska velikosti pelet nebo granulí atd.). Proto, pokud by opatření pozbyla platnosti, je vysoce pravděpodobné, že újma pro výrobce dotčeného výrobku v Unii se bude opakovat, avšak neexistuje žádná záruka, že uživatelé z toho budou mít jakýkoli prospěch.
(194)
Antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku jsou v platnosti již mnoho let bez nepřiměřených nákladů pro zemědělce, které by mohly ohrozit jejich existenci. Při analýze zájmu Unie se posuzuje přiměřenost zachování opatření a zohledňují se různé, někdy i protichůdné zájmy. Zachování opatření je v zájmu výrobců v Unii, protože jejich zrušení by mnoho z nich donutilo k ukončení podnikání. Jelikož Komise nemá důkazy, že v důsledku opatření vzniknou zemědělcům neúměrné náklady, z hlediska přiměřenosti je tedy v zájmu Unie opatření zachovat. V každém případě zemědělci připustili, že by raději dali přednost více zdrojům dodávek a že zánik výrobního odvětví Unie by nebyl v jejich zájmu.
(195)
Nakonec, jak je uvedeno v 193. bodě odůvodnění, nic nenasvědčuje tomu, že by zrušení opatření vedlo k poklesu cen dusičnanu amonného, který by byl přenesen na uživatele, což by vedlo k přechodu na dusičnan amonný z jiných, více znečišťujících hnojiv. Pozitivní účinek na životní prostředí tedy není doložen. Případný pozitivní dopad na životní prostředí by každopádně nebyl tak veliký, že by to bylo v rozporu s celkovým zájmem Unie na zachování opatření. Co se týče návrhu pozastavit platnost opatření, to není možné, protože právní požadavky zakotvené v čl. 14 odst. 4 základního nařízení nejsou v této věci splněny.
(196)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že zrušení opatření by nebylo v zájmu uživatelů, nebo že přinejmenším dodatečné výhody uživatelů by nepřevážily nad dodatečnými náklady pro výrobní odvětví Unie.
7.4 Závěr ohledně zájmu Unie
(197)
Vzhledem k 179. až 195. bodům odůvodnění byl učiněn závěr, že z hlediska zájmu Unie neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
8. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(198)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek v návaznosti na poskytnutí informací. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(199)
Po poskytnutí informací jeden ruský výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, požádal Komisi, aby zahájila jednání o závazku, a navrhl minimální cenu a množstevní strop. Základní nařízení však neobsahuje žádný právní základ pro přijetí nabídky závazku v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti, neboť formu opatření nelze měnit. Dotyčný ruský výrobce by mohl požádat o prozatímní přezkum na základě čl. 11 odst. 3 základního nařízení, pokud by se domníval, že podmínky pro takový přezkum jsou splněny.
(200)
Po poskytnutí informací požádala Acron Group Komisi, aby řízení ukončila, pokud se jí týče, jelikož Acron je v jiné situaci než ostatní ruští výrobci. V průběhu přezkumu bylo nicméně zjištěno, že Acron se nachází ve stejné situaci jako ostatní ruští výrobci. Kromě toho čl. 11 odst. 2 základního nařízení neposkytuje právní základ pro různý přístup k vyvážejícím výrobcům.
(201)
S ohledem na závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy z toho tedy vyplývá, že v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení by antidumpingová opatření uplatňovaná na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska uložená nařízením (ES) č. 661/2008, ve znění nařízení Rady (ES) č. 989/2009, měla být zachována na období dalších pěti let.
(202)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1) Konečné antidumpingové clo se ukládá na dovoz pevných hnojiv obsahujících více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházejících z Ruska.
2) Sazba konečného antidumpingového cla je stanovena pevnou částkou pod písmeny a), b) a c):
a)
Pro zboží vyrobené společností Open Joint Stock Company (OJSC) Azot, Novomoskovsk, Rusko, nebo společností Open Joint Stock Company (OJSC) Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Rusko, a prodávané buď přímo prvnímu nezávislému odběrateli v Unii, nebo prostřednictvím společností Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, nebo prostřednictvím Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral a Chemical Company Eurochem, Moskva, Rusko, nebo Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, prvnímu nezávislému odběrateli v Unii (doplňkový kód TARIC A522):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
32,82
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
28,88
b)
Pro zboží vyrobené společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (doplňkový kód TARIC A959):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
U zboží zmíněného v čl. 1 odst. 1, vyrobeného společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat, které není uvedeno v tabulce výše, se antidumpingové clo nepoužije.
c)
Pro všechny ostatní společnosti (doplňkový kód TARIC A999):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
41,42
3) V případech, kdy dojde k poškození zboží před vstupem do volného oběhu a skutečně uhrazená cena nebo splatná cena je tudíž pro účely stanovení výše cla v souladu s článkem 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (27) poměrně rozdělena, musí být hodnota antidumpingového cla zmíněná v odstavci 2 snížena o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny skutečně uhrazené nebo splatné.
4) Bez ohledu odstavec 1 se konečné antidumpingové clo nepoužije na dovoz propuštěný do volného oběhu v souladu s článkem 2.
5) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1) Dovoz výrobků, pro něž bylo předloženo celní prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu, fakturovaných společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v rozhodnutí 2008/577/ES v platném znění, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1 pod podmínkou, že
-
je vyráběn, dodáván a přímo fakturován uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli v Unii a
-
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň prvky a prohlášení uvedené v příloze tohoto nařízení, a
-
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2) Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
-
pokud se ve vztahu k dovozu popsanému v odstavci 1 zjistí, že nebyla splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci, nebo
-
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 23. září 2014.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 999/2014 DELLA COMMISSIONE
del 23 settembre 2014
che istituisce un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di nitrato di ammonio originario della Russia in seguito a un riesame in previsione della scadenza a norma dell'articolo 11, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1), in particolare l'articolo 9, paragrafo 4, l'articolo 11, paragrafo 2, e l'articolo 5,
considerando quanto segue:
1. PROCEDURA
1.1. Misure in vigore
(1)
Il regolamento (CE) n. 2022/95 del Consiglio (2) istituisce un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di nitrato di ammonio originarie della Russia di cui attualmente ai codici NC 3102 30 90 e 3102 40 90. Dal momento che un'inchiesta condotta successivamente ha accertato che il dazio veniva assorbito, le misure sono state modificate con il regolamento (CE) n. 663/98 del Consiglio (3). In seguito a un primo riesame in previsione della scadenza e a un primo riesame intermedio condotti a norma dell'articolo 11, paragrafi 2 e 3, del regolamento (CE) n. 1225/2009 («il regolamento di base»), il Consiglio, con regolamento (CE) n. 658/2002 (4), ha istituito un dazio antidumping definitivo di 47,07 EUR per tonnellata sulle importazioni di nitrato di ammonio di cui ai codici NC 3102 30 90 e 3102 40 90 originario della Russia. Successivamente la definizione del prodotto è stata oggetto di un riesame intermedio a norma dell'articolo 11, paragrafo 3, del regolamento di base e, con il regolamento (CE) n. 945/2005 del Consiglio (5), è stato istituito un dazio antidumping definitivo per un importo compreso tra 41,42 EUR e 47,07 EUR per tonnellata sulle importazioni di concimi solidi originari della Russia con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, di cui attualmente ai codici NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 ed ex 3105 90 20.
(2)
In seguito a un secondo riesame in previsione della scadenza e un secondo riesame parziale intermedio a norma dell'articolo 11, paragrafi 2 e 3 del regolamento di base, il regolamento (CE) n. 661/2008 del Consiglio (6) ha mantenute le misure in vigore. Il dazio non è stato modificato, salvo per quanto riguarda il gruppo EuroChem (7) per il quale il dazio è pari a un importo compreso tra 28,88 EUR e 32,82 EUR per tonnellata.
(3)
La Commissione europea («la Commissione»), con decisione 2008/577/CE (8), ha accettato gli impegni offerti con una soglia quantitativa dai produttori russi JSC Acron e JSC Dorogobuzh, membri della holding «Acron» (denominati collettivamente «Acron»), e dal gruppo EuroChem. Con decisione 2012/629/UE (9), la Commissione ha revocato l'accettazione dell'impegno offerto dal gruppo EuroChem, a causa dell'impraticabilità dell'anzidetto impegno.
(4)
Con sentenza del 10 settembre 2008 (10), interpretata dalla sentenza del 9 luglio 2009 (11), il Tribunale ha annullato il regolamento (CE) n. 945/2005 nella parte in cui riguarda la JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat («Kirovo»), parte di OJSC UCC UralChem («UralChem»). Con regolamento (CE) n. 989/2009 (12), il Consiglio ha modificato di conseguenza il regolamento (CE) n. 661/2008. Pertanto il dazio antidumping applicabile alla società Kirovo (EUR 47,07 per tonnellata) riguarda solo le importazioni di nitrato di ammonio, di cui attualmente ai codici NC 3102 30 90 e 3102 40 90.
1.2. Domanda di riesame in previsione della scadenza
(5)
In seguito alla pubblicazione di un avviso di imminente scadenza (13) delle misure antidumping in vigore, la Commissione ha ricevuto una domanda di apertura di un riesame in previsione della scadenza di tali misure in conformità dell'articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base. La domanda è stata presentata il 28 marzo 2013 da un'associazione di produttori dell'Unione di concimi, «Fertiliser Europe» («il richiedente») per conto di produttori dell'Unione che rappresentano oltre il 25 % della produzione totale dell'Unione del prodotto in esame.
(6)
La domanda era motivata dal fatto che la scadenza delle misure avrebbe potuto verosimilmente condurre alla persistenza o reiterazione del dumping e del pregiudizio ai danni dell'industria dell'Unione.
(7)
Dopo la comunicazione delle informazioni, l'associazione russa dei produttori di concimi (RFPA) ha obiettato che la domanda di riesame era sostenuta soltanto da una parte di produttori dell'Unione di concimi contenenti nitrato di ammonio (FGAN - Fertiliser Grade Ammonium Nitrate) e che il volume di concimi a qualunque tenore di nitrato di ammonio o di altri concimi a base di nitrato di ammonio prodotto dai produttori dell'Unione è il triplo di quello del richiedente. Tale obiezione è tuttavia infondata, in quanto il richiedente e i sostenitori della domanda producono sia FGAN sia altri prodotti oggetto del presente riesame in previsione della scadenza. La domanda, quindi, non era sostenuta solo da produttori di FGAN, ma anche da produttori di altri tipi del prodotto in esame e la soglia quantitativa per avviare un riesame era stata raggiunta.
1.3. Apertura di un riesame in previsione della scadenza
(8)
Dopo aver sentito il comitato consultivo è stato stabilito che esistevano elementi di prova sufficienti per l'apertura di un riesame in previsione della scadenza; il 12 luglio 2013 la Commissione ha annunciato, con un avviso (di apertura) (14) pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, l'apertura di un riesame in previsione della scadenza, a norma dell'articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base.
(9)
L'associazione RFPA ha presentato alcune osservazioni in merito alle misure in vigore e ha contestato la loro legittimità prima dell'apertura dell'inchiesta. La medesima parte ha inoltre affermato che nulla giustificava l'apertura di un riesame in previsione della scadenza, visti gli elementi comunicati alla Commissione, prima dell'apertura, in merito alla probabilità del persistere o della reiterazione del dumping e del pregiudizio in caso di scadenza delle misure.
(10)
I servizi della Commissione hanno risposto a tale parte interessata che la Commissione esamina nel dettaglio i pareri espressi da parti diverse dal richiedente soltanto dopo l'apertura dell'inchiesta.
(11)
La stessa parte interessata ha inoltre richiesto di poter accedere alla domanda di riesame in previsione della scadenza nella versione presentata il 28 marzo 2013, come indicato nell'avviso di apertura, come pure alla lettera di richiesta di maggiori informazioni inviata dai servizi della Commissione ai richiedenti in merito alla loro domanda di un riesame in previsione della scadenza affinché fossero in grado di esercitare più efficacemente il loro diritto di difesa. I servizi della Commissione hanno informato l'interessato che la decisione di avviare un'inchiesta si basava esclusivamente sulla versione consolidata della domanda che integrava la risposta alla lettera in cui si chiedevano maggiori informazioni. Le versioni iniziali e le minute non sono rilevanti. Pertanto il rifiuto di consentire l'accesso alla versione iniziale e alla lettera non viola il diritto di difesa della parte interessata. La parte interessata ha chiesto al consigliere-auditore della DG Commercio di intervenire in merito alla presupposta violazione del diritto di difesa. Il 4 marzo 2014 il consigliere-auditore ha accolto la posizione dei servizi della Commissione.
(12)
La parte interessata ha inoltre richiesto l'accesso alle domande di riesame in previsione della scadenza relative ad altri due diversi procedimenti. La parte in questione ha sostenuto che tali domande erano state respinte in quanto prive di fondamento e che l'accesso a tali documenti avrebbe consentito di confrontare le circostanze dei due casi con la revisione in corso, di comprendere l'analisi della Commissione dell'adeguatezza della domanda in ciascun caso e quindi di esercitare adeguatamente il suo diritto di difesa. I servizi della Commissione hanno fornito alla parte in questione tutte le precisazioni necessarie e il 4 marzo 2014 il consigliere-auditore ha accolto la posizione dei servizi della Commissione.
1.4. Inchiesta
1.4.1. Periodo dell'inchiesta di riesame e periodo in esame
(13)
L'inchiesta relativa al persistere o alla reiterazione del dumping ha riguardato il periodo compreso tra il 1o luglio 2012 e il 30 giugno 2013 («periodo dell'inchiesta di riesame» o «PIR»). L'esame delle tendenze significative ai fini della valutazione del rischio del persistere o della reiterazione del pregiudizio ha riguardato il periodo dal 1o gennaio 2010 al 30 giugno 2013 («periodo in esame»).
(14)
In seguito alla comunicazione delle informazioni, l'RFPA ha sostenuto che, rispetto al precedente riesame in previsione della scadenza che ha portato all'adozione del regolamento (CE) n. 661/2008, vi è stato un cambiamento metodologico ingiustificato poiché il periodo in esame era più lungo.
(15)
La Commissione ritiene che la circostanza asserita dall'RFPA non si configura come un cambiamento metodologico nel senso di cui all'articolo 11, paragrafo 9, del regolamento di base. In ogni caso, va osservato quanto segue. Secondo la prassi della Commissione il periodo in esame normalmente comprende il PIR e i tre anni civili precedenti, a meno che il PIR stesso non comprenda una parte considerevole dell'anno civile precedente. In quest'ultimo caso potrebbero essere presi in considerazione in via eccezionale quattro anni civili. Ciò è avvenuto nel precedente riesame in previsione della scadenza. Tale obiezione è perciò respinta.
1.4.2. Parti interessate dall'inchiesta
(16)
Nell'avviso di apertura la Commissione ha invitato le parti interessate a contattarla per partecipare all'inchiesta. La Commissione ha inoltre espressamente informato i richiedenti, altri produttori noti dell'Unione, i produttori esportatori noti e le autorità della Russia («paese interessato»), gli importatori noti, gli utilizzatori e i fornitori, gli operatori commerciali nonché le associazioni notoriamente interessate all'apertura dell'inchiesta invitandoli a partecipare.
(17)
Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni sull'apertura dell'inchiesta e di chiedere un'audizione con la Commissione e/o il consigliere-auditore della direzione generale del Commercio.
