ROZHODNUTÍ RADY 2013/183/SZBP
ze dne 22. dubna 2013
o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice a o zrušení rozhodnutí 2010/800/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 22. prosince 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/800/SZBP o omezujících opatřeních vůči Korejské lidově demokratické republice (1) (dále jen „KLDR“), kterým byly mimo jiné provedeny rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1718 (2006) a 1874 (2009).
(2)
Dne 19. prosince 2011 Rada přijala rozhodnutí 2011/860/SZBP (2), kterým bylo změněno rozhodnutí 2010/800/SZBP.
(3)
KLDR provedla dne 12. února 2013 jadernou zkoušku, v rozporu se svými mezinárodními závazky podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009) a 2087 (2013), která představuje vážnou hrozbu regionálnímu i mezinárodnímu míru a bezpečnosti.
(4)
Dne 18. února 2013 přijala Rada rozhodnutí 2013/88/SZBP (3), kterým bylo změněno rozhodnutí 2010/800/SZBP a kterým byla mimo jiné provedena rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013).
(5)
Dne 7. března 2013 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013), v níž co nejdůrazněji odsuzuje jadernou zkoušku, již KLDR provedla dne 12. února 2013 v rozporu s příslušnými rezolucemi Rady bezpečnosti OSN, které zjevně ignoruje.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) dále rozšiřuje povinnost, podle níž je v souladu s odst. 8 písm. c) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) třeba zabránit tomu, aby byl KLDR poskytován technický výcvik, poradenství, služby nebo pomoc na věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené v odstavci 20 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) a na věci uvedené v odstavci 22 zmíněné rezoluce a uvádí, že tato opatření se vztahují také na zprostředkovatelské služby.
(7)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se také rozšiřují finanční omezení stanovená v odst. 8 písm. d) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další osoby a subjekty a na osoby a subjekty jednající jménem nebo na příkaz označených osob a subjektů a na subjekty jimi vlastněné či ovládané.
(8)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se rovněž rozšiřují cestovní omezení stanovená v odst. 8 písm. e) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další osoby a na osoby jednající jménem nebo na příkaz označených osob.
(9)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN 2094 č. (2013) je rovněž uvedeno, že cestovní omezení stanovená v odst. 8 písm. e) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) se vztahují i na osoby, které podle některého ze států pracují jménem nebo na příkaz označené osoby nebo subjektu, napomáhají vyhnutí se sankcím nebo porušují ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
(10)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž stanoví, že státní příslušník KLDR, který pracuje jménem nebo na příkaz označené osoby nebo subjektu, napomáhá vyhnutí se sankcím nebo porušuje ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013), bude vyhoštěn.
(11)
Dále musí státy podle ustanovení rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) zabránit poskytování finančních služeb nebo převodu, přes jejich území či z jejich území, veškerých finančních nebo jiných aktiv nebo zdrojů, včetně velkých objemů hotovosti, souvisejících s činnostmi, které by mohly přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, nebo s jinými činnostmi zakázanými prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi.
(12)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) také vyzývá státy, aby přijaly opatření zakazující na jejich území otevření nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení bank KLDR a zakázat bankám KLDR zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v bankách, které podléhají pravomoci těchto států, nebo s nimi navazovat či udržovat korespondenční vztahy. Státy by měly obdobně přijmout opatření s cílem zabránit bankám usazeným na jejich území nebo spadajícím do jejich pravomoci otevřít zastoupení nebo dceřiné společnosti či bankovní účty v KLDR.
(13)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se dále zakazuje poskytovat veřejnou finanční podporu pro obchod s KLDR v případech, kdy by tato finanční podpora mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, k jiným činnostem zakázaným prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž ukládá povinnost kontrolovat veškerý náklad pocházející z KLDR nebo určený pro KLDR, náklad zprostředkovaný KLDR nebo jejími státními příslušníky nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem, pokud existují opodstatněné důvody domnívat se, že náklad obsahuje zakázané věci. Pokud plavidlo kontrolu odmítne, je mu odepřen vstup do přístavu.
(15)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) rovněž vyzývá státy k tomu, aby bylo každému letadlu v případě, že existují opodstatněné důvody domnívat se, že toto letadlo obsahuje zakázané věci, odmítnuto povolení ke vzletu z území států, přistání na jejich území či přeletu tohoto území.
(16)
Rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) se rovněž rozšiřuje zákaz dodávek, prodeje či převodu vojenského materiálu a technologií podle odst. 8 písm. a) a b) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) na další materiál a technologie.
(17)
Kromě toho se v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) všechny státy vyzývají, aby zabránily dodávkám, prodeji nebo převodu jakékoliv věci do nebo z KLDR nebo určené jejím státním příslušníkům či od nich pocházející, pokud daný stát stanoví, že tato věc by mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket nebo k činnostem zakázaným prostřednictvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
(18)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) vyjasňuje pojem „luxusního zboží“.
(19)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013) také vyzývá všechny státy, aby zachovávaly zvýšenou obezřetnost vůči diplomatickým pracovníkům KLDR.
(20)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a sice právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(21)
Toto rozhodnutí rovněž plně respektuje závazky členských států podle Charty Organizace spojených národů a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti.
(22)
Z důvodu srozumitelnosti by rozhodnutí 2010/800/SZBP mělo být zrušeno a nahrazeno novým rozhodnutím.
(23)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
DOVOZNÍ A VÝVOZNÍ OMEZENÍ
Článek 1
1. Zakazují se přímé i nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí a technologií, včetně programového vybavení, do KLDR státními příslušníky členských států anebo přes území nebo z území členských států, ať už z území těchto členských států pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel:
a)
zbraně a související materiál jakéhokoli druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenská vozidla a vybavení a náhradní díly pro výše uvedené věci, s výjimkou nebojových vozidel vyrobených s využitím materiálů, které poskytují balistickou ochranu, nebo vozidel, která jsou těmito materiály vybavena a slouží pouze pro ochranu personálu Unie a jejích členských států v KLDR;
b)
veškeré věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti nebo výborem ustaveným podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1718 (2006) (dále jen „Výbor pro sankce“) v souladu s bodem 8 písm. a) podbodem ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006) a bodem 5 písm. b) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013) a bodem 20 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2094 (2013), které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení;
c)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispívat k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení nebo by mohly být využívány v rámci vojenské činnosti KLDR a které zahrnují veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené na seznamu v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4). Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení;
d)
některé klíčové složky pro odvětví balistických raket, jako jsou určité typy hliníku používané v systémech balistických raket. Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení;
e)
jakákoli další věc, která by mohla přispět k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím. Unie přijme nezbytná opatření s cílem určit příslušné věci, na které se má vztahovat toto ustanovení.
2. Rovněž se zakazuje:
a)
poskytovat technický výcvik, poradenství, služby, pomoc nebo zprostředkovatelské nebo jiné související služby spojené s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1 nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním daných věcí, přímo nebo nepřímo jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v KLDR nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc související s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru, jakož i pojištění a zajištění pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo na poskytování technického výcviku, poradenství, služeb, pomoci nebo zprostředkovatelských služeb přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v KLDR nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obejít zákaz uvedený v písmenech a) a b).
3. Zakazuje se rovněž nákup věcí nebo technologií uvedených v odstavci 1 z KLDR, ať už z území KLDR pocházejí či nikoli, státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel, jakož i poskytování technického výcviku, poradenství, služeb, pomoci, finančních prostředků nebo finanční pomoci uvedených v odstavci 2 ze strany KLDR, ať už z území KLDR pocházejí či nikoli, státním příslušníkům členských států.
