NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 176/2014
ze dne 25. února 2014,
kterým se mění nařízení (EU) č. 1031/2010 zejména s cílem stanovit objem povolenek na emise skleníkových plynů, které se mají dražit v období 2013-2020
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 3d odst. 3 a čl. 10 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2003/87/ES upravuje způsoby stanovování harmonogramu, správy a jiných aspektů dražeb, aby byl zajištěn jejich otevřený, transparentní, harmonizovaný a nediskriminační průběh. Rovněž stanoví, že Komise bude monitorovat fungování evropského trhu s uhlíkem.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 1031/2010 (2) stanoví pro každý rok objemy povolenek určených k dražbě po odečtení povolenek přidělených bezplatně od celkového množství povolenek vydaných v daném roce pro celou Unii. Nařízení Komise (EU) č. 1210/2011 (3) rovněž stanovuje odchylku od tohoto harmonogramu s cílem určit objem povolenek, které se mají dražit v první fázi před rokem 2013, s tím, že objem dražeb pro roky 2013 a 2014 bude odpovídajícím způsobem snížen. Hlavním cílem při stanovení objemu je zajistit hladký přechod z druhého do třetího obchodovacího období, přičemž je třeba brát v úvahu potřebu zajistit soulad během prvních let třetího obchodovacího období. Tyto roční objemy byly stanoveny na základě faktorů určujících nabídku povolenek a poptávku po nich v době, kdy bylo provedeno posouzení a předpokládalo se pokračující ekonomické oživení.
(3)
Je třeba vzít v úvahu výjimečné změny týkající se faktorů, které ovlivňují rovnováhu mezi poptávkou a nabídkou povolenek, zejména opětovné hospodářské zpomalení, a také dočasné faktory přímo spojené s přechodem do třetí fáze, včetně narůstajícího objemu nevyužitých povolenek pro druhé obchodovací období, které byly nutné k zajištění souladu v daném období, narůstajících objemů certifikovaných snížení emisí a jednotek snížení emisí pocházejících z projektů snižování emisí v rámci mechanismu čistého rozvoje nebo společných prováděcích ustanovení, která jsou k dispozici subjektům zapojeným do systému Unie pro obchodování s emisemi k vyřazení a zpeněžení povolenek v rezervě pro nové účastníky na trhu pro třetí obchodovací období na podporu demonstračních projektů zachycování a sekvestrace uhlíku a inovativních technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie (NER300) podle rozhodnutí Komise 2010/670/EU (4), a uvolnění povolenek, které nejsou v rezervách pro nové účastníky na trhu v druhém obchodovacím období potřeba. Přestože u všech těchto faktorů existuje určitý stupeň nejistoty, je důležité, aby roční objemy pro dražby v období 2014-2020 byly včas odpovídajícím způsobem upraveny.
(4)
Důležitou součástí politiky EU týkající se klimatu je snižování rizika úniku uhlíku (zvýšení emisí skleníkových plynů v třetích zemích, jejichž průmyslová odvětví nejsou vázána srovnatelnými uhlíkovými omezeními) a snaha zabránit ekonomickému znevýhodnění určitých energeticky náročných odvětví a pododvětví v EU, jež čelí mezinárodní konkurenci. Komise proto analyzovala dopady přezkumu časového profilu dražeb (5) na konkurenceschopnost energeticky náročných průmyslových odvětví, přičemž vycházela z předpokladů, jež zůstávají platné i v období od ledna 2014. V rámci posouzení dopadů bylo zjištěno, že směrnicí 2003/87/ES byla zavedena opatření ke snížení rizika úniku uhlíku v energeticky náročných odvětvích, včetně pokračujícího bezplatného přidělování emisních povolenek a sestavení seznamu odvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí únik uhlíku. Přezkumem časového profilu dražeb není dotčen objem bezplatných povolenek vydávaných v jednotlivých letech ani jejich celkové množství (emisní limity) pro období počínající rokem 2013. Ačkoliv potenciální dopady na náklady na snížení emisí uhlíku mohou být v čase rozloženy různě, podle posouzení dopadů se předpokládá, že zůstanou na úrovni očekávaných průměrných cen uhlíku uvedených v posouzení dopadů provedeném Komisí a připojeném k balíčku prováděcích opatření k cílům Unie v oblasti změny klimatu a obnovitelných zdrojů energie pro rok 2020 (6) a v následné analýze (7).