1.4.3. Campionamento
(18)
Nell'avviso di apertura la Commissione ha indicato che essa avrebbe potuto ricorrere al campionamento selezionando le parti interessate in conformità dell'articolo 17 del regolamento di base.
a) Campionamento dei produttori dell'Unione
(19)
Nell'avviso di apertura, la Commissione ha comunicato di aver selezionato in via provvisoria un campione di produttori dell'Unione. La selezione del campione è stata condotta sulla base della produzione nell'Unione e dei volumi di vendita sul mercato dell'Unione del prodotto simile durante il PIR. Tale campione era composto da quattro produttori dell'Unione ubicati in Francia, Lituania, Polonia e Regno Unito (15), che rappresentano circa il 42 % della produzione dell'Unione e il 41 % delle vendite dell'Unione. La Commissione ha invitato le parti interessate a presentare le loro osservazioni sul campione provvisorio.
(20)
Una delle parti interessate ha sostenuto che il campione provvisorio di produttori dell'Unione avrebbe dovuto comprendere soltanto i produttori di nitrato di ammonio di cui attualmente ai codici NC 3102 30 90 e 3102 40 90, come originariamente previsto dal regolamento (CE) n. 2022/95, escludendo i produttori di concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, attualmente classificati ai codici NC ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 e ex 3105 90 20, secondo quanto previsto dal regolamento (CE) n. 945/2005.
(21)
L'obiezione è stata motivata sostenendo che la sentenza del Tribunale di primo grado nella causa T-348/05, di cui al considerando 4, ha annullato il regolamento (CE) n. 945/2005 che ampliava la definizione del prodotto rispetto all'inchiesta iniziale.
(22)
Tale obiezione è infondata. La sentenza di cui trattasi ha annullato il regolamento (CE) n. 945/2005 solo per quanto riguarda un produttore esportatore russo. Per tutti gli altri produttori russi la definizione del prodotto applicabile è quella specificata nel regolamento (CE) n. 945/2005. In ogni caso, tutti i produttori dell'Unione inseriti nel campione producono nitrato di ammonio, attualmente classificabile ai codici NC 3102 30 90 e 3102 40 90. I concimi solidi classificati ad altri codici NC sono prodotti dall'industria dell'Unione e sono semplicemente il risultato di ulteriori attività chimiche o di miscelazione volte a creare concimi composti, denominati anche «concimi stabilizzati» o «miscugli», a condizione che il titolo di azoto sia superiore al 28 % in peso o il titolo di nitrato di ammonio sia superiore all'80 % in peso.
(23)
Di conseguenza, il campione è rappresentativo dell'industria dell'Unione.
b) Campionamento degli importatori
(24)
Per decidere se il campionamento fosse necessario e, in tal caso, selezionare un campione, la Commissione ha chiesto a importatori indipendenti di fornire le informazioni specificate nell'avviso di apertura.
(25)
Nessun importatore indipendente ha risposto al questionario per il campionamento e quindi il campionamento non è stato necessario.
c) Campionamento dei produttori esportatori in Russia
(26)
Per decidere se il campionamento fosse necessario e, in tal caso, selezionare un campione, la Commissione ha chiesto a tutti i produttori esportatori in Russia di fornire le informazioni specificate nell'avviso di apertura. La Commissione ha inoltre chiesto alla missione permanente della Russia presso l'Unione di individuare e/o contattare altri eventuali produttori esportatori che potevano essere interessati a partecipare all'inchiesta.
(27)
Otto produttori esportatori nel paese interessato hanno fornito le informazioni richieste e hanno accettato di essere inseriti nel campione. Durante il PIR le importazioni nell'UE sono state in generale effettuate secondo gli impegni accettati. In conformità dell'articolo 17, paragrafo 1, del regolamento di base, la Commissione ha selezionato un campione di quattro produttori esportatori che potesse essere adeguatamente esaminato entro il periodo di tempo disponibile. Tali produttori rappresentavano il maggior volume totale di vendite all'esportazione e comprendevano le due società le cui vendite all'esportazione nell'Unione erano state effettuate durante il PIR secondo gli impegni assunti. In conformità dell'articolo 17, paragrafo 2, del regolamento di base, tutti i produttori esportatori noti interessati e le autorità del paese interessato sono stati consultati in merito alla selezione del campione. Non è pervenuta alcuna osservazione. La Commissione pertanto ha confermato il campione proposto e tutte le parti interessate sono state informate di conseguenza in merito al campione selezionato.
(28)
Nel campione selezionato dalla Commissione figuravano le quattro società seguenti:
-
Acron,
-
EuroChem,
-
UralChem,
-
OJSC SBU Azot («SBU Azot»).
(29)
Il campione rappresentava l'88 % del volume totale di esportazioni (dalla Russia verso l'Unione e verso i paesi terzi) durante il PIR, sulla base delle risposte ai questionari per il campionamento.
1.4.4. Risposte al questionario e visite di verifica
(30)
La Commissione ha inviato questionari a tutti i produttori esportatori russi che ne hanno fatto richiesta, nonché ai produttori dell'Unione inseriti nel campione, agli utilizzatori e alle associazioni di categoria che si sono manifestati entro i termini stabiliti nell'avviso di apertura.
(31)
Hanno risposto al questionario i quattro produttori esportatori russi e i quattro produttori dell'Unione inseriti nel campione. Un'associazione di categoria che rappresentava gli utilizzatori, segnatamente la National Farmers' Union of England and Wales (NFU), ha fornito una risposta parziale.
(32)
Per quanto riguarda i produttori esportatori russi, solo Acron ha risposto in modo completo al questionario. Le altre tre società inserite nel campione (EuroChem, UralChem e SBU Azot) hanno fornito solo risposte parziali, limitandosi a dati sulla capacità, a dati aggregati relativi alle vendite a livello franco fabbrica e ad alcune informazioni sui loro costi di produzione. Tali risposte parziali non hanno consentito alla Commissione di verificare in modo esauriente le informazioni relative alle vendite e ai costi di produzione.
(33)
La Commissione ha informato i tre produttori esportatori interessati inseriti nel campione circa la sua intenzione di applicare l'articolo 18 del regolamento di base per quanto riguarda le informazioni non fornite; i produttori hanno esercitato il loro diritto ad essere sentiti dal consigliere-auditore. Nelle comunicazioni inviate specificatamente a ciascuno dei tre produttori esportatori inseriti nel campione, la Commissione ha inoltre indicato i dati che aveva utilizzato nella sua analisi e i dati forniti da ciascuna società che, considerati carenti, aveva sostituito con i «dati disponibili» a norma dell'articolo 18, paragrafo 1, del regolamento di base. La Commissione ha utilizzato in particolare i dati relativi alle vendite aggregate a livello franco fabbrica anziché dati dettagliati ricavati dagli elenchi delle singole transazioni.
(34)
Un'associazione europea che rappresenta gli importatori, l'European Fertilisers Import Association («EFIA»), ha chiesto di vedersi riconosciuto lo status di parte interessata a nome dei suoi aderenti e ha presentato osservazioni scritte. Tre singoli importatori hanno indicato di aver sospeso tutte le importazioni di concimi originari della Russia.
(35)
Sono inoltre pervenute osservazioni scritte da varie associazioni di utilizzatori, in particolare dal Comitato delle organizzazioni professionali agricole dell'Unione europea (COPA)/Confederazione generale delle cooperative agricole nell'Unione europea (Cogeca), dalla National Farmers' Union e da associazioni francesi AFCOME (Association française de commercialisation et de mélange d'engrais) e AGPB (Association générale des producteurs de blé et autres céréales).
(36)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie per la determinazione del dumping, del conseguente pregiudizio nonché dell'interesse dell'Unione. Sono state effettuate visite di verifica in conformità dell'articolo 16 del regolamento di base presso le sedi delle seguenti società:
Produttori dell'Unione
-
AB 'ACHEMÀ, Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Lituania,
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe «Puławy» S.A, Polonia,
-
Grow How UK limited, Ince, Regno Unito,
-
YARA France SA, Francia.
Produttori esportatori in Russia
-
JSC Acron, JSC Dorogobuzh, operatore commerciale collegato ZAO Agronova - Bryansk (Acron),
-
EuroChem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot e OJSC Novomoskowskaya Joint-Stock Company Azot (EuroChem),
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot e Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem),
-
Kemerovo JSC «Azot» e LLC «Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant» (SBU Azot).
Importatore collegato
-
Agronova Europe AG, Svizzera (collegato a Acron).
1.5. Comunicazione delle informazioni
(37)
Il 13 giugno 2014 la Commissione ha informato tutte le parti interessate dei fatti e delle considerazioni essenziali in base ai quali intendeva proporre il mantenimento delle misure antidumping in vigore e ha invitato tutte le parti interessate a presentare le loro osservazioni. Le osservazioni presentate dalle parti interessate sono state esaminate dalla Commissione e, ove opportuno, prese in considerazione.
(38)
L'RFPA, in seguito alla comunicazione delle informazioni, ha ribadito che a sua presunzione durante il riesame si sarebbe verificata una serie di vizi procedurali, osservando che la Commissione aveva rifiutato di concedere l'accesso alla versione iniziale della domanda presentata dal richiedente il 28 marzo 2013 e asserendo che essa aveva concesso di accedere alle informazioni non riservate in modo intempestivo.
(39)
Per quanto riguarda la richiesta di accedere alla domanda iniziale di riesame, i servizi della Commissione hanno spiegato più volte per iscritto e oralmente, anche nell'ambito di riunioni presiedute dal consigliere-auditore, le ragioni per cui, nel rispetto del quadro normativo applicabile, la richiesta non poteva essere accolta.
(40)
Per quanto riguarda la presunta concessione intempestiva dell'accesso alle informazioni non riservate, la Commissione ritiene che, anche qualora tale affermazione sia giustificata, il diritto di difesa dell'RFPA non sia stato pregiudicato. In primo luogo la Commissione ha tempestivamente comunicato all'RFPA i fatti essenziali sulla base dei quali intendeva proseguire le misure, concedendo alla stessa RFPA tempo sufficiente per agire. In secondo luogo, prima della suddetta comunicazione, era stato concesso all'RFPA l'accesso all'intero fascicolo non riservato.
(41)
L'RFPA ha inoltre affermato che «contrariamente alla prassi consueta», le riunioni tenutesi a maggio e ad aprile 2014 tra i servizi della Commissione e il richiedente non erano state incluse nelle informazioni non riservate e che dati riservati presentati dal richiedente a maggio 2014 non erano accompagnati da un'adeguata sintesi non riservata.
(42)
È prassi normale che le parti interessate che chiedono di essere sentite presentino il loro punto di vista oralmente unitamente ad osservazioni scritte. Le versioni non riservate di tali osservazioni fanno parte delle informazioni consultabili e messe a disposizione di altre parti interessate. Tali documenti rendono conto delle riunioni e delle audizioni tenute dai servizi della Commissione. L'obiezione è pertanto respinta poiché risulta di fatto infondata.
(43)
Per quanto riguarda la seconda obiezione, la versione non riservata dei dati riservati presentati a maggio 2014 non poteva essere altrimenti presentata senza divulgare segreti commerciali dei produttori dell'Unione. Anche tale obiezione non può pertanto essere accolta.
2. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
2.1. Prodotto in esame
(44)
Il prodotto in esame oggetto del presente riesame è il medesimo di quello definito al regolamento (CE) n. 661/2008, vale a dire i concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, attualmente classificati ai codici NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 ed ex 3105 90 20, originari della Russia (nel seguito «NA» oppure «il prodotto in esame»). Per quanto riguarda il NA prodotto da JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), tuttavia, conformemente al regolamento (CE) n. 989/2009, solo il NA attualmente classificabile ai codici NC 3102 30 90 e 3102 40 90 è oggetto di riesame.
(45)
La principale materia prima utilizzata per la produzione di NA è il gas, che rappresenta tra il 70 % e l'80 % dei costi totali di produzione. L'ampliamento della definizione del prodotto introdotta nel 2005 mirava a includere anche il nitrato di ammonio addizionato con elementi nutritivi fosfatici e/o potassici, poiché era stato constatato che tali miscugli presentavano sostanzialmente le stesse caratteristiche fisiche e chimiche di base e le stesse proprietà agronomiche.
(46)
Va osservato che i codici NC 3102 30 90 e 3102 40 90 (rispettivamente, nitrato di ammonio non in soluzione acquosa e miscugli di nitrato di ammonio e di carbonato di calcio o di altre sostanze inorganiche prive di potere fertilizzante, con titolo di azoto superiore a 28 % in peso) possono comprendere un NA utilizzato per scopi industriali (come la produzione di esplosivi) nonché quello utilizzato in agricoltura. Entrambi i tipi hanno le medesime caratteristiche chimiche e tecniche, possono essere facilmente intercambiabili e sono considerati come prodotto in esame.
(47)
In seguito alla comunicazione delle informazioni i rappresentanti delle autorità russe hanno sostenuto che l'ampliamento della definizione del prodotto introdotta nel 2005 è in contraddizione con l'accordo antidumping dell'OMC in quanto non sarebbero stati determinati né dumping, né pregiudizio, né nesso di causalità riguardo ai prodotti oggetto dell'ampliamento del 2005.
(48)
La presente obiezione è infondata per le ragioni già menzionate al considerando 22 ed è quindi respinta.
2.2. Prodotto simile
(49)
Come nelle precedenti inchieste, si è constatato che il NA prodotto e venduto sul mercato interno russo e il NA esportato dalla Russia nell'Unione presentano sostanzialmente le medesime caratteristiche fisiche e tecniche di base e sono destinati agli stessi usi. Di conseguenza, ai fini dell'inchiesta, essi sono prodotti simili nei termini dell'articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
(50)
Il NA prodotto dall'industria dell'Unione è un prodotto simile al NA esportato dalla Russia nell'Unione, per quanto riguarda le caratteristiche fisiche e tecniche.
3. RISCHIO DEL PERSISTERE O DELLA REITERAZIONE DEL DUMPING
3.1. Osservazioni preliminari
(51)
In conformità dell'articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base, la Commissione ha esaminato se la scadenza delle misure in vigore avrebbe implicato il rischio della persistenza o della reiterazione delle pratiche di dumping.
3.2. Importazioni oggetto di dumping durante il PIR
(52)
Come indicato nel considerando 32, soltanto un produttore esportatore inserito nel campione (Acron) ha collaborato pienamente all'inchiesta. Tuttavia, come chiarito al considerando 3, nel 2008 la Commissione ha accettato da Acron un impegno sui prezzi che durante il PIR era ancora in vigore. I prezzi all'esportazione di Acron durante il PIR erano determinati dall'anzidetto impegno in vigore che fissava un prezzo minimo all'importazione. Di conseguenza tali prezzi all'esportazione non sono stati ritenuti un elemento attendibile per valutare il rischio di persistenza o di reiterazione del dumping qualora le misure antidumping fossero scadute.
(53)
Dopo la comunicazione delle informazioni l'RFPA ha sostenuto che ciò significa che la Commissione non ha constatato in realtà l'esistenza di dumping. Ciò non è esatto. Poiché i produttori esportatori russi inseriti nel campione, ad eccezione di Acron, non hanno pienamente collaborato, la Commissione non disponeva di dati sufficienti per effettuare i calcoli del dumping sulla base dei dati delle società. Relativamente ad Acron si sarebbe potuto effettuare un calcolo, ma, come spiegato al considerando 52, la Commissione ha ritenuto che i dati non fossero attendibili ai fini del riesame in previsione della scadenza.
(54)
Acron ha sostenuto che l'argomentazione della Commissione, secondo la quale i suoi prezzi effettivi all'UE erano inattendibili a causa dell'esistenza di un impegno sui prezzi, e quindi non potevano essere utilizzati per determinare un prezzo all'esportazione, era illegittima. Ciò non è tuttavia quanto la Commissione ha sostenuto. La Commissione non ha sostenuto che i prezzi all'esportazione non potevano, in quanto tali, essere utilizzati a causa dell'impegno sui prezzi, ma ha concluso che tali prezzi all'esportazione erano considerati un elemento inattendibile nell'analisi della probabilità del persistere o della reiterazione del dumping nelle circostanze specifiche dell'inchiesta. La Commissione non ritiene che i prezzi all'esportazione determinati da un impegno sui prezzi siano un indicatore significativo nell'analisi del futuro comportamento dei produttori esportatori, in assenza di misure e di impegni sui prezzi.