Článek 2
Zakazuje se přímý či nepřímý prodej a nákup zlata, drahých kovů a diamantů, jejich přeprava či zprostředkování obchodu s nimi ve vztahu k vládě KLDR, jejím veřejným orgánům, podnikům či institucím, centrální bance KLDR, jakož i osobám či subjektům jednajícím jejich jménem či na jejich příkaz nebo subjektům jimi vlastněným či ovládaným. Unie přijme nezbytná opatření k určení věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
Článek 3
Zakazuje se dodávání nově vytištěných či vyražených nebo nevydaných bankovek či mincí KLDR centrální bance KLDR či v její prospěch.
Článek 4
Zakazují se přímé i nepřímé dodávky, prodej nebo převod luxusního zboží do KLDR státními příslušníky členských států anebo přes území nebo z území členských států, nebo za použití plavidel pod vlajkou členských států či jejich letadel, ať už z území členských států pochází či nikoli. Unie přijme nezbytná opatření k určení věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
KAPITOLA II
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 5
Členské státy neposkytnou obchodu s KLDR veřejnou finanční podporu, a to ani vývozní úvěry, záruky či pojištění svým státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu, pokud by tato finanční podpora mohla přispět k programům nebo činnostem KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket či jiných zbraní hromadného ničení nebo k jiným činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím.
KAPITOLA III
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 6
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci nebo zvýhodněných půjček KLDR, a to ani na základě své účasti v mezinárodních finančních institucích, pokud se nejedná o humanitární a rozvojové účely v přímé reakci na potřeby civilního obyvatelstva nebo o prosazování denuklearizace. Členské státy rovněž zachovávají obezřetnost v zájmu omezení stávajících závazků a pokud možno jejich ukončení.
Článek 7
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, včetně velkých objemů hotovosti, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení nebo k jiným činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím, členské státy s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce podléhající jejich pravomoci, v souladu se svými vnitrostátními orgány a právními předpisy důkladně monitorují činnosti finančních institucí podléhajících jejich pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v KLDR;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v KLDR, které jsou uvedeny v příloze IV;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v KLDR, které jsou uvedeny v příloze V; a
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v KLDR ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v KLDR, a jsou uvedeny v příloze V,
aby bylo zamezeno tomu, že tyto činnosti přispějí k programům nebo činnostem KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení.
2. Z výše uvedeného důvodu se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční subjekty uvedené v odstavci 1:
a)
nepřetržitě sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly, aby byly vyplněny všechny informační kolonky platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo opodstatněné důvody se domnívat, že finanční prostředky souvisí s programy nebo činnostmi KLDR v oblasti jaderných zbraní či balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, neprodleně své podezření oznámily finanční zpravodajské jednotce nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotyčným členským státem. Finanční zpravodajská jednotka nebo jiný příslušný orgán mají včasný, přímý či nepřímý přístup k informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebují pro řádné plnění svých úkolů, včetně analýz zpráv o podezřelých obchodních operacích.
Článek 8
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení bank KLDR, včetně centrální banky KLDR, jejích poboček a dceřiných společností, a dalších finančních institucí uvedených v čl. 7 odst. 1 na území členských států.
2. Bankám KLDR, včetně centrální banky KLDR, jejích poboček a dceřiných společností, a dalším finančním institucím uvedeným v čl. 7 odst. 1 se zakazuje:
a)
zřizovat nové společné podniky s bankami, které podléhají pravomoci členských států;
b)
nabývat majetkovou účast v bankách, které podléhají pravomoci členských států;
c)
navazovat korespondenční bankovní vztahy s bankami, které podléhají pravomoci členských států;
d)
udržovat korespondenční bankovní vztahy s bankami, které podléhají pravomoci členských států, pokud členské státy mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že by to mohlo přispívat k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu na výrobu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím..
3. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v KLDR zřizovaly zastoupení, dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 9
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování či pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů KLDR vydaných po 18. únoru 2013 ve vztahu k severokorejské vládě, jejím veřejným orgánům, podnikům či institucím, centrální bance KLDR nebo bankám se sídlem v KLDR, nebo pobočkám a dceřiným společnostem bank se sídlem v KLDR, podléhajícím i nepodléhajícím pravomoci členských států, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v KLDR ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami či subjekty se sídlem v KLDR, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány.
KAPITOLA IV
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 10
1. V souladu se svými vnitrostátními orgány a právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolují členské státy na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející z KLDR a směřující do ní, přepravovaný přes jejich území či zprostředkovaný KLDR nebo jejími státními příslušníky nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo podle tohoto rozhodnutí.
2. Členské státy se souhlasem státu vlajky kontrolují plavidla na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavců 1 a 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do KLDR nebo z ní podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem nebo přistáním a před odjezdem nebo odletem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech kontroly uvedené v odstavcích 1 a 2 členské státy zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí v souladu s bodem 14 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1874 (2009) a bodem 8 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2087 (2013).
6. Členské státy zamítnou vstup do svých přístavů všem plavidlům, která odmítnou umožnit kontrolu poté, co tato kontrola byla schválena státem vlajky plavidla, nebo pokud plavidlo plující pod vlajkou KLDR odmítlo provedení kontroly podle bodu 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1874 (2009).
7. Odstavec 6 se nepoužije v případě, že je vstup vyžadován za účelem provedení kontroly nebo v případě mimořádné situace či návratu do přístavu původu.
Článek 11
1. Členské státy zamítnou udělit povolení k přistání na svém území, vzletu z něj či přeletu nad ním každému letadlu, v jehož souvislosti mají informace opravňující k domněnce, že převážený náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod nebo vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo podle tohoto rozhodnutí.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě nouzového přistání.
Článek 12
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům KLDR služby spojené s doplňováním paliva, se zásobováním lodi nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území členských států, jestliže mají k dispozici informace, které opravňují k domněnce, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz je zakázán podle tohoto rozhodnutí, ledaže jsou tyto služby nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 10 odst. 1, 2 a 5.
KAPITOLA V
OMEZENÍ PŘIJÍMÁNÍ A POBYTU
Článek 13
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření pro zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám, které jsou podle Výboru pro sankce nebo Rady bezpečnosti odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za politiku KLDR související s jejími programy v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, a jejich rodinným příslušníkům, nebo osobám jednajícím jejich jménem či na jejich příkaz, jež jsou uvedeny v příloze I;
b)
osobám, na něž se nevztahuje příloha I, jež jsou uvedeny v příloze II a jež:
i)
jsou odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, nebo osobám jednajících jejich jménem nebo na jejich příkaz;
ii)
ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení, poskytují finanční služby nebo provádějí převody na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytují finanční služby nebo provádějí převody, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce na jejich území;
iii)
jsou zapojeny, a to i prostřednictvím poskytování finančních služeb, do dodávek do KLDR nebo z KLDR zbraní a veškerého souvisejícího materiálu, a do dodávek do KLDR věcí, materiálu, vybavení, zboží a technologií, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení;
c)
osobám, na něž se nevztahují přílohy I ani II a které pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II, nebo na jejich příkaz, nebo osobám napomáhajícím vyhnutí se sankcím nebo porušujících ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, nebo na jejich příkaz, a jež jsou uvedeny v příloze III tohoto rozhodnutí.
