ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 4. prosince 2014
o schválení Haagské úmluvy ze dne 30. června 2005 o dohodách o volbě soudu jménem Evropské unie
(2014/887/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie usiluje o vytvoření společného justičního prostoru založeného na zásadě vzájemného uznávání soudních rozhodnutí.
(2)
Úmluva o dohodách o volbě soudu, uzavřená dne 30. června 2005 pod záštitou Haagské konference o mezinárodním právu soukromém, (dále jen „úmluva“) je cenným přínosem pro podporu smluvní volnosti stran v mezinárodních obchodních operacích a pro zvýšení předvídatelnosti soudních řešení v těchto operacích. Úmluva zajišťuje stranám zejména nezbytnou právní jistotu, že jejich dohoda o volbě soudu bude respektována a že rozhodnutí vynesené zvoleným soudem bude možné v mezinárodních věcech uznat a vykonat.
(3)
Podle článku 29 úmluvy mohou organizace regionální hospodářské integrace, jako je Evropská unie, úmluvu podepsat, přijmout, schválit nebo k ní přistoupit. Unie úmluvu podepsala dne 1. dubna 2009, s výhradou jejího pozdějšího uzavření, v souladu s rozhodnutím Rady 2009/397/ES (1).
(4)
Úmluva se dotýká sekundárního práva Unie v oblasti soudní příslušnosti založené na volbě stran a v oblasti uznávání a výkonu výsledných soudních rozhodnutí, zejména nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (2), jež má být k 10. lednu 2015 nahrazeno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (3).
(5)
Přijetím nařízení (EU) č. 1215/2012 připravila Unie cestu ke schválení úmluvy jménem Unie tím, že zajistila soudržnost mezi pravidly Unie pro volbu soudu v občanských a obchodních věcech a pravidly úmluvy.
(6)
Při podpisu úmluvy Unie podle článku 30 úmluvy prohlásila, že vykonává pravomoc ve všech věcech upravených touto úmluvou. V důsledku toho budou členské státy touto úmluvou vázány na základě jejího schválení Unií.
(7)
Unie by měla při schválení úmluvy navíc učinit prohlášení, které jí umožňuje článek 21, jímž z oblasti působnosti úmluvy vyloučí pojistné smlouvy obecně, s výhradou určitých přesně vymezených výjimek. Cílem prohlášení je zachovat pravidla příslušnosti chránící slabší strany, která mají k dispozici pojistník, pojištěný nebo oprávněná osoba ve věcech pojištění podle nařízení (ES) č. 44/2001. Vyloučení by se mělo omezovat na míru nezbytnou pro ochranu zájmů slabší strany v pojistných smlouvách. Nemělo by se proto vztahovat na zajistné smlouvy ani na smlouvy týkající se velkých rizik. Unie by měla zároveň učinit jednostranné prohlášení uvádějící, že s ohledem na zkušenosti získané při uplatňování úmluvy může v pozdější fázi opětovně posoudit potřebu ponechat v platnosti své prohlášení podle článku 21.
(8)
Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 44/2001, a účastní se proto přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
(9)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Haagská úmluva ze dne 30. června 2005 o dohodách o volbě soudu (dále jen „úmluva“) se schvaluje jménem Evropské unie. (4)
Článek 2
Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie listinu o schválení uvedenou v čl. 27 odst. 4 úmluvy.
Uložení listiny o schválení uvedené v prvním pododstavci se uskuteční do jednoho měsíce od 5. června 2015. (5)
Článek 3
1. Při ukládání listiny o schválení uvedené v čl. 27 odst. 4 úmluvy učiní Unie v souladu s článkem 21 úmluvy prohlášení týkající se pojistných smluv.
Znění tohoto prohlášení je uvedeno v příloze I tohoto rozhodnutí.
2. Při ukládání listiny o schválení uvedené v čl. 27 odst. 4 úmluvy učiní Unie jednostranné prohlášení.
Znění tohoto prohlášení je uvedeno v příloze II tohoto rozhodnutí.
Článek 4
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 4. prosince 2014.
DECISIONE DEL CONSIGLIO
del 4 dicembre 2014
relativa all'approvazione, a nome dell'Unione europea, della convenzione dell'Aia del 30 giugno 2005 sugli accordi di scelta del foro
(2014/887/UE)
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 81, paragrafo 2, in combinato disposto con l'articolo 218, paragrafo 6, secondo comma, lettera a),
vista la proposta della Commissione europea,
vista l'approvazione del Parlamento europeo,
considerando quanto segue:
(1)
L'Unione europea si adopera per creare uno spazio giudiziario comune fondato sul principio del riconoscimento reciproco delle decisioni giudiziarie.
