NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1395/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro určité druhy drobného pelagického rybolovu a komerční rybolov v Severním moři
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je postupně odstranit výměty ve veškerém evropském rybolovu zavedením povinnosti vykládky úlovků druhů, na něž se vztahují omezení odlovu.
(2)
Na základě čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 je Komise zmocněna přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci plány výmětů pro období nepřesahující tři roky na základě společných doporučení, jež členské státy vypracovaly s příslušnými poradními sbory.
(3)
Přímý zájem na řízení rybolovu v Severním moři má Belgie, Dánsko, Německo, Francie, Nizozemsko, Švédsko a Spojené království. Tyto členské státy předložily Komisi společná doporučení, jež vypracovaly na základě konzultací s poradním sborem pro pelagický rybolov a poradním sborem pro Severní moře a vědeckých podkladů od příslušných vědeckých subjektů. Opatření uvedená ve společném doporučení jsou v souladu s čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a měla by být tedy zahrnuta do tohoto nařízení v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(4)
Pokud jde o Severní moře, měla by se v souladu s čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 povinnost vykládky vztahovat nejpozději od 1. ledna 2015 na všechna plavidla provádějící drobný pelagický rybolov a komerční rybolov u druhů ulovených v rámci tohoto rybolovu, které podléhají omezením odlovu.
(5)
V souladu se společným doporučením by se plán výmětů měl od 1. ledna 2015 vztahovat na určitý rybolov makrely obecné, sledě obecného, kranase obecného, tresky modravé, stříbrnice atlantské a šprota obecného, jakož i komerční rybolov tresky Esmarkovy, šprota obecného a smačkovitých v Severním moři.
(6)
Součástí společného doporučení je i výjimka z povinnosti vykládky pro úlovky makrely obecné a sledě obecného ulovené pomocí košelkových nevodů za určitých podmínek, a to na základě vědeckých důkazů o vysoké míře přežití v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013. Vědecké důkazy o vysoké míře přežití poskytla Scheveningenská skupina ve společném doporučení, které odkazovalo na řadu vědeckých studií o přežití ryb při proklouznutí ze sítí v rybolovu košelkovými nevody. Podle těchto studií závisí míra přežití na době, po kterou jsou ryby stísněny v síti a jejich hustotě v síti, přičemž oba aspekty jsou v tomto rybolovu obvykle omezené. Výbor VTHVR tyto informace přezkoumal na svém plenárním zasedání 14-02. Výbor dospěl k závěru, že za předpokladu, že výsledky studií o přežití jsou pro míru přežití v rámci komerčního rybolovu reprezentativní, dosahovala by míra přežití u proklouznutých makrel zhruba 70 % a ve srovnání s hustotou, při níž bylo zaznamenáno zvýšení úmrtnosti sledě, by vedla k mnohem nižší hustotě. Zákaz vypouštět makrelu obecnou a sledě obecného do moře dříve, než je síť zcela vytažena na palubu rybářského plavidla, což vede ke ztrátě uhynulých či umírajících ryb, je stanoven v čl. 19b odst. 2 nařízení (EU) č. 950/1998 (2). Platný zákaz není výjimkou uloženou z důvodu přežití nijak dotčen, neboť k vypuštění ryb do moře dojde v takovém okamžiku rybolovné činnosti, kdy by u ryb po jejich vypuštění existovala vysoká míra přežití. Tato výjimka by proto měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(7)
Součástí společného doporučení je i výjimka de minimis z povinnosti vykládky, jejímž účelem je zamezit nepřiměřeným nákladům na zacházení s nežádoucími úlovky, jako jsou například náklady na skladování, pracovní sílu a mražení, a zohlednit obtížné zvyšování selektivity pro pelagický rybolov zaměřený na makrelu obecnou, kranase obecného a sledě obecného v oblastech ICES IV b a c jižně od 54° severní šířky. Tato výjimka byla stanovena na základě vědeckých důkazů, které předložily členské státy, jež se podílely na vypracování společného doporučení, a přezkoumal je Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR). VRHVR dospěl k závěru, že společné doporučení uvádí odůvodněné kvalitativní argumenty, které podporují zavedení výjimky de minimis z důvodu nepřiměřených nákladů na zacházení s nežádoucími úlovky. S ohledem na výše uvedené a vzhledem k tomu, že jiné vědecké poznatky neexistují, je vhodné zavést výjimku de minimis v souladu s procentními údaji navrhovanými ve společných prohlášeních a v rozsahu nepřesahujícím ustanovení čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1380/2013. Tato výjimka by tedy měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(8)
S cílem zajistit řádnou kontrolu by měly být stanoveny specifické požadavky pro dokumentaci úlovků vyložených v rámci výjimek, na něž se vztahuje toto nařízení.
