NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/585
ze dne 18. prosince 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy vymezující období krytí rizika marží
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 304 odst. 5 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rámec pro výpočet období krytí rizika marží používaných pro výpočet kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům by měl být vhodný jak pro instituce používající metodu interního modelu, tak pro instituce používající standardizované metody. Měl by rovněž odrážet změny podmínek na trhu, aby představoval správný obezřetnostní přístup, aniž by zároveň na tyto instituce uvaloval nepřiměřenou provozní zátěž.
(2)
Ačkoli se definice likvidačních období používaných ústředními protistranami liší od definice období krytí rizika marží používaných členy clearingového systému pro účely výpočtu kapitálových požadavků pro expozice vůči jejich klientům, ve své podstatě jsou oba pojmy velmi podobné. Likvidační období totiž odrážejí změny podmínek na trhu a zohledňují období pro uzavření smluv a transakcí. Odhady likvidačních období provedené ústředními protistranami by proto měly sloužit jako zástupný ukazatel období krytí rizika marží pro účely výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům.
(3)
Používání likvidačních období by navíc zajistilo komplexní pokrytí všech druhů produktů a transakcí uvedených v čl. 301 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, u nichž clearing provádějí ústřední protistrany, a mělo by navíc tu výhodu, že by nevyžadovalo aktualizace tohoto nařízení v přenesené pravomoci, kdykoli by ústřední protistrana začala provádět clearing nového druhu produktu či transakce.
(4)
Na rozdíl od období krytí rizika marží zahrnují někdy likvidační období zveřejňovaná ústředními protistranami dodatečná období, jež mají umožnit novaci pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání. Jelikož jsou tato dodatečná období specifikem likvidačních období a neodrážejí rozdíly v riziku, jež členové clearingového systému podstupují, není nutné, aby byla doplňována k období krytí rizika marží, která mohou instituce použít při výpočtu svých kapitálových požadavků pro expozice vůči klientovi, pokud jednají jako členové clearingového systému.
(5)
Aby se zajistilo, že tyto odhady budou podléhat schválení ze strany orgánů dohledu, měla by být jako zástupné ukazatele pro období krytí rizika marží při výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům povolena pouze likvidační období odhadovaná způsobilými ústředními protistranami, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013.
(6)
Jelikož cílem období krytí rizika marží je zachytit změny tržní hodnoty skupiny transakcí se započtením v období od poslední výměny kolaterálu, jenž pokrývá skupinu transakcí se započtením s protistranou, u níž došlo k selhání, do okamžiku, kdy se transakce uzavřou a provede se opětovné zajištění (re-hedging) výsledného tržního rizika, a jelikož trhy mohou být v některé kalendářní dny uzavřeny, měla by být období krytí rizika marží vyjádřena v obchodních dnech. Zajistí se tak, že kapitálové požadavky k těmto transakcím budou plně odrážet rizika, jimž je instituce během období krytí rizika marží vystavena. Je proto vhodné stanovit, že období krytí rizika marží používané pro účely čl. 304 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 trvá minimálně pět obchodních dní, tj. déle než minimálních pět dní stanovených v tomto článku. Minimální období krytí rizika marží by se tak sjednotilo s ustanoveními části třetí hlavy II kapitoly 6 oddílu 6 nařízení (EU) č. 575/2013, která se týkají požadavků na použití metody interního modelu.
(7)
V souladu s čl. 304 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce při výpočtu kapitálových požadavků pro své expozice vůči klientovi použít kratší období krytí rizika marží, avšak pouze pokud jednají jako členové clearingového systému. Proto se pravidla pro období krytí rizika marží, která podle těchto ustanovení mohou instituce použít, neuplatní, pokud instituce vypočítávají své kapitálové požadavky pro expozice vůči klientům, ale nejednají v případě těchto expozic jako členové clearingového systému. Nezáleží přitom na tom, zda tyto instituce uplatňují metodu interního modelu, či nikoli, ani na tom, zda je u příslušných expozic vůči klientům clearing prováděn centrálně, či nikoli.
(8)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(9)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Období krytí rizika marží pro skupiny transakcí se započtením, která instituce mohou použít po účely čl. 304 odst. 3 až 4 nařízení (EU) č. 575/2013, musejí být stanovena v souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku.
2. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing provádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, představuje období krytí rizika marží, jež může instituce použít, to z následujících období, které je delší:
a)
pět obchodních dnů;
b)
nejdelší likvidační období smluv nebo transakcí, jež jsou součástí skupiny transakcí se započtením, zveřejněné v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. b) bodem vi) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 153/2013 (3) způsobilou ústřední protistranou, která provádí clearing těchto smluv nebo transakcí.
Pro účely prvního pododstavce písm. b), zahrnuje-li zveřejněné likvidační období dodatečné období za účelem novace pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání, se toto dodatečné období nezahrnuje do období, které instituce použijí jako období krytí rizika marží.
3. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing neprovádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, je délka období krytí rizika marží, jež může instituce použít, nejméně deset obchodních dnů.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) 2015/585 DELLA COMMISSIONE
del 18 dicembre 2014
che integra il regolamento (UE) n. 575/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda le norme tecniche di regolamentazione per la specificazione dei periodi con rischio di margine
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 575/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 26 giugno 2013, relativo ai requisiti prudenziali per gli enti creditizi e le imprese di investimento e che modifica il regolamento (UE) n. 648/2012 (1), in particolare l'articolo 304, paragrafo 5, quarto comma,
considerando quanto segue:
(1)
Il quadro per il calcolo dei periodi con rischio di margine utilizzato per determinare i requisiti di fondi propri dei partecipanti diretti per le esposizioni verso i loro clienti dovrebbe essere adatto sia per gli enti che usano il metodo dei modelli interni, sia per gli enti che si avvalgono dei metodi standardizzati. Esso inoltre dovrebbe rispecchiare i cambiamenti delle condizioni di mercato per poter costituire un approccio solido sotto il profilo prudenziale, pur senza imporre, nel contempo, un onere operativo eccessivo su detti enti.
(2)
Sebbene la definizione di periodi di liquidazione usata dalle CCP non coincida con quella dei periodi con rischio di margine impiegata dai partecipanti diretti per il calcolo dei requisiti di fondi propri per le esposizioni verso i loro clienti, i primi sono nondimeno molto simili ai secondi in termini sostanziali. In effetti, i periodi di liquidazione rispecchiano i cambiamenti delle condizioni di mercato e tengono conto dei periodi di chiusura dei contratti e delle operazioni. Le stime dei periodi di liquidazione effettuate dalle CCP dovrebbero pertanto fungere da variabile proxy per i periodi con rischio di margine ai fini del calcolo dei requisiti di fondi propri dei partecipanti diretti per le esposizioni verso i loro clienti.
(3)
Inoltre, l'utilizzo dei periodi di liquidazione garantirebbe una copertura completa di tutti i tipi di prodotti e operazioni indicati all'articolo 301, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 575/2013 che sono compensati dalle CCP e avrebbe il vantaggio aggiuntivo di non richiedere aggiornamenti del presente regolamento delegato ogni volta che una CCP inizia a compensare un nuovo tipo di prodotto od operazione.
(4)
A differenza dei periodi con rischio di margine, talvolta i periodi di liquidazione resi pubblici dalle CCP comprendono ulteriori periodi per consentire la novazione di posizioni verso un partecipante diretto non in default. Poiché tali ulteriori periodi sono specifici dei periodi di liquidazione e non rispecchiano alcuna differenza dei rischi sostenuti dai partecipanti diretti, non è necessario aggiungerli al periodo con rischio di margine che gli enti possono utilizzare per il calcolo dei requisiti di fondi propri per le loro esposizioni nei confronti di un cliente quando operano come partecipanti diretti.
(5)
Per garantire che tali stime siano sottoposte all'approvazione delle autorità di vigilanza, soltanto i periodi di liquidazione stimati dalle controparti centrali qualificate (in appresso «QCCP») ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 1, punto 88, del regolamento (UE) n. 575/2013 dovrebbero poter essere utilizzati come variabili proxy per i periodi con rischio di margine ai fini del calcolo dei requisiti di fondi propri dei partecipanti diretti per le esposizioni verso i loro clienti.