(5)
Vzhledem k tomu, že objem povolenek, které mají být draženy v jednotlivých letech období 2014-2016, byl snížen, měly by být odpovídajícím způsobem sníženy rovněž hraniční objemy jednotlivých dražeb konaných prostřednictvím dražební platformy jmenované členským státem, který se neúčastní společného postupu.
(6)
Nařízení (EU) č. 1031/2010 proto musí být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Aby se toto nařízení vztahovalo na dražby konané v roce 2014 a později a aby bylo zajištěno řádné fungování trhu s uhlíkem a předvídatelné dražby, mělo by vstoupit v platnost co nejdříve.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 1031/2010 se mění takto:
1)
Za čl. 10 odst. 2 druhý pododstavec se vkládají nové pododstavce, které znějí:
„Objem povolenek, které mají být draženy v daném roce, určený podle prvního nebo druhého pododstavce tohoto odstavce v letech 2014-2016 se sníží o množství povolenek pro daný rok uvedené v druhém sloupci tabulky v příloze IV tohoto nařízení.
Jestliže snížení v rozsahu stanoveném v příloze IV nelze v roce 2014 rozložit do období delšího než 9 měsíců, sníží se o 100 milionů povolenek a poté o stejné množství pro každé čtvrtletí daného roku. Rozsah snížení pro roky 2015 a 2016 se v takovém případě odpovídajícím způsobem upraví o rovnoměrné počty.
Objem povolenek, které mají být draženy v daném roce, určený podle prvního nebo druhého pododstavce tohoto odstavce v letech 2019-2020 se zvýší o množství povolenek pro daný rok uvedené v třetím sloupci tabulky v příloze IV tohoto nařízení.
Pokud jde o členské státy, které uplatňují článek 10c směrnice, a aniž by byl dotčen čl. 10c odst. 2 první věta směrnice, nebude celkové množství povolenek, které mají být po úpravě podle druhého sloupce tabulky v příloze IV tohoto nařízení draženy v daném roce, nižší než množství povolenek, které mají být v témže roce přechodně bezplatně přiděleny zařízením na výrobu elektrické energie.
Pokud to bude nutné, zvýší se odpovídajícím způsobem celkové množství povolenek, které mají být členským státem uplatňujícím článek 10c směrnice draženy v daném roce v letech 2014-2016. Pokud dojde ke zvýšení celkového množství povolenek, které mají být draženy, podle předchozí věty, sníží se následně tak, aby bylo dodrženo rozložení podle prvního pododstavce tohoto odstavce. Objemy povolenek, které mají být draženy, uvedené v druhém a třetím sloupci tabulky v příloze IV tohoto nařízení se upraví tak, aby bylo toto případné zvýšení a snížení zohledněno.“
2)
Poslední věta čl. 32 odst. 1 se nahrazuje tímto:
„Objem povolenek, na které se vztahuje kapitola III směrnice 2003/87/ES a které jsou v letech 2014-2016 draženy v jednotlivých dražbách pořádaných uvedenými dražebními platformami, však nesmí být nižší než 2 miliony povolenek.“
3)
Za přílohu III se doplňuje nová příloha, která zní:
„PŘÍLOHA IV
Úpravy objemů povolenek (v milionech), které mají být draženy v letech 2013-2020 podle čl. 10 odst. 2
Rok
Objem snížení
Objem zvýšení
2013
2014
400
2015
300
2016
200
2017
2018
2019
300
2020
600“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. února 2014.