(55)
Contrariamente a quanto sostenuto da Acron, i suoi prezzi all'esportazione all'UE non possono essere considerati esclusivamente come il risultato delle normali condizioni di mercato. Durante l'intero PIR, Acron è stato il solo produttore esportatore russo ad aver beneficiato di un impegno sui prezzi, tutti gli altri produttori esportatori russi erano soggetti ai dazi. Questi elementi hanno certamente influito sulla posizione concorrenziale di Acron quale unico fornitore russo del mercato dell'UE.
3.3. Rischio di reiterazione del dumping
(56)
Alla luce delle considerazioni di cui ai considerando da 52 a 55, la Commissione ha esaminato se esistessero prove della probabilità di reiterazione del dumping in caso di scadenza delle misure e ha analizzato i seguenti fattori: i prezzi all'esportazione dalla Russia ad altre destinazioni, la capacità di produzione e la capacità inutilizzata complessivamente in Russia, l'attrattiva del mercato dell'Unione e di altri mercati di paesi terzi.
3.3.1. Le esportazioni provenienti dalla Russia verso altre destinazioni
(57)
La Commissione ha stabilito che il prezzo all'esportazione medio ponderato franco fabbrica applicato da Acron a mercati di paesi terzi quali il Brasile, la Colombia e il Perù durante il PIR era inferiore al prezzo franco fabbrica medio sul mercato interno effettivamente pagato o pagabile durante il PIR. Acron quindi ha praticato prezzi di dumping sui mercati dei paesi terzi, in particolare in Brasile, indiscutibilmente il principale mercato di esportazione tra i paesi terzi.
(58)
Per gli altri tre produttori esportatori inseriti nel campione, la Commissione ha accertato anche che la media ponderata dei prezzi di vendita franco fabbrica praticati ai paesi terzi come il Brasile, il Perù, la Colombia, l'Ucraina e il Kazakistan, per ciascuno dei tre, era inferiore al prezzo medio franco fabbrica pagato o pagabile sul mercato interno, durante il PIR e quindi anch'essi praticavano prezzi di dumping. Tale constatazione si è basata su dati verificati forniti dai produttori esportatori russi, che rappresentavano circa l'80 % delle esportazioni verso paesi terzi. Di conseguenza, la Commissione non ha avuto la necessità di ricorrere alle statistiche del commercio estero russe, come suggerito dall'RFPA. Le vendite all'esportazione di tutti e quattro i produttori esportatori inseriti nel campione verso i paesi terzi sono avvenute a un livello di prezzi sostenibile durante il PIR.
(59)
L'RFPA ha affermato che i dati disponibili nel documento informativo suggeriscono che, per quanto riguarda EuroChem, non vi è alcuna pratica di dumping o, quanto meno, di dumping de minimis. L'argomentazione è mal posta. Lo scopo dell'analisi non era tanto calcolare esattamente il margine di dumping di EuroChem, quanto stabilire se vi fosse un rischio di reiterazione del dumping da parte della Russia qualora le misure fossero scadute. In tale contesto, l'inchiesta ha rivelato che, anche nel caso di EuroChem, i prezzi medi franco fabbrica praticati ai paesi terzi erano inferiori ai prezzi medi franco fabbrica praticati sul mercato interno e pertanto le vendite avvenivano a prezzi di dumping. La politica dei prezzi praticata da EuroChem nei confronti di paesi terzi (prezzi all'esportazione inferiori ai prezzi praticati sul mercato interno) è stato considerato un fattore pertinente per determinare in modo generale che il dumping nei confronti dell'UE si sarebbe probabilmente reiterato se le misure fossero scadute.
(60)
L'RFPA ha sostenuto che non sono stati utilizzati metodi adeguati nei calcoli del dumping. Come spiegato, la Commissione non ha calcolato i margini di dumping ma ha semplicemente confrontato i prezzi medi franco fabbrica praticati sul mercato interno con i prezzi franco fabbrica all'esportazione sulla base dei dati trasmessi dalle società inserite nel campione. In un'analisi della probabilità di reiterazione del dumping non è necessario calcolare margini di dumping precisi, pertanto non vi era alcun motivo di usare valori cif, come suggerito dall'RFPA.
(61)
L'RFPA ho obiettato che la Commissione non ha confrontato i prezzi per tipo di prodotto e non ha effettuato un adeguamento per tener conto dei differenti stadi commerciali. La Commissione ha esaminato l'obiezione e ha constatato che si sarebbe pervenuti a un'analoga differenza di prezzo anche se il confronto fosse stato eseguito per tipo di prodotto. Gli adeguamenti relativi allo stadio commerciale non potevano, comunque, essere effettuati, poiché le società inserite nel campione, ad eccezione di Acron, hanno collaborato solo parzialmente e non hanno fornito dati sufficientemente dettagliati, in particolare non hanno fornito elenchi per tipo di transazione. L'obiezione di cui sopra è quindi respinta.
(62)
I prezzi all'esportazione praticati all'Unione durante il PIR non potevano essere utilizzati per determinare il comportamento futuro degli altri tre produttori esportatori inseriti nel campione e ciò per i seguenti motivi. Durante il PIR EuroChem, come Acron, ha esportato solo in base all'impegno sui prezzi. Le vendite di EuroChem all'Unione sono avvenute solo durante il periodo in cui l'impegno sui prezzi era in vigore, mentre sono state interrotte quando l'11 ottobre 2012 la Commissione ha revocato l'impegno con la decisione 2012/629/UE. SBU Azot e UralChem, invece, non hanno esportato il prodotto in esame nell'Unione durante il PIR.
(63)
La Commissione non ha ritenuto necessario stabilire se le vendite sul mercato interno avvenissero nell'ambito di normali operazioni commerciali. In effetti già i prezzi realmente praticati sul mercato interno indicano che i prezzi all'esportazione praticati sui mercati dei paesi terzi sono oggetto di dumping. Pertanto, un esame della redditività delle vendite effettuate sul mercato interno, che probabilmente avrebbe richiesto la determinazione del valore normale (sulla base dei costi e di un ragionevole utile) se tali vendite fossero risultate in perdita, avrebbe portato solo a un aumento del valore normale e quindi del margine di dumping riscontrato sulle vendite effettuate sui mercati dei paesi terzi.
(64)
Nel contesto di un riesame in previsione della scadenza e dell'analisi della probabilità di reiterazione del dumping, è sufficiente stabilire che esiste il rischio di reiterazione del dumping in caso di scadenza delle misure. Di conseguenza la Commissione non ha ritenuto necessario analizzare la redditività delle vendite effettuate sul mercato interno e pertanto non ha valutato l'attendibilità dei costi di produzione in conformità dell'articolo 2, paragrafo 5, del regolamento di base.
(65)
Alla luce di tali considerazioni, la Commissione conclude che i produttori esportatori russi vendono attualmente il prodotto in esame a prezzi di dumping a paesi terzi dell'America latina, dell'Europa orientale, dell'Africa e dell'Asia. Durante il PIR il prezzo medio franco fabbrica all'esportazione dei quattro produttori esportatori inseriti nel campione è stato di 201 EUR/tonnellata a paesi terzi, mentre il prezzo medio franco fabbrica sul mercato interno è stato di 221 EUR/tonnellata. La Commissione pertanto ritiene che se le misure in vigore fossero abrogate, probabilmente i produttori esportatori russi praticherebbero prezzi di dumping anche sul mercato dell'Unione.
(66)
L'RFPA ha sostenuto che un confronto tra i prezzi praticati sul mercato interno e i prezzi all'esportazione praticati dalla Russia ai paesi terzi non ha senso. La Commissione, tuttavia, ritiene, a tale riguardo, che questi prezzi sono un indicatore importante nella valutazione della probabile evoluzione delle esportazioni verso l'Unione qualora le misure scadessero, visto che le esportazioni russe verso la maggior parte dei paesi terzi non sono soggette a dazi antidumping. In particolare, in mancanza di dati attendibili sulle esportazioni russe verso l'Unione durante il PIR, come chiarito al considerando 52, i prezzi all'esportazione praticati ai paesi terzi sono un elemento importante in questa valutazione globale.
(67)
A tal proposito il governo russo e Acron hanno sostenuto che la proroga delle misure è già illegittima in quanto tali misure sono state istituite, con regolamento (CE) n. 661/2008, utilizzando in primo luogo il metodo, presunto illegittimo, dell'adeguamento del prezzo del gas, per calcolare il valore normale.
(68)
Come indicato al considerando 63, nell'inchiesta in parola, la Commissione non ha ritenuto necessario stabilire se le vendite sul mercato interno avvenissero nell'ambito di normali operazioni commerciali, cosa che probabilmente avrebbe richiesto la determinazione del valore normale. Come Acron ha giustamente sottolineato nelle sue osservazioni presentate dopo la comunicazione delle informazioni, ciò non impedirà in future inchieste di determinare il valore normale, compresi i necessari adeguamenti, se ciò fosse ritenuto opportuno.
3.3.2. Capacità inutilizzate
(69)
La Commissione ha stabilito la capacità inutilizzata dei produttori russi noti sulla base degli elementi seguenti. I dati sulla capacità inutilizzata per le quattro società inserite nel campione sono stati tratti dalle loro risposte al questionario e corretti, se del caso, dopo le visite di verifica. Per gli impianti che producono sia nitrato di ammonio usato come concime sia nitrato di ammonio per scopi industriali (come la produzione di esplosivi), il cosiddetto «nitrato di ammonio a bassa densità», anch'esso prodotto in esame, come indicato al considerando 46, è stata presa in considerazione la capacità inutilizzata totale. Nella stessa ottica, è stata presa in considerazione anche la capacità inutilizzata degli impianti che producono solo nitrato di ammonio utilizzato per scopi industriali. Inoltre è stata inclusa nel calcolo la capacità inutilizzata complessiva di Kirovo poiché la capacità inutilizzata per altri tipi di nitrato di ammonio, attualmente esclusi dall'applicazione delle misure antidumping (16), può essere facilmente utilizzata per la produzione di nitrato di ammonio, attualmente classificabile ai codici NC 3102 30 90 e 3102 40 90.
(70)
Dei restanti cinque produttori russi una società ha fornito alla Commissione una risposta individuale sulla sua capacità inutilizzata. Per il resto, i dati sono stati forniti dall'RFPA.
(71)
Nei casi in cui i dati effettivi di produzione presentati dai produttori russi non inseriti nel campione erano superiori alla capacità dichiarata, è stata presa, come base per determinare la capacità reale, la produzione effettiva. In tali casi la capacità dichiarata si riferiva alla capacità nominale (ossia la capacità prevista degli impianti) che non è stata corretta in seguito a un ammodernamento degli impianti che si è tradotto in un aumento della loro capacità.
(72)
Su tale base, la Commissione ha appurato che durante il PIR i produttori esportatori russi disponevano di una capacità totale di 9 592 000 tonnellate, mentre la produzione effettiva (compreso il nitrato di ammonio utilizzato a scopi industriali e altri tipi di nitrato di ammonio, attualmente esclusi dall'applicazione delle misure antidumping (17)) è stata pari a 8 519 105 tonnellate.
(73)
Di conseguenza, e contrariamente a quanto asserito dall'RFPA, secondo la quale la capacità installata era pienamente utilizzata, durante il PIR i produttori esportatori disponevano di 1,07 milioni di tonnellate di capacità inutilizzata che corrispondono al 16,9 % del consumo dell'Unione (in base a un consumo di 6,35 milioni di tonnellate stabilito durante il PIR, cfr. il punto 5.1).
(74)
La Commissione, tuttavia, ha inoltre stabilito nel contesto della sua analisi previsionale che, dopo il PIR, la capacità sarebbe ulteriormente aumentata di circa 472 000 tonnellate dato che alcuni dei produttori esportatori inseriti nel campione avevano installato nuove capacità. La capacità inutilizzata totale ammonta pertanto al 24,3 % del consumo dell'Unione.
(75)
Dopo la comunicazione delle informazioni l'RFPA ha asserito che non esistono capacità inutilizzate o, perlomeno, che la Commissione dovrebbe considerare il fatto che non esistono capacità nominali inutilizzate. L'RFPA non concordava inoltre sul fatto che dopo il PIR si sarebbero costituite nuove capacità.
(76)
L'RFPA e i produttori esportatori russi hanno comunicato la loro capacità installata sulla base della capacità nominale teorica, che in alcuni casi non teneva conto di ammodernamenti recenti. Tale fatto è apparso evidente alla Commissione in occasione delle visite di verifica ed è stato preso in debita considerazione. Come correttamente osservato dall'RFPA nella documentazione inviata dopo la comunicazione delle informazioni, è stata accettata la capacità nominale dichiarata per i produttori russi non inseriti nel campione che producevano meno della capacità dichiarata. Per gli altri produttori non inseriti nel campione, nei casi in cui i valori della produzione effettiva dichiarati erano superiori alla capacità dichiarata, è stato presa come base per determinare la capacità reale, la produzione effettiva. Per tre produttori non inseriti nel campione, che non hanno presentato alcun dato sulla capacità e la produzione, sono stati utilizzati i dati forniti dall'RFPA.
(77)
La Commissione ritiene che per stabilire la capacità di produzione totale dei produttori russi del prodotto in esame tale approccio sia chiaro e coerente. Contrariamente a quanto asserito, a tutti i produttori è stato applicato il medesimo metodo. Se la produzione effettiva era superiore alla capacità nominale, ad esempio per un ammodernamento degli impianti di produzione, la Commissione non vede per quale motivo tali capacità supplementari non possano di fatto essere prese in considerazione dal momento che è evidente che la capacità nominale non è corretta. L'argomentazione secondo la quale tale metodo non sarebbe di prassi sul mercato, come asserito, non è una ragione per trascurare i dati relativi alla produzione effettiva. D'altro canto, il metodo di calcolo della capacità dell'industria dell'Unione, proposto dall'RFPA, non è pertinente ai fini della determinazione della capacità di produzione totale dei produttori russi.
(78)
Contrariamente a quanto asserito dall'RFPA il non utilizzo in alcuni casi dei dati relativi alla capacità nominale dichiarata e la loro sostituzione con dati relativi alla produzione reale, per lo più verificati, non significa che la Commissione abbia applicato la nozione delle migliori informazioni disponibili nei termini dell'articolo 18 del regolamento di base. Per quanto riguarda la capacità, la Commissione ha utilizzato appieno i dati forniti dai produttori russi stessi, ma ha applicato un metodo per calcolare la capacità di produzione totale in cui, non solo la capacità nominale, ma anche la capacità e la produzione effettive sono state prese in considerazione. Tale metodo è stato descritto nel documento di informazione generale, e il risultato della sua applicazione, per ciascuna società e anche per ciascun impianto, è stato comunicato alle società interessate. Di conseguenza, nella determinazione della capacità totale di produzione, la Commissione ha utilizzato esclusivamente i dati forniti dai produttori russi e dall'RFPA. Tutti i dati pertinenti erano stati forniti e non vi era alcuna necessità di ricorrere ad altre fonti di dati al riguardo.