(9)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení mají přímý dopad na hospodářské činnosti související s rybolovným obdobím plavidel Unie a na jeho plánování, mělo by nařízení vstoupit v platnost ihned po svém zveřejnění.
(10)
Toto nařízení by mělo být použitelné od 1. ledna 2015, aby byl zajištěn soulad s časovým rámcem stanoveným v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by mělo být použitelné nejvýše tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti pro provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 v Severním moři od 1. ledna 2015, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení, v rybolovu stanoveném v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Výjimka uložená z důvodu přežití
1. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky makrely obecné a sledě obecného ulovené pomocí košelkových nevodů, jestliže jsou splněny všechny následující podmínky:
-
úlovek je vrácen do moře dříve, než se určitý procentní podíl (stanovený níže v odstavcích 2 a 3) košelkového nevodu uzavře (dále jen „okamžik výlovu“),
-
zařízení košelkového nevodu je vybaveno viditelnou bójí, jež zřetelně označuje horní mez pro okamžik výlovu,
-
plavidlo a zařízení košelkového nevodu jsou vybavena elektronickým systémem, jenž u všech rybolovných činností zaznamenává a dokumentuje okamžik, místo a rozsah vytažení košelkového nevodu z moře.
2. U rybolovu makrely obecné činí okamžik výlovu 80 % uzávěru košelkového nevodu, u sledě obecného pak 90 %.
3. Tvoří-li obklíčené hejno oba druhy, činí okamžik výlovu nejvýše 80 % uzávěru košelkového nevodu.
4. Je zakázáno vracet úlovky makrely obecné a sledě obecného zpět do moře po okamžiku výlovu.
5. Z obklíčeného hejna ryb se před jejich vypuštěním odebere vzorek s cílem odhadnout druhové složení, velikost ryb a množství.
Článek 3
Výjimka de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze v roce 2015 provést výměty až u 3 % a v roce 2016 až u 2 % celkového ročního odlovu makrely obecné, kranase obecného, sledě obecného a tresky bezvousé v pelagickém rybolovu prováděném plavidly o celkové délce až 25 metrů lovícími za použití pelagických vlečných sítí a zaměřujícími se na rybolov makrely obecné, kranase obecného a sledě obecného v oblastech ICES IV b a c jižně od 54° severní šířky.
Článek 4
Dokumentace úlovků vyložených v rámci výjimek
1. V lodním deníku jsou zaznamenávána množství ryb vrácených zpět do moře v rámci výjimky stanovené v článku 2 a výsledky odběru vzorků podle čl. 2 odst. 5.
2. V lodním deníku jsou zaznamenávána množství ryb vrácených zpět do moře v rámci výjimky stanovené v článku 3.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 do dne 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 1395/2014 DELLA COMMISSIONE
del 20 ottobre 2014
che istituisce un piano in materia di rigetti per alcune attività di pesca di piccoli pelagici e di pesca a fini industriali nel Mare del Nord
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1380/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, dell'11 dicembre 2013, relativo alla politica comune della pesca, che modifica i regolamenti (CE) n. 1954/2003 e (CE) n. 1224/2009 del Consiglio e che abroga i regolamenti (CE) n. 2371/2002 e (CE) n. 639/2004 del Consiglio, nonché la decisione 2004/585/CE del Consiglio (1), in particolare l'articolo 15, paragrafo 6, e l'articolo 18, paragrafi 1 e 3,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (UE) n. 1380/2013 mira alla progressiva eliminazione dei rigetti in tutte le attività di pesca dell'Unione mediante l'introduzione di un obbligo di sbarco delle catture di specie soggette a limiti di cattura.
