NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1286/2014
ze dne 26. listopadu 2014
o sděleních klíčových informací týkajících se strukturovaných retailových investičních produktů a pojistných produktů s investiční složkou
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Při zvažování investic je retailovým investorům stále častěji nabízena široká škála strukturovaných retailových investičních produktů a pojistných produktů s investiční složkou (dále společně jen „produkty s investiční složkou“). Některé z těchto produktů poskytují konkrétní investiční řešení přizpůsobená na míru potřebám retailových investorů, jsou často nabízeny v kombinaci s pojistným krytím nebo mohou být složité a obtížně pochopitelné. Stávající informace o těchto produktech s investiční složkou, které jsou retailovým investorům poskytovány, nejsou vzájemně provázané a znesnadňují retailovým investorům porovnání jednotlivých produktů nebo pochopení jejich vlastností. Proto se retailovým investorům stává, že investují, aniž by chápali související rizika a náklady, v důsledku čehož občas utrpí nepředpokládané finanční ztráty.
(2)
Zlepšení transparentnosti produktů s investiční složkou nabízených retailovým investorům je důležitým opatřením na ochranu investorů a podmínkou obnovení důvěry retailových investorů ve finanční trh, zejména v době doznívající finanční krize. První kroky na úrovni Unie v tomto směru byly již učiněny vytvořením institutu klíčových informací pro investory stanoveného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (3).
(3)
Existence různých pravidel pro produkty s investiční složkou, která se liší podle sektoru poskytujícího tyto produkty, a rozdíly ve vnitrostátních právních předpisech v této oblasti zakládají nerovné podmínky mezi jednotlivými produkty a distribučními kanály a vytvářejí další překážky pro vnitřní trh v oblasti finančních služeb a produktů. Členské státy již přijaly rozličná nekoordinovaná opatření s cílem řešit nedostatky v oblasti opatření na ochranu investorů a je pravděpodobné, že tento vývoj bude pokračovat i nadále. Odlišné přístupy k poskytování informací o produktech s investiční složkou brání vytvoření rovných podmínek mezi různými tvůrci produktů s investiční složkou a těmi, kdo poskytují poradenství o těchto produktech nebo tyto produkty prodávají, narušují tím hospodářskou soutěž a způsobují nestejnou úroveň ochrany investorů v Unii. Tyto odlišnosti představují překážku vytvoření a řádného fungování vnitřního trhu.
(4)
Aby bylo možno těmto rozdílnostem předcházet, a tím posílit ochranu investorů, je třeba stanovit jednotná pravidla transparentnosti na úrovni Unie, která budou platit pro všechny účastníky trhu produktů s investiční složkou. Je proto nezbytné přijmout nařízení, které zajistí, že společný standard pro sdělení klíčových informací bude do té míry jednotný, že umožní harmonizovat formát a obsah těchto dokumentů. Přímo použitelná pravidla nařízení by měla zajistit, aby všichni, kdo poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, podléhali jednotným požadavkům v souvislosti s poskytováním sdělení klíčových informací retailovým investorům. Toto nařízení se nedotýká dohledu nad propagačními sděleními. Nedotýká se ani opatření souvisejících se zásahy do produktů jinak než v souvislosti s pojistnými produkty s investiční složkou.
(5)
Kvalitnější poskytování informací o produktech s investiční složkou je zásadní pro obnovu důvěry retailových investorů ve finanční trhy, avšak stejně důležité jsou i účinně regulované procesy prodeje těchto produktů. Toto nařízení doplňuje opatření v oblasti distribuce uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (4). Doplňuje rovněž opatření v oblasti distribuce pojistných produktů uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES (5).
(6)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na všechny produkty bez rozdílu formy nebo struktury vytvářené v odvětví finančních služeb s cílem poskytovat investiční příležitosti retailovým investorům, u nichž částka, která má být vyplacena retailovému investorovi, podléhá výkyvům v důsledku expozice vůči referenčním hodnotám či výkonnosti jednoho nebo více aktiv, která retailový investor přímo nezakoupil. Tyto produkty by měly být pro účely tohoto nařízení označovány jako produkty s investiční složkou a měly by mimo jiné zahrnovat takové investiční produkty, jako jsou investiční fondy, životní pojištění s investičním prvkem, strukturované produkty a strukturované vklady. Finanční nástroje vydávané zvláštními účelovými jednotkami odpovídající definici produktu s investiční složkou by rovněž měly spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení. U všech těchto produktů se nejedná o přímé investice, jakých je dosahováno přímým nákupem nebo držením aktiv. Tyto produkty naopak vstupují mezi retailového investora a trhy prostřednictvím procesu strukturování nebo sdružování aktiv s cílem vytvářet různé míry rizika, zajistit různé funkce produktu nebo dosáhnout odlišné struktury nákladů v porovnání s přímým investováním. Takové strukturování může retailovým investorům umožnit zapojení do investičních strategií, které by pro ně jinak byly nedostupné nebo nepraktické, ale může vyžadovat rovněž zpřístupnění dalších informací, a to zejména s cílem umožnit porovnání jednotlivých způsobů strukturování investic.
(7)
Aby se zajistilo, že se toto nařízení vztahuje pouze na takovéto produkty s investiční složkou, měly by být z oblasti jeho působnosti vyloučeny pojistné produkty, které nenabízejí investiční příležitosti, a vklady, které jsou vystaveny pouze riziku úrokových sazeb. V případě produktů životního pojištění se „kapitálem“ rozumí kapitál investovaný na žádost retailového investora. Kromě toho by z oblasti působnosti tohoto nařízení měly být vyloučeny veškeré vklady či certifikáty reprezentující tradiční vklady jiné než strukturované vklady definované v čl. 4 odst. 1 bodě 43 směrnice 2014/65/EU. Přímo držená aktiva, jako například akcie nebo veřejnoprávní dluhopisy, nejsou produkty s investiční složkou, a proto by měla být z oblasti působnosti tohoto nařízení vyloučena. Na investiční fondy, které se zaměřují na institucionální investory, se toto nařízení rovněž nevztahuje, protože nejsou určeny k prodeji retailovým investorům. Individuální a zaměstnanecké penzijní produkty, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorům příjem v důchodu, by měly být s ohledem na svá specifika a cíle z oblasti působnosti tohoto nařízení vyloučeny, zatímco na jiné individuální pojistné kapitálové nebo spořicí produkty, jež nabízejí investiční příležitosti, by se toto nařízení vztahovat mělo.
(8)
Tímto nařízením není dotčeno právo členských států upravit poskytování klíčových informací o produktech, které nespadají do jeho oblasti působnosti. V souladu se svým mandátem v oblasti ochrany spotřebitele podle článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (6), článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (7) a článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (8) by měly Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „EBA“ nebo „orgán EBA“), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „EIOPA“ nebo „orgán EIOPA“) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „ESMA“ nebo „orgán ESMA“) zřízené uvedenými nařízeními (společně dále jen „evropské orgány dohledu“) sledovat produkty, které jsou mimo oblasti působnosti tohoto nařízení, a ve vhodných případech vydávat obecné pokyny k vyřešení případných zjištěných problémů. Tyto obecné pokyny by měly být zohledněny při přezkumu, který bude proveden čtyři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost a bude se týkat možného rozšíření oblasti působnosti a odstranění některých vyloučení.
(9)
V zájmu vyjasnění vztahu mezi povinnostmi stanovenými v tomto nařízení a povinnostmi stanovenými v jiných legislativních aktech požadujících poskytování informací investorům, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES (9) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (10), je třeba ustanovit, že se uvedené legislativní akty budou používat i nadále společně s tímto nařízením.
(10)
Aby byl zajištěn řádný a účinný dohled nad dodržováním požadavků stanovených v tomto nařízení, měly by členské státy určit příslušné orgány odpovědné za tento dohled. V mnoha případech již jsou určeny příslušné orgány pro dohled nad jinými povinnostmi tvůrců produktů s investiční složkou, jejich prodejců nebo poradců, jež vyplývají z jiných předpisů vnitrostátního práva a práva Unie.
(11)
Příslušným orgánům by měly být na vyžádání, a to i předem, poskytnuty veškeré informace nutné k ověření obsahu sdělení klíčových informací, posouzení souladu s tímto nařízením a zajištění ochrany zákazníků a investorů na finančních trzích.
(12)
Vypracovat pro své produkty sdělení klíčových informací by měli tvůrci produktů s investiční složkou, jako například správci fondů, pojišťovny, úvěrové instituce nebo investiční podniky, a to proto, že jsou o těchto produktech nejlépe informováni. Měli by rovněž odpovídat za správnost sdělení klíčových informací. Sdělení klíčových informací by měl tvůrce produktu s investiční složkou vypracovat dříve, než lze produkt prodávat retailovým investorům. Pokud však takový produkt není prodáván retailovým investorům, nemělo by být povinné sdělení klíčových informací vypracovat; a v případě, kdy by vypracování sdělení klíčových informací bylo pro tvůrce takového produktu neproveditelné, mělo by být umožněno, aby jeho vypracováním pověřil třetí osobu. Povinnosti podle tohoto nařízení v oblasti vypracování a úpravy sdělení klíčových informací by se měly vztahovat pouze na tvůrce produktu s investiční složkou a měly by platit po dobu obchodování produktu s investiční složkou na sekundárních trzích. Aby bylo zajištěno co největší rozšíření a dostupnost sdělení klíčových informací, mělo by toto nařízení stanovit, že tvůrce produktu s investiční složkou musí toto sdělení zveřejnit na svých internetových stránkách.
(13)
Pro uspokojení potřeb retailových investorů je nutné zajistit, aby informace o produktech s investiční složkou byly pro tyto retailové investory přesné, pravdivé a jasné a neuváděly je v omyl. Toto nařízení by proto mělo stanovit společné normy pro vytváření sdělení klíčových informací s cílem zajistit jeho srozumitelnost pro retailové investory. Vzhledem k tomu, že pro mnoho retailových investorů je obtížné orientovat se v odborné finanční terminologii, měla by se zvláštní pozornost věnovat volbě výrazů a stylu psaní užitým v tomto sdělení. Je rovněž potřeba stanovit pravidla týkající se jazyka, v němž by mělo být toto sdělení klíčových informací vypracováno. Retailoví investoři by dále měli být rovněž schopni pochopit sdělení klíčových informací samostatně bez odkazu na další nemarketingové informace.