2. Ustanovení odst. 1 písm. a) se nepoužije, pokud Výbor pro sankce u jednotlivých případů stanoví, že cesta je odůvodněna humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti, nebo pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka jinak podpořila cíle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013).
3. Odstavec 1 neukládá členským státům povinnost odmítnout vstup na své území svým státním příslušníků.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, a sice:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace,
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou,
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách,
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odst. 1 písm. b), pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněná naléhavými humanitárními potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií nebo zasedání, jejichž hostitelem je členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v KLDR.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Ustanovení odst. 1 písm. c) se nevztahuje na průjezd zástupců vlády KLDR při cestě do sídla OSN za účelem provádění činností spojených s OSN.
10. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5, 7 a 9 povolí osobám uvedeným v příloze I, II nebo III vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
11. Členské státy zachovávají obezřetnost a zdrženlivost, pokud jde o vstup jednotlivců pracujících jménem či na příkaz označených osob nebo subjektů uvedených na seznamu v příloze I na jejich území nebo o průjezd přes ně.
Článek 14
1. Členské státy vyhostí státní příslušníky KLDR, kteří podle jejich zjištění pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II nebo na jejich příkaz, nebo osoby, které podle jejich zjištění napomáhají vyhnutí se sankcím nebo porušující ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, ze svého území za účelem jejich navrácení do KLDR v souladu s příslušnými vnitrostátními a mezinárodními předpisy.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě, kdy je přítomnost dané osoby vyžadována za účelem provedení soudního řízení nebo výlučně pro lékařské, bezpečnostní nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA VI
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 15
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané:
a)
osobami a subjekty, které se podle Výboru pro sankce nebo Rady bezpečnosti OSN podílejí na programech KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení nebo které tyto programy podporují, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz nebo subjekty jimi vlastněnými nebo ovládanými, a to i nedovolenými prostředky, uvedenými v příloze I;
b)
osobami a subjekty, na něž se nevztahuje příloha I, jež jsou uvedeny v příloze II a jež:
i)
jsou odpovědné, a to i podporou či prosazováním, za programy KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo jiných zbraní hromadného ničení, nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky;
ii)
ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení, poskytují finanční služby nebo provádějí převody na území členských států, přes něj nebo z něj, nebo poskytují finanční služby nebo provádějí převody, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva nebo osoby či finanční instituce na jejich území nebo osobami či subjekty jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz či subjekty jimi vlastněnými nebo ovládanými;
iii)
jsou zapojeny, a to i prostřednictvím poskytování finančních služeb, do dodávek do KLDR nebo z KLDR zbraní a veškerého souvisejícího materiálu, nebo do dodávek do KLDR věcí, materiálu, vybavení, zboží a technologií, které by mohly přispět k programům KLDR v oblasti jaderných zbraní, balistických raket nebo dalších zbraní hromadného ničení;
c)
osobami a subjekty, na něž se nevztahují přílohy I ani II a které pracují jménem osoby nebo subjektu uvedených v příloze I nebo II, nebo na jejich příkaz, nebo osobami napomáhajícími vyhnutí se sankcím nebo porušujícími ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) nebo 2094 (2013) nebo tohoto rozhodnutí, nebo na jejich příkaz, a jež jsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nesmějí být dány k dispozici, přímo ani nepřímo, ani nesmějí být v jejich prospěch poskytnuty žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné úkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb; nebo
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
a to poté, co dotčený členský stát oznámí, tam kde je to vhodné, Výboru pro sankce svůj úmysl povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům, a pokud do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení Výbor pro sankce nevydá zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů. Tam kde je to vhodné, musí dotyčný členský stát nejprve oznámit tuto výjimku a obdržet schválení Výboru pro sankce; nebo
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, v kterémžto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno přede dnem, kdy osobu nebo subjekt uvedené v odstavci 1 označil Výbor pro sankce, Rada bezpečnosti nebo Rada, a pokud toto zástavní právo nebo rozhodnutí nejsou ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1. Tam kde je to vhodné, to musí dotyčný členský stát nejprve oznámit Výboru pro sankce.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých před 14. říjnem 2006,
za předpokladu, že se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
KAPITOLA VII
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 16
Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zachovat obezřetnost a zabránit specializované výuce nebo výcviku státních příslušníků KLDR na svém území nebo svými státními příslušníky v oborech, které by přispěly k jaderným činnostem KLDR souvisejícím s šířením a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
Článek 17
Členské státy zachovávají v souladu s mezinárodním právem zvýšenou obezřetnost vůči diplomatickým pracovníkům KLDR, aby těmto osobám zabránily přispívat k jadernému programu KLDR nebo k jejímu programu na výrobu balistických raket, k činnostem zakázaným rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013) nebo tímto rozhodnutím nebo k vyhnutí se opatřením uloženým těmito rezolucemi nebo tímto rozhodnutím.
KAPITOLA VIII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Označeným osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I, II nebo III ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v KLDR, včetně severokorejské vlády, jejích veřejných orgánů, podniků a institucí, ani jakékoli osobě nebo subjektu, které vznesou nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace, náhrada škody nebo jiný nárok tohoto druhu, jako jsou nároky na započtení pohledávek, pokuty nebo nároky v rámci záruky, nároky na prodloužení platnosti nebo vyplacení dluhopisu, finanční záruky, včetně nároků vyplývajících z akreditivů a podobných nástrojů v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) a 2094 (2013), včetně opatření Unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření, na která se vztahuje toto rozhodnutí, nebo v souladu či spojitosti s nimi.
Článek 19
1. Rada přijme změny přílohy I na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti nebo Výboru pro sankce.
2. Rada schvaluje seznamy obsažené v přílohách II a III a přijímá jejich změny jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.
Článek 20
1. Zařadí-li Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce osobu nebo subjekt na seznam, Rada tuto osobu nebo tento subjekt doplní do přílohy I.
2. Rozhodne-li Rada, že se na osobu nebo subjekt vztahují opatření podle čl. 13. odst. 1 písm. b) a c) a čl. 15 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II nebo III.
3. Rada takové rozhodnutí včetně důvodů pro zařazení na seznam sdělí osobě nebo subjektu podle odstavce 1 a 2, a to buď přímo, je-li známa její adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž osobě nebo subjektu dá možnost předložit připomínky.
4. Pokud jsou předloženy připomínky nebo nové závažné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a o výsledku tohoto přezkumu osobu nebo subjekt informuje.
Článek 21
1. V přílohách I, II a III jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce, pokud jde o přílohu I.
2. V přílohách I, II a III se rovněž uvádějí případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce pro účely přílohy I. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně jiných používaných jmen, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat názvy, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. V příloze I se rovněž uvede datum označení osob nebo subjektů Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce.
Článek 22
1. Toto rozhodnutí se přezkoumá a v případě potřeby změní, zejména pokud jde o kategorie osob, subjektů nebo věcí nebo další osoby, subjekty nebo věci, jichž by se měla týkat omezující opatření, nebo s ohledem na příslušné rezoluce Rady bezpečnosti.
2. Opatření uvedená v čl. 13 odst. 1 písm. b) a c) a v čl. 15 odst. 1 písm. b) se přezkoumávají pravidelně, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření se přestanou na dotyčné osoby a subjekty uplatňovat, rozhodne-li Rada postupem podle čl. 19 odst. 2, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 23
Rozhodnutí 2010/800/SZBP se zrušuje.
Článek 24
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Lucemburku dne 22. dubna 2013.