(2)
L'articolo 15, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1380/2013 conferisce alla Commissione il potere di adottare piani in materia di rigetti mediante un atto delegato, per un periodo non superiore a tre anni, sulla base di raccomandazioni comuni elaborate dagli Stati membri con i pertinenti consigli consultivi.
(3)
Belgio, Danimarca, Germania, Francia, Paesi Bassi, Svezia e Regno Unito hanno un interesse diretto alla gestione della pesca nel Mare del Nord. Tali Stati membri hanno presentato alla Commissione raccomandazioni comuni, previa consultazione del Consiglio consultivo per gli stock pelagici e del Consiglio consultivo per il Mare del Nord. Organismi scientifici competenti hanno fornito la loro consulenza. Le misure incluse nella raccomandazione comune sono conformi all'articolo 15, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1380/2013 e pertanto, in base all'articolo 18, paragrafo 3, del medesimo regolamento, è opportuno che siano incluse nel presente regolamento.
(4)
Per il Mare del Nord, a norma dell'articolo 15, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (UE) n. 1380/2013, l'obbligo di sbarco dovrebbe applicarsi al più tardi a decorrere dal 1o gennaio 2015 a tutte le navi impegnate in attività di piccola pesca pelagica e di pesca a fini industriali in relazione alle specie catturate nelle suddette attività di pesca che sono soggette a limiti di cattura.
(5)
In conformità della raccomandazione comune, a decorrere dal 1o gennaio 2015 il piano in materia di rigetti dovrebbe applicarsi ad alcune attività di pesca dello sgombro, dell'aringa, del suro, del melù, dell'argentina e dello spratto nonché alla pesca a fini industriali della busbana norvegese, dello spratto e del cicerello praticate nel Mare del Nord.
(6)
La raccomandazione comune prevede un'esenzione dall'obbligo di sbarco per sgombri e aringhe catturati con ciancioli, a determinate condizioni basate su prove scientifiche relative ad alti tassi di sopravvivenza, in conformità dell'articolo 15, paragrafo 4, lettera b), del regolamento (UE) n. 1380/2013. Tali prove sono state fornite dal gruppo Scheveningen nella raccomandazione comune, che si richiama a una serie di studi scientifici riguardanti la sopravvivenza dei pesci rilasciati in mare nella pesca con ciancioli. Secondo gli studi, i tassi di sopravvivenza dipendono dal tempo di permanenza e dalla densità dei pesci all'interno della rete, che sono generalmente limitati in questo tipo di pesca. Dopo aver esaminato tali informazioni nell'ambito della plenaria dello CSTEP 14-02, il comitato ha concluso che, ipotizzando che i risultati degli studi sulla sopravvivenza siano rappresentativi dei tassi di sopravvivenza nel quadro delle operazioni di pesca commerciale, la percentuale di sgombri rilasciati in grado di sopravvivere sarebbe probabilmente del 70 % circa e comporterebbe densità molto inferiori a quelle in cui si osserva un aumento della mortalità delle aringhe. L'articolo 19 ter, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 850/98 del Consiglio (2) prevede il divieto di rilasciare sgombri o aringhe prima che la rete sia completamente salpata a bordo del peschereccio con conseguente perdita di catture morte o morenti. L'esenzione in base alla capacità di sopravvivenza non incide sul divieto in vigore, in quanto i pesci sono rilasciati in una fase dell'operazione di pesca in cui hanno un elevato tasso di sopravvivenza dopo il rilascio. È opportuno quindi inserire tale esenzione nel presente regolamento.