(2)
La convenzione sugli accordi di scelta del foro, conclusa il 30 giugno 2005 nell'ambito della conferenza dell'Aia di diritto internazionale privato («la convenzione»), apporta un valido contributo alla promozione dell'autonomia delle parti nelle operazioni commerciali internazionali e a una maggiore prevedibilità delle soluzioni giudiziarie di tali operazioni. In particolare, la convenzione garantisce alle parti la necessaria certezza giuridica che il loro accordo di scelta del foro sarà rispettato e che una decisione resa dal giudice prescelto potrà essere riconosciuta ed eseguita in casi internazionali.
(3)
L'articolo 29 della convenzione abilita le organizzazioni regionali di integrazione economica quali l'Unione europea a firmare, accettare e approvare la convenzione o ad aderirvi. L'Unione ha firmato la convenzione il 1o aprile 2009, fatta salva la sua conclusione in una data successiva, a norma della decisione 2009/397/CE del Consiglio (1).
(4)
La convenzione incide sulle norme di diritto derivato dell'Unione riguardanti sia la competenza giurisdizionale basata sulla scelta delle parti sia il riconoscimento e l'esecuzione delle conseguenti decisioni e, in particolare, sul regolamento (CE) n. 44/2001 del Consiglio (2), che è destinato a essere sostituito, a decorrere dal 10 gennaio 2015, dal regolamento (UE) n. 1215/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio (3).
(5)
Con l'adozione del regolamento (UE) n. 1215/2012 l'Unione ha preparato il terreno per l'approvazione della convenzione, a nome dell'Unione, garantendo la coerenza tra le norme dell'Unione sulla scelta del foro in materia civile e commerciale e le norme della convenzione.
(6)
Al momento della firma della convenzione l'Unione ha dichiarato, ai sensi dell'articolo 30 della stessa, di essere competente per tutte le materie da questa disciplinate. Di conseguenza, gli Stati membri sono vincolati dalla convenzione in forza della sua approvazione da parte dell'Unione.
(7)
È opportuno che, all'atto dell'approvazione della convenzione, l'Unione renda inoltre la dichiarazione consentita dall'articolo 21, per escludere dall'ambito di applicazione della convenzione i contratti di assicurazione in generale, tenuto conto di determinate eccezioni chiaramente definite. Obiettivo della dichiarazione è quello di preservare le norme di competenza protettiva a disposizione del contraente dell'assicurazione, dell'assicurato o di un beneficiario in materia di assicurazione ai sensi del regolamento (CE) n. 44/2001. L'esclusione dovrebbe essere limitata a ciò che è necessario per tutelare gli interessi delle parti più deboli nei contratti di assicurazione. Non dovrebbe pertanto coprire i contratti di riassicurazione né i contratti relativi ai grandi rischi. L'Unione dovrebbe contestualmente rendere una dichiarazione unilaterale in cui afferma che, in una fase successiva, alla luce dell'esperienza acquisita nell'applicazione della convenzione, potrebbe riesaminare la necessità di mantenere la sua dichiarazione ai sensi dell'articolo 21.
(8)
Il Regno Unito e l'Irlanda sono vincolati dal regolamento (CE) n. 44/2001 e partecipano pertanto all'adozione e all'applicazione della presente decisione.
(9)
A norma degli articoli 1 e 2 del protocollo n. 22 sulla posizione della Danimarca, allegato al trattato sull'Unione europea e al trattato sul funzionamento dell'Unione europea, la Danimarca non partecipa all'adozione della presente decisione, non è da essa vincolata, né è soggetta alla sua applicazione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La convenzione dell'Aia del 30 giugno 2005 sugli accordi di scelta del foro («la convenzione») è approvata a nome dell'Unione europea (4).
Articolo 2
Il presidente del Consiglio è autorizzato a designare la persona o le persone abilitate a depositare, a nome dell'Unione, lo strumento di approvazione di cui all'articolo 27, paragrafo 4, della convenzione.
Il deposito dello strumento di approvazione di cui al primo comma ha luogo entro un mese dal 5 giugno 2015 (5).
Articolo 3
1. All'atto del deposito dello strumento di approvazione di cui all'articolo 27, paragrafo 4, della convenzione, l'Unione, a norma dell'articolo 21 della convenzione, rende una dichiarazione relativa ai contratti di assicurazione.
Il testo di tale dichiarazione è accluso come allegato I della presente decisione.
2. All'atto del deposito dello strumento di approvazione di cui all'articolo 27, paragrafo 4, della convenzione, l'Unione rende una dichiarazione unilaterale.
Il testo di tale dichiarazione è accluso come allegato II della presente decisione.
Articolo 4
La presente decisione entra in vigore il giorno dell'adozione.
Fatto a Bruxelles, il 4 dicembre 2014