DECISIONE 2013/183/PESC DEL CONSIGLIO
del 22 aprile 2013
concernente misure restrittive nei confronti della Repubblica popolare democratica di Corea e che abroga la decisione 2010/800/PESC
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull'Unione europea, in particolare l'articolo 29,
considerando quanto segue:
(1)
Il 22 dicembre 2010 il Consiglio ha adottato la decisione 2010/800/PESC concernente misure restrittive nei confronti della Repubblica popolare democratica di Corea (1) (la "RPDC"), che fra l'altro ha attuato le risoluzioni del Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite ("UNSCR") 1718 (2006) e 1874 (2009).
(2)
Il 19 dicembre 2011 il Consiglio ha adottato la decisione 2011/860/PESC (2), che ha modificato la decisione 2010/800/PESC del Consiglio.
(3)
Il 12 febbraio 2013 la RPDC ha effettuato un test nucleare violando gli obblighi internazionali che le incombono ai sensi delle risoluzioni 1718 (2006), 1874 (2009) e 2087 (2013) del Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite e che rappresentano una seria minaccia per la pace e la sicurezza regionali e internazionali.
(4)
Il 18 febbraio 2013 il Consiglio ha adottato la decisione 2013/88/PESC (3) che ha modificato la decisione 2010/800/PESC e fra l'altro ha attuato la UNSCR 2087 (2013).
(5)
Il 7 marzo 2013 il Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite ha adottato la UNSCR 2094 (2013) condannando con la massima fermezza il test nucleare eseguito il 12 febbraio 2013 dalla RPDC che ha così violato e disatteso in modo flagrante le pertinenti risoluzioni del Consiglio di sicurezza.
(6)
Inoltre, la UNSCR 2094 (2013) estende l'obbligo di impedire il trasferimento, nella RPDC di formazione tecnica, servizi di consulenza o assistenza imposto dalla UNSCR 1718 (2006), punto 8, lettera c), ai prodotti, materiali, attrezzature, beni e tecnologie di cui al punto 20 della UNSCR 2094 (2013) e ai prodotti di cui al punto 22 di detta risoluzione, e constata che tali misure si applicano altresì ai servizi di intermediazione e altri servizi prestati da intermediari.
(7)
La UNSCR 2094 (2013) estende le restrizioni finanziarie di cui al punto 8, lettera d) della UNSCR 1718 (2006) anche ad altre persone ed entità e a persone ed entità che agiscono per conto o sotto la direzione di persone o entità designate e ad entità possedute o controllate da esse.
(8)
La UNSCR 2094 (2013) estende inoltre le restrizioni di viaggio di cui al punto 8, lettera e) della UNSCR 1718 (2006) ad altre persone e a persone che agiscono per conto o sotto la direzione di persone designate.
(9)
Inoltre, la UNSCR 2094 (2013) prevede che le restrizioni di viaggio di cui al punto 8, lettera e) della risoluzione 1718 (2006) si applichino anche a persone che in base a quanto accertato da uno Stato lavorano per conto o sotto la direzione di persone o entità designate o aiutano ad eludere le sanzioni o violano le disposizioni delle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013).
(10)
La UNSCR 2094 (2013) stabilisce anche l'allontanamento di qualsiasi cittadino della RPDC che lavori per conto o sotto la direzione di persone o entità designate, o aiuti ad eludere le sanzioni o violi le disposizioni delle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013).
(11)
La UNSCR 2094 (2013) decide anche che gli Stati impediscano la prestazione di servizi finanziari o il trasferimento verso il, attraverso il o dal loro territorio di attività o risorse finanziarie o di altro tipo, comprese grandi masse di contanti, in relazione ad attività che potrebbero contribuire ai programmi della RPDC legati alle armi nucleari o ai missili balistici o ad altre attività vietate dalle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013), o all'aggiramento delle misure previste da dette risoluzioni.
(12)
La UNSCR 2094 (2013) sollecita inoltre gli Stati a prendere misure per vietare nel proprio territorio l'apertura di nuove succursali, filiali o uffici di rappresentanza di banche dell'RPDC nonché per vietare a tali banche la creazione di nuove imprese in partecipazione o l'acquisizione di diritti di proprietà o l'istituzione o mantenimento di relazioni bancarie corrispondenti sotto la propria giurisdizione. Parimenti gli Stati dovrebbero adottare misure per vietare l'apertura di uffici di rappresentanza o filiali o conti bancari nell'RPDC a banche ubicate nel loro territorio o sotto la loro giurisdizione.
(13)
La UNSCR 2094 (2013) vieta altresì la fornitura di sostegno finanziario pubblico per gli scambi con la RPDC, qualora tale sostegno finanziario possa contribuire ai programmi della RPDC legati alle armi nucleari o ai missili balistici o ad altre attività vietate dalle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013), o all'aggiramento delle misure previste da dette risoluzioni.
(14)
La UNSCR 2094 (2013) impone un obbligo di ispezione di tutti i carichi provenienti dalla RPDC o diretti in tale paese, o per i quali la RPDC o suoi cittadini, o persone e entità che agiscano per loro conto, abbiano svolto un ruolo di intermediari o facilitatori, se vi sono ragionevoli motivi di ritenere che il carico contenga prodotti vietati. Se una nave rifiuta un'ispezione le viene vietato l'ingresso.
(15)
La UNSCR 2094 (2013) prevede anche che gli Stati neghino a qualsiasi aeromobile l'autorizzazione di decollo, atterraggio o sorvolo del territorio se sussistono fondati motivi di ritenere che l'aeromobile contenga prodotti vietati.
(16)
La UNSCR 2094 (2013) estende inoltre il divieto di fornitura, vendita o trasferimento di determinati prodotti e tecnologie militari di cui al punto 8, lettere a) e b) della risoluzione UNSCR 1718 (2006) ad altri prodotti e tecnologie.
(17)
La UNSCR 2094 (2013) sollecita parimenti tutti gli Stati a impedire la fornitura, la vendita o il trasferimento di qualsiasi prodotto destinato alla RPDC o a suoi cittadini o proveniente da essi, se lo Stato stabilisce che potrebbe contribuire ai programmi dell'RPDC legati alle armi nucleari o ai missili balistici o ad attività vietate dalle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) or 2094 (2013).
(18)
La UNSCR 2094 (2013) spiega il termine "beni di lusso".
(19)
La UNSCR 2094 (2013) invita tutti gli Stati a intensificare la sorveglianza del personale diplomatico dell'RPDC.
(20)
La presente decisione rispetta i diritti fondamentali e osserva i principi riconosciuti in particolare dalla Carta dei diritti fondamentali dell’Unione europea, in particolare il diritto a un ricorso effettivo e a un giudice imparziale, il diritto di proprietà e il diritto alla protezione dei dati a carattere personale. La presente decisione dovrebbe essere applicata conformemente a tali diritti e principi.
(21)
La presente decisione rispetta inoltre pienamente gli obblighi contratti dagli Stati membri a norma della Carta delle Nazioni Unite e la natura giuridicamente vincolante delle risoluzioni del Consiglio di sicurezza.
(22)
Per motivi di chiarezza, è opportuno abrogare la decisione 2010/800/PESC e sostituirla con una nuova decisione.