(79)
In generale, per quanto riguarda i produttori non ispezionati, sono stati utilizzati i dati dichiarati relativi alla loro produzione e capacità. L'RFPA ha formulato osservazioni sul calcolo della capacità di alcune società e di alcuni impianti sostenendo che per quanto riguarda il produttore Uralchem Kirovo, il volume di produzione durante il PIR, come indicato nel documento di comunicazione delle informazioni, non era corretto. La Commissione ha accettato questa obiezione e ha invece utilizzato il volume di produzione indicato nelle osservazioni successive alla comunicazione delle informazioni. È stata inoltre presa in considerazione la relazione tecnica sulla capacità, fornita in occasione della visita dell'impianto, che riguardava la produzione di NA massima raggiunta dall'impianto in questione, come è giustamente rilevato dall'RFPA. Per quanto riguarda il produttore Uralchem Berezniki, nel calcolo della capacità sono stati presi in conto dieci giorni per la manutenzione così come indicato dalla società stessa nel corso della visita di verifica. Le osservazioni ricevute dopo la comunicazione delle informazioni circa altri arresti degli impianti non erano comprovate e sembravano essere fondate su dati di un'altra società. Le obiezioni sono state pertanto respinte.
(80)
Parimenti, le osservazioni relative ad alcune strozzature nel processo di produzione di altri impianti, non comprovate, non hanno potuto essere verificate e quindi non sono state prese in considerazione. Per quanto riguarda un impianto in particolare, la strozzatura sembrava riguardare la produzione di acido nitrico. Tuttavia, anche prendendo in considerazione la presunta capacità massima di produzione di acido nitrico, la capacità indicata dalla Commissione potrebbe ancora essere raggiunta, tenendo presente il fatto che per produrre una tonnellata di NA è necessaria meno di una tonnellata di acido nitrico.
(81)
Per quanto riguarda l'aumento di capacità dopo il PIR, l'RFPA ha sostenuto che per un produttore che aveva investito in una nuova linea di produzione, l'aumento di capacità era stato sovrastimato. La Commissione ha basato la capacità prevista sulla traduzione in inglese di una relazione tecnica relativa a tale nuova linea di produzione, fornita dalla società nel corso della visita di verifica presso la sede della società, e pertanto considerata attendibile.
(82)
Acron ha sostenuto di non disporre di una capacità inutilizzata significativa principalmente a causa di difficoltà di accesso alle materie prime. Tuttavia, l'inchiesta ha rivelato che le materie prime non erano utilizzate solo per produrre il prodotto in esame, ma anche altri prodotti. Visto tale esteso utilizzo e, di conseguenza, la possibilità di spostare facilmente le materie prime alla produzione del prodotto in esame, le difficoltà asserite non sono state considerate un elemento in grado di limitare la capacità di produzione totale del prodotto in esame.
(83)
L'uso del metodo descritto nei precedenti considerando ha indotto la Commissione a concludere che esiste una notevole sovraccapacità. Le argomentazioni addotte da RFPA e Acron non hanno potuto essere motivate e sono respinte.
(84)
La Commissione ritiene che, se le misure in vigore fossero abrogate, almeno una parte di tale capacità inutilizzata potrebbe essere utilizzata e orientata verso i mercati dell'Unione per i seguenti motivi.
(85)
In primo luogo, alcuni dei mercati di esportazione del NA potenzialmente più importanti a livello mondiale (come gli Stati Uniti d'America e l'Australia) continuano ad essere protetti dalle esportazioni russe mediante misure antidumping. Il mercato cinese d'altronde continua a restare chiuso alle importazioni di NA, pertanto i produttori russi sono poco inclini o impossibilitati ad esportare su tali mercati.
(86)
Il 22 maggio 2014 il ministero del Commercio degli Stati Uniti ha pubblicato i risultati preliminari di un riesame amministrativo del dazio antidumping (18) in cui proponeva che ad Acron ed EuroChem non fosse applicato alcun dazio per le loro esportazioni di nitrato di ammonio verso gli Stati Uniti. Tuttavia, anche se la proposta dovesse essere confermata, i dazi attualmente in vigore continueranno ad applicarsi a tutti gli altri produttori esportatori dalla Russia. Inoltre, a norma della sezione 751(a)(2) della legge degli Stati Uniti sulle tariffe doganali del 1930, quale modificata, la soppressione dei dazi per Acron ed EuroChem sarà applicabile soltanto per un anno e sarà successivamente oggetto di un altro riesame amministrativo annuale, che potrebbe, in base al suo esito, ripristinare i dazi antidumping. In secondo luogo il mercato statunitense del nitrato di ammonio utilizzato come concime ha subito una contrazione nell'ultimo decennio a causa di prescrizioni sempre più severe in materia di sicurezza e della riluttanza dei rivenditori a manipolare il nitrato di ammonio (19). Oltre a ciò, grazie all'estrazione del gas di scisto iniziata in anni recenti, i produttori di NA degli Stati Uniti dispongono di gas a minor prezzo. Di conseguenza, è probabile che Acron ed EuroChem debbano far fronte in futuro ad una forte concorrenza e potrebbero non essere in grado di acquisire una quota di mercato importante negli Stati Uniti.
(87)
L'RFPA ha sostenuto che, rispetto al 2012, le altre principali destinazioni delle esportazioni russe di nitrato di ammonio, come l'America latina (soprattutto il Brasile), l'Egitto e la Turchia cresceranno notevolmente fino al 2017 e ha citato una relazione che prevede un aumento complessivo del 15 % della domanda di NA di Brasile, Egitto, Turchia, Perù, Ecuador e Colombia, considerati complessivamente. Tale aumento è pari a 749 000 tonnellate (vale a dire da 4,851 milioni di tonnellate nel 2012 a 5,6 milioni di tonnellate nel 2017), il che rappresenta un aumento medio di 149 800 tonnellate l'anno. Esso rappresenta tuttavia solo il 9,7 % della capacità inutilizzata annua stimata dei produttori russi. Il richiedente sostiene che l'aumento del consumo in tali paesi potrebbe essere in parte ripreso dalla futura produzione interna in quanto i paesi in questione avrebbero una serie di progetti per lo sviluppo delle loro capacità di produzione di nitrato di ammonio o di altri concimi a base di azoto. Indipendentemente dal fatto che tali progetti siano o meno realizzati e che possano o no, almeno in parte, rispondere all'aumento del consumo, la Commissione ritiene che la previsione del consumo nei paesi in questione è ad un livello che consentirebbe soltanto un parziale assorbimento delle capacità inutilizzate dei produttori russi.
(88)
Dopo la comunicazione delle informazioni, l'RFPA ha sostenuto che la Commissione non ha tenuto conto di un aumento del consumo di NA russo in altri mercati di paesi terzi in particolare nella regione dell'ex Unione Sovietica. Tuttavia, anche in uno dei principali mercati di tale regione, l'Ucraina, i dazi antidumping sulle importazioni di nitrato di ammonio sono in vigore. A luglio 2014 i dazi sono stati estesi per un periodo di cinque anni e la loro aliquota è stata sensibilmente aumentata, perciò la realtà è che tale mercato è ancor più chiuso alle importazioni russe di nitrato di ammonio.
(89)
Inoltre, il livello dei prezzi in altri mercati, come ad esempio in Kazakistan, è tale che sarebbe più interessante per i produttori esportatori russi indirizzare le loro esportazioni verso l'Unione. Questi mercati, poi, sono di dimensioni molto più ridotte rispetto a quelli dell'Unione. Ad esempio, il consumo in Kazakistan rappresenta meno del 4 % di quello dell'Unione.
(90)
È anche stato sostenuto che la crescita prevista di altre importanti destinazioni delle esportazioni non è stata calcolata correttamente. I dati utilizzati, tuttavia, sono stati tratti dalla relazione indipendente citata nel considerando 87. Anche se questi dati dovessero risultare sottostimati come asserito, la crescita prevista della domanda potrebbe ancora essere facilmente soddisfatta utilizzando solo una parte della capacità inutilizzata dei produttori russi.
(91)
In secondo luogo, il mercato interno non è in grado di assorbire le capacità inutilizzate. L'RFPA ha sostenuto che, secondo la stessa relazione, anche il consumo in Russia rimane sostenuto, dovrebbe aumentare in futuro e i produttori russi vorranno in primo luogo soddisfare il mercato interno. L'RFPA ha riproposto la stessa argomentazione anche dopo la comunicazione delle informazioni. Tuttavia durante il PIR le vendite sul mercato interno hanno rappresentato il 53 % delle vendite totali dei produttori russi e il previsto aumento del 3 % annuo per i prossimi 5 anni (in media circa 120 000 tonnellate l'anno) potrebbe essere facilmente coperto mediante le capacità inutilizzate che i produttori russi hanno già a disposizione. Il previsto aumento annuo costituisce meno del 7,8 % della capacità inutilizzata annua stimata dei produttori russi dopo il PIR. Il futuro aumento del consumo, inoltre, è solo una previsione e potrebbe non verificarsi o verificarsi ad un ritmo più lento visto che, come afferma la stessa relazione, non vi sono state variazioni significative nel consumo interno negli ultimi cinque anni rispetto al consumo dell'Unione o dei paesi terzi (20).
(92)
In terzo luogo, l'Unione rimane il mercato più importante di NA del mondo, dato che rappresenta circa il 18 % del consumo mondiale. La sua vicinanza geografica con la Russia, nonché il fatto che alcuni esportatori russi abbiano sviluppato solidi canali di distribuzione nell'Unione facilita le esportazioni dal punto di vista logistico.
(93)
In seguito alla comunicazione delle informazioni l'RFPA ha sostenuto che si doveva tenere conto dei presunti ostacoli tecnici agli scambi riguardanti l'ingresso nell'Unione del nitrato di ammonio russo, vale a dire il divieto di vendita (in Germania) o le severe normative in vigore in alcuni altri Stati membri per lo stoccaggio del nitrato di ammonio. Tuttavia, contrariamente alle affermazioni dell'RFPA, tali limiti si applicano sia agli esportatori dei paesi terzi sia ai produttori dell'Unione in modo non discriminatorio e non incidono in modo sproporzionato sulle importazioni. Inoltre, tali limitazioni non hanno avuto un impatto sull'attrattiva complessiva del mercato dell'Unione che rimane pur sempre uno dei più grandi mercati al mondo in termini di consumi. La Commissione respinge pertanto questa argomentazione.
(94)
La Commissione conclude pertanto che i produttori russi dispongono di una notevole capacità inutilizzata che potrebbe essere utilizzata per un aumento sostanziale delle esportazioni verso l'Unione, qualora le misure non venissero prorogate.
3.3.3. Incentivi a riorientare i volumi di vendita verso l'Unione
(95)
Il livello dei prezzi è attualmente molto più elevato nell'Unione che nei principali paesi terzi attualmente forniti dalla Russia e nel mercato interno russo. Durante il PIR il prezzo medio franco fabbrica all'esportazione (201 EUR/tonnellata) praticato ai paesi terzi e il prezzo medio di vendita franco fabbrica praticato sul mercato interno (221 EUR/tonnellata) dai quattro produttori esportatori inseriti nel campione erano inferiori rispettivamente del 34 % e del 27 % rispetto ai prezzi medi franco fabbrica praticati dai produttori dell'Unione inseriti nel campione (303 EUR/tonnellata) (cfr. tavola 7) ed erano inferiori anche rispetto al prezzo medio franco fabbrica delle importazioni nell'Unione provenienti dalla Russia (cfr. tabella 2) e dai paesi terzi (cfr. tabella 3).
(96)
Se le misure venissero abrogate, i prezzi dell'Unione probabilmente calerebbero a causa di un maggior volume di importazioni a prezzi più bassi. Tuttavia, tenuto conto del notevole divario tra i prezzi all'esportazione dei produttori esportatori russi verso i paesi terzi e i prezzi praticati durante il PIR sul mercato dell'Unione da parte dei produttori esportatori russi, dei produttori esportatori dei paesi terzi e dei produttori dell'Unione, sembra improbabile che i prezzi praticati sul mercato dell'Unione scenderanno ai livelli attualmente osservati sui mercati dei paesi terzi nei quali i produttori russi esportano. I produttori esportatori tenteranno pertanto di conseguire un più elevato margine di profitto sul mercato dell'Unione. Ne consegue che i produttori esportatori saranno incentivati a riorientare una parte delle loro attuali esportazioni destinate a paesi terzi (pari a circa 3,4 milioni di tonnellate nel PIR, il che equivale a oltre il 50 % del consumo dell'Unione) verso l'Unione (21).
3.4. Conclusioni
(97)
Alla luce delle considerazioni enunciate alla sezione 3.3, la Commissione conclude che esiste il rischio di reiterazione del dumping e di un significativo aumento delle quantità esportate verso l'Unione, qualora le misure in vigore vengano lasciate scadere.
4. DEFINIZIONE DELL'INDUSTRIA DELL'UNIONE
(98)
L'industria dell'Unione è stata definita come l'insieme dei produttori noti di nitrato di ammonio nell'Unione durante il periodo in esame.
(99)
Come indicato al considerando 19, è stato selezionato un campione di quattro società. Tutti i produttori dell'Unione inseriti nel campione hanno collaborato, hanno inviato le risposte al questionario entro i termini previsti e sono stati visitati durante l'inchiesta. Oltre a ciò la Fertilizers Europe ha fornito altri dati relativi a capacità, produzione e vendite dei produttori non inseriti nel campione che hanno collaborato nonché le stime relative ai produttori restanti. Quando possibile, la Commissione ha svolto un confronto incrociato tra i dati forniti da altre parti interessate e/o i dati disponibili al pubblico.
(100)
In seguito alla comunicazione delle informazioni, l'RFPA ha obiettato che il campione scelto dalla Commissione non era rappresentativo dell'industria dell'Unione in quanto, sosteneva, gli stessi indicatori economici, in particolare la redditività, relativi alle società inserite nel campione e relativi all'industria dell'Unione nel suo complesso erano differenti.
(101)
Tale obiezione non può essere accettata. Le quattro società inserite nel campione sono state selezionate in modo obiettivo sulla base del loro volume di produzione e di vendite nell'Unione del prodotto in esame, secondo le disposizioni dell'articolo 17, paragrafo 1, del regolamento di base. Lo scopo del campionamento consiste nel consentire ai servizi della Commissione di esaminare dettagliatamente alcuni fattori di pregiudizio per una parte rappresentativa dell'industria dell'Unione nel periodo di tempo disponibile. Il fatto che alcuni indicatori di pregiudizio relativi alle società inserite nel campione e quelli relativi all'industria dell'Unione nel suo complesso possano variare non compromette la rappresentatività del campione. Dal momento che i dati dei produttori inseriti nel campione sono stati verificati in loco presso le sedi delle società in questione, si ritiene che siano attendibili. In ogni caso, come specificato al considerando 145, l'industria dell'Unione durante il PIR non risultava essere in situazione pregiudizievole.
(102)
L'RFPA ha altresì sostenuto che alcune delle società inserite nel campione non hanno cooperato con la Commissione fornendo solo dati parziali o errati od omettendo di fornirli. L'RFPA ha chiesto, di conseguenza, di non trarre da tali dati conclusioni sulla situazione dell'industria dell'Unione o che invece si traessero conclusioni sfavorevoli vista l'omessa collaborazione da parte dell'industria dell'Unione o si utilizzassero gli indicatori relativi all'industria dell'Unione nel suo complesso.
(103)
Tale obiezione non può essere accettata. La Commissione ritiene soddisfacenti i dati forniti dalle società inserite nel campione, che sono stati verificati in loco presso le sedi delle società in questione e costituiscono una parte attendibile della valutazione della situazione dell'industria dell'Unione.
5. SITUAZIONE DEL MERCATO DELL'UNIONE
5.1. Consumo dell'Unione
(104)
La Commissione ha calcolato il consumo apparente dell'Unione in base ai seguenti fattori: i) il volume delle vendite dell'industria dell'Unione sul mercato dell'Unione ricavato dai dati forniti dal richiedente e ii) le importazioni dai paesi terzi calcolate in base ai dati estratti dalla banca dati di cui all'articolo 14, paragrafo 6 (22).