(6)
Considerato che il periodo con rischio di margine è inteso a individuare le variazioni del valore di mercato di un insieme di attività soggette a compensazione nel periodo che intercorre tra l'ultimo scambio di garanzie reali che coprono detto insieme con una controparte in default e la chiusura delle operazioni e conseguente ricopertura del rischio di mercato, e poiché i mercati possono essere chiusi in determinati giorni di calendario, i periodi con rischio di margine dovrebbero essere espressi in giorni lavorativi. Si garantisce così che il requisito di fondi propri per dette operazioni rispecchi completamente i rischi cui è esposto l'ente durante il periodo con rischio di margine. È opportuno pertanto prevedere una durata minima del periodo con rischio di margine da utilizzare ai fini dell'articolo 304, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 575/2013 pari a cinque giorni lavorativi, ossia più lunga della durata minima di cinque giorni prevista all'articolo citato. Inoltre, in questo modo la durata minima del periodo con rischio di margine sarebbe armonizzata con le disposizioni della parte tre, titolo II, capo 6, sezione 6, del regolamento (UE) n. 575/2013, che riguardano i requisiti per l'utilizzo del metodo dei modelli interni.
(7)
Conformemente all'articolo 304, paragrafi 3 e 4, del regolamento (UE) n. 575/2013, i periodi con rischio di margine più brevi che gli enti possono utilizzare per il calcolo dei requisiti di fondi propri per le loro esposizioni nei confronti di un cliente sono applicabili soltanto se tali enti operano come partecipanti diretti. Pertanto, le norme sui periodi con rischio di margine che gli enti possono usare ai sensi di tali disposizioni non si applicano nei casi in cui gli enti calcolano i requisiti di fondi propri per le esposizioni nei confronti di un cliente ma non operano come partecipanti diretti per tali esposizioni. Ciò vale a prescindere dal fatto che questi enti applichino o meno il metodo dei modelli interni, nonché dal fatto che le esposizioni pertinenti verso i clienti siano o meno compensate a livello centrale.
(8)
Il presente regolamento si basa sui progetti di norme tecniche di regolamentazione che l'Autorità bancaria europea ha presentato alla Commissione.
(9)
L'Autorità bancaria europea ha condotto consultazioni pubbliche aperte sui progetti di norme tecniche di regolamentazione sui quali è basato il presente regolamento, ha analizzato i potenziali costi e benefici collegati e ha chiesto il parere del gruppo delle parti interessate nel settore bancario istituito in conformità dell'articolo 37 del regolamento (UE) n. 1093/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (2),
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. I periodi con rischio di margine di un insieme di attività soggette a compensazione che gli enti possono utilizzare ai fini dell'articolo 304, paragrafi 3 e 4, del regolamento (UE) n. 575/2013 sono stabiliti conformemente ai paragrafi 2 e 3 del presente articolo.
2. Se gli insiemi rilevanti di attività soggette a compensazione comprendono operazioni compensate con una controparte centrale qualificata ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 1, punto 88, del regolamento (UE) n. 575/2013, il periodo con rischio di margine che gli enti possono utilizzare è il più lungo tra i due periodi seguenti:
a)
cinque giorni lavorativi;
b)
il periodo di liquidazione più lungo dei contratti o delle operazioni compresi nell'insieme considerato, reso pubblico ai sensi dell'articolo 10, paragrafo 1, lettera b), punto vi), del regolamento delegato (UE) n. 153/2013 della Commissione (3) dalla controparte centrale qualificata con la quale detti contratti od operazioni sono compensati.
Ai fini del primo comma, lettera b), se il periodo di liquidazione reso pubblico comprende un ulteriore periodo per consentire la novazione delle posizioni verso un partecipante diretto non in default, il periodo che gli enti devono utilizzare come periodo con rischio di margine non comprende detto ulteriore periodo.
3. Se gli insiemi rilevanti di attività soggette a compensazione comprendono operazioni non compensate con una controparte centrale qualificata ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 1, punto 88, del regolamento (UE) n. 575/2013, il periodo con rischio di margine che gli enti possono utilizzare è pari ad almeno dieci giorni lavorativi.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 18 dicembre 2014