(23)
È necessario un ulteriore intervento dell'Unione per attuare alcune misure,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
CAPITOLO I
RESTRIZIONI ALLE ESPORTAZIONI E ALLE IMPORTAZIONI
Articolo 1
1. Sono vietati la fornitura, la vendita o il trasferimento diretti o indiretti alla RPDC dei seguenti prodotti e tecnologie, compreso il software, da parte di cittadini degli Stati membri ovvero attraverso il territorio degli Stati membri o in provenienza da esso ovvero mediante navi o aeromobili battenti bandiera degli Stati membri, siano o meno tali prodotti e tecnologie originari del territorio degli Stati membri:
a)
armi e materiale connesso di ogni tipo, compresi armi e munizioni, veicoli e attrezzature militari, attrezzature paramilitari e relativi pezzi di ricambio, ad eccezione dei veicoli non da combattimento costruiti o equipaggiati con materiali per difese balistiche, adibiti esclusivamente alla protezione del personale dell'Unione e dei suoi Stati membri nella RPDC;
b)
tutti i prodotti, i materiali, le attrezzature, i beni e le tecnologie indicati dal Consiglio di sicurezza o dal comitato istituito a norma del punto 12 della UNSCR 1718 (2006) ("comitato delle sanzioni") conformemente al paragrafo 8, lettera a), punto ii), della UNSCR 1718 (2006), al punto 5, lettera b), della UNSCR 2087 (2013) e al punto 20 della UNSCR 2094 (2013), che potrebbero contribuire ai programmi della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa;
c)
taluni altri prodotti, materiali, attrezzature, beni e tecnologie che potrebbero contribuire ai programmi della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa o che potrebbero contribuire alle sue attività militari, inclusi tutti i beni a duplice uso e le tecnologie elencati nell'allegato I del regolamento (CE) n. 428/2009 del Consiglio, del 5 maggio 2009, che istituisce un regime comunitario di controllo delle esportazioni, del trasferimento, dell'intermediazione e del transito di prodotti a duplice uso (4). L'Unione adotta le misure necessarie per determinare i prodotti coperti dalla presente disposizione;
d)
talune componenti chiave del settore dei missili balistici, quali determinati tipi di alluminio utilizzati nei sistemi legati ai missili balistici. L'Unione adotta le misure necessarie per determinare i prodotti coperti dalla presente disposizione;
e)
qualsiasi altro prodotto che potrebbe contribuire ai programmi della RPDC legati alle armi nucleari o ai missili balistici, ad attività vietate dalle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o dalla presente decisione, o all'aggiramento delle misure previste da dette risoluzioni o dalla presente decisione. L'Unione adotta le misure necessarie al fine di determinare i prodotti che devono essere coperti dalla presente disposizione.
2. Sono altresì vietati:
a)
la fornitura di formazione tecnica, consulenza, servizi, assistenza o servizi di intermediazione o altri servizi prestati da intermediari relativi ai prodotti e alle tecnologie di cui al paragrafo 1 o alla fornitura, alla fabbricazione, alla manutenzione e all'impiego di detti prodotti, direttamente o indirettamente, a qualunque persona, entità o organismo nella RPDC o destinati ad essere utilizzati nella RPDC;
b)
il finanziamento o la prestazione di assistenza finanziaria pertinente ai prodotti e alle tecnologie di cui al paragrafo 1, compresi in particolare sovvenzioni, prestiti e assicurazione crediti all'esportazione, nonché assicurazione e riassicurazione, per la vendita, la fornitura, il trasferimento o l'esportazione di detti prodotti e tecnologie ovvero per la fornitura di formazione tecnica, consulenza, servizi, assistenza o servizi di intermediazione, direttamente o indirettamente, a qualunque persona, entità o organismo nella RPDC o destinati ad essere utilizzati nella RPDC;
c)
la partecipazione, consapevole o intenzionale, ad attività il cui oggetto o effetto è l'aggiramento del divieto di cui alle lettere a) e b).
3. È altresì fatto divieto ai cittadini degli Stati membri, o mediante navi o aeromobili battenti bandiera degli Stati membri, di approvvigionarsi nella RPDC dei prodotti e delle tecnologie di cui al paragrafo 1, così come è vietata la fornitura ai cittadini degli Stati membri, da parte della RPDC, di formazione tecnica, consulenza, servizi, assistenza, finanziamento o assistenza finanziaria di cui al paragrafo 2, siano o meno essi originari del territorio di tale paese.
Articolo 2
Sono vietati la vendita, l'acquisto, il trasporto o l'intermediazione - diretti o indiretti - di oro e metalli preziosi e di diamanti a, da o per conto del governo dell'RPDC, di suoi enti, entità giuridiche e agenzie pubblici, della Banca centrale dell'RPDC, nonché a, da o per conto di persone ed entità che agiscono per loro conto o sotto la loro direzione, ovvero entità da essi possedute o controllate. L'Unione adotta le misure necessarie per determinare i prodotti coperti dalla presente disposizione.
Articolo 3
È vietata la consegna di banconote e monete della RPDC recentemente stampate o coniate o non emesse alla Banca centrale della RPDC o a suo beneficio.
Articolo 4
Sono vietati la fornitura, la vendita o il trasferimento diretti o indiretti di beni di lusso alla RPDC da parte di cittadini degli Stati membri o attraverso il territorio degli Stati membri o in provenienza da esso ovvero mediante navi o aeromobili battenti bandiera degli Stati membri, siano o meno tali beni originari del territorio degli Stati membri. L'Unione adotta le misure necessarie per determinare i prodotti coperti dalla presente disposizione.
CAPITOLO II
RESTRIZIONI AL SOSTEGNO FINANZIARIO PER GLI SCAMBI
Articolo 5
Gli Stati membri non forniscono sostegno finanziario pubblico per gli scambi con la RPDC, neanche sotto forma di concessione di crediti, garanzie o assicurazioni all’esportazione a loro cittadini o entità partecipanti a tali scambi, qualora tale sostegno finanziario possa contribuire ai programmi o attività della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa o ad altre attività vietate dalle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o dalla presente decisione, o all'aggiramento delle misure previste da dette risoluzioni o dalla presente decisione.
CAPITOLO III
SETTORE FINANZIARIO
Articolo 6
Gli Stati membri non sottoscrivono nuovi impegni per sovvenzioni, assistenza finanziaria o prestiti agevolati alla RPDC, neanche tramite la loro partecipazione ad istituzioni finanziarie internazionali, eccetto per scopi umanitari e di sviluppo concernenti direttamente il soddisfacimento delle necessità della popolazione civile o la promozione della denuclearizzazione. Gli Stati membri vigilano altresì affinché siano ridotti gli impegni attuali e, se possibile, si provveda a porvi fine.
Articolo 7
1. Al fine di impedire la prestazione di servizi finanziari o il trasferimento verso, attraverso o dal territorio degli Stati membri, o a favore o da parte di cittadini degli Stati membri o di entità disciplinate dal loro diritto interno, o di persone o istituzioni finanziarie nell’ambito della loro giurisdizione, di attività o risorse finanziarie o di altro tipo, comprese grandi masse di contanti, che potrebbero contribuire ai programmi o attività della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa, o ad altre attività vietate dalle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o dalla presente decisione, o all'aggiramento delle misure previste da dette risoluzioni o dalla presente decisione, gli Stati membri esercitano una vigilanza rafforzata, in accordo con le proprie autorità nazionali e conformemente alla propria legislazione nazionale, sulle attività svolte dalle istituzioni finanziarie nell’ambito della loro giurisdizione con:
a)
banche domiciliate nella RPDC;
b)
succursali e filiali, nella giurisdizione degli Stati membri, di banche domiciliate nella RPDC, quali elencate nell'allegato IV;
c)
succursali e filiali, al di fuori della giurisdizione degli Stati membri, di banche domiciliate nella RPDC, quali elencate nell'allegato V; e
d)
entità finanziarie non domiciliate nella RPDC né rientranti nella giurisdizione degli Stati membri ma controllate da persone o entità domiciliate nella RPDC, quali elencate nell'allegato V,
al fine di evitare che tali attività contribuiscano ai programmi o alle attività della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa.