(105)
L'evoluzione del consumo dell'Unione si configura nel modo seguente:
Tabella 1
Consumo dell'Unione (tonnellate metriche)
2010
2011
2012
PIR
Consumo totale dell'Unione
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Indice (2010 = 100)
100
93
93
89
Fonte: Dati forniti dal richiedente, dati verificati e dati estratti dalla banca dati di cui all'articolo 14, paragrafo 6
(106)
Tra il 2010 e il PIR il consumo di NA dell'Unione è diminuito dell'11 %, sebbene la produzione agricola non sia altrettanto diminuita. Tale diminuzione è attribuibile a tre fattori principali. In primo luogo, le attrezzature e le tecniche di spargimento sono migliorate riducendo le necessità di concimi per metro quadrato di terreno. In secondo luogo, la diminuzione del consumo di nitrato di ammonio è compensata dall'uso di altri concimi quali il nitrato ammonico di calcio o di concimi composti. In terzo luogo, l'attenzione per la sicurezza e le norme severe applicate alla produzione e allo stoccaggio del nitrato di ammonio scoraggiano l'uso di questo prodotto.
(107)
In seguito alla comunicazione delle informazioni, l'RFPA ha chiesto altre informazioni sulle fonti dei dati sul consumo comunicati dalla Commissione e il 26 giugno 2014 si è tenuta un'audizione presieduta dal consigliere-auditore. Successivamente l'RFPA ha sostenuto che i dati forniti dal richiedente erano stati presentati in una fase troppo avanzata della procedura, non erano stati verificati ed erano incoerenti rispetto ai dati forniti in precedenza dal richiedente medesimo. L'RFPA ha altresì sostenuto che molto probabilmente i dati anzidetti non comprendevano quelli relativi al nitrato di ammonio tecnico e ai miscugli di nitrato di ammonio con altre sostanze fertilizzanti o non fertilizzanti, dal momento che essi si discostavano da dati analoghi a disposizione del richiedente e diffusi tra i suoi aderenti. Pertanto tali dati non avrebbero dovuto essere considerati riferendosi invece a fattori disponibili migliori.
(108)
Tale argomentazione è stata respinta. La Commissione ha utilizzato i dati forniti dal richiedente relativi alle vendite nell'UE dopo averli sottoposti a un controllo incrociato con i dati verificati dei produttori inseriti nel campione. A queste cifre sono stati aggiunti i dati relativi alle importazioni per determinare il consumo nell'Unione. Si ritiene pertanto che tali dati siano attendibili.
(109)
L'RFPA ha sostenuto inoltre che la base del calcolo del consumo totale dell'Unione eseguito dalla Commissione è sottostimata, e che, sulla base di una relazione pubblicata da un analista di mercato indipendente, il consumo è in aumento e non in diminuzione. Più specificatamente, i dati desunti da tale relazione concernente la domanda dell'Unione di FGAN e di EGAN (Explosive Grade Ammonium Nitrate) per il 2010 corrispondano ai dati della Commissione nell'ordine di 7,1 milioni di tonnellate, ma per gli anni successivi la relazione indicava un aumento anziché una diminuzione.
(110)
Tale argomentazione è infondata poiché la Commissione ha utilizzato i dati reali forniti dal richiedente che sono stati in parte verificati e i dati statistici disponibili. La Commissione ritiene che siano attendibili.
5.2. Volume, prezzi e quota di mercato delle importazioni dalla Russia
(111)
I volumi, le quote di mercato e i prezzi medi delle importazioni dalla Russia del prodotto in esame hanno seguito l'andamento delineato nella tabella seguente.
Tabella 2
Volume delle importazioni (tonnellate metriche), quota di mercato e prezzi
2010
2011
2012
PIR
Volume delle importazioni (in tonnellate)
164 658
134 060
200 542
199 604
Indice
100
81
122
121
Quota di mercato
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Indice
100
88
130
137
Prezzo cif medio (EUR/tonnellata)
201
258
262
264
Indice
100
128
130
131
Fonte: Banca dati di cui all'articolo 14, paragrafo 6
(112)
Il volume delle importazioni dalla Russia è aumentato di oltre il 20 % durante il periodo in esame, mentre la loro quota di mercato ha subito un incremento superiore al 30 %, passando dal 2,3 % nel 2010 al 3,1 % nel PIR. Nel periodo in esame i prezzi cif sono passati da 201 a 264 EUR/tonnellata. Confrontando i prezzi medi cif all'esportazione praticati dalla Russia all'Unione e i prezzi medi franco fabbrica praticati dai produttori dell'Unione durante il PIR, risulta che i prezzi russi sono notevolmente inferiori ai prezzi dell'Unione. Il prezzo medio di vendita franco fabbrica praticato dai produttori dell'Unione inseriti nel campione a acquirenti indipendenti dell'Unione durante il PIR è stato di 303 EUR/tonnellata. Tuttavia, come indicato nella sezione 3, quasi tutti i produttori esportatori che vendevano il prodotto in esame durante il PIR erano soggetti ad impegni sui prezzi e i loro prezzi all'esportazione nell'UE erano determinati da tali impegni che fissavano prezzi minimi all'importazione. Tali prezzi all'esportazione, di conseguenza, non possono essere considerati un indicatore valido per effettuare un calcolo significativo e attendibile della sottoquotazione dei prezzi.
(113)
In seguito alla comunicazione delle informazioni, l'RFPA ha osservato che il calcolo della sottoquotazione dei prezzi e il calcolo relativo alle vendite sottocosto effettuati dalla Commissione non sono corretti in quanto necessitano di vari aggiustamenti (per i dazi doganali ordinari, per i costi successivi all'importazione, per le differenze a livello di prodotto nonché per l'imballaggio e per la fase commerciale). L'RFPA ha altresì osservato che, rispetto al precedente riesame in previsione della scadenza svolto nel 2002, vi è stato un cambiamento metodologico concernente l'uso degli aggiustamenti. L'RFPA suggeriva inoltre che per il calcolo della sottoquotazione si sarebbe dovuto ricorrere ai prezzi delle vendite all'esportazione nell'Unione di un produttore russo non soggetto ad impegni e ai prezzi all'esportazione di un produttore russo non soggetto a dazi antidumping.
(114)
A tal proposito è sufficiente ricordare che la Commissione non ha effettuato calcoli relativi alla sottoquotazione dei prezzi né relativi a vendite sottocosto per i motivi di cui al considerando 112. Pertanto, tali obiezioni sono infondate.
5.3. Volume, prezzi e quota di mercato delle importazioni da altri paesi terzi
(115)
Il volume delle importazioni da altri paesi terzi nel periodo in esame è indicato nella tabella seguente. Le tendenze seguenti relative a volumi e prezzi si basano anche in questo caso su dati di Eurostat.
Tabella 3
Volume delle importazioni (tonnellate metriche), quota di mercato e prezzi
2010
2011
2012
PIR
Altri paesi terzi
Volume in tonnellate
348 100
312 043
295 139
285 962
Indice
100
90
85
82
Quota di mercato
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Indice
100
96
91
93
Prezzo medio (cif)
201
270
279
275
Indice
100
134
139
137
Fonte: Eurostat
(116)
Il nitrato di ammonio è importato principalmente da Georgia, Ucraina e Serbia. Le misure antidumping in vigore nei confronti delle importazioni di nitrato di ammonio originario dell'Ucraina sono scadute nel 2012. Il volume totale delle importazioni da paesi terzi diversi dalla Russia è diminuito mentre la loro quota di mercato è rimasta sostanzialmente stabile nel corso del periodo in esame, e superiore alla quota di mercato delle importazioni russe. Questo può essere spiegato con il calo del consumo nello stesso periodo. Nel complesso i prezzi medi all'importazione praticati dagli altri paesi hanno seguito lo stesso andamento dei prezzi russi e dei prezzi dell'Unione.
5.4. Situazione economica dell'industria dell'Unione
(117)
A norma dell'articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base, la Commissione ha proceduto a una valutazione di tutti i fattori e di tutti gli indicatori economici pertinenti in rapporto con la situazione dell'industria dell'Unione.
(118)
Ai fini dell'analisi del pregiudizio, la situazione economica dell'industria dell'Unione viene valutata sulla base degli indicatori macroeconomici (produzione, capacità di produzione, utilizzo degli impianti, volume delle vendite, quota di mercato, crescita, occupazione, produttività e ripresa dagli effetti di precedenti pratiche di dumping) e degli indicatori microeconomici (prezzi medi unitari, costo unitario, costi della manodopera, scorte, redditività, flusso di cassa, investimenti, utile sul capitale investito e capacità di ottenere capitali). I primi si basano sui dati forniti dal richiedente nella domanda iniziale di riesame e nelle successive comunicazioni nonché sulle statistiche e si riferiscono a tutti i produttori noti dell'Unione. I secondi si basano sui dati contenuti nelle risposte al questionario fornite dai produttori dell'Unione inseriti nel campione e verificati durante l'inchiesta.
5.4.1. Produzione, capacità produttiva e utilizzo degli impianti
(119)
L'attuale riesame in previsione della scadenza ha confermato le conclusioni delle precedenti inchieste secondo le quali la raccolta di dati accurati e attendibili sulle capacità e la produzione del prodotto in esame è un esercizio complesso. Il concime solido è prodotto nelle torri di prilling dopo aver ottenuto nitrato di ammonio fuso/liquido mediante un processo di sintesi chimica. L'elemento fuso/liquido può essere utilizzato per produrre il prodotto solido ma anche altri prodotti derivati, come il nitrato ammonico di calcio. Il prodotto solido, a sua volta, può essere utilizzato come concime, ma anche a scopi industriali. Possono verificarsi distorsioni statistiche dovute all'esistenza di impianti polivalenti, che possono passare rapidamente dalla produzione di un concime all'altro. Un basso tasso di utilizzo degli impianti per il prodotto in esame è pertanto un indicatore meno significativo della situazione economica complessiva dell'industria dell'Unione.
(120)
Tenendo conto di tali riserve, la produzione totale dell'Unione, la capacità di produzione e l'utilizzo degli impianti hanno registrato, nel periodo in esame, l'andamento seguente:
Tabella 4
Produzione, capacità di produzione e utilizzo degli impianti
2010
2011
2012
PIR
Volume della produzione (in tonnellate)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Indice
100
99
103
99
Capacità di produzione (in tonnellate)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Indice
100
101
102
102
Utilizzo degli impianti
46 %
45 %
46 %
45 %
Indice
100
98
100
98
Fonte: Informazioni fornite dal richiedente, risposte al questionario di campionamento e risposte al questionario verificate
(121)
Tra il 2010 e il PIR la produzione dell'industria dell'Unione del prodotto in esame è rimasta relativamente stabile, nell'ordine di 7 milioni di tonnellate.
(122)
Anche la capacità di produzione è rimasta sostanzialmente stabile in tutto il periodo. La capacità di produzione dichiarata dall'industria dell'Unione tiene conto della capacità di produzione totale di NA, non solo per il prodotto in esame, ma anche per altri prodotti. In effetti l'utilizzo reale della capacità di NA è notevolmente più elevato quando si considerano altri prodotti. Per esempio, in base ai dati verificati forniti dai produttori dell'Unione inseriti nel campione, l'indice di utilizzo degli impianti durante il periodo in esame è stato superiore di circa 20 punti percentuali (dal 72 % nel 2010 al 68 % durante il PIR).
5.4.2. Volume delle vendite, quota di mercato e crescita
(123)
Nel periodo in esame il volume delle vendite dell'industria dell'Unione ad acquirenti indipendenti sul mercato dell'Unione e la quota di mercato hanno registrato il seguente andamento:
Tabella 5
Volume delle vendite e quota di mercato
2010
2011
2012
PIR
Volume delle vendite nel mercato dell'Unione (in tonnellate)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Indice
100
93
93
88
Quota di mercato
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Indice
100
100
100
99
Fonte: Informazioni fornite dal richiedente, risposte al questionario di campionamento e risposte al questionario verificate
(124)
Il volume delle vendite ad acquirenti indipendenti sul mercato dell'Unione è diminuito del 12 % durante il PIR rispetto al volume delle vendite nel 2010. Questa flessione coincide con la tendenza generale al calo del consumo sul mercato dell'Unione, per i motivi illustrati nel considerando 106.
(125)
Poiché nel periodo in esame hanno registrato un calo sia le vendite sia il consumo, la quota di mercato dell'industria dell'Unione è rimasta sostanzialmente stabile e pertanto non vi è stata alcuna crescita di tale industria.
5.4.3. Occupazione e produttività
(126)
Sulla base dei dati verificati dei quattro produttori dell'Unione inseriti nel campione, nel periodo in esame l'occupazione e la produttività hanno registrato il seguente andamento:
Tabella 6
Occupazione e produttività
2010
2011
2012
PIR
Numero di dipendenti
1 253
1 110
1 128
1 105
Indice
100
89
90
88
Produttività (unità/dipendente)
2 390
2 616
2 648
2 579
Indice
100
109
110
107
Fonte: Risposte al questionario verificate
(127)
Durante il periodo in esame il numero di dipendenti nelle quattro società inserite nel campione è diminuito (del 12 % tra il 2010 e il PIR). Poiché tale diminuzione è stata superiore a quella della produzione, la produttività della forza lavoro dei produttori dell'Unione inseriti nel campione, misurata in termini di produzione annua (in tonnellate) per dipendente, è aumentata del 7 % tra il 2010 e il PIR.
5.4.4. Entità del margine di dumping e ripresa dagli effetti di precedenti pratiche di dumping
(128)
Come indicato al considerando 52, la Commissione non ha stabilito l'attuale entità dei margini di dumping dal momento che i prezzi russi all'importazione erano basati su impegni sui prezzi minimi e, in quanto tali, non erano attendibili per procedere ad una valutazione pertinente del rischio del persistere o della reiterazione del dumping qualora si lasciassero scadere le misure antidumping.
(129)
Come dimostrato dagli attuali margini di profitto (tabella 10) e dall'elevata quota di mercato (tabella 5), l'industria dell'Unione si è ripresa dagli effetti delle precedenti pratiche di dumping.
5.4.5. Prezzi di vendita e fattori che incidono sui prezzi del mercato nazionale
(130)
Nel periodo in esame i prezzi di vendita unitari medi ponderati praticati dai produttori dell'Unione inseriti nel campione ad acquirenti indipendenti nell'UE hanno registrato il seguente andamento:
Tabella 7
Prezzi di vendita nell'Unione
2010
2011
2012
PIR
Prezzo di vendita unitario medio franco fabbrica nell'Unione (EUR/tonnellata)
204
291
305
303
Indice
100
143
149
149
Costo unitario di produzione (EUR/tonnellata)
180-195 (23)
200
216
225
Indice
100
108
113
Fonte: Dati verificati delle società inserite nel campione
(131)
Il prezzo di vendita netto medio dei produttori dell'Unione inseriti nel campione è aumentato notevolmente tra il 2010 e il 2012, per poi diminuire lievemente durante il PIR.
(132)
Anche i costi medi di produzione sono aumentati, soprattutto a causa dell'incremento dei costi del gas, che costituisce il principale fattore produttivo.
5.4.6. Costo del lavoro
(133)
Nel periodo in esame il costo medio del lavoro dei produttori dell'Unione inseriti nel campione ha registrato il seguente andamento:
Tabella 8
Costo medio del lavoro per dipendente
2010
2011
2012
PIR
Salario medio per dipendente (in EUR)
31 909
37 764
40 938
41 736
Indice
100
118
128
131
Fonte: Dati verificati delle società inserite nel campione
(134)
Nel periodo in esame il costo medio del lavoro per dipendente ha conosciuto un andamento al rialzo. L'aumento più significativo è stato registrato tra il 2010 e il 2011, mentre tra il 2012 e il PIR è stato di 3 punti percentuali.