REGOLAMENTO (UE) N. 176/2014 DELLA COMMISSIONE
del 25 febbraio 2014
recante modifica del regolamento (UE) n. 1031/2010 al fine di determinare, in particolare, i volumi delle quote di emissioni dei gas a effetto serra da mettere all’asta nel periodo 2013-2020
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 ottobre 2003, che istituisce un sistema per lo scambio di quote di emissioni dei gas a effetto serra nella Comunità e che modifica la direttiva 96/61/CE del Consiglio (1), in particolare l’articolo 3 quinquies, paragrafo 3, e l’articolo 10, paragrafo 4,
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2003/87/CE prevede che siano determinati i tempi, la gestione e altri aspetti riguardanti la vendita all’asta delle quote per garantire che le aste si svolgano in maniera aperta, trasparente, armonizzata e non discriminatoria. Prevede altresì che la Commissione verifichi il funzionamento del mercato europeo del carbonio.
(2)
Il regolamento (UE) n. 1031/2010 della Commissione (2) prevede i volumi di quote da mettere all’asta ogni anno, previa detrazione dell’assegnazione a titolo gratuito dalla quantità unionale di quote rilasciate nell’anno in questione. Si è deciso di discostarsi da tale profilo temporale nel regolamento (UE) n. 1210/2011 della Commissione (3) per determinare il volume delle quote da mettere all’asta prima, anteriormente al 2013, con riduzioni corrispondenti dei volumi destinati all’asta nel 2013 e 2014, principalmente al fine di assicurare una transizione armoniosa dal secondo al terzo periodo di scambio tenendo nel debito conto le esigenze di copertura a fini di conformità nei primi anni del terzo periodo di scambio. I volumi annui in questione furono stabiliti in base ai fattori che determinavano la domanda e l’offerta di quote di emissioni al momento della valutazione e supponendo una ripresa economica continuata.
(3)
È opportuno tener conto dei mutamenti eccezionali intervenuti negli elementi determinanti per l’equilibrio tra domanda e offerta di quote, in particolare il nuovo rallentamento dell’economia, così come degli elementi temporanei connessi direttamente alla transizione alla fase 3, fra cui: l’aumento del volume inutilizzato di quote valide per il secondo periodo di scambio ai fini della conformità nel corso dello stesso; l’aumento dei volumi di riduzioni delle emissioni certificate e di unità di riduzione delle emissioni, derivante da progetti di riduzione delle emissioni nell’ambito del meccanismo di sviluppo pulito o di disposizioni di attuazione congiunta, disponibili per la cessione da parte di operatori rientranti nel sistema; la monetizzazione delle quote provenienti dalla riserva destinata ai nuovi entranti per il terzo periodo di scambio a sostegno di progetti dimostrativi della cattura e del sequestro del carbonio e di tecnologie innovative per le energie rinnovabili (NER300) a norma della decisione 2010/670/UE della Commissione (4); la liberazione delle quote che non sono necessarie nelle riserve destinate ai nuovi entranti per il secondo periodo di scambio. Sebbene su tutti questi fattori pesi, in gradi diversi, l’incertezza, è importante stabilire tempestivamente rettifiche adeguate dei volumi annui da mettere all’asta nel periodo 2014-2020.
(4)
Costituiscono elementi importanti da prendere in considerazione nella politica climatica dell’UE sia la riduzione del rischio di rilocalizzazione delle emissioni di carbonio (ossia l’aumento delle emissioni di gas a effetto serra nei paesi terzi in cui il settore industriale non è sottoposto a vincoli paragonabili riguardo al carbonio) sia la necessità di non mettere in posizione di svantaggio economico determinati settori e sottosettori ad alta intensità energetica dell’UE esposti alla concorrenza internazionale. La Commissione ha quindi analizzato le ripercussioni che si prevede derivino dalla revisione del profilo temporale delle aste in termini di posizione competitiva delle industrie ad alta intensità energetica (5), muovendo da ipotesi che restano valide a gennaio 2014. La valutazione d’impatto ha rilevato che, per affrontare il problema del rischio di rilocalizzazione delle emissioni di carbonio che pesa sulle industrie ad alta intensità energetica, la direttiva 2003/87/CE ha introdotto varie misure, tra cui la continua assegnazione a titolo gratuito di quote di emissioni e l’adozione di un elenco di settori ritenuti esposti a tale rischio. La revisione dei tempi delle aste non incide sul livello di assegnazione a titolo gratuito rilasciata ogni anno né sulla quantità totale delle quote (il tetto massimo) per il periodo dal 2013 in avanti. Benché sia possibile una distribuzione eterogenea nel tempo degli effetti sui costi del carbonio, la valutazione d’impatto ha indicato che questi costi dovrebbero rimanere nella media dei livelli prospettati dalla Commissione nella valutazione d’impatto elaborata a corredo del pacchetto di misure di attuazione degli obiettivi dell’Unione europea sui cambiamenti climatici e le energie rinnovabili per il 2020 (6) e nella successiva analisi (7).