2. A tal fine, nelle attività con le banche e le entità finanziarie di cui al paragrafo 1, le istituzioni finanziarie sono tenute a:
a)
esercitare una vigilanza costante sull’attività contabile, anche mediante i programmi di adeguata verifica della clientela, e conformemente agli obblighi relativi al riciclaggio dei proventi di reato e al finanziamento del terrorismo;
b)
imporre che siano completati tutti i campi d’informazione degli ordini di pagamento che si riferiscono all’ordinante e al beneficiario dell’operazione in questione; e a rifiutare l’operazione se queste informazioni non sono fornite;
c)
conservare tutte le registrazioni delle operazioni per cinque anni e, se richiesto, metterle a disposizione delle autorità nazionali;
d)
qualora sospettino o abbiano ragionevoli motivi di sospettare che i fondi sono connessi ai programmi o attività della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa, riferirne prontamente all’unità di informazione finanziaria (UIF) o altra autorità competente designata dallo Stato membro interessato. L’UIF, o tale altra autorità competente, ha accesso, direttamente o indirettamente, in maniera tempestiva, alle informazioni finanziarie, amministrative e di polizia necessarie per assolvere correttamente a tale funzione, ivi comprese le analisi delle registrazioni di operazioni sospette.
Articolo 8
1. È vietata l'apertura di nuove succursali, filiali o uffici di rappresentanza di banche della RPDC, compresa la banca centrale della RPDC, sue succursali e filiali, e di altre entità finanziarie di cui all'articolo 7, paragrafo 1, nel territorio degli Stati membri.
2. È vietato alle banche della RPDC, compresa la banca centrale della RPDC, sue succursali e filiali, e ad altre entità finanziarie di cui all'articolo 7, paragrafo 1:
a)
la creazione di nuove imprese in partecipazione con banche soggette alla giurisdizione degli Stati membri;
b)
l'acquisizione di diritti di proprietà in banche soggette alla giurisdizione degli Stati membri;
c)
l'apertura di relazioni bancarie corrispondenti in banche soggette alla giurisdizione degli Stati membri;
d)
il mantenimento di relazioni bancarie corrispondenti in banche soggette alla giurisdizione degli Stati membri nei casi in cui vi siano fondati motivi per ritenere che questo potrebbe contribuire ai programmi legati alle armi nucleari o ai missili balistici della RPDC, o altre attività vietate dalle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) e 2094 (2013) o con la presente decisione, o per l'evasione delle misure imposte da tali risoluzioni UNSCR o dalla presente decisione.
3. È vietata l'apertura di uffici di rappresentanza, succursali, filiali o conti bancari nella RPDC ad istituzioni finanziarie ubicate nel territorio degli Stati membri o sotto la loro giurisdizione.
Articolo 9
Sono vietati la vendita o l'acquisto diretti o indiretti, nonché l'intermediazione o l'assistenza all'emissione, di obbligazioni pubbliche o garantite dalle autorità pubbliche della RPDC emesse dopo il 18 febbraio 2013 verso o dal governo della RPDC e verso o da suoi enti, entità giuridiche e agenzie pubblici, Banca centrale della RPDC o banche domiciliate nella RPDC o succursali e filiali, all'interno o al di fuori della giurisdizione degli Stati membri, di banche domiciliate nella RPDC o enti finanziari non domiciliati nella RPDC né rientranti nella giurisdizione degli Stati membri, ma controllati da persone ed entità domiciliate nella RPDC, nonché persone ed entità che agiscono per loro conto o sotto la loro direzione, ovvero entità da esse possedute o controllate.
CAPITOLO IV
SETTORE DEI TRASPORTI
Articolo 10
1. Gli Stati membri, in accordo con le proprie autorità nazionali e conformemente alla propria legislazione nazionale e nel rispetto del diritto internazionale, ispezionano tutti i carichi diretti nella RPDC o provenienti da tale paese nel proprio territorio, inclusi porti e aeroporti, o in transito attraverso tale territorio, o per i quali la RPDC o suoi cittadini o persone e entità che agiscano per loro conto abbiano svolto un ruolo di intermediari o facilitatori, se hanno fondati motivi di ritenere, in base alle informazioni di cui dispongono, che il carico contenga prodotti la cui fornitura, vendita, trasferimento o esportazione sono vietati dalle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o dalla presente decisione.
2. Gli Stati membri ispezionano navi in alto mare, con il consenso dello Stato di bandiera, se hanno fondati motivi di ritenere, in base alle informazioni di cui dispongono, che il carico di tali navi contenga prodotti la cui fornitura, vendita, trasferimento o esportazione sono vietati ai sensi della presente decisione.
3. Gli Stati membri cooperano, conformemente alla loro legislazione nazionale, alle ispezioni ai sensi dei paragrafi 1 e 2.
4. Gli aeromobili e le navi che trasportano carichi con destinazione o in provenienza dalla RPDC sono soggetti all’obbligo di fornire informazioni supplementari preventive all’arrivo e alla partenza per tutte le merci in entrata o in uscita da uno Stato membro.
5. Nei casi in cui è effettuata l’ispezione di cui ai paragrafi 1 e 2, gli Stati membri sequestrano e distruggono i prodotti di cui sono vietati la fornitura, la vendita, il trasferimento o l'esportazione ai sensi della presente decisione in conformità del punto 14 della UNSCR 1874 (2009) e del punto 8 della UNSCR 2087 (2013).
6. Gli Stati membri vietano l'ingresso nei loro porti a qualsiasi nave che abbia rifiutato un'ispezione dopo che tale ispezione sia stata autorizzata dallo Stato di bandiera della nave, o se una nave battente bandiera della RPDC ha rifiutato un'ispezione ai sensi del punto 12 della UNSCR 1874 (2009).
7. Il paragrafo 6 non si applica se l'ingresso è richiesto a fini di ispezione o in caso di emergenza o in caso di ritorno al porto di partenza.
Articolo 11
1. Gli Stati membri rifiutano l'autorizzazione di atterraggio, decollo o sorvolo del loro territorio a qualsiasi aeromobile se hanno fondati motivi di ritenere, in base alle informazioni di cui dispongono, che il carico contenga prodotti la cui fornitura, vendita, trasferimento o esportazione sono vietati ai sensi delle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o della presente decisione.
2. Il paragrafo 1 non si applica in caso di atterraggio di emergenza.
Articolo 12
La prestazione, da parte di cittadini degli Stati membri o a partire dal territorio degli Stati membri, di servizi di bunkeraggio o di approvvigionamento delle navi, o di altri servizi di assistenza alle navi della RPDC è vietata se essi hanno fondati motivi di ritenere, in base alle informazioni di cui dispongono, che le navi trasportano prodotti la cui fornitura, vendita, trasferimento o esportazione sono vietati ai sensi della presente decisione, a meno che la prestazione di tali servizi sia necessaria per scopi umanitari o finché il carico non sia stato ispezionato, e se necessario sequestrato e distrutto, in conformità dell'articolo 10, paragrafi 1, 2 e 5.