5.4.7. Scorte
(135)
Nel periodo in esame il livello delle scorte dei produttori dell'Unione inseriti nel campione ha registrato il seguente andamento:
Tabella 9
Scorte
2010
2011
2012
PIR
Scorte finali (in tonnellate)
108 300
151 562
195 351
97 092
Indice
100
140
180
90
Scorte finali in percentuale sulla produzione
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Indice
100
142
176
90
Fonte: Dati verificati delle società inserite nel campione
(136)
Le scorte finali sono prima aumentate in misura significativa nel 2011 e nel 2012 rispetto al 2010, per poi calare del 10 % durante il PIR rispetto al 2010. Rispetto al livello della produzione, le scorte finali hanno seguito lo stesso andamento tra il 2010 e il PIR.
5.4.8. Redditività, flusso di cassa, investimenti, utile sul capitale investito e capacità di ottenere capitali
(137)
Nel periodo in esame la redditività, il flusso di cassa, gli investimenti e l'utile sul capitale investito dei produttori dell'Unione inseriti nel campione hanno registrato il seguente andamento:
Tabella 10
Redditività, flusso di cassa, investimenti e utile sul capitale investito
2010
2011
2012
PIR
Redditività delle vendite nell'Unione ad acquirenti indipendenti (in % del fatturato delle vendite)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Indice
100
178
150
123
Flusso di cassa (in EUR)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Indice
100
195
191
182
Investimenti (in EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Indice
100
88
78
96
Utile sul capitale investito
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Indice
100
217
190
159
Fonte: Dati verificati delle società inserite nel campione
(138)
La Commissione ha stabilito la redditività dei produttori dell'Unione inseriti nel campione esprimendo l'utile netto, al lordo delle imposte, derivante dalle vendite del prodotto simile ad acquirenti indipendenti nell'Unione, in percentuale sul fatturato delle stesse vendite.
(139)
Nel periodo in esame la redditività dei produttori dell'Unione inseriti nel campione è passata dall'11,7 % nel 2010 al 14,4 % nel PIR. A tale riguardo il richiedente ha sostenuto che il profitto di riferimento utilizzato per l'analisi dovrebbe tenere conto della necessità di un'industria a così alta intensità di capitale di ottenere un utile soddisfacente sul capitale investito [Return On Capital Employed (ROCE)], come auspicato dagli investitori. Tale argomentazione non ha potuto essere accolta in quanto il profitto di riferimento utilizzato per l'analisi deve essere limitato al profitto che l'industria dell'Unione potrebbe verosimilmente realizzare in normali condizioni di concorrenza, in assenza di importazioni oggetto di dumping.
(140)
Il flusso di cassa netto rappresenta la capacità dei produttori dell'Unione di autofinanziare le proprie attività. Il flusso di cassa è aumentato dell'82 % tra il 2010 e il PIR, anche se durante il PIR è stato leggermente inferiore rispetto al 2011 e al 2012 (rispettivamente di 13 e 5 punti percentuali).
(141)
Gli investimenti hanno registrato una tendenza al ribasso. Il calo è stato più marcato nel 2011 e nel 2012, ma è stato solo del 4 % durante il PIR rispetto al 2010. Gli investimenti hanno avuto principalmente lo scopo di garantire la conformità a requisiti ambientali sempre più rigorosi.
(142)
L'utile sul capitale investito è il profitto come percentuale del valore contabile netto degli investimenti. Tale valore ha sostanzialmente seguito l'andamento della redditività durante tutto il periodo in esame.
(143)
L'inchiesta non ha rivelato difficoltà nella raccolta di capitali da parte dei produttori dell'Unione inseriti nel campione.
5.5. Conclusioni relative alla situazione dell'industria dell'Unione
(144)
Il regolamento (CE) n. 661/2008 aveva concluso che la situazione economica dell'industria dell'Unione era non pregiudizievole e che tale situazione positiva era essenzialmente dovuta all'esistenza di misure antidumping sulle importazioni del prodotto in esame originario della Russia.
(145)
Le conclusioni del presente riesame in previsione della scadenza confermano quelle raggiunte nell'inchiesta precedente. Anche tra il 2010 e il PIR gli indicatori economici sono stati positivi. Benché il consumo dell'Unione sia diminuito e le importazioni dalla Russia siano aumentate, l'industria dell'Unione è riuscita a mantenere una quota di mercato significativa e a rafforzare ulteriormente la propria redditività, anche se i profitti realizzati nel 2012 e nel PIR sono stati inferiori a quelli del 2011, indicando quindi una tendenza al ribasso. I costi di produzione sono aumentati, principalmente a causa dell'incremento dei prezzi del gas (la principale materia prima per la fabbricazione del prodotto in esame), ma anche i prezzi di vendita sono aumentati, consentendo così all'industria dell'Unione di conseguire un buon livello di redditività.
(146)
Come spiegato nel considerando 119 e in quelli successivi, non è possibile basarsi sui dati relativi all'utilizzo degli impianti per trarre conclusioni decisive riguardo allo stato dell'industria dell'Unione. In linea generale si può concludere che, nel complesso, l'industria dell'Unione è in buone condizioni e non subisce alcun pregiudizio dalle esportazioni russe di nitrato di ammonio grazie all'esistenza delle misure antidumping.
(147)
Dopo la comunicazione delle informazioni l'RFPA e i rappresentanti delle autorità russe hanno sostenuto che l'andamento positivo dell'industria dell'Unione, comprese le sue esportazioni verso paesi terzi, permette di concludere che non esiste un rischio di reiterazione di un notevole pregiudizio. La Commissione ritiene tuttavia che l'attuale situazione economica positiva dell'industria dell'Unione, compreso il volume delle sue vendite all'esportazione verso paesi terzi, non escluda automaticamente che la situazione possa in futuro cambiare qualora si lascino scadere le misure in vigore.
6. RISCHIO DI REITERAZIONE DEL PREGIUDIZIO
(148)
Per valutare il rischio di reiterazione del pregiudizio qualora le misure attualmente in vigore venissero lasciate scadere, l'impatto potenziale delle esportazione russe sul mercato dell'Unione e sull'industria dell'Unione è stato analizzato a norma dell'articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base.
(149)
L'analisi ha riguardato in modo particolare le tendenze dei consumi sul mercato dell'Unione, la capacità inutilizzata, i flussi commerciali, l'attrattiva del mercato dell'Unione e la politica dei prezzi dei produttori russi.
6.1. Consumo nell'Unione
(150)
Il consumo del prodotto in esame nell'Unione è diminuito dell'11 % durante il PIR rispetto agli anni precedenti. Questo calo del consumo del prodotto in esame è dovuto all'impiego di altri concimi, a un uso più efficiente del nitrato di ammonio da parte degli agricoltori e a preoccupazioni per la protezione e la sicurezza. L'industria dell'Unione è quindi in concorrenza con i prodotti russi in un mercato in contrazione e questo, a sua volta, rischia di esercitare una pressione al ribasso sui prezzi.
(151)
In seguito alla comunicazione delle informazioni, e come indicato al considerando 109, l'RFPA ha espresso disaccordo in merito alla conclusione che il consumo del prodotto in esame nell'UE è destinato in futuro a diminuire. La relazione richiamata dall'RFPA indica tuttavia solo un lieve recupero della domanda di concimi a base di azoto e non necessariamente un aumento del consumo del prodotto in esame. I requisiti ambientali e di sicurezza sempre più severi che si applicano allo stoccaggio e all'uso del nitrato di ammonio, insieme al livello di maturità raggiunto da alcuni mercati e alle tecniche di spargimento sempre più efficaci, indicano che, anche in caso di un aumento nel consumo di concimi, e in particolare di quelli a base di azoto, non vi sarà un incremento del consumo del prodotto in esame nel prossimo futuro. L'obiezione di cui sopra è quindi respinta.
6.2. Capacità inutilizzata, flussi commerciali, attrattiva del mercato dell'Unione e politica dei prezzi
(152)
La Commissione ha stabilito la capacità inutilizzata russa durante il PIR, pari a oltre il 16,9 % del consumo totale nell'Unione del prodotto in esame (cfr. considerando 73 e 74). Tale capacità è ulteriormente aumentata dopo il PIR ed è attualmente stimata a circa il 24,3 % del consumo dell'Unione.
(153)
In assenza di misure, questa capacità inutilizzata verrebbe con ogni probabilità utilizzata per produrre considerevoli quantità aggiuntive di nitrato di ammonio da esportare nell'Unione. I produttori russi esportano già la metà della loro produzione nei paesi terzi. In futuro il consumo interno russo è destinato ad aumentare annualmente solo del 3 %. I prezzi russi all'esportazione nei mercati dei paesi terzi sono sostanzialmente inferiori agli attuali prezzi dell'Unione. Se, scadute le misure, i prezzi sul mercato dell'Unione rimanessero a un livello sostanzialmente superiore a quello dei prezzi praticati sui mercati di tali paesi terzi, i produttori russi avrebbero un forte incentivo non solo ad usare la loro capacità inutilizzata per il mercato dell'Unione, ma anche a riorientare verso questo stesso mercato parte delle loro esportazioni attualmente dirette ai paesi terzi.
(154)
Esistono inoltre limiti ad un aumento delle esportazioni russe verso i paesi terzi. Alcuni dei mercati di esportazione potenzialmente più importanti per il nitrato di ammonio (Cina, Stati Uniti e Australia) sono inaccessibili alle esportazioni russe (cfr. considerando 85). L'eventuale fissazione per un anno, negli Stati Uniti, di dazi nulli per due produttori russi (cfr. considerando 86) difficilmente porterà a un cambiamento significativo delle esportazioni russe verso gli USA, poiché i prezzi del gas sul mercato interno statunitense sono diminuiti e dovrebbero rimanere bassi a causa delle crescenti attività di prospezione del gas di scisto e delle attuali restrizioni alle esportazioni di tale gas, che mantengono basso il prezzo del gas sul mercato interno degli USA (cfr. anche il considerando 86). Anche il mercato cinese continua ad essere chiuso alle importazioni di nitrato di ammonio. Il consumo di nitrato di ammonio negli attuali mercati russi di esportazione (principalmente America latina, in particolare Brasile) è destinato a crescere, ma l'attuale capacità inutilizzata della Russia è pari a più del doppio dell'aumento previsto del consumo in tali mercati, ed è improbabile che tale consumo supplementare venga assorbito (unicamente) dai produttori russi. Alcuni dei tradizionali mercati di esportazione della Russia, come Egitto, Turchia, Perù e Brasile, stanno inoltre sviluppando la propria capacità di produzione di nitrato di ammonio o di altri concimi a base di azoto (cfr. considerando 87).
(155)
In ogni caso il mercato dell'Unione presenta una maggiore attrattiva rispetto all'America latina a causa della vicinanza geografica come pure dell'esistenza di canali di distribuzione consolidati. Costi di trasporto nettamente inferiori consentono infatti profitti più elevati agli esportatori russi che, potendo scegliere, preferiranno vendere nell'Unione, a condizione che i livelli dei prezzi nell'Unione rimangano superiori a quelli dei paesi terzi.
(156)
La Commissione ha stabilito il prezzo non pregiudizievole per l'industria dell'Unione nel PIR, aggiungendo al costo di produzione (determinato in base ai dati verificati dei produttori dell'Unione inseriti nel campione figuranti nella tabella 7), le spese generali, amministrative e di vendita e il profitto di riferimento.
(157)
In base ai dati verificati dei quattro produttori dell'Unione inseriti nel campione, le spese generali, amministrative e di vendita rappresentano tra il 5 e l'8 % dei costi di produzione e il profitto di riferimento per questa industria è pari all'8 % come stabilito in un'inchiesta precedente (24).
(158)
Sulla base di questi dati, durante il PIR il prezzo non pregiudizievole per l'industria dell'Unione oscilla tra 257 EUR/t e 264 EUR/t.
(159)
La Commissione rileva che uno dei due produttori esportatori russi soggetti a un impegno sui prezzi durante il PIR ha venduto il prodotto in esame a un prezzo superiore al prezzo minimo all'importazione fissato nell'impegno. D'altro canto, il secondo produttore esportatore, che era soggetto all'impegno solo per un periodo di tempo limitato durante il PIR, ha venduto al di sotto del prezzo minimo all'importazione. In queste circostanze non è chiaro come questi produttori esportatori fisserebbero i loro prezzi se gli impegni dovessero scadere insieme ai dazi antidumping. Va inoltre osservato che i quantitativi venduti da questi due produttori esportatori non sono stati significativi durante il PIR. È inoltre opportuno tenere presente che, in assenza di misure, gli altri produttori russi rientreranno probabilmente sul mercato UE, il che accrescerà la pressione concorrenziale sui prezzi nel mercato, anche per i due produttori esportatori per i quali erano in vigore impegni durante il PIR.
(160)
Uno dei fattori decisivi per valutare il rischio di reiterazione del pregiudizio è il livello dei prezzi a cui è probabile vengano effettuate tali esportazioni supplementari da parte di società non soggette a un impegno sui prezzi. Durante il PIR i prezzi russi all'esportazione verso i paesi terzi erano in media pari a 201 EUR/t, ossia inferiori del 34 % all'attuale prezzo medio delle vendite dei produttori dell'Unione sul mercato UE. Come indicato al considerando 58, questi prezzi russi all'esportazione sono a un livello sostenibile. È probabile che, in assenza di misure antidumping, le esportazioni russe da società non soggette a un impegno sui prezzi entrino nel mercato dell'Unione a un livello di prezzo medio inferiore a quello dei prezzi all'importazione dai paesi terzi e inferiore anche a quello delle importazioni dalla Russia nell'ambito dell'impegno, che si situano nella fascia più elevata del prezzo non pregiudizievole di riferimento dell'industria dell'Unione. Se non fosse così, non sarebbero in grado di acquisire ulteriori quote di mercato. Poiché l'attuale livello dei prezzi delle importazioni russe che rientrano nell'ambito dell'impegno sui prezzi per uno dei produttori esportatori corrisponde alla fascia superiore del livello di prezzo non pregiudizievole, la Commissione, sulla base delle informazioni attualmente a sua disposizione, ritiene probabile che tali importazioni supplementari saranno effettuate a un livello pregiudizievole. Malgrado l'attuale livello di profitto dell'industria dell'Unione, questi probabili prezzi metterebbero a rischio la capacità dell'industria dell'Unione di conseguire il profitto normalmente realizzabile in assenza di importazioni oggetto di dumping.
(161)
Dopo la comunicazione delle informazioni l'RPFA ha affermato che il confronto tra i prezzi all'esportazione della Russia verso i paesi terzi e i prezzi dell'Unione non ha alcun senso e che andrebbe invece fatto un confronto fra le vendite agli stessi mercati, apportando opportuni adeguamenti per tenere conto dei dazi, dello stadio commerciale ecc.
(162)
Tale obiezione non può essere accettata. La Commissione non sostiene che, qualora si lasciassero scadere le misure, le esportazioni russe sarebbero inferiori del 34 % ai prezzi dell'Unione. La Commissione ritiene probabile che, in assenza di misure, i livelli dei prezzi delle esportazioni russe nell'Unione sarebbero inferiori ai costi di fabbricazione dell'Unione, maggiorati di un congruo margine di profitto, e quindi pregiudizievoli. Tali livelli di prezzo continuerebbero ad essere più attraenti per gli esportatori russi rispetto al livello attuale dei prezzi di vendita verso i mercati dei paesi terzi. È quindi verosimile una deviazione degli attuali flussi commerciali.