(14)
Při vypracovávání technických norem pro obsah sdělení klíčových informací, tak aby přesně odpovídal investičním politikám produktu a jeho cílům v souladu s tímto nařízením, by evropské orgány dohledu měly zajistit, aby tvůrce produktu s investiční složkou používal jasný a srozumitelný jazyk, který je přístupný retailovým investorům, a aby popis způsobu, jakým se dosahuje investičních cílů, včetně popisu používaných finančních nástrojů, neobsahoval finanční žargon a terminologii, která pro retailové investory není okamžitě srozumitelná.
(15)
Retailovým investorům by měly být poskytnuty informace nezbytné k tomu, aby mohli učinit informované investiční rozhodnutí a porovnat různé produkty s investiční složkou, nebudou-li však tyto informace krátké a stručné, je zde riziko, že jich investoři nevyužijí. Sdělení klíčových informací by proto mělo obsahovat pouze základní informace týkající se zejména povahy a vlastností produktu včetně informace o tom, zda může dojít ke ztrátě kapitálu, informace o nákladech a rizikovém profilu produktu a rovněž příslušné informace o výkonnosti a některé další konkrétní informace, které mohou být nezbytné pro pochopení charakteru jednotlivých typů produktu.
(16)
Kalkulačky investičních produktů již vznikají na vnitrostátní úrovni. Aby však tyto kalkulačky byly pro spotřebitele co nejužitečnější, měly by zahrnovat náklady a poplatky účtované jednotlivými tvůrci produktů s investiční složkou, spolu s veškerými dalšími náklady nebo poplatky účtovanými zprostředkovateli nebo jinými články investičního řetězce, které ještě tvůrci produktů s investiční složkou nezahrnuli. Komise by měla podávat zprávy o tom, zda jsou tyto nástroje dostupné on-line v každém členském státě a zda poskytují spolehlivé a přesné výpočty souhrnných nákladů a poplatků u všech produktů spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(17)
Sdělení klíčových informací by mělo být vypracováno ve standardizovaném formátu, který retailovým investorům umožní porovnat různé produkty s investiční složkou, protože vzhledem k chování a schopnostem spotřebitelů je nutné pečlivě nastavit formát, úpravu a obsah informací tak, aby je investoři v nejvyšší možné míře pochopili a využili. U každého sdělení je nutno dodržet stejné pořadí položek a jejich nadpisy. Podrobnosti informací o jednotlivých produktech s investiční složkou, které mají být zahrnuty do sdělení klíčových informací, a prezentace těchto informací by měly být dále harmonizovány prostřednictvím regulačních technických norem, které zohlední provedený i probíhající výzkum chování spotřebitelů, včetně výsledků testů účinnosti různých způsobů prezentace informací spotřebitelům. Kromě toho některé produkty s investiční složkou umožňují retailovým investorům volbu mezi mnoha podkladovými investicemi, jako jsou vnitřní fondy v držení pojišťoven. Tyto produkty by měly být při sestavování formátu zohledněny.
(18)
Jelikož některé investiční produkty spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení jsou složité a mohou být pro retailové investory obtížně pochopitelné, mělo by sdělení klíčových informací případně obsahovat o této skutečnosti varování. Produkt by měl být pokládán za složitý a obtížně pochopitelný, zejména investuje-li do podkladových aktiv, do kterých retailoví investoři běžně neinvestují, používá-li k výpočtu konečné návratnosti investice více různých mechanismů, což zvyšuje riziko nepochopení ze strany retailového investora, nebo jsou-li v konstrukci investice prvky ovlivňující postoj retailového investora k investici, například postupně rostoucí sazba nákladů nebo iterativní vzorec.
(19)
Retailoví investoři čím dál častěji vedle finanční návratnosti svých investic sledují další záměry, jako jsou například sociální nebo environmentální cíle. Informace o výsledcích v sociální nebo environmentální oblasti, o jejichž dosažení tvůrce produktu s investiční složkou usiluje, však mohou být obtížně porovnatelné nebo mohou chybět. Předvídatelný udržitelný environmentální a sociální vývoj v oblasti finančních investic, jakož i uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 (11) by tudíž měly umožnit začlenit tyto aspekty vhodnějším způsobem do právních předpisů Unie a v rámci těchto předpisů je dále podporovat. Avšak žádná ustálená kritéria ani formální postupy umožňující objektivně ověřit tato sociální nebo environmentální kritéria, jako je tomu již v potravinářském sektoru, neexistují. Je proto žádoucí, aby se Komise ve svém přezkumu tohoto nařízení důkladně zabývala vývojem v souvislosti s investičními produkty v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí a výsledky přezkumu nařízení (EU) č. 346/2013.
(20)
Sdělení klíčových informací by mělo být jasně odlišitelné a oddělené od všech propagačních materiálů.
(21)
Aby bylo zajištěno, že informace ve sdělení klíčových informací jsou spolehlivé, mělo by být po tvůrcích produktů s investiční složkou vyžadováno, aby sdělení klíčových informací průběžně aktualizovali. Za tímto účelem je nezbytné v regulačních technických normách, které přijme Komise, stanovit podrobná pravidla upravující podmínky a četnost kontroly informací a úpravu sdělení klíčových informací.
(22)
Sdělení klíčových informací jsou základem pro investiční rozhodování retailových investorů. Z tohoto důvodu mají tvůrci produktů s investiční složkou významnou odpovědnost vůči retailovým investorům, pokud jde o zajištění toho, aby sdělení nebyla zavádějící, nepřesná nebo v rozporu s příslušnými částmi smluvních dokumentů k danému produktu s investiční složkou. Proto je důležité zajistit, aby měli retailoví investoři reálné právo na zjednání nápravy. Rovněž je třeba zajistit, aby měli všichni retailoví investoři v celé Unii stejné právo uplatňovat náhradu škod, které utrpěli v důsledku nedodržení tohoto nařízení. Proto by pravidla o občanskoprávní odpovědnosti tvůrců produktů s investiční složkou měla být harmonizována. Retailoví investoři by měli mít možnost činit tvůrce produktu s investiční složkou odpovědným za porušení tohoto nařízení, pokud utrpěná škoda vznikla použitím sdělení klíčových informací, jež není v souladu s předsmluvními nebo smluvními dokumenty, není pod kontrolou tvůrce produktu s investiční složkou nebo je zavádějící či nepřesné.
(23)
Záležitosti týkající se občanskoprávní odpovědnosti tvůrce produktu s investiční složkou, které nejsou upraveny v tomto nařízení, by se měly řídit použitelným vnitrostátním právem. Soud příslušný rozhodovat o žalobě z občanskoprávní odpovědnosti podané retailovým investorem by měl být určen podle příslušných pravidel mezinárodní příslušnosti.
(24)
Toto nařízení nezavádí schválení umožňující přeshraniční prodej produktů s investiční složkou retailovým investorům nebo jejich přeshraniční uvádění na trh ani nemění případné stávající mechanismy schválení pro přeshraniční prodej produktů s investiční složkou nebo jejich přeshraniční uvádění na trh. Toto nařízení nemění rozdělení úkolů mezi stávající příslušné orgány platné podle dosavadních schvalovacích mechanismů. Příslušné orgány určené členskými státy pro účely tohoto nařízení by proto měly být propojené s orgány příslušnými pro uvádění produktů s investiční složkou na trh podle případného stávajícího schválení. Příslušný orgán členského státu, ve kterém je produkt s investiční složkou uveden na trh, by měl být odpovědný za dohled nad uvedením tohoto produktu na trh. V případě, že toto nařízení nebude dodrženo, měl by mít příslušný orgán členského státu, ve kterém je produkt s investiční složkou uveden na trh, vždy právo pozastavit jeho uvádění na trh na svém území.
(25)
Pravomoci orgánu EIOPA a příslušných orgánů by měly být doplněny o explicitní mechanismus umožňující zakázat nebo omezit uvádění na trh, distribuci a prodej pojistných produktů s investiční složkou, které vzbuzují vážné obavy o ochranu investorů, řádné fungování a integritu finančních trhů či stabilitu celého finančního systému nebo jeho části, přičemž orgánu EIOPA by měly být svěřeny vhodné pravomoci v oblasti koordinace a zasahování v nouzových situacích. Tyto pravomoci by měly zohledňovat též pravomoci svěřené orgánům ESMA a EBA nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 (12), aby bylo zajištěno, že tento intervenční mechanismus může být uplatněn vůči všem investičním produktům bez ohledu na jejich právní formu. Výkon těchto pravomocí příslušnými orgány a ve výjimečných případech orgánem EIOPA by měl podléhat zvláštním podmínkám. V případě, že jsou tyto podmínky splněny, měl by být příslušný orgán či ve výjimečných případech orgán EIOPA schopen preventivně uložit zákaz nebo omezení předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou uveden na trh, distribuován nebo prodán investorům. Tyto pravomoci neznamenají požadavek zavést nebo uplatňovat postup schvalování produktu nebo poskytování příslušné licence ze strany příslušného orgánu nebo orgánu EIOPA a nezbavují tvůrce produktu s investiční složkou odpovědnosti dodržovat veškeré příslušné požadavky tohoto nařízení. Tyto pravomoci by navíc měly být využívány výhradně ve veřejném zájmu a neměly by zakládat občanskoprávní odpovědnost příslušných orgánů.
(26)
Aby mohl retailový investor učinit informované investiční rozhodnutí, měly by být osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, povinny poskytnout sdělení klíčových informací s dostatečným předstihem před uzavřením jakéhokoli obchodu. Tento požadavek by měl platit bez ohledu na místo a formu tohoto obchodu. Pokud se však obchod uskutečňuje pomocí prostředků dálkové komunikace, může být sdělení klíčových informací poskytnuto okamžitě po uzavření obchodu, není-li toto sdělení možné poskytnout předem a retailový investor s tím souhlasí. Mezi osoby, které poskytují poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodávají, patří zprostředkovatelé a samotní tvůrci produktu s investiční složkou, pokud se tito tvůrci produktu s investiční složkou rozhodnou poskytovat o něm poradenství nebo jej prodávat retailovým investorům přímo. Tímto nařízením není dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES (13) ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES (14).
(27)
Měla by být stanovena jednotná pravidla s cílem zajistit, aby si osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, mohla zvolit vhodný nosič, na kterém bude sdělení klíčových informací retailovým investorům poskytnuto, přičemž je možné použít elektronickou komunikaci, je-li to vhodné vzhledem k okolnostem obchodu. Retailový investor by však měl mít možnost zvolit si poskytnutí informací na papíře. V zájmu přístupu spotřebitelů k informacím by sdělení klíčových informací mělo být vždy poskytováno bezplatně.