(5)
In considerazione della riduzione del volume da mettere all’asta ogni anno nel periodo 2014-2016, è opportuno ridurre di conseguenza le soglie del volume di emissioni interessato da ogni singola asta su una piattaforma designata da uno Stato membro che non partecipa all’azione comune.
(6)
È pertanto opportuno modificare di conseguenza il regolamento (UE) n. 1031/2010.
(7)
Per potersi applicare alle aste indette dal 2014 in avanti e ai fini del buon funzionamento del mercato del carbonio e della prevedibilità delle aste, il presente regolamento dovrebbe entrare in vigore immediatamente.
(8)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del Comitato sui cambiamenti climatici,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (UE) n. 1031/2010 è così modificato:
1)
all’articolo 10, paragrafo 2, dopo il secondo comma sono inseriti i commi seguenti:
«Nel periodo 2014-2016 il volume di quote da mettere all’asta in un dato anno, calcolato in base al primo o al secondo comma, è ridotto della quantità di quote indicata per l’anno in questione nella seconda colonna della tabella riportata nell’allegato IV.
Laddove nel 2014 non sia possibile distribuirlo su un periodo di oltre 9 mesi, il volume della riduzione previsto nell’allegato IV è diminuito di 100 milioni di quote e, successivamente, della stessa quantità per ciascun trimestre dell’anno. In tal caso i volumi della riduzione per il 2015 e per il 2016 sono adattati di conseguenza in porzioni uguali.
Nel periodo 2019-2020 il volume di quote da mettere all’asta in un dato anno, calcolato in base al primo o al secondo comma, è maggiorato della quantità di quote indicata per l’anno in questione nella terza colonna della tabella riportata nell’allegato IV.
Per lo Stato membro che applica l’articolo 10 quater della direttiva 2003/87/CE e fatto salvo detto articolo, paragrafo 2, prima frase, la quantità totale di quote da mettere all’asta in un dato anno, una volta applicato l’adeguamento indicato nella seconda colonna della tabella riportata nell’allegato IV, non è inferiore alla quantità di quote da assegnare a titolo gratuito per un periodo transitorio agli impianti di produzione di energia elettrica nel medesimo anno.
Ove necessario, la quantità totale di quote che lo Stato membro che applica l’articolo 10 quater della direttiva 2003/87/CE è tenuto a mettere all’asta in un dato anno del periodo 2014-2016 è maggiorata di conseguenza. Purché maggiorata secondo quanto previsto nella frase precedente, la quantità totale di quote da mettere all’asta è successivamente ridotta per assicurare la conformità della distribuzione ai criteri stabiliti nel primo comma. I volumi delle quote da mettere all’asta indicati nella seconda e nella terza colonna della tabella riportata nell’allegato IV sono adattati in funzione di dette maggiorazioni e riduzioni.»;
2)
all’articolo 32, paragrafo 1, l’ultima frase è sostituita dalla seguente:
«Tuttavia, nel periodo dal 2014 al 2016 il volume di quote di cui al capo III della direttiva 2003/87/CE vendute in una singola asta condotta da tali piattaforme non è inferiore a 2 milioni di quote.»;
3)
dopo l’allegato III è aggiunto il seguente allegato:
«ALLEGATO IV
Adeguamenti dei volumi di quote (in milioni) da mettere all’asta nel periodo 2013-2020, di cui all’articolo 10, paragrafo 2
Anno
Volume della riduzione
Volume della maggiorazione
2013
2014
400
2015
300
2016
200
2017
2018
2019
300
2020
600»
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 25 febbraio 2014