CAPITOLO V
RESTRIZIONI IN MATERIA DI INGRESSO E SOGGIORNO
Articolo 13
1. Gli Stati membri adottano le misure necessarie per impedire l'ingresso o il transito nel loro territorio:
a)
alle persone indicate dal comitato delle sanzioni o dal Consiglio di sicurezza come responsabili, anche mediante il sostegno o la promozione, delle politiche della RPDC in relazione ai suoi programmi legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa, nonché ai familiari di tali persone o alle persone che agiscono per loro conto o sotto la loro direzione, elencati nell’allegato I;
b)
alle persone che non figurano nell’allegato I, elencate nell'allegato II:
i)
che sono responsabili, anche mediante il sostegno o la promozione, dei programmi della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa, o che agiscono per loro conto o sotto la loro direzione;
ii)
che prestano servizi finanziari o il trasferimento da, verso e attraverso il territorio degli Stati membri, o con il coinvolgimento di cittadini degli Stati membri o di entità disciplinate dal loro diritto interno, o di persone o istituzioni finanziarie ubicate nel loro territorio, di attività o risorse finanziarie o di altro tipo che possano contribuire ai programmi della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa;
iii)
che sono coinvolte nella fornitura, anche tramite prestazione di servizi finanziari, alla RPDC o dalla RPDC di armi e materiale correlato di tutti i tipi, o di prodotti, materiali, attrezzature, beni e tecnologie che potrebbero contribuire ai programmi della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa,
c)
alle persone che non figurano negli allegati I o II che lavorano per conto o sotto la direzione di persone o entità elencate negli allegati I o II o che aiutano ad eludere le sanzioni o violano le disposizioni delle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o della presente decisione, elencate nell'allegato III della presente decisione.
2. Il paragrafo 1, lettera a), non si applica se, in una valutazione caso per caso, il comitato delle sanzioni stabilisce che il viaggio è giustificato da motivi umanitari, inclusi gli obblighi religiosi, o se giunge alla conclusione che una deroga contribuisca altrimenti al conseguimento degli obiettivi delle risoluzioni UNSCR 1718 (2006) UNSCR 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013).
3. Il paragrafo 1 non obbliga gli Stati membri a vietare ai loro cittadini l'ingresso al territorio nazionale.
4. Il paragrafo 1 lascia impregiudicati i casi in cui lo Stato membro è vincolato da un obbligo derivante dal diritto internazionale, segnatamente:
a)
in qualità di paese che ospita un'organizzazione internazionale intergovernativa;
b)
in qualità di paese che ospita una conferenza internazionale convocata dalle Nazioni Unite o sotto i suoi auspici;
c)
in base ad un accordo multilaterale che conferisce privilegi e immunità;
d)
in virtù del trattato di conciliazione del 1929 (patti lateranensi) concluso tra la Santa Sede (Stato della Città del Vaticano) e l’Italia.
5. Si considera applicabile il paragrafo 4 anche qualora lo Stato membro ospiti l’Organizzazione per la sicurezza e la cooperazione in Europa (OSCE).
6. Il Consiglio è debitamente informato in ciascuna delle situazioni in cui uno Stato membro concede una deroga ai sensi dei paragrafi 4 o 5.
7. Gli Stati membri possono concedere deroghe alle misure stabilite dal paragrafo 1, lettera b), allorquando il viaggio è giustificato da ragioni umanitarie urgenti o dall’esigenza di partecipare a riunioni intergovernative, comprese quelle promosse dall’Unione, o ospitate da uno Stato membro che esercita la presidenza di turno dell’OSCE, in cui si conduce un dialogo politico che promuove direttamente la democrazia, i diritti umani e lo Stato di diritto nella RPDC.
8. Lo Stato membro che intenda concedere le deroghe di cui al paragrafo 7 presenta al riguardo una notifica scritta al Consiglio. La deroga si considera concessa a meno che, entro due giorni lavorativi dalla ricezione della notifica della deroga proposta, vi sia un’obiezione scritta di uno o più membri del Consiglio. Se uno o più membri del Consiglio sollevano obiezioni il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può decidere di concedere la deroga proposta.
9. Il paragrafo 1, lettera c) non si applica in caso di transito di rappresentanti del Governo della RPDC verso la sede delle Nazioni Unite per esercitare attività relative alle Nazioni Unite.
10. Nei casi in cui lo Stato membro autorizzi, ai sensi dei paragrafi 4, 5, 7 e 9, l'ingresso o il transito nel suo territorio delle persone elencate nell'allegato I, II, o III, l'autorizzazione è limitata ai fini e alle persone per cui è rilasciata.
11. Gli Stati membri vigilano e limitano l'ingresso o il transito nel loro territorio di persone che lavorano per conto o sotto la direzione di persone o entità designate elencate nell'allegato I.
Articolo 14
1. Conformemente alla legislazione nazionale applicabile e al diritto internazionale, gli Stati membri allontanano dal proprio territorio ai fini del rimpatrio nella RPDC i cittadini della RPDC che, in base a quanto da essi accertato, lavorano per conto o sotto la direzione di persone o entità elencate nell'allegato I o II, oppure che aiutano ad eludere le sanzioni o violano le disposizioni delle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o della presente decisione.
2. Il paragrafo 1 non si applica qualora la presenza di una persona sia richiesta ai fini di un procedimento giudiziario o esclusivamente a fini medici o di sicurezza o ad altri fini umanitari.
CAPITOLO VI
CONGELAMENTO DI FONDI E RISORSE ECONOMICHE
Articolo 15
1. Tutti i fondi e le risorse economiche appartenenti, posseduti, detenuti o controllati direttamente o indirettamente:
a)
dalle persone ed entità indicate dal comitato delle sanzioni o dal Consiglio di sicurezza come persone o entità che partecipano o danno il loro sostegno, anche con mezzi illeciti, a programmi della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa, o dalle persone o entità che agiscono per loro conto o sotto la loro direzione, ovvero da entità da esse possedute o controllate,elencate nell’allegato I;
b)
dalle persone ed entità che non figurano nell’allegato I, elencate nell'allegato II:
i)
che sono responsabili, anche mediante il sostegno o la promozione, dei programmi della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa, o che agiscono per loro conto o sotto la loro direzione, ovvero entità da esse possedute o controllate, anche con mezzi illeciti,
ii)
che prestano servizi finanziari o il trasferimento da, verso e attraverso il territorio degli Stati membri, o con il coinvolgimento di cittadini degli Stati membri o di entità disciplinate dal loro diritto interno, o di persone o istituzioni finanziarie ubicate nel loro territorio, di attività o risorse finanziarie o di altro tipo che possano contribuire ai programmi della RPDC legati al nucleare, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa; o che agiscono per loro conto o sotto la loro direzione, ovvero entità da esse possedute o controllate,
iii)
che sono coinvolte nella fornitura, anche tramite prestazione di servizi finanziari, alla RPDC o dalla RPDC di armi e materiale correlato di tutti i tipi, o di prodotti, materiali, attrezzature, beni e tecnologie che potrebbero contribuire ai programmi della RPDC legati alle armi nucleari, ai missili balistici o ad altre armi di distruzione di massa,
c)
alle persone ed entità che non figurano negli allegati I o II che lavorano per conto o sotto la direzione di persone o entità elencate negli allegati I o II o che aiutano ad eludere le sanzioni o violano le disposizioni delle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) o 2094 (2013) o della presente decisione, elencate nell'allegato III della presente decisione, sono congelati.