(28)
Pro zajištění důvěry retailových investorů v produkty s investiční složkou a ve finanční trhy obecně by měly být stanoveny požadavky na vhodné vnitřní postupy, které zajistí, že retailoví investoři obdrží v případě stížnosti od tvůrce produktu s investiční složkou věcnou odpověď.
(29)
Vzhledem k tomu, že sdělení klíčových informací týkající se produktů s investiční složkou by měly předkládat subjekty působící v odvětví bankovnictví, pojišťovnictví, cenných papírů a fondů finančních trhů, je nanejvýš důležité zajistit bezproblémovou spolupráci mezi jednotlivými orgány dohledu nad tvůrci produktů s investiční složkou a nad osobami, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, tak aby dané orgány měly jednotný přístup k uplatňování tohoto nařízení.
(30)
V souladu se sdělením Komise z 8. prosince 2010 nazvaném Posílení sankčních režimů v odvětví finančních služeb a s cílem zajistit splnění požadavků tohoto nařízení je nutné, aby členské státy učinily nezbytné kroky zajišťující, že z porušení tohoto nařízení vyplynou příslušné správní sankce a opatření. Sankce a opatření by měly být s výjimkou určitých přesně stanovených okolností zveřejňovány s cílem zajistit odrazující účinek sankcí a posílit ochranu investorů formou varování před produkty s investiční složkou nabízenými v rozporu s tímto nařízením.
(31)
Ačkoliv členské státy mohou stanovit pravidla týkající se správních sankcí i trestních sankcí v případě týchž porušení předpisů, nemělo by se od členských států vyžadovat, aby stanovily správní sankce za porušení tohoto nařízení, na něž se vztahuje vnitrostátní trestní právo. V souladu s vnitrostátním právem nejsou členské státy povinny uložit správní sankce i trestní sankce za týž protiprávní čin, ale měly by mít možnost tak učinit, pokud to jejich vnitrostátní právo umožňuje. Zachováním trestních sankcí namísto správních sankcí za porušení tohoto nařízení by však neměla být omezena či jinak ovlivněna schopnost příslušných orgánů pro účely tohoto nařízení včas spolupracovat, mít přístup k informacím a vyměňovat si informace s příslušnými orgány v jiných členských státech, a to ani po postoupení daného porušení předpisů příslušným justičním orgánům k trestnímu stíhání.
(32)
V zájmu dosažení cílů tohoto nařízení by měla být pravomoc přijímat akty podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie přenesena na Komisi, pokud jde o upřesnění postupů pro zjištění, zda se produkt s investiční složkou zaměřuje na konkrétní cíle v environmentální nebo sociální oblasti, a podmínek pro výkon zásahové pravomoci orgánu EIOPA a příslušných orgánů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(33)
Komise by měla přijmout návrhy regulačních technických norem vypracované evropskými orgány dohledu ve společném výboru, pokud jde o prezentaci a obsah sdělení klíčových informací, standardizovaný formát sdělení klíčových informací, metodiku podporující prezentaci rizik a výnosů a pro výpočet nákladů, jakož i podmínky a minimální četnost kontroly informací obsažených ve sdělení klíčových informací a podmínky splnění požadavku poskytovat sdělení klíčových informací retailovým investorům, a to podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010. Komise by měla doplnit technickou práci evropských orgánů dohledu prováděním spotřebitelských testů ohledně prezentace sdělení klíčových informací, jak je navrhnou evropské orgány dohledu.
(34)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (15) upravuje zpracování osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (16) upravuje zpracování osobních údajů prováděné evropskými orgány dohledu podle tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů. Veškeré zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení, jako je výměna nebo přenos osobních údajů příslušnými orgány, by mělo být prováděno v souladu se směrnicí 95/46/ES, a jakákoli výměna nebo přenos informací ze strany evropských orgánů dohledu by měly být prováděny v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
(35)
Přestože subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) představují investiční produkty ve smyslu tohoto nařízení, bylo by vzhledem k tomu, že požadavky na klíčové informace pro investory podle směrnice 2009/65/ES byly zavedeny teprve nedávno, vhodné stanovit pro tyto SKIPCP přechodné období pěti let po vstupu tohoto nařízení v platnost, během něhož by se na ně toto nařízení nevztahovalo. Po uplynutí tohoto přechodného období, a pokud nebude prodlouženo, by se na ně působnost tohoto nařízení rozšířila. Uvedené přechodné období by se mělo rovněž vztahovat na správcovské společnosti, investiční společnosti a osoby poskytující poradenství o podílových jednotkách jiných fondů než SKIPCP nebo tyto podílové jednotky prodávající, pokud členský stát na tyto fondy uplatňuje pravidla týkající se formátu a obsahu sdělení klíčových informací, jak je stanoveno v článcích 78 až 81 směrnice 2009/65/ES.
(36)
Čtyři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost by měl být proveden jeho přezkum s cílem zohlednit vývoj na trhu, jako jsou například vznik nových typů produktů s investiční složkou, vývoj v jiných oblastech právních předpisů Unie a zkušenosti členských států. Tento přezkum by měl rovněž posoudit proveditelnost, náklady a případné přínosy zavedení označení pro sociálně a environmentálně zaměřené investice. Dále by měl tento přezkum posoudit, zda zavedená opatření vedla ke zvýšení porozumění produktům s investiční složkou u průměrných retailových investorů a porovnatelnosti produktů s investiční složkou. Měl by rovněž zvážit, zda je nutné prodloužit přechodné období uplatňované pro SKIPCP nebo některé fondy jiné než SKIPCP, nebo zda by se dalo uvažovat o jiné možnosti právní úpravy těchto fondů. Kromě toho by měl posoudit, zda by s ohledem na potřebu osvědčených standardů ochrany spotřebitele, včetně nástrojů umožňujících porovnávání finančních produktů, mělo být zachováno vynětí produktů z oblasti působnosti tohoto nařízení. Jako součást tohoto přezkumu by Komise měla provést rovněž průzkum trhu a zjistit, zda jsou na trhu k dispozici on-line kalkulačky umožňující retailovým investorům spočítat souhrnné náklady a poplatky spojené s produkty s investiční složkou a zda jsou tyto nástroje k dispozici bezplatně. Na základě tohoto přezkumu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu, případně doplněnou legislativními návrhy.
(37)
S ohledem na probíhající práci orgánu EIOPA týkající se požadavků na poskytování informací o produktech penzijního pojištění a vzhledem ke zvláštnostem těchto produktů by Komise měla do čtyř let po vstupu tohoto nařízení v platnost posoudit, zda by mělo být zachováno vyloučení penzijních produktů, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorovi příjem v důchodu a jež investora opravňují k získání určitých výhod. Při vypracovávání tohoto posouzení by Komise měla zvážit, zda je toto nařízení tím nejlepším legislativním mechanismem pro zajištění zveřejňování informací o penzijních produktech nebo zda by jiné mechanismy pro poskytování informací nebyly vhodnější.
(38)
Aby měli tvůrci produktů s investiční složkou a osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, dostatek času připravit se na praktické uplatňování požadavků tohoto nařízení, měly by jeho požadavky být použitelné až od dvou let po dni jeho vstupu v platnost.
(39)
Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie.
(40)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zvýšení ochrany retailových investorů a jejich důvěry v produkty s investiční složkou včetně případů přeshraničního prodeje těchto produktů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jej z důvodu jeho účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec nezbytný pro dosažení tohoto cíle.
(41)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a vydal své stanovisko (17),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Toto nařízení stanoví jednotná pravidla pro formát a obsah sdělení klíčových informací, které vypracují tvůrci produktů s investiční složkou, a pro poskytování sdělení klíčových informací retailovým investorům s cílem umožnit retailovým investorům pochopit hlavní rysy produktu s investiční složkou a rizika s ním spojená.
Článek 2
1. Toto nařízení se vztahuje na tvůrce produktů s investiční složkou a na osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají.
2. Toto nařízení se nevztahuje na tyto produkty:
a)
produkty neživotního pojištění uvedené v příloze I směrnice 2009/138/ES;
b)
smlouvy o životním pojištění, u nichž se pojistné plnění podle smlouvy vyplácí pouze v případě smrti nebo ve vztahu k pracovní neschopnosti způsobené úrazem, nemocí nebo postižením;
c)
vklady jiné než strukturované vklady definované v čl. 4 odst. 1 bodě 43 směrnice 2014/65/EU;
d)
cenné papíry uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) až g) a písm. i) a j) směrnice 2003/71/ES;
e)
penzijní produkty, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorům příjem v důchodu a jež investora opravňují k získání určitých výhod;
f)
úředně uznané zaměstnanecké penzijní systémy spadající do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES (18) nebo směrnice 2009/138/ES;
g)
individuální penzijní produkty, na něž podle vnitrostátních právních předpisů povinně finančně přispívá zaměstnavatel a u nichž si zaměstnavatel ani zaměstnanec nemohou zvolit penzijní produkt ani poskytovatele.
Článek 3
1. Pokud se na tvůrce produktu s investiční složkou, na které se vztahuje toto nařízení, vztahuje rovněž směrnice 2003/71/ES, použije se zároveň toto nařízení i směrnice 2003/71/ES.
2. Pokud se na tvůrce produktu s investiční složkou, na které se vztahuje toto nařízení, vztahuje rovněž směrnice 2009/138/ES, použije se zároveň toto nařízení i směrnice 2009/138/ES.
Článek 4
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„strukturovaným retailovým investičním produktem“ (PRIP) investice, včetně nástrojů vydávaných zvláštními účelovými jednotkami podle čl. 13 bodu 26 směrnice 2009/138/ES a sekuritizačními účelovými subjekty podle čl. 4 odst. 1 písm. an) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (19), u níž bez ohledu na právní formu investice podléhá částka, která má být retailovému investorovi vyplacena, výkyvům v důsledku expozice vůči referenčním hodnotám nebo výkonnosti jednoho nebo více aktiv, která retailový investor přímo nezakoupil;
2)
„pojistným produktem s investiční složkou“ pojistný produkt, který nabízí určitou hodnotu odkupného nebo hodnotu v době splatnosti, jež je zcela nebo zčásti vystavena, přímo či nepřímo, tržním výkyvům;
3)
„produktem s investiční složkou“ produkt, který je alespoň jedním z těchto produktů:
a)
strukturovaný retailový investiční produkt;
b)
pojistný produkt s investiční složkou;
4)
„tvůrcem produktu s investiční složkou“:
a)
jakýkoli subjekt, který vytvoří produkt s investiční složkou;
b)
jakýkoli subjekt, který provádí změny stávajícího produktu s investiční složkou, mimo jiné tím, že mění jeho profil rizik a výnosů nebo náklady spojené s investicí do tohoto produktu;
5)
„osobou, která prodává produkt s investiční složkou“, osoba, která retailovému investorovi nabízí nebo s ním uzavírá smlouvu o produktu s investiční složkou;
6)
„retailovým investorem“:
a)
neprofesionální zákazník ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 11 směrnice 2014/65/EU;
b)
zákazník ve smyslu směrnice 2002/92/ES, pokud jej nelze považovat za profesionálního zákazníka ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 10 směrnice 2014/65/EU;
7)
„trvalým nosičem“ trvalý nosič ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. m) směrnice 2009/65/ES;
8)
„příslušnými orgány“ vnitrostátní orgány určené členským státem k vykonávání dohledu nad plněním požadavků, které toto nařízení ukládá tvůrcům produktů s investiční složkou a osobám, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají.