(7)
La raccomandazione comune prevede anche un'esenzione «de minimis» dall'obbligo di sbarco per evitare che la gestione delle catture indesiderate dia luogo a costi sproporzionati, ad esempio per lo stivaggio, il trattamento e la ghiacciatura, e per tener conto della difficoltà di aumentare la selettività della pesca pelagica di sgombro, suro e aringa nelle zone CIEM IVb e IVc a sud del 54° parallelo di latitudine nord. Tale esenzione, fondata su prove scientifiche fornite dagli Stati membri coinvolti nella raccomandazione comune, è stata esaminata dal Comitato scientifico, tecnico ed economico per la pesca (CSTEP) il quale ha concluso che la raccomandazione comune contiene fondate argomentazioni a sostegno di un'esenzione «de minimis» per motivi legati ai costi sproporzionati di gestione delle catture indesiderate. Alla luce di quanto precede e in assenza di informazioni scientifiche divergenti, è opportuno stabilire l'esenzione «de minimis» in base alle percentuali proposte nelle raccomandazioni comuni e a livelli non superiori a quelli autorizzati a norma dell'articolo 15, paragrafo 1, lettera c), del regolamento (UE) n. 1380/2013. È opportuno quindi inserire tale esenzione nel presente regolamento.
(8)
Al fine di garantire un adeguato controllo, è opportuno introdurre specifici requisiti in materia di documentazione delle catture oggetto delle esenzioni contemplate dal presente regolamento.
(9)
Poiché le misure previste dal presente regolamento incidono direttamente sulle attività economiche connesse alla campagna di pesca delle navi dell'Unione e sulla sua programmazione, è opportuno che il presente regolamento entri in vigore immediatamente dopo la sua pubblicazione.
(10)
Il presente regolamento dovrebbe applicarsi a decorrere dal 1o gennaio 2015 al fine di rispettare il calendario definito all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013. In conformità dell'articolo 15, paragrafo 6, del suddetto regolamento, è opportuno che il presente regolamento si applichi per un periodo non superiore a tre anni,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce disposizioni dettagliate per l'attuazione dell'obbligo di sbarco previsto all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013 a decorrere dal 1o gennaio 2015 nel Mare del Nord, quale definito all'articolo 4, paragrafo 2, lettera a), del medesimo regolamento, per le attività di pesca elencate nell'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Esenzione legata al tasso di sopravvivenza
1. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, l'obbligo di sbarco non si applica alle catture di sgombri e aringhe nella pesca con ciancioli, se sono soddisfatte tutte le seguenti condizioni:
-
le catture sono rilasciate prima che sia chiusa una certa percentuale del cianciolo (definita ai paragrafi 2 e 3) (di seguito «il punto di recupero»),
-
il cianciolo è dotato di una boa visibile che indichi chiaramente il limite corrispondente al punto di recupero,
-
il peschereccio e il cianciolo sono dotati di un sistema elettronico di registrazione e di documentazione che indichi il momento, il luogo e il grado di chiusura del cianciolo per tutte le operazioni di pesca.
2. Il punto di recupero corrisponde a una chiusura dell'80 % del cianciolo nella pesca dello sgombro e del 90 % nella pesca dell'aringa.
3. Se il banco di pesci accerchiato è costituito da entrambe le specie, il punto di recupero corrisponde a una chiusura del cianciolo dell'80 %.
4. È vietato rilasciare le catture di sgombro e di aringa una volta superato il punto di recupero.
5. Prima del rilascio, dal banco accerchiato viene prelevato un campione al fine di stimarne la composizione per specie e per taglia e la quantità.
Articolo 3
Esenzione «de minimis»
In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, può essere rigettato fino a un massimo del 3 % nel 2015 e del 2 % nel 2016 del totale annuo delle catture di sgombro, suro, aringa e merlano nella pesca di pelagici con pescherecci da traino pelagici di lunghezza fuori tutto fino a 25 metri dotati di reti da traino pelagiche (OTM), che praticano la pesca dello sgombro, del suro e dell'aringa nelle zone CIEM IVb e IVc a sud del 54° parallelo di latitudine nord.
Articolo 4
Documentazione delle catture effettuate nell'ambito delle esenzioni
1. I quantitativi di pesci rilasciati nell'ambito dell'esenzione cui all'articolo 2 e i risultati del campionamento previsto dall'articolo 2, paragrafo 5, sono registrati nel giornale di bordo.
2. I quantitativi di pesci rigettati nell'ambito dell'esenzione di cui all'articolo 3 sono registrati nel giornale di bordo.
Articolo 5
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica dal 1o gennaio 2015 al 31 dicembre 2017.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 20 ottobre 2014