(163)
L'inchiesta ha inoltre dimostrato che il costo attuale di produzione e quindi il prezzo non pregiudizievole attuale, non è destinato a calare nel breve termine, data la tendenza al rialzo del costo di produzione durante il periodo in esame (cfr. tabella 7). Dall'inchiesta non è infatti emersa alcuna indicazione di un probabile cambiamento di tale tendenza.
(164)
In seguito alla comunicazione delle informazioni l'RPFA ha sottolineato che il giorno prima di tale comunicazione aveva fornito informazioni in merito al calo dei costi del gas nell'Unione. L'RPFA ha citato in particolare i dati forniti da un'importante pubblicazione del mercato dei concimi, in cui, per i prezzi registrati negli hub dell'UE, è fatto riferimento ai prezzi del gas sul mercato neerlandese «Title Transfer Facility» (TTF) e non ai prezzi di Waidhaus, considerati non rappresentativi. L'RPFA ha inoltre citato i prezzi statunitensi del gas e la relazione di Yara International ai suoi investitori per il primo trimestre 2014, nella quale si indica che la società sta registrando un notevole calo dei costi del gas.
(165)
La Commissione osserva che nello studio economico presentato da alcune associazioni di agricoltori (cfr. la sezione 7 sull'interesse dell'Unione) si legge che i prezzi del gas naturale nell'Unione sono più elevati rispetto alla maggior parte delle altre regioni e dovrebbero aumentare nel prossimo futuro. Per quanto riguarda il calo dei costi del gas annunciato da Yara International, si tratta di un caso a parte in quanto Yara è un gruppo multinazionale che ha accesso a varie fonti di gas a basso costo al di fuori dell'Unione. Altri produttori del prodotto in esame, in particolare quelli situati nelle regioni orientali dell'Unione, dipendono dal gas russo. La Commissione continua pertanto a ritenere che non vi siano prove convincenti del fatto che, nel prossimo futuro, i prezzi del gas diminuiranno significativamente per i produttori dell'Unione.
6.3. Incidenza del volume di importazioni previsto ed effetti sui prezzi in caso di abrogazione delle misure
(166)
Poiché il nitrato di ammonio russo verrebbe esportato nel mercato dell'Unione in volumi significativi e a un livello di prezzo pregiudizievole, i produttori dell'Unione sarebbero costretti a ridurre i propri prezzi per mantenere i volumi di vendita e le quote di mercato. Il nitrato di ammonio è infatti un prodotto di base per il quale la concorrenza tra i vari produttori si fonda prevalentemente sui prezzi.
(167)
In seguito alla comunicazione delle informazioni l'RFPA ha sostenuto che si doveva tenere conto dei presunti ostacoli tecnici agli scambi riguardanti l'ingresso nell'Unione del nitrato di ammonio russo, vale a dire il divieto di vendita (in Germania) o le severe normative in vigore in alcuni altri Stati membri per lo stoccaggio del nitrato di ammonio. Nella misura in cui tali limitazioni si applicano sia agli esportatori dei paesi terzi che ai produttori dell'Unione in modo non discriminatorio, la Commissione ritiene che tale obiezione debba essere respinta.
6.4. Conclusioni
(168)
In base a quanto emerso dalle inchieste e considerate la capacità inutilizzata e la crescita modesta del consumo in Russia, le possibilità limitate di aumentare le esportazioni verso i paesi terzi e l'attrattiva del mercato dell'Unione, si ritiene che l'abrogazione delle misure comporterebbe probabilmente la reiterazione delle importazioni oggetto di dumping dalla Russia.
(169)
L'inchiesta ha inoltre mostrato che l'industria dell'Unione si trova attualmente in una situazione non pregiudizievole. Nessun elemento indica tuttavia che tale situazione positiva continuerebbe ad essere sostenibile se le misure venissero lasciate scadere. Dall'analisi di mercato fornita dal richiedente emerge, per contro, che i prezzi di mercato del nitrato di ammonio hanno ora raggiunto il loro valore massimo e l'apice del ciclo economico. Il ciclo economico e i prezzi sono ormai avviati a un ribasso. Più in particolare, i prezzi, dopo essere costantemente aumentati ogni anno a partire dal 2009, sembrano ora diminuire. Nel prossimo futuro il livello di prezzo e di profitto realizzato dall'industria dell'Unione nel corso del periodo in esame non potrà quindi più essere raggiunto. Parallelamente, i costi di produzione rimarranno stabili o aumenteranno ulteriormente, riducendo così il margine di profitto dell'industria dell'Unione. In tale scenario, e considerato anche il calo del consumo nell'Unione, un'impennata delle importazioni, in quantitativi importanti e a prezzi notevolmente inferiori a quelli dell'industria dell'Unione, eserciterà una forte pressione sui prezzi di vendita dell'industria e le farà perdere notevoli quote di mercato. Con ogni probabilità, questo determinerà inevitabilmente la reiterazione di un notevole pregiudizio.
(170)
In seguito alla comunicazione delle informazioni l'RFPA ha criticato il fatto che la Commissione si sia fondata sull'analisi di mercato presentata dal richiedente e ha osservato che i livelli di prezzo previsti per il periodo 2017-2018 saranno simili ai prezzi del 2010 e superiori a quelli degli anni precedenti. L'RFPA ha inoltre fatto notare che nel 2010 la redditività media dell'industria dell'Unione è stata superiore al profitto di riferimento (12,8 %) e che le prospettive indicate dalla relazione trimestrale di Yara International per il 2014 erano promettenti.
(171)
Dato il carattere previsionale di un riesame in previsione della scadenza, è difficile trarre conclusioni precise sulle proiezioni dei prezzi per il 2017 e oltre. Un'analisi di mercato indipendente indica tuttavia che i livelli di prezzo del prodotto in esame sono destinati a diminuire nei prossimi due anni. Questo, insieme all'aumento previsto dei costi di produzione, ridurrà assai probabilmente il profitto attualmente realizzato dall'industria dell'Unione. Questa potenziale conclusione resta valida malgrado il fatto che durante il PIR e il periodo in esame il livello di profitto conseguito dall'industria dell'Unione fosse superiore al profitto di riferimento dell'8 %, stabilito in un'inchiesta precedente. A tale riguardo, il fatto che il riesame in previsione della scadenza che ha portato all'abrogazione delle misure antidumping sulle importazioni di urea originaria della Russia non abbia riscontrato alcun rischio di reiterazione del pregiudizio non è rilevante poiché ciascun caso deve essere valutato sulla base dei suoi meriti e delle sue specificità. Inoltre, la presentazione di Yara International ai suoi investitori per il primo trimestre 2014 non riguarda in modo specifico il prodotto in esame e non va quindi considerata come un indicatore delle aspettative dell'industria dell'Unione per il prodotto in esame. L'obiezione di cui sopra è quindi respinta.
(172)
L'RFPA e rappresentanti delle autorità russe hanno sostenuto che la Commissione non ha fornito prove certe a sostegno della conclusione secondo cui, in caso di scadenza delle misure in vigore, vi sarà una ripresa delle importazioni oggetto di dumping del prodotto in esame che provocherà la reiterazione del pregiudizio ai danni dell'industria dell'Unione.
(173)
L'RFPA ha anche affermato che la Commissione non ha dimostrato l'esistenza di un nesso di causalità tra la revoca delle misure e il rischio di reiterazione del pregiudizio. Sarebbero invece gli elementi esterni citati nel documento informativo (diminuzione dei prezzi, calo del consumo, aumento dei costi di produzione, tasso modesto di utilizzo degli impianti) ad essere la causa della probabile reiterazione del pregiudizio.
(174)
La Commissione non conviene con questa valutazione. Il rischio di reiterazione del pregiudizio in caso di scadenza delle misure è giustificato principalmente dalla probabile ripresa delle esportazioni oggetto di dumping dalla Russia in volumi significativi e a prezzi che, pur essendo ancora redditizi per gli esportatori russi, saranno inferiori ai prezzi dell'Unione. Facendo riferimento ad alcuni elementi esterni nella sua valutazione complessiva, la Commissione ha semplicemente identificato altri fattori in grado di avere un impatto, nei prossimi anni, sul mercato dell'Unione e quindi sulla situazione dell'industria dell'Unione, ma questo non inficia la conclusione che esiste un rischio di reiterazione del dumping pregiudizievole in caso di scadenza delle misure.
7. INTERESSE DELL'UNIONE
(175)
A norma dell'articolo 21 del regolamento di base la Commissione ha esaminato se il mantenimento delle misure antidumping in vigore nei confronti della Russia fosse contrario all'interesse generale dell'Unione. La determinazione dell'interesse dell'Unione si è basata su una valutazione di tutti i diversi interessi coinvolti, compresi quelli dell'industria dell'Unione, degli importatori e degli utilizzatori.
(176)
Tutte le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni conformemente all'articolo 21, paragrafo 2, del regolamento di base.
(177)
Nell'inchiesta iniziale si era ritenuto che l'istituzione di misure non fosse contraria all'interesse dell'Unione. Poiché questa inchiesta è un riesame e le misure sono in vigore dal 1995, l'analisi permette di valutare qualsiasi impatto negativo indebito delle attuali misure antidumping sulle parti interessate.
(178)
Su questa base è stato esaminato se, nonostante le conclusioni sulla probabilità di una reiterazione del dumping e del pregiudizio, esistevano validi motivi per concludere che non era nell'interesse dell'Unione mantenere le misure in vigore.
7.1. Interesse dell'industria dell'Unione
(179)
Le misure in vigore hanno contribuito a ridurre notevolmente le importazioni oggetto di dumping provenienti dalla Russia e hanno alleggerito la pressione sull'industria dell'Unione. L'industria dell'Unione è risultata trovarsi in una situazione economica favorevole, come dimostrato soprattutto dal persistere dei profitti. Va tuttavia osservato che i profitti di alcuni produttori dell'Unione sono già considerevolmente inferiori al profitto medio realizzato dall'industria dell'Unione e addirittura inferiori al profitto di riferimento dell'8 %.
(180)
Se si lasciassero scadere le misure, l'industria dell'Unione dovrebbe probabilmente far fronte a una crescente concorrenza sleale da parte dei produttori russi. L'abrogazione delle misure comporterebbe con ogni certezza un rapido deterioramento della sua situazione economica e non è pertanto nell'interesse dell'industria dell'Unione.
7.2. Interesse degli importatori
(181)
Nell'inchiesta precedente era stato accertato che l'istituzione di misure non avrebbe prodotto gravi effetti negativi sulla situazione degli importatori e degli utilizzatori dell'Unione. L'EFIA si è manifestata come parte interessata e ha chiesto che le misure fossero lasciate scadere per i seguenti motivi:
-
le misure sono in vigore da quasi 20 anni e hanno raggiunto l'effetto auspicato di tutelare i produttori dell'Unione,
-
dato l'aumento del consumo interno in Russia, non vi è alcun rischio che i prodotti russi vengano reindirizzati verso l'Unione,
-
è nell'interesse degli utilizzatori avere accesso a varie fonti di approvvigionamento per ampliare la scelta.
(182)
Tali obiezioni vanno respinte. È vero che l'industria dell'Unione attualmente non subisce alcun pregiudizio notevole, ma in un riesame in previsione della scadenza la domanda da porsi è cosa potrebbe accadere in futuro se le misure fossero lasciate scadere. A questo proposito, l'attuale andamento dell'industria dell'Unione può essere utilizzato come un'indicazione decisiva di ciò che potrebbe verificarsi in futuro solo nella misura in cui permette di valutare il livello del prezzo non pregiudizievole.
(183)
Gli importatori e gli operatori commerciali nell'Unione hanno accesso a una serie di fonti di approvvigionamento all'interno e all'esterno dell'Unione, fra cui la Russia. La Russia è l'unico paese nei confronti del quale sono in vigore misure.
7.3. Interesse degli utilizzatori
(184)
Varie associazioni di utilizzatori si sono manifestate. Alcune di queste hanno però semplicemente chiesto di essere riconosciute come parti interessate e non hanno preso una posizione specifica in merito all'interesse dell'Unione. Due associazioni nazionali hanno affermato che non era più nel loro interesse mantenere le misure esistenti, ormai in vigore da così tanti anni.
(185)
I motivi addotti sono stati i seguenti:
-
la notevole incidenza dei concimi sui costi di produzione degli agricoltori (tra il 7 % e il 42 % dei loro costi variabili, a seconda del tipo di colture),
-
la possibilità di acquistare concimi a un prezzo inferiore di circa 15 - 20 EUR rispetto al prezzo praticato dai produttori dell'Unione,
-
la possibilità di avere accesso a un prodotto leggermente diverso (i prills russi sarebbero leggermente più piccoli di quelli dell'Unione e quindi più adatti per certe produzioni), e
-
la possibilità di avere accesso a più fornitori, cosa che aumenta la concorrenza ed evita posizioni oligopolistiche e la fissazione dei prezzi.
(186)
Tali argomentazioni non possono essere accolte per le stesse ragioni indicate ai considerando 182 e 183. La Commissione non è a conoscenza di pratiche non concorrenziali fra i produttori dell'Unione, che operano in libera concorrenza sul mercato dell'Unione.
(187)
Nessun agricoltore ha risposto al questionario per gli utilizzatori. L'impatto preciso dei concimi nel loro complesso, e in particolare del nitrato di ammonio, sui costi di produzione degli agricoltori non ha quindi potuto essere verificato. Non è stato così possibile confermare il presunto impatto altamente positivo dei prezzi inferiori del nitrato di ammonio sui costi di produzione degli agricoltori. Tuttavia, sulla base delle informazioni a disposizione della Commissione, il nitrato di ammonio rappresenta solo il 21 % circa del consumo totale dell'Unione di tutti i concimi contenenti azoto (nitrato di ammonio, nitrato ammonico di calcio, urea, urea e nitrato di ammonio in soluzione, NPK/NP/NK ecc.) (25). Poiché esistono anche altri concimi (con livelli più elevati di potassio e fosfato), la percentuale di nitrato di ammonio in tutti i concimi usati dagli agricoltori dell'Unione dovrebbe essere addirittura inferiore al 21 %. È quindi ragionevole concludere che l'impatto sul complesso degli agricoltori dell'Unione delle misure attualmente in vigore non è significativo.
(188)
Inoltre, anche se nel brevissimo termine avere accesso a concimi meno costosi potrebbe sembrare nell'interesse degli agricoltori, nel breve/medio periodo è probabile che si verifichi una reiterazione del pregiudizio ai danni dell'industria dell'Unione, con il rischio che alcuni dei produttori più vulnerabili situati in certe regioni dell'Unione siano costretti a cessare le loro attività. Ciò comporterebbe in futuro una scelta di fornitori ancora più ridotta per gli utilizzatori/agricoltori, i quali potrebbero allora diventare dipendenti dalle esportazioni russe, che probabilmente, in uno scenario del genere, subirebbero un incremento dei prezzi.
(189)
Un'associazione di utilizzatori ha presentato uno studio effettuato da un consulente economico indipendente in cui si legge che l'abrogazione delle misure in vigore determinerebbe un calo del prezzo dei concimi nell'Unione a vantaggio degli utilizzatori, un aumento limitato del volume delle importazioni e un lieve impatto negativo per i produttori dell'Unione, che sarebbe tuttavia compensato dai solidi margini di profitto di cui essi beneficiano attualmente. Va osservato, tuttavia, che alcuni dei presupposti sui quali si basa la valutazione di tale studio economico non corrispondono ai risultati dell'inchiesta. L'inchiesta ha stabilito che il prezzo del nitrato di ammonio esportato dalla Russia verso i paesi terzi è inferiore al prezzo stimato in questo studio economico. Analogamente, i valori della capacità russa stabilita e del potenziale consumo interno sono diversi da quelli utilizzati per le simulazioni dell'impatto dovuto all'abrogazione delle misure. Non è quindi possibile basarsi interamente sulla valutazione contenuta nello studio per trarre conclusioni decisive.