KAPITOLA II
SDĚLENÍ KLÍČOVÝCH INFORMACÍ
ODDÍL I
Vypracování sdělení klíčových informací
Článek 5
1. Předtím, než se produkt s investiční složkou začne nabízet retailovým investorům, vypracuje pro něj jeho tvůrce sdělení klíčových informací v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení a toto sdělení zveřejní na svých internetových stránkách.
2. Členské státy mohou požadovat, aby tvůrce produktu s investiční složkou nebo osoba, která prodává produkt s investiční složkou, sdělení klíčových informací předem poskytli příslušnému orgánu pro produkty s investiční složkou uváděné na trh v dotyčném členském státě.
ODDÍL II
Forma a obsah sdělení klíčových informací
Článek 6
1. Informace ve sdělení klíčových informací představují předsmluvní informace. Musí být přesné, pravdivé a jasné a nesmějí být zavádějící. Sdělení musí poskytovat klíčové informace a musí být v souladu s veškerými závaznými smluvními dokumenty, s relevantními částmi nabídek a s podmínkami produktu s investiční složkou.
2. Sdělení klíčových informací musí být samostatný dokument zřetelně oddělený od propagačních materiálů. Nesmí obsahovat odkazy na propagační materiály. Může obsahovat odkazy na jiné dokumenty, případně včetně prospektu, ale pouze pokud takový odkaz souvisí s informacemi, které podle tohoto nařízení musí být ve sdělení klíčových informací obsaženy.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku, pokud produkt s investiční složkou nabízí retailovému investorovi takovou škálu možností investování, že informace požadované podle čl. 8 odst. 3 o každé z možností podkladových investic nelze všechny poskytnout v jediném, stručném a samostatném dokumentu, musí sdělení klíčových informací obsahovat alespoň obecný popis možností podkladových investic a uvést, kde a jak lze získat podrobnější předsmluvní informační dokumentaci týkající se investičních produktů, o něž se uvedené možnosti podkladových investic opírají.
4. Sdělení klíčových informací musí být vypracováno jako krátký a stručný dokument, který po vytištění pro lepší porovnatelnost nepřesahuje tři strany velikosti A4. Tento dokument musí být:
a)
prezentován a uspořádán tak, aby se snadno četl, přičemž je použito písmo čitelné velikosti;
b)
zaměřen na klíčové informace, které retailoví investoři potřebují;
c)
jasně formulován a napsán jazykem a stylem, jež usnadňují pochopení informací, přičemž především používá jazyk, který je jasný, stručný a srozumitelný.
5. Pokud jsou ve sdělení klíčových informací použity barvy, nesmí se srozumitelnost informací zhoršit, je-li sdělení klíčových informací vytištěno nebo kopírováno černobíle.
6. Pokud je ve sdělení klíčových informací použita značka nebo logo tvůrce produktu s investiční složkou nebo skupiny, jíž je tento tvůrce členem, nesmí odvádět pozornost retailového investora od informací, které jsou ve sdělení uvedeny, ani zakrývat text.
Článek 7
1. Sdělení klíčových informací musí být sepsáno v úředních jazycích nebo v jednom z úředních jazyků používaných v té části členského státu, kde je produkt s investiční složkou distribuován, nebo v jiném jazyce, který příslušné orgány tohoto členského státu akceptují; v případě, že bylo sepsáno v jiném jazyce, musí být do jednoho z uvedených jazyků přeloženo.
Tento překlad musí věrně a přesně zachycovat obsah původního sdělení klíčových informací.
2. Je-li produkt s investiční složkou v členském státě propagován pomocí propagačních dokumentů sepsaných v jednom nebo více úředních jazycích tohoto členského státu, musí být sdělení klíčových informací sepsáno alespoň v odpovídajících úředních jazycích.
Článek 8
1. Název „Sdělení klíčových informací“ musí být viditelným písmem umístěn v horní části první strany sdělení klíčových informací.
Sdělení klíčových informací musí být uspořádáno v pořadí uvedeném v odstavcích 2 a 3.
2. Přímo pod názvem sdělení klíčových informací musí být umístěna vysvětlivka. Tato vysvětlivka zní:
„V tomto sdělení naleznete klíčové informace o tomto investičním produktu. Nejedná se o propagační materiál. Poskytnutí těchto informací vyžaduje zákon, aby Vám pomohlo porozumět podstatě, rizikům, nákladům, možným výnosům a ztrátám spojeným s tímto produktem a porovnat jej s jinými produkty.“
3. Sdělení klíčových informací musí obsahovat tyto informace:
a)
na začátku sdělení název produktu s investiční složkou, totožnost tvůrce produktu s investiční složkou a jeho kontaktní údaje, informace o příslušném orgánu tvůrce produktu s investiční složkou a datum vypracování sdělení;
b)
tam, kde je potřeba, upozornění týkající se srozumitelnosti v tomto znění: „Produkt, o jehož koupi uvažujete, je složitý a může být obtížně srozumitelný.“;
c)
v oddíle nazvaném „O jaký produkt se jedná?“ podstatu a hlavní rysy daného produktu s investiční složkou včetně:
i)
typu produktu s investiční složkou;
ii)
cílů tohoto produktu a prostředků k jejich dosažení, zejména pak toho, zda je cílů dosahováno přímou nebo nepřímou expozicí vůči aktivům z podkladových investic, včetně popisu příslušných podkladových nástrojů nebo referenčních hodnot s uvedením trhů, do kterých produkt s investiční složkou investuje, včetně případných konkrétních environmentálních nebo sociálních cílů, na něž se produkt zaměřuje, jakož i způsob stanovení návratnosti;
iii)
popisu typu retailového investora, jemuž má být produkt s investiční složkou nabízen, zejména pokud jde o investiční horizont a schopnost nést investiční ztráty;
iv)
údajů o pojistných plněních v případě, že je produkt s investiční složkou nabízí, včetně okolností, které právo na pojistná plnění zakládají;
v)
doby trvání produktu s investiční složkou, pokud je známa;
d)
v oddíle nazvaném „Jaká podstupuji rizika a jakého výnosu bych mohl dosáhnout?“ stručný popis profilu rizik a výnosů zahrnující mimo jiné tyto údaje:
i)
souhrnný ukazatel rizik doplněný o slovní vysvětlení tohoto ukazatele, jeho hlavní omezení a slovní vysvětlení rizik, která mají pro produkt s investiční složkou zásadní význam, avšak nejsou souhrnným ukazatelem rizik náležitě zachycena;
ii)
maximální možná ztráta investovaného kapitálu včetně informací o tom, zda:
-
retailový investor může ztratit veškerý investovaný kapitál nebo
-
retailový investor kromě kapitálu investovaného do produktu s investiční složkou nese riziko vzniku dalších finančních závazků nebo povinností, včetně podmíněných závazků,
-
je-li to relevantní, zda produkt s investiční složkou zahrnuje ochranu kapitálu proti tržnímu riziku a podrobnosti o tom, na co se tato ochrana vztahuje a jaká jsou její omezení, zejména pokud jde o časový aspekt jejího použití;
iii)
příslušné scénáře výkonnosti a předpoklady použité k jejich vypracování;
iv)
je-li to relevantní, podmínky návratnosti pro retailové investory nebo stanovené hranice výkonnosti;
v)
prohlášení o tom, že daňové předpisy domovského členského státu retailového investora mohou ovlivnit skutečnou výši vyplácené částky;
e)
v oddíle nazvaném „Co se stane, když [název tvůrce produktu s investiční složkou] není schopen uskutečnit výplatu?“ stručný popis toho, zda se na příslušnou ztrátu vztahuje systém odškodnění nebo záruk pro investory, a pokud ano, o jaký systém se jedná, jaké je jméno ručitele a na která rizika se systém vztahuje a která jsou vyloučena;
f)
v oddíle nazvaném „S jakými náklady je investice spojena?“ náklady spojené s investicí do produktu s investiční složkou, zahrnující přímé i nepřímé náklady retailového investora včetně jednorázových a opakovaných nákladů, vyjádřené pomocí souhrnných ukazatelů těchto nákladů, a pro zajištění porovnatelnosti celkové souhrnné náklady vyjádřené peněžně i procentně, aby byl ilustrován souhrnný dopad celkových nákladů na investici;
Ve sdělení klíčových informací musí být jasně uvedeno, že poradci, distributoři a všechny ostatní osoby, které poskytují poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodávají, poskytnou podrobné informace o veškerých nákladech spojených s distribucí, jež nebyly zahrnuty do výše uvedených nákladů, tak aby umožnili retailovému investorovi pochopit kumulativní účinek souhrnných nákladů na návratnost investice;
g)
v oddíle nazvaném „Jak dlouho bych měl investici držet? Mohu si peníze vybrat předčasně?“ informace o tom:
i)
zda se u daného produktu s investiční složkou případně poskytuje lhůta na rozmyšlenou nebo lhůta pro zrušení;
ii)
jaká je doporučená a případně požadovaná minimální doba držení;
iii)
jaké jsou možnosti a podmínky zrušení investice před její splatností, včetně všech použitelných poplatků a pokut, s ohledem na profil rizik a výnosů daného produktu s investiční složkou a vývoj na trhu, na který se zaměřuje;
iv)
jaké jsou možné důsledky odprodeje před uplynutím stanovené doby investice nebo doporučené doby držení, jako jsou ztráta ochrany kapitálu nebo nutnost úhrady dodatečných podmíněných poplatků;
h)
v oddíle nazvaném „Jakým způsobem mohu podat stížnost?“ informace o tom, jakým způsobem a ke komu může retailový investor podat stížnost ohledně daného produktu nebo ohledně jednání tvůrce produktu s investiční složkou či osoby, která poskytuje poradenství o tomto produktu nebo tento produkt prodává;
i)
v oddíle nazvaném „Jiné relevantní informace“ stručné uvedení všech dalších informačních dokumentů, které mají být retailovému investorovi poskytnuty v předsmluvní nebo posmluvní fázi, s výjimkou všech propagačních materiálů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, které upřesní postupy pro zjištění, zda se produkt s investiční složkou zaměřuje na konkrétní cíle v environmentální nebo sociální oblasti.
5. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve Společném výboru evropských orgánů dohledu (dále jen „společný výbor“) návrhy regulačních technických norem upřesňující:
a)
podrobnosti týkající se prezentace a obsahu jednotlivých informací podle odstavce 3;
b)
metodiku podporující prezentaci rizik a výnosů podle odst. 3 písm. d) bodů i) a iii) a
c)
metodiku pro výpočet nákladů, včetně konkrétních souhrnných ukazatelů, jak je uvedeno v odst. 3 písm. f).
Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem evropské orgány dohledu zohlední jednotlivé druhy produktů s investiční složkou, rozdíly mezi nimi, schopnosti retailových investorů a charakteristiky produktů s investiční složkou umožňující retailovému investorovi výběr z různých podkladových investic nebo jiných obměn daného produktu včetně případů, kdy lze tuto volbu provést v různých okamžicích nebo ji v budoucnu změnit.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. března 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 9
Propagační materiály obsahující konkrétní informace o produktu s investiční složkou nesmějí obsahovat tvrzení, která jsou v rozporu s informacemi uvedenými ve sdělení klíčových informací nebo snižují jeho význam. V propagačních materiálech musí být uvedeno, že sdělení klíčových informací je k dispozici a jak a kde je možné ho získat, včetně adresy internetových stránek tvůrce daného produktu s investiční složkou.
Článek 10
1. Tvůrce produktu s investiční složkou podrobuje informace obsažené ve sdělení klíčových informací pravidelné kontrole, a pokud z této kontroly vyplyne potřeba změny, sdělení klíčových informací upraví. Upravenou verzi sdělení klíčových informací neprodleně zpřístupní.
2. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem upřesňující:
a)
podmínky kontroly informací obsažených ve sdělení klíčových informací;
b)
podmínky, za kterých je nutno sdělení klíčových informací upravit;
c)
konkrétní podmínky, za kterých je nutno zkontrolovat informace obsažené ve sdělení klíčových informací nebo upravit sdělení klíčových informací v případě, že produkt s investiční složkou není retailovým investorům k dispozici nepřetržitě;
d)
okolnosti, za kterých mají být retailoví investoři informováni o upraveném sdělení klíčových informací o produktu s investiční složkou, který zakoupili, jakož i prostředky, jimiž mají být informováni.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. prosince 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 11
1. Tvůrci produktu s investiční složkou nevzniká občanskoprávní odpovědnost na základě pouhého sdělení klíčových informací včetně jeho případného překladu, pokud není zavádějící, nepřesné nebo v rozporu s příslušnými částmi právně závazných předsmluvních a smluvních dokumentů nebo s požadavky stanovenými v článku 8.
2. Retailový investor, který prokazatelně utrpí ztrátu v důsledku toho, že při investování do produktu s investiční složkou, k němuž bylo sdělení klíčových informací vytvořeno, spoléhal na toto sdělení, jak je uvedeno v odstavci 1, může v souladu s vnitrostátním právem požadovat od tvůrce produktu s investiční složkou náhradu škody za utrpěnou ztrátu.
3. Pojmy jako „škoda“ nebo „ztráta“ uvedené v odstavci 2, které nejsou vymezeny, se vykládají a uplatňují v souladu s použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými pravidly mezinárodního práva soukromého.
4. Tento článek nevylučuje další nároky z občanskoprávní odpovědnosti v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
5. Povinnosti vyplývající z tohoto článku nelze smluvně omezit ani vyloučit.
Článek 12
Týká-li se sdělení klíčových informací pojistné smlouvy, má pojišťovna povinnosti podle tohoto nařízení pouze vůči pojistníkovi, a nikoli vůči osobě oprávněné z pojistné smlouvy.
ODDÍL III
Poskytnutí sdělení klíčových informací
Článek 13
1. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne retailovým investorům sdělení klíčových informací v dostatečném předstihu předtím, než se pro ně jakákoli smlouva nebo nabídka týkající se daného produktu s investiční složkou stane závaznou.
2. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, může vyhovět požadavkům odstavce 1 tím, že poskytne sdělení klíčových informací osobě písemně zmocněné přijímat investiční rozhodnutí jménem retailového investora ve vztahu k obchodům uzavíraným v rámci daného písemného zmocnění.
3. Odchylně od odstavce 1 a s výhradou čl. 3 odst. 1 a odst. 3 písm. a) a článku 6 směrnice 2002/65/ES může osoba, která prodává produkt s investiční složkou, sdělení klíčových informací retailovému investorovi poskytnout bez zbytečného odkladu až po uzavření obchodu, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
retailový investor se z vlastního podnětu rozhodne kontaktovat osobu, která produkt s investiční složkou prodává, a uzavřít obchod pomocí prostředků dálkové komunikace;
b)
sdělení klíčových informací nelze poskytnout v souladu s odstavcem 1 tohoto článku;
c)
osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, retailového investora informovala, že sdělení klíčových informací nelze poskytnout, a jasně mu sdělila, že retailový investor může obchod odložit s cílem obdržet a přečíst si sdělení klíčových informací před uzavřením obchodu;
d)
retailový investor souhlasí s tím, že sdělení klíčových informací obdrží bez zbytečného odkladu po uzavření obchodu, spíše než aby obchod odložil s cílem obdržet toto sdělení předem.
4. Pokud je jménem retailového investora provedeno několik po sobě následujících obchodů týkajících se téhož produktu s investiční složkou v souladu s pokyny, které tento retailový investor zadal osobě, jež daný produkt prodává, před prvním obchodem, vztahuje se povinnost poskytnout sdělení klíčových informací podle odstavce 1 pouze na první obchod a na první obchod provedený poté, co bylo sdělení klíčových informací upraveno podle článku 10.
5. S cílem zajistit jednotné uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem upřesňující podmínky pro splnění požadavků na poskytnutí sdělení klíčových informací podle odstavce 1.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. prosince 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 14
1. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne sdělení klíčových informací retailovým investorům bezplatně.
2. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne sdělení klíčových informací retailovému investorovi na jednom z těchto nosičů:
a)
na papíře, což by měla být standardní varianta v případě, že je daný produkt nabízen při osobním jednání, nepřeje-li si retailový investor jinak;
b)
na jiném trvalém nosiči než na papíře, pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 4; nebo
c)
prostřednictvím internetových stránek, pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 5.
3. Pokud je sdělení klíčových informací poskytnuto na jiném trvalém nosiči než na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek, retailovým investorům se na vyžádání bezplatně poskytne papírová kopie. Retailoví investoři musí být informováni o právu vyžádat si bezplatnou papírovou kopii.
4. Sdělení klíčových informací lze poskytnout na jiném trvalém nosiči než na papíře, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
užití trvalého nosiče je vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem a
b)
retailový investor měl možnost zvolit si informace na papíře nebo na trvalém nosiči a prokazatelně si zvolil druhou možnost.
5. Sdělení klíčových informací může být poskytnuto prostřednictvím internetových stránek, které nesplňují definici trvalého nosiče, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
poskytnutí sdělení klíčových informací prostřednictvím internetových stránek je vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem;
b)
retailový investor měl možnost zvolit si informace poskytnutou na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek a prokazatelně si zvolil druhou možnost;
c)
retailový investor byl elektronickou cestou nebo písemně informován o adrese internetových stránek a o místě na internetových stránkách, kde lze sdělení klíčových informací nalézt;
d)
sdělení klíčových informací je na těchto internetových stránkách přístupné po tak dlouhou dobu, jakou retailový investor může potřebovat k tomu, aby si je prohlédl, a lze je stáhnout a uložit na trvalý nosič.
Pokud bylo sdělení klíčových informací upraveno podle článku 10, musí být retailovému investorovi na požádání rovněž poskytnuty jeho předchozí verze.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 platí, že poskytnutí informací na trvalém nosiči jiném než na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek se považuje za vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem, jestliže má retailový investor prokazatelně pravidelný přístup na internet. Za důkaz se považuje e-mailová adresa, kterou retailový investor poskytl pro účely uskutečnění daného obchodu.
KAPITOLA III
SLEDOVÁNÍ TRHU A PRAVOMOCI K ZÁSAHŮM DO PRODUKTU
Článek 15
1. V souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010 sleduje EIOPA trh s pojistnými produkty s investiční složkou, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v Unii.
2. Příslušné orgány sledují trh s pojistnými produkty s investiční složkou, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v jejich členském státě nebo z jejich členského státu.
Článek 16
1. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1094/2010 může EIOPA, pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, v Unii dočasně zakázat nebo omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej některých pojistných produktů s investiční složkou nebo pojistných produktů s investiční složkou s určitými stanovenými rysy nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky pojišťovny nebo zajišťovny.
Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených orgánem EIOPA nebo může podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
2. EIOPA přijme rozhodnutí podle odstavce 1 pouze v případě, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
navržené opatření řeší významnou obavu o ochranu investorů či hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části;
b)
hrozbu neřeší regulační požadavky podle právních předpisů Unie použitelné na příslušný pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost;
c)
příslušný orgán nebo příslušné orgány nepřijaly opatření k řešení dané hrozby nebo přijatá opatření na tuto hrozbu nereagují dostatečně.
Jsou-li podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může EIOPA preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou nabízen a prodáván investorům.
3. Při přijímání opatření podle tohoto článku EIOPA zajistí, aby dané opatření:
a)
nemělo škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů nebo na investory, který by nebyl úměrný přínosu opatření, ani
b)
nevytvářelo riziko regulatorní arbitráže.
Pokud příslušný orgán nebo příslušné orgány přijaly opatření podle článku 17, může orgán EIOPA přijmout kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1 tohoto článku, aniž by vydával stanovisko stanovené v článku 18.
4. Než EIOPA rozhodne o přijetí jakéhokoli opatření podle tohoto článku, oznámí opatření, které navrhuje, příslušným orgánům.
5. EIOPA uveřejní na svých internetových stránkách oznámení o každém rozhodnutí přijmout jakékoli opatření podle tohoto článku. Oznámení uvádí podrobnosti zákazu nebo omezení a okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku. Zákaz nebo omezení se vztahuje pouze na kroky uskutečněné poté, co opatření nabudou účinku.