2. Nessun fondo o risorsa economica è messo a disposizione né va a beneficio, direttamente o indirettamente, delle persone o entità di cui al paragrafo 1.
3. Sono ammesse deroghe per i fondi e le risorse economiche:
a)
necessari per soddisfare bisogni di base, compresi i pagamenti relativi a generi alimentari, affitti o garanzie ipotecarie, medicinali e cure mediche, imposte, premi assicurativi e utenze di servizi pubblici;
b)
destinati esclusivamente al pagamento di onorari congrui e al rimborso delle spese sostenute per la prestazione di servizi legali; o
c)
destinati esclusivamente al pagamento di diritti o di spese, in conformità delle leggi nazionali, connessi alla normale gestione o alla custodia dei fondi congelati e delle risorse economiche,
purché lo Stato membro interessato abbia notificato, se del caso, al comitato delle sanzioni, l'intenzione di autorizzare l'accesso a tali fondi e risorse economiche e il comitato delle sanzioni non abbia espresso parere negativo entro cinque giorni lavorativi da tale notifica.
4. Sono altresì ammesse deroghe per i fondi e le risorse economiche che sono:
a)
necessari per coprire spese straordinarie. Se del caso, lo Stato membro interessato deve precedentemente notificare e ottenere l'approvazione del comitato delle sanzioni; o
b)
oggetto di una garanzia o di una decisione di natura giudiziaria, amministrativa o arbitrale, nel qual caso i fondi e le risorse economiche possono essere utilizzati per il soddisfacimento di tale garanzia o della decisione, purché detta garanzia o decisione sia anteriore alla data in cui le persone o entità di cui al paragrafo 1 sono state indicate dal comitato delle sanzioni, dal Consiglio di sicurezza o dal Consiglio, e non vada a vantaggio di una delle persone o entità di cui al paragrafo 1. Se del caso, lo Stato membro interessato deve precedentemente darne notifica al comitato delle sanzioni.
5. Il paragrafo 2 non si applica al versamento su conti congelati di:
a)
interessi o altri profitti dovuti su detti conti o
b)
pagamenti dovuti per contratti, accordi od obblighi conclusi o sorti anteriormente al 14 ottobre 2006,
purché tali interessi, altri profitti e pagamenti continuino ad essere soggetti al paragrafo 1.
CAPITOLO VII
ALTRE MISURE RESTRITTIVE
Articolo 16
Gli Stati membri adottano le misure necessarie per vigilare al fine di impedire che a cittadini della RPDC sia impartita, nel proprio territorio o da propri cittadini, un’istruzione o formazione specialistica in discipline che contribuirebbero ad attività nucleari della RPDC sensibili in termini di proliferazione e allo sviluppo di vettori di armi nucleari.
Articolo 17
Gli Stati membri, in conformità del diritto internazionale, intensificano la sorveglianza del personale diplomatico della RPDC al fine di impedire che contribuiscano ai programmi della RPDC legati alle armi nucleari o ai missili balistici o ad altre attività vietate dalle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) or 2094 (2013) o dalla presente decisione, o all'aggiramento delle misure previste da dette risoluzioni UNSCR o dalla presente decisione.
CAPITOLO VIII
DISPOSIZIONI GENERALI E FINALI
Articolo 18
Non è concesso alcun diritto, inclusi i diritti a fini di risarcimento o indennizzo o altro diritto analogo, ad esempio un diritto di compensazione, sanzione o diritto coperto da garanzia, diritto di proroga o pagamento di una garanzia, compresi i diritti risultanti da lettere di credito e strumenti analoghi in relazione a contratti o operazioni sulla cui esecuzione hanno inciso, direttamente o indirettamente, del tutto o in parte, le misure adottate ai sensi delle risoluzioni UNSCR 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013) e 2094(2013), comprese le misure dell'Unione o di qualsiasi Stato membro adottate in attuazione delle pertinenti decisioni del Consiglio di sicurezza, richieste da tale attuazione o ad essa connesse, o le misure contemplate dalla presente decisione, nei confronti delle persone o entità designate di cui agli allegati I, II o III, o nei confronti di qualsiasi altra persona o entità nella RPDC, compresi il governo della RPDC, i suoi enti, le sue entità giuridiche e agenzie pubblici, o di qualsiasi persona o entità che avanza diritti tramite o a favore di tali persone o entità.
Articolo 19
1. Il Consiglio adotta le modifiche dell'allegato I sulla scorta di quanto determinato dal Consiglio di sicurezza o dal comitato delle sanzioni.
2. Il Consiglio, deliberando all'unanimità su proposta degli Stati membri o dell'alto rappresentante dell'Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza, redige gli elenchi contenuti negli allegati II o III e adotta le relative modifiche.
Articolo 20
1. Qualora il Consiglio di sicurezza o il comitato delle sanzioni inseriscano in elenco una persona o un'entità, il Consiglio include detta persona o entità nell'allegato I.
2. Qualora il Consiglio decida di applicare a una persona o entità le misure di cui all'articolo 13, paragrafo 1, lettere b) e c) e all'articolo 15, paragrafo 1, lettera b), esso modifica di conseguenza l'allegato II o III.
3. Il Consiglio trasmette la sua decisione alla persona o all'entità di cui ai paragrafi 1 e 2, incluse le ragioni dell'inserimento nell'elenco, direttamente, se l'indirizzo è noto, o mediante la pubblicazione di un avviso, dando alla persona o entità la possibilità di presentare osservazioni.
4. Qualora siano presentate osservazioni o siano addotte nuove prove sostanziali, il Consiglio riesamina la decisione e ne informa opportunamente la persona o l'entità.
Articolo 21
1. Gli allegati I, II e III riportano i motivi di inserimento nell'elenco delle persone ed entità forniti dal Consiglio di sicurezza o dal comitato delle sanzioni riguardo all'allegato I.
2. Gli allegati I, II e III riportano inoltre, ove disponibili, le informazioni necessarie per individuare le persone o entità interessate, fornite dal Consiglio di sicurezza o dal comitato delle sanzioni riguardo all'allegato I. Riguardo alle persone tali informazioni possono includere i nomi, compresi gli pseudonimi, la data e il luogo di nascita, la cittadinanza, i numeri del passaporto e della carta d'identità, il genere, l'indirizzo, se noto, e la funzione o professione. Riguardo alle entità, tali informazioni possono includere i nomi, la data e il luogo di registrazione, il numero di registrazione e la sede di attività. L'allegato I riporta inoltre la data dell'indicazione da parte del Consiglio di sicurezza o del comitato delle sanzioni.
Articolo 22
1. La presente decisione è riesaminata e, se necessario, modificata, in particolare per quanto attiene alle categorie di persone, entità o prodotti o ulteriori persone, entità o prodotti da includere nell’ambito delle misure restrittive ovvero alla luce delle pertinenti risoluzioni del Consiglio di sicurezza.
2. Le misure di cui all’articolo 13, paragrafo 1, lettere b) e c) e all’articolo 15, paragrafo 1, lettera b) sono riesaminate periodicamente e almeno ogni dodici mesi. Esse cessano di applicarsi con riguardo alle persone o entità interessate se il Consiglio stabilisce, in conformità della procedura di cui all’articolo 19, paragrafo 2, che le condizioni necessarie alla loro applicazione non sono più soddisfatte.
Articolo 23
La decisione 2010/800/PESC è abrogata.
Articolo 24
La presente decisione entra in vigore il giorno della sua pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Lussemburgo, il 22 aprile 2013