(190)
Dopo la comunicazione delle informazioni alcune associazioni di agricoltori hanno chiesto un'audizione presso la Commissione e hanno presentato una versione leggermente modificata dello studio di cui al precedente considerando, in cui si tiene conto dei dati forniti dalla Commissione nel documento informativo.
(191)
Lo studio rivisto sembra confermare la tesi della Commissione secondo cui il prezzo all'esportazione russo diminuirebbe a un livello vicino a quello del prezzo praticato sul mercato interno russo, che è di 221 EUR per tonnellata. Ciò costringerebbe i produttori dell'Unione a diminuire i loro prezzi per non perdere quote di mercato.
(192)
I rappresentanti degli agricoltori hanno spiegato la difficile situazione in cui si trovano: sono in concorrenza con i produttori di prodotti agricoli dei paesi terzi senza dazi antidumping che li proteggano, in contrasto con i produttori dell'Unione del prodotto in esame. Con la scadenza delle misure essi prevedono un calo del prezzo del prodotto in esame e che le conseguenze negative per i produttori dell'Unione sarebbero compensate dai vantaggi per gli agricoltori, una categoria di utilizzatori che impiega milioni di persone nell'Unione. I rappresentanti degli agricoltori hanno anche affermato che, se il prezzo del prodotto in esame dovesse diminuire, acquisterebbero il prodotto in esame invece che altri concimi meno costosi, ma più inquinanti, come l'urea o le soluzioni di urea e di nitrato di ammonio. Ciò andrebbe a vantaggio dell'ambiente. Essi hanno suggerito che, in caso di mantenimento delle misure, queste andrebbero sospese (analogamente a quanto avvenuto in un'altra inchiesta relativa alle importazioni di silico-manganese originario della Cina, del Kazakstan e dell'Ucraina (26)).
(193)
La Commissione ha esaminato approfonditamente le argomentazioni presentate dalle associazioni di agricoltori. È incontestabile che gli agricoltori dell'Unione abbiano accesso al prodotto in esame fabbricato dai produttori dell'Unione e dai produttori di paesi terzi diversi dai produttori esportatori russi. Ma soprattutto, come confermato nel corso dell'audizione del 19 giugno 2014, e contrariamente alle ipotesi formulate nello studio economico, non vi è alcuna garanzia che qualsiasi possibile calo iniziale del prezzo del prodotto in esame (in caso di scadenza delle misure in vigore) verrebbe trasferito agli utilizzatori finali. Molto spesso, quando gli agricoltori acquistano il prodotto in esame, lo acquistano presso distributori senza essere neppure al corrente della sua origine, purché esso risponda alle loro esigenze (in termini di dimensioni dei prills o dei granuli ecc.). Di conseguenza, se le misure fossero lasciate scadere, la reiterazione del pregiudizio ai danni dei produttori dell'Unione del prodotto in esame sarebbe assai probabile, ma nulla garantisce che gli utilizzatori ne trarrebbero vantaggio.
(194)
Misure antidumping sulle importazioni del prodotto in esame sono in vigore da molti anni senza costi sproporzionati per gli agricoltori tali da comprometterne l'esistenza. Nell'analizzare l'interesse dell'Unione si valuta la proporzionalità del mantenimento delle misure, tenendo conto dei vari interessi, a volte contrastanti tra loro. Il mantenimento delle misure è nell'interesse dei produttori dell'Unione in quanto molti di loro sarebbero costretti a cessare le loro attività in caso di abrogazione. Dal punto di vista della proporzionalità, poiché la Commissione non dispone di alcuna prova del fatto che gli agricoltori subiscano costi sproporzionati a causa delle misure, è quindi nell'interesse dell'Unione mantenere le misure. Gli agricoltori hanno in ogni caso riconosciuto che preferirebbero disporre di diverse fonti di approvvigionamento e che la scomparsa dell'industria dell'Unione non sarebbe nel loro interesse.
(195)
Infine, come indicato al considerando 193, niente dimostra che l'abrogazione delle misure porterebbe ad una diminuzione del prezzo del nitrato di ammonio che si trasferirebbe agli utilizzatori, comportando così il passaggio da altri concimi più inquinanti al nitrato di ammonio. Il presunto impatto positivo per l'ambiente non è quindi suffragato da elementi di prova. Ogni eventuale effetto positivo per l'ambiente non avrebbe comunque una portata tale da essere contrario all'interesse generale dell'Unione di mantenere le misure. Quanto alla proposta di sospendere le misure, questo non è possibile in quanto i requisiti giuridici di cui all'articolo 14, paragrafo 4, del regolamento di base non sono soddisfatti nella fattispecie.
(196)
Alla luce di quanto precede, la Commissione conclude che l'abrogazione delle misure non sarebbe nell'interesse degli utilizzatori o che, quantomeno, i vantaggi supplementari per gli utilizzatori non compenserebbero i costi aggiuntivi a carico dell'industria dell'Unione.
7.4. Conclusioni relative all'interesse dell'Unione
(197)
In considerazione di quanto esposto nei considerando da 179 a 195, si conclude che non vi sono motivi impellenti di interesse dell'Unione contrari al mantenimento delle attuali misure antidumping.
8. MISURE ANTIDUMPING DEFINITIVE
(198)
Tutte le parti sono state informate dei principali fatti e considerazioni in base ai quali si intendeva raccomandare il mantenimento delle misure esistenti. È stato inoltre concesso loro un periodo di tempo successivamente a tale comunicazione entro il quale poter presentare osservazioni al riguardo. Si è tenuto conto di tutte le comunicazioni e di tutte le osservazioni debitamente motivate.
(199)
Dopo la comunicazione delle informazioni un produttore russo che non era stato selezionato per il campionamento ha chiesto alla Commissione di avviare negoziati per un impegno, proponendo un prezzo minimo e un limite quantitativo. Il regolamento di base non contiene tuttavia alcuna base giuridica per l'accettazione di un'offerta di impegno nel contesto di un riesame in previsione della scadenza, dato che la forma delle misure non può essere modificata. Il produttore russo in questione potrebbe chiedere un riesame intermedio a norma dell'articolo 11, paragrafo 3, del regolamento di base, qualora ritenga che le condizioni per un tale riesame siano soddisfatte.
(200)
Dopo la comunicazione delle informazioni il gruppo Acron ha chiesto alla Commissione di chiudere il procedimento per quanto lo riguardava perché la sua situazione era diversa da quella degli altri produttori russi. Dal riesame è però risultato che Acron si trova nella stessa situazione degli altri produttori russi. L'articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base non fornisce inoltre una base giuridica che consenta di stabilire una distinzione tra i vari produttori esportatori.
(201)
Di conseguenza, e viste le conclusioni raggiunte riguardo alla probabilità del persistere o della reiterazione del dumping e del pregiudizio, le misure antidumping applicabili alle importazioni di nitrato di ammonio originario della Russia, istituite con il regolamento (CE) n. 661/2008, modificato dal regolamento (CE) n. 989/2009 del Consiglio, dovrebbero essere mantenute per un periodo supplementare di cinque anni in conformità all'articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base.
(202)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato istituito dall'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento di base,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1) È istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, attualmente classificati ai codici NC 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 ed ex 3105 90 20, originari della Russia.
2) L'aliquota del dazio antidumping definitivo è applicata sotto forma di un importo fisso come precisato alle lettere a), b) e c):
a)
Per le merci prodotte da Open Joint Stock Company (OJSC) «Azot», Novomoskovsk, Russia, o da Open Joint Stock Company (OJSC) «Nevinnomyssky Azot», Nevinnomyssk, Russia, e vendute direttamente al primo acquirente indipendente nell'UE oppure da EuroСhem Trading GmbH, Zug, Svizzera, o attraverso Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral and Chemical Company «EuroСhem», Mosca, Russia, o EuroСhem Trading GmbH, Zug, Svizzera, al primo acquirente indipendente nell'UE (codice addizionale TARIC A522):
Designazione delle merci
Codice NC
Codice TARIC
Importo fisso del dazio (in EUR per tonnellata)
Nitrato di ammonio non in soluzione acquosa
3102 30 90
-
32,82
Miscugli di nitrato di ammonio e di carbonato di calcio o di altre sostanze inorganiche prive di potere fertilizzante, con titolo di azoto superiore al 28 % in peso
3102 40 90
-
32,82
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso
3102 29 00
10
32,82
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso
3102 60 00
10
32,82
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso
3102 90 00
10
32,82
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, non contenenti né fosforo né potassio
3105 10 00
10
32,82
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O inferiore al 3 % in peso
3105 10 00
20
31,84
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 3 % in peso ma inferiore al 6 % in peso
3105 10 00
30
30,85
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 6 % in peso ma inferiore al 9 % in peso
3105 10 00
40
29,87
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 9 % in peso ma non superiore al 12 % in peso
3105 10 00
50
28,88
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e un titolo di potassio valutato come K2O inferiore al 3 % in peso
3105 20 10
30
31,84
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 3 % in peso ma inferiore al 6 % in peso
3105 20 10
40
30,85
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 6 % in peso ma inferiore al 9 % in peso
3105 20 10
50
29,87
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 9 % in peso ma non superiore al 12 % in peso
3105 20 10
60
28,88
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 inferiore al 3 % in peso
3105 51 00
10
31,84
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 3 % in peso ma inferiore al 6 % in peso
3105 51 00
20
30,85
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 6 % in peso ma inferiore al 9 % in peso
3105 51 00
30
29,87
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 9 % in peso ma non superiore al 10,40 % in peso
3105 51 00
40
29,41
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 inferiore al 3 % in peso
3105 59 00
10
31,84
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 3 % in peso ma inferiore al 6 % in peso
3105 59 00
20
30,85
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 6 % in peso ma inferiore al 9 % in peso
3105 59 00
30
29,87
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 9 % in peso ma non superiore al 10,40 % in peso
3105 59 00
40
29,41
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di potassio valutato come K2O inferiore al 3 % in peso
3105 90 20
30
31,84
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 3 % in peso ma inferiore al 6 % in peso
3105 90 20
40
30,85
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 6 % in peso ma inferiore al 9 % in peso
3105 90 20
50
29,87
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 9 % in peso ma non superiore al 12 % in peso
3105 90 20
60
28,88
b)
Per le merci prodotte da JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (codice addizionale TARIC A959):
Designazione delle merci
Codice NC
Codice TARIC
Importo fisso del dazio (in EUR per tonnellata)
Nitrato di ammonio non in soluzione acquosa
3102 30 90
-
47,07
Miscugli di nitrato di ammonio e di carbonato di calcio o di altre sostanze inorganiche prive di potere fertilizzante, con titolo di azoto superiore al 28 % in peso
3102 40 90
-
47,07
Per le merci di cui al paragrafo 1, prodotte da JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat e non menzionate nella tabella di cui sopra, non si applicano dazi antidumping.
c)
Per tutte le altre società (codice addizionale TARIC A999):
Designazione delle merci
Codice NC
Codice TARIC
Importo fisso del dazio (in EUR per tonnellata)
Nitrato di ammonio non in soluzione acquosa
3102 30 90
-
47,07
Miscugli di nitrato di ammonio e di carbonato di calcio o di altre sostanze inorganiche prive di potere fertilizzante, con titolo di azoto superiore al 28 % in peso
3102 40 90
-
47,07
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso
3102 29 00
10
47,07
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso
3102 60 00
10
47,07
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso
3102 90 00
10
47,07
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, non contenenti né fosforo né potassio
3105 10 00
10
47,07
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O inferiore al 3 % in peso
3105 10 00
20
45,66
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 3 % in peso ma inferiore al 6 % in peso
3105 10 00
30
44,25
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 6 % in peso ma inferiore al 9 % in peso
3105 10 00
40
42,83
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 9 % in peso ma non superiore al 12 % in peso
3105 10 00
50
41,42
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e un titolo di potassio valutato come K2O inferiore al 3 % in peso
3105 20 10
30
45,66
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 3 % in peso ma inferiore al 6 % in peso
3105 20 10
40
44,25
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 6 % in peso ma inferiore al 9 % in peso
3105 20 10
50
42,83
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 e/o un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 9 % in peso ma non superiore al 12 % in peso
3105 20 10
60
41,42
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 inferiore al 3 % in peso
3105 51 00
10
45,66
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 3 % in peso ma inferiore al 6 % in peso
3105 51 00
20
44,25
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 6 % in peso ma inferiore al 9 % in peso
3105 51 00
30
42,83
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 9 % in peso ma non superiore al 10,40 % in peso
3105 51 00
40
42,17
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 inferiore al 3 % in peso
3105 59 00
10
45,66
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 3 % in peso ma inferiore al 6 % in peso
3105 59 00
20
44,25
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 6 % in peso ma inferiore al 9 % in peso
3105 59 00
30
42,83
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di fosforo valutato come P2O5 pari o superiore al 9 % in peso ma non superiore al 10,40 % in peso
3105 59 00
40
42,17
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di potassio valutato come K2O inferiore al 3 % in peso
3105 90 20
30
45,66
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 3 % in peso ma inferiore al 6 % in peso
3105 90 20
40
44,25
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 6 % in peso ma inferiore al 9 % in peso
3105 90 20
50
42,83
Concimi solidi con un titolo di nitrato di ammonio superiore all'80 % in peso, e con un titolo di potassio valutato come K2O pari o superiore al 9 % in peso ma non superiore al 12 % in peso
3105 90 20
60
41,42
3) Qualora le merci siano state danneggiate prima dell'immissione in libera pratica e, di conseguenza, il prezzo effettivamente pagato o pagabile sia calcolato proporzionalmente ai fini della determinazione del valore in dogana a norma dell'articolo 145 del regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione (27), il dazio antidumping di cui al paragrafo 2 è ridotto di una percentuale corrispondente alla riduzione proporzionale del prezzo effettivamente pagato o pagabile.
4) In deroga al paragrafo 1, il dazio antidumping definitivo non si applica alle importazioni immesse in libera pratica a norma dell'articolo 2.
5) Salvo diverse disposizioni, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
1) Le importazioni dichiarate per l'immissione in libera pratica e fatturate dalle società che hanno proposto impegni accettati dalla Commissione e sono elencate nella decisione 2008/577/CE, quale modificata, sono esenti dal dazio antidumping istituito dall'articolo 1, purché:
-
siano prodotte, spedite e fatturate direttamente da tali società al primo acquirente indipendente nell'Unione,
-
siano corredate di una fattura corrispondente all'impegno, ossia di una fattura commerciale contenente almeno le informazioni e la dichiarazione di cui all'allegato del presente regolamento, e
-
le merci dichiarate e presentate in dogana corrispondano esattamente alla descrizione della fattura corrispondente all'impegno.
2) All'atto dell'accettazione della dichiarazione d'immissione in libera pratica sorge un'obbligazione doganale:
-
ogniqualvolta sia accertata, relativamente alle importazioni di cui al paragrafo 1, l'inosservanza di una o più delle condizioni elencate in tale paragrafo; oppure
-
laddove la Commissione ritiri l'accettazione dell'impegno, a norma dell'articolo 8, paragrafo 9, del regolamento (CE) n. 1225/2009, con un regolamento o una decisione che si riferisca a transazioni particolari e dichiari nulle le pertinenti fatture corrispondenti all'impegno.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile negli Stati membri conformemente ai trattati.
Fatto a Bruxelles, il 23 settembre 2014