6. EIOPA přezkoumává zákaz nebo omezení uložené podle odstavce 1 v přiměřených odstupech, nejméně však každé tři měsíce. Nejsou-li po uplynutí uvedené tříměsíční lhůty zákaz nebo omezení obnoveny, jejich platnost skončí.
7. Opatření přijaté orgánem EIOPA podle tohoto článku má přednost před veškerými předchozími opatřeními, která přijal příslušný orgán.
8. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, jimiž vymezí kritéria a faktory, které EIOPA zohlední při určování toho, zda se objevila významná obava o ochranu investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii či jeho části podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti pojistného produktu s investiční složkou a vztah k typu investora, jemuž je nabízen a prodáván;
b)
objem či předpokládaná hodnota pojistného produktu s investiční složkou;
c)
míra inovace pojistného produktu s investiční složkou, činnosti či praktiky a
d)
finanční páka, kterou produkt či praktika poskytují.
Článek 17
1. Příslušný orgán může ve svém členském státě nebo ze svého členského státu zakázat či omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej pojistných produktů s investiční složkou nebo pojistných produktů s investiční složkou s určitými stanovenými rysy nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky pojišťovny nebo zajišťovny.
2. Příslušný orgán může přijmout opatření uvedené v odstavci 1, pokud má přiměřené důvody se domnívat, že:
a)
pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktika vzbuzuje významné obavy o ochranu investorů či představuje hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části alespoň v jednom členském státě;
b)
stávající regulační požadavky podle právních předpisů Unie použitelné na pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktiku dostatečně neřeší rizika uvedená v písmeni a) a problém by lépe neřešil ani zdokonalený dohled či vynucování stávajících požadavků;
c)
opatření je přiměřené s ohledem na povahu zjištěných rizik, úroveň sofistikovanosti dotčených investorů nebo účastníků trhu a pravděpodobný účinek opatření na investory či účastníky trhu, kteří mohou držet nebo využívat pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktiku nebo z nich mít prospěch;
d)
příslušný orgán řádně konzultoval s příslušnými orgány v jiných členských státech, kterých by se opatření mohlo významně dotknout, a
e)
opatření nemá diskriminační účinek na služby nebo činnosti poskytované z jiného členského státu.
V případě, že jsou podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může příslušný orgán preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou nabízen a prodáván investorům. Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
3. Příslušný orgán neuloží zákaz či omezení podle tohoto článku, pokud nejméně jeden měsíc předtím, než má dané opatření nabýt účinku, všem ostatním zapojeným příslušným orgánům a orgánu EIOPA písemně nebo jiným prostředkem dohodnutým mezi orgány neoznámil údaje o:
a)
pojistném produktu s investiční složkou nebo činnosti či praktice, kterých se navrhované opatření týká;
b)
přesné povaze navrhovaného zákazu nebo omezení a o tom, kdy má nabýt účinku, a
c)
důkazech, na kterých založil své rozhodnutí a podle kterých je přesvědčen, že je splněna každá z podmínek v odstavci 2.
4. Ve výjimečných případech, kdy se příslušný orgán domnívá, že je nutné urychleně přijmout opatření podle tohoto článku, aby se zabránilo poškození způsobenému těmito pojistnými produkty s investiční složkou, činnostmi nebo praktikami uvedenými v odstavci 1, může příslušný orgán přijmout přechodné opatření s písemným oznámením všem ostatním příslušným orgánům a orgánu EIOPA předaným nejpozději 24 hodin předtím, než má dané opatření nabýt účinku, za předpokladu, že jsou splněna všechna kritéria tohoto článku a dojde se kromě toho jednoznačně k závěru, že oznámení jeden měsíc předem by danou obavu či hrozbu odpovídajícím způsobem nevyřešilo. Příslušný orgán nepřijímá přechodná opatření s platností delší než tři měsíce.
5. Příslušný orgán na svých internetových stránkách uveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit zákaz nebo omezení podle odstavce 1. Oznámení uvádí podrobnosti zákazu nebo omezení, okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku, a důkazy, podle nichž je orgán přesvědčen, že je splněna každá z podmínek v odstavci 2. Zákaz nebo omezení se vztahuje pouze na kroky uskutečněné po uveřejnění oznámení.
6. Příslušný orgán zákaz nebo omezení zruší, pokud podmínky uvedené v odstavci 2 pominou.
7. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, jimiž vymezí kritéria a faktory, které příslušný orgán zohlední při určování toho, zda se objevila významná obava o ochranu investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části alespoň v jednom členském státě podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti pojistného produktu s investiční složkou a vztah k typu investora, jemuž je nabízen nebo prodáván;
b)
míra inovace pojistného produktu s investiční složkou, činnosti či praktiky;
c)
finanční páka, kterou produkt či praktika poskytují;
d)
v souvislosti s řádným fungováním a integritou finančních trhů objem či předpokládaná hodnota pojistného produktu s investiční složkou.
Článek 18
1. EIOPA usnadňuje a koordinuje opatření přijímaná příslušnými orgány podle článku 17. Zejména zajistí, aby opatření přijatá příslušným orgánem byla odůvodněná a přiměřená a aby příslušné orgány zaujímaly, je-li to vhodné, konzistentní přístup.
2. Poté, co obdrží oznámení podle článku 17 o opatření, které má být uloženo podle uvedeného článku, přijme EIOPA stanovisko, v němž uvede, zda se domnívá, že jsou zákaz či omezení odůvodněné a přiměřené. Jestliže se domnívá, že je pro řešení rizika nutné, aby opatření přijaly i další příslušné orgány, uvede to ve svém stanovisku. Stanovisko zveřejní na svých internetových stránkách.
3. Pokud příslušný orgán navrhne přijetí nebo přijme opatření v rozporu se stanoviskem orgánu EIOPA podle odstavce 2 nebo odmítne přijmout opatření v rozporu s takovým stanoviskem, ihned na svých internetových stránkách zveřejní oznámení s úplným vysvětlením důvodů, které jej k tomu vedou.
KAPITOLA IV
VYŘIZOVÁNÍ STÍŽNOSTÍ, ZJEDNÁVÁNÍ NÁPRAVY, SPOLUPRÁCE A DOHLED
Článek 19
Tvůrce produktu s investiční složkou a osoba, která o takovém produktu poskytuje poradenství nebo takový produkt prodává, zavedou vhodné postupy a opatření zajišťující, aby:
a)
retailoví investoři mohli účinným způsobem podat stížnost vůči tvůrci produktu s investiční složkou;
b)
retailoví investoři, kteří podali stížnost týkající se sdělení klíčových informací, obdrželi řádně a včas věcnou odpověď a
c)
retailoví investoři měli k dispozici účinné postupy zjednání nápravy též v případě přeshraničních sporů, zejména nachází-li se tvůrce produktu s investiční složkou v jiném členském státě nebo ve třetí zemi.
Článek 20
1. Pro účely uplatňování tohoto nařízení příslušné orgány vzájemně spolupracují a bez zbytečného prodlení si poskytují informace, které jsou relevantní pro plnění jejich povinností podle tohoto nařízení a využívání jejich pravomocí.
2. Příslušné orgány mají v souladu s vnitrostátním právem veškeré dohledové a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro plnění jejich úkolů podle tohoto nařízení.
Článek 21
1. Členské státy použijí na zpracování osobních údajů prováděné v daném členském státě podle tohoto nařízení směrnici 95/46/ES.
2. Na zpracování osobních údajů, které provádějí evropské orgány dohledu, se použije nařízení (ES) č. 45/2001.
KAPITOLA V
SPRÁVNÍ SANKCE A JINÁ OPATŘENÍ
Článek 22
1. Aniž jsou dotčeny dohledové pravomoci příslušných orgánů a právo členských států stanovit a ukládat trestní sankce, stanoví členské státy pravidla pro ukládání přiměřených správních sankcí a opatření použitelných v situacích představujících porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Tyto sankce a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy se mohou rozhodnout, že nestanoví pravidla pro správní sankce podle prvního pododstavce v případě porušení předpisů, na která se podle jejich vnitrostátního trestního práva vztahují trestní sankce.
Do 31. prosince 2016 oznámí členské státy pravidla uvedená v prvním pododstavci Komisi a společnému výboru. Neprodleně také Komisi a společnému výboru oznámí všechny jejich následné změny.
2. Při výkonu svých pravomocí uvedených v článku 24 příslušné orgány úzce spolupracují, aby zajistily, že správní sankce a opatření povedou k výsledkům sledovaným tímto nařízením, a koordinují svůj postup, aby se zabránilo jakémukoli zdvojování a překrývání při uplatňování správních sankcí a opatření v přeshraničních případech.
Článek 23
Příslušné orgány vykonávají své pravomoci ukládat sankce v souladu s tímto nařízením a vnitrostátním právem kterýmkoli z níže uvedených způsobů:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány;
c)
v rámci vlastní odpovědnosti přenesením na jiné orgány;
d)
podáním návrhu příslušným justičním orgánům.
Článek 24
1. Tento článek se použije na porušení čl. 5 odst. 1, článků 6 a 7, čl. 8 odst. 1 až 3, článku 9, čl. 10 odst. 1, čl. 13 odst. 1, 3 a 4 a článků 14 a 19.
2. Příslušné orgány musí mít pravomoc ukládat v souladu s vnitrostátním právem alespoň tyto správní sankce a opatření:
a)
příkaz zakazující uvádění produktu s investiční složkou na trh;
b)
příkaz pozastavující uvádění produktu s investiční složkou na trh;
c)
veřejné upozornění, v němž je uvedena osoba odpovědná za porušení předpisů a povaha daného porušení;
d)
příkaz zakazující poskytování sdělení klíčových informací, které není v souladu s požadavky článků 6, 7, 8 nebo 10, a požadující vydání nové verze sdělení klíčových informací;
e)
správní pokuty v minimální výši:
i)
v případě právnické osoby:
-
až 5 000 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v příslušné národní měně k 30. prosince 2014, nebo až 3 % z celkového ročního obratu právnické osoby určeného podle poslední dostupné účetní závěrky schválené vedoucím orgánem nebo
-
až dvojnásobku výše zisku plynoucího z porušení předpisů nebo výše ztráty, které se dotyčná osoba porušením předpisů vyhnula, pokud je lze stanovit;
ii)
v případě fyzické osoby:
-
až 700 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v příslušné národní měně k 30. prosinci 2014 nebo
-
až dvojnásobku výše zisku plynoucího z porušení předpisů nebo dvojnásobku výše ztráty, které se dotyčná osoba porušením předpisů vyhnula, pokud je lze stanovit.
Je-li právnická osoba uvedená v písm. e) bodě i) prvního pododstavce mateřským podnikem nebo dceřiným podnikem mateřského podniku, který je povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (20), je příslušným celkovým obratem celkový roční obrat nebo odpovídající druh příjmů podle příslušných právních předpisů Unie týkajících se účetnictví vyplývající z poslední dostupné konsolidované účetní závěrky schválené vedoucím orgánem vrcholného mateřského podniku.
3. Členské státy mohou stanovit další sankce nebo opatření a vyšší úrovně správních pokut, než jsou stanoveny v tomto nařízení.
4. Pokud příslušné orgány uloží jednu nebo více správních sankcí nebo opatření v souladu s odstavcem 2, musí mít tyto příslušné orgány pravomoc vydat přímé sdělení dotyčnému retailovému investorovi, které obsahuje informace o správních opatřeních nebo správních sankcích a o tom, kde lze podat stížnost nebo uplatnit žádost o zjednání nápravy, nebo pravomoc požadovat, aby takové sdělení vydal tvůrce produktu s investiční složkou nebo osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává.
Článek 25
Příslušné orgány uplatňují správní sankce a opatření uvedené v čl. 24 odst. 2 s přihlédnutím ke všem relevantním okolnostem, včetně tam, kde je to vhodné:
a)
závažnosti a délky trvání porušení předpisů;
b)
míry odpovědnosti osoby odpovědné za porušení předpisů;
c)
dopadu porušení předpisů na zájmy retailových investorů;
d)
míry spolupráce osoby odpovědné za porušení předpisů;
e)
případných dřívějších případů porušení předpisů osobu odpovědnou za porušení předpisů;
f)
opatření přijatých následně osobou odpovědnou za porušení předpisů, aby se zabránilo jeho opakování.
Článek 26
Na rozhodnutí o uložení sankcí a opatření přijatá podle tohoto nařízení se vztahuje právo podat opravný prostředek.
Článek 27
1. Pokud příslušný orgán zveřejní správní sankce nebo opatření, oznámí je současně příslušnému evropskému orgánu dohledu.
2. Příslušný orgán poskytne ročně příslušnému evropskému orgánu dohledu souhrnné informace o všech správních sankcích a opatřeních uložených v souladu s článkem 22 a s čl. 24 odst. 2.
3. Evropské orgány dohledu informace uvedené v tomto článku zveřejní ve svých výročních zprávách.
Článek 28
1. Příslušné orgány zavedou účinné mechanismy, které umožní, aby jim byly hlášeny skutečné nebo potenciální případy porušení tohoto nařízení.
2. Mechanismy uvedené v odstavci 1 zahrnují alespoň:
a)
zvláštní postupy pro přijímání hlášení o skutečných nebo potenciálních případech porušení předpisů a jejich následné vyřízení;
b)
vhodnou ochranu pro zaměstnance, kteří nahlásí případy porušení předpisů, k nimž došlo u jejich zaměstnavatele, přinejmenším před odvetou, diskriminací a dalšími druhy nespravedlivého zacházení;
c)
ochranu totožnosti osoby, která případy porušení předpisů ohlásí, i fyzické osoby, která je za porušení předpisů údajně odpovědná, ve všech fázích postupů s výjimkou případů, kdy je toto zveřejnění vyžadováno vnitrostátním právem v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
3. Členské státy mohou stanovit, že příslušné orgány zavedou i další mechanismy podle vnitrostátního práva.
4. Členské státy mohou požadovat, aby zaměstnavatelé zabývající se činnostmi, které jsou regulovány pro účely finančních služeb, zavedli vhodné postupy, které jejich zaměstnancům umožní hlásit skutečné či potenciální případy porušení předpisů interně zvláštní, nezávislou a samostatnou cestou.
Článek 29
1. Pravomocné rozhodnutí o uložení správní sankce nebo opatření za porušení předpisů uvedená v čl. 24 odst. 1 zveřejní příslušné orgány na svých oficiálních internetových stránkách bez zbytečného odkladu poté, co byla o tomto rozhodnutí vyrozuměna osoba, jíž byly sankce nebo opatření uloženy.
Zveřejní se přinejmenším tyto informace:
a)
druh a povaha porušení předpisů;
b)
totožnost odpovědných osob.
Tato povinnost se nevztahuje na rozhodnutí ukládající opatření vyšetřovací povahy.
Pokud však má příslušný orgán na základě individuálního posouzení přiměřenosti zveřejnění totožnosti právnických osob nebo totožnosti či osobních údajů fyzických osob za to, že by zveřejnění těchto údajů bylo nepřiměřené, nebo pokud by toto zveřejnění ohrozilo stabilitu finančních trhů nebo probíhající vyšetřování, příslušné orgány:
a)
zveřejnění rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření odloží, dokud důvody pro nezveřejnění nepominou;
b)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření zveřejní anonymně a způsobem, který je v souladu s vnitrostátním právem, pokud toto anonymní zveřejnění zajistí skutečnou ochranu dotyčných osobních údajů, nebo
c)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření nezveřejní, pokud se má za to, že možnosti uvedené v písmenech a) a b) dostatečně nezajišťují:
i)
že nebude ohrožena stabilita finančních trhů;
ii)
přiměřenost zveřejnění takových rozhodnutí s ohledem na opatření považovaná za méně významná.
2. Příslušné orgány informují evropské orgány dohledu o všech uložených správních sankcích nebo opatřeních, které nebyly zveřejněny v souladu s odst. 1 třetím pododstavcem písm. c), včetně opravných prostředků podaných proti nim a jejich výsledku.
V případě rozhodnutí zveřejnit sankci nebo opatření anonymně může být zveřejnění příslušných údajů o přiměřenou dobu odloženo, pokud se předpokládá, že důvody pro anonymní zveřejnění po uplynutí této doby pominou.
3. Pokud vnitrostátní právo stanoví, že rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření, proti němuž byl podán opravný prostředek k příslušnému soudnímu či jinému orgánu, má být zveřejněno, příslušné orgány takovou informaci a veškeré následné informace o výsledku tohoto opravného prostředku rovněž bez zbytečného odkladu uveřejní na svých oficiálních internetových stránkách. Zveřejněno navíc musí být jakékoli rozhodnutí, kterým se ruší dříve zveřejněné rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření.
4. Příslušné orgány zajistí, aby jakékoli zveřejnění v souladu s tímto článkem na jejich oficiálních internetových stránkách zůstalo po dobu nejméně pěti let od zveřejnění. Osobní údaje, jež taková zveřejněná informace obsahuje, jsou na oficiálních internetových stránkách příslušného orgánu uchovávány pouze po dobu, která je nezbytná v souladu s platnými předpisy o ochraně údajů.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 30
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4, v čl. 16 odst. 8 a v čl. 17 odst. 7 je Komisi svěřena na dobu tří let od 30. prosince 2014. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto tříletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4, v čl. 16 odst. 8 a v čl. 17 odst. 7 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 4, čl. 16 odst. 8 nebo čl. 17 odst. 7 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 31
Pokud Komise přijme regulační technické normy podle čl. 8 odst. 5, čl. 10 odst. 2 nebo čl. 13 odst. 5, které jsou totožné s návrhy regulačních technických norem předloženými evropskými orgány dohledu, činí lhůta, v níž mohou Evropský parlament a Rada vznést námitky vůči těmto regulačním technickým normám, odchylně od čl. 13 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 a vzhledem ke složitosti a objemu dané problematiky dva měsíce ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se uvedená lhůta prodlouží o jeden měsíc.
Článek 32
1. Správcovské společnosti ve smyslu v čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2009/65/ES, investiční společnosti uvedené v článku 27 této směrnice a osoby poskytující poradenství o podílových jednotkách SKIPCP uvedených v čl. 1 odst. 2 této směrnice nebo tyto jednotky prodávající jsou osvobozeny od povinností uvedených v tomto nařízení do 31. prosince 2019.
2. Pokud členský stát uplatňuje pravidla týkající se formátu a obsahu sdělení klíčových informací, jak je stanoveno v článcích 78 až 81 směrnice 2009/65/ES, na jiné fondy než SKIPCP nabízené retailovým investorům, vztahuje se osvobození stanovené v odstavci 1 tohoto článku i na správcovské společnosti, investiční společnosti a osoby poskytující poradenství ohledně podílů takových fondů nebo podíly těchto fondů prodávající retailovým investorům.
Článek 33
1. Komise přezkoumá toto nařízení do 31. prosince 2018. Tento přezkum zahrne na základě informací získaných od evropských orgánů dohledu obecné hodnocení toho, jak funguje upozornění týkající se srozumitelnosti, přičemž přihlédne k jakýmkoli vodítkům, jež příslušné orgány v tomto směru vypracují. Jeho součástí je dále hodnocení praktického uplatňování pravidel stanovených v tomto nařízení, se řádným zohledněním vývoje na trhu retailových investičních produktů, a proveditelnosti, nákladů a případných přínosů zavedení označení pro sociálně a environmentálně zaměřené investice. V rámci svého přezkumu provede Komise spotřebitelské testy a analýzu nelegislativních variant, stejně jako výsledků přezkumu nařízení (EU) č. 346/2013 v souvislosti s jeho čl. 27 odst. 1 písm. c), e) a g).
Pokud jde o SKIPCP, jak jsou definovány v čl. 1 odst. 2 směrnice 2009/65/ES, přezkum posoudí, zda se přechodná opatření podle článku 32 tohoto nařízení prodlouží, nebo pokud dojde ke zjištění jakýchkoli nezbytných úprav, zda ustanovení o klíčových informacích pro investory ve směrnici 2009/65/ES mohou být nahrazena ustanoveními o sděleních klíčových informací podle tohoto nařízení nebo považována za rovnocenná těmto ustanovením. Při přezkumu se rovněž zváží možné rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení na další finanční produkty a s ohledem na osvědčené standardy ochrany spotřebitele, včetně porovnání finančních produktů, se posoudí, zda by mělo být vynětí produktů z oblasti působnosti tohoto nařízení zachováno. Přezkum rovněž posoudí vhodnost zavedení společných pravidel, pokud jde o potřebu toho, aby všechny členské státy za porušování tohoto nařízení stanovily správní sankce.
2. Komise na základě práce provedené orgánem EIOPA týkající se požadavků na poskytování informací o produktech posoudí do 31. prosince 2018, zda je třeba předložit návrh nového legislativního aktu, jenž zaručí požadavky na náležité poskytování informací o těchto produktech, nebo zda je třeba zahrnout do oblasti působnosti tohoto nařízení penzijní produkty uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. e).
Komise v posouzení zajistí, aby tato opatření nevedla ke snížení norem pro poskytování informací v členských státech, které režimy poskytování informací u těchto penzijních produktů již zavedly.
3. Po konzultaci se společným výborem předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu v souvislosti s odstavci 1 a 2, která bude případně doprovázena legislativním návrhem.
4. Do 31. prosince 2018 provede Komise průzkum trhu s cílem zjistit, zda jsou na trhu k dispozici on-line kalkulačky umožňující retailovým investorům spočítat souhrnné náklady a poplatky spojené s produkty s investiční složkou a zda jsou k dispozici bezplatně. Podá zprávu o tom, zda tyto nástroje poskytují spolehlivé a přesné výpočty u všech produktů spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
Jestliže z průzkumu vyplyne, že žádné takové nástroje neexistují nebo že existující nástroje neumožňují retailovým investorům porozumět souhrnné výši nákladů a poplatků spojených s produkty s investiční složkou, vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem, které stanoví požadavky pro tyto nástroje na úrovni Unie.
Článek 34
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 31. prosince 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. listopadu 2014.
REGOLAMENTO (UE) N. 1286/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 26 novembre 2014
relativo ai documenti contenenti le informazioni chiave per i prodotti d’investimento al dettaglio e assicurativi preassemblati
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 114,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere della Banca centrale europea (1),
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (2),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria,
considerando quanto segue:
(1)
Agli investitori al dettaglio che ipotizzano di effettuare un investimento viene offerta una varietà sempre più ampia di prodotti d'investimento al dettaglio e assicurativi preassemblati (packaged retail and insurance-based investment products - PRIIP). Alcuni di questi prodotti offrono soluzioni di investimento pensate per le esigenze degli investitori al dettaglio e sono spesso abbinati a una copertura assicurativa, o possono essere complessi e di difficile comprensione. Le informative agli investitori attualmente previste per tali PRIIP non sono coordinate e spesso non sono in grado di aiutare gli investitori al dettaglio a confrontare i diversi prodotti e a comprenderne le caratteristiche. Di conseguenza, gli investitori al dettaglio hanno spesso fatto investimenti senza aver compreso i rischi e i costi associati, subendo in alcuni casi perdite impreviste.
(2)
Migliorare la trasparenza dei PRIIP offerti agli investitori al dettaglio rappresenta un'importante misura di tutela degli investitori e una condizione essenziale per ristabilire la fiducia degli investitori al dettaglio nei confronti del mercato finanziario, in particolare in seguito alla crisi finanziaria. I primi passi in questa direzione sono già stati compiuti a livello di Unione attraverso lo sviluppo del regime delle informazioni chiave per gli investitori, istituito dalla direttiva 2009/65/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (3).
(3)
L'esistenza di regole diverse sui PRIIP, che variano in funzione del settore dal quale provengono i PRIIP e le differenze tra le varie normative nazionali, crea condizioni di concorrenza eterogenee tra i vari prodotti e canali di distribuzione, determinando ulteriori ostacoli alla creazione di un mercato interno dei servizi e prodotti finanziari. Per porre rimedio alle lacune riscontrate nelle misure di tutela degli investitori, gli Stati membri hanno finora adottato misure divergenti e non coordinate ed è probabile che continuino a farlo. Approcci divergenti in materia di informazioni relative ai PRIIP ostacolano l'instaurazione di condizioni di concorrenza omogenee tra i vari ideatori dei PRIIP, nonché tra coloro che forniscono consulenza su tali prodotti o li vendono, cosa che falsa la concorrenza e crea inoltre un livello diseguale di tutela degli investitori all'interno dell'Unione. Tali divergenze costituiscono un ostacolo all'instaurazione e al buon funzionamento del mercato interno.
(4)
Per evitare divergenze è necessario stabilire a livello dell'Unione norme uniformi in materia di trasparenza che si applichino a tutti i partecipanti al mercato dei PRIIP, al fine di rafforzare la protezione degli investitori. Per garantire che le regole comuni per i documenti contenenti le informazioni chiave siano stabilite in modo tale da poter armonizzare il formato e il contenuto di tali documenti, è necessario un regolamento. L'applicabilità diretta delle norme di un regolamento dovrebbe garantire che tutti coloro che forniscono consulenza sui PRIIP o vendono tali prodotti siano soggetti ad obblighi uniformi in relazione alla trasmissione del documento contenente le informazioni chiave agli investitori al dettaglio. Il presente regolamento non ha alcun effetto sul controllo della documentazione pubblicitaria. Inoltre, esso non ha alcun effetto neppure sulle misure d'intervento sui prodotti diverse da quelle relative a prodotti di investimento assicurativi.
(5)
Per ripristinare la fiducia degli investitori al dettaglio nei confronti dei mercati finanziari è essenziale non solo migliorare le informazioni sui PRIIP, ma anche regolamentare efficacemente le procedure di vendita per questi prodotti. Il presente regolamento è complementare alle misure sulla distribuzione di cui alla direttiva 2014/65/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (4), nonché alle misure adottate sulla distribuzione dei prodotti assicurativi di cui alla direttiva 2002/92/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (5).
(6)
Il presente regolamento dovrebbe applicarsi a tutti i prodotti, indipendentemente dalla loro forma o struttura, ideati dall'industria dei servizi finanziari per offrire opportunità di investimento agli investitori al dettaglio e per i quali l'importo dovuto all'investitore è soggetto a fluttuazioni a causa dell'esposizione ai valori di riferimento o soggetto al rendimento di una o più attività che non sono acquistate direttamente dall'investitore al dettaglio. Tali prodotti dovrebbero essere denominati PRIIP ai fini del presente regolamento e dovrebbero includere, tra gli altri, prodotti d'investimento quali fondi di investimento, assicurazioni sulla vita che prevedono un investimento, prodotti strutturati e depositi strutturati. Gli strumenti finanziari emessi da società veicolo che siano conformi alla definizione di PRIIP dovrebbero rientrare anch'essi nell'ambito di applicazione del presente regolamento. Per tutti questi prodotti, gli investimenti non sono di tipo diretto, quale l'acquisto o la detenzione di attività. Essi agiscono invece da interfaccia tra l'investitore al dettaglio e i mercati attraverso un processo di assemblaggio consistente nel confezionare le attività in modo da creare prodotti che abbiano esposizioni, caratteristiche o strutture dei costi diverse rispetto ad una detenzione diretta. Tale assemblaggio può consentire agli investitori al dettaglio di impegnarsi in strategie di investimento che sarebbero altrimenti inaccessibili o poco pratiche, ma può anche richiedere di mettere a disposizione ulteriori informazioni, in particolare al fine di consentire raffronti tra le diverse modalità di assemblaggio degli investimenti.
(7)
Per garantire che il presente regolamento si applichi esclusivamente a tali PRIIP, è opportuno escludere dal suo campo di applicazione i prodotti assicurativi che non offrono opportunità di investimento e i depositi esposti ai soli tassi di interesse. Nel caso di prodotti assicurativi vita, per «capitale» si intende il capitale investito su richiesta dell'investitore al dettaglio. Inoltre, dovrebbero essere esclusi dall'ambito di applicazione del presente regolamento depositi o certificati che rappresentano depositi tradizionali diversi dai depositi strutturati definiti all'articolo 4, paragrafo 1, punto 43, della direttiva 2014/65/UE. Le attività detenute direttamente, quali azioni di società o obbligazioni sovrane, non sono PRIIP e dovrebbero quindi essere esclusi dall'ambito di applicazione del presente regolamento. I fondi d'investimento destinati agli investitori istituzionali sono esclusi dall'ambito di applicazione del presente regolamento in quanto non sono destinati ad essere venduti agli investitori al dettaglio. Dovrebbero essere esclusi dal campo di applicazione del presente regolamento i prodotti pensionistici individuali e professionali o aziendali, riconosciuti dal diritto nazionale, aventi lo scopo precipuo di offrire all'investitore un reddito durante la pensione, in considerazione delle loro peculiarità ed obiettivi, mentre dovrebbero rientrare nell'ambito di applicazione del presente regolamento gli altri prodotti assicurativi ad accumulazione o di risparmio individuali che offrono opportunità di investimento.
(8)
Il presente regolamento non pregiudica il diritto degli Stati membri a disciplinare la comunicazione di informazioni chiave su prodotti che esulano dal suo ambito di applicazione. In conformità con il loro mandato in materia di protezione dei consumatori ai sensi dell'articolo 9 del regolamento (UE) n. 1093/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (6), del regolamento (UE) n. 1094/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (7) e del regolamento (UE) n. 1095/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (8), l'autorità europea di vigilanza (Autorità bancaria europea) («ABE»), l'Autorità di vigilanza europea (Autorità europea per gli investimenti e pensioni aziendali e professionali) («EIOPA»), e l'Autorità europea di vigilanza (Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati) («ESMA»), istituite da tali regolamenti («AEV»), dovrebbero monitorare i prodotti esclusi dall'ambito di applicazione del presente regolamento e, se del caso, emanare orientamenti per affrontare problemi eventualmente individuati. Nel riesame che deve essere effettuato quattro anni dopo l'entrata in vigore del presente regolamento bisognerebbe tener conto di siffatti orientamenti riguardo alla possibile estensione dell'ambito di applicazione e alla soppressione di talune esclusioni.
(9)
Per fare chiarezza sulla relazione tra gli obblighi stabiliti dal presente regolamento e quelli stabiliti da altri atti legislativi che impongono la comunicazione di informazioni agli investitori, comprendendo segnatamente, ma non esclusivamente, la direttiva 2003/71/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (9) e la direttiva 2009/138/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (10), è necessario che tali atti legislativi continuino ad applicarsi in aggiunta al presente regolamento.
(10)
Per assicurare una vigilanza regolare ed efficace del rispetto degli obblighi contenuti nel presente regolamento, gli Stati membri dovrebbero designare le autorità competenti responsabili di tale vigilanza. In numerosi casi le autorità competenti sono già designate per la vigilanza relativa ad altri obblighi degli ideatori o dei venditori di PRIIP o di coloro che forniscono consulenza su tal prodotti per effetto di altre disposizioni di diritto nazionale o dell'Unione.
(11)
Alle autorità nazionali competenti dovrebbero essere fornite, su loro richiesta e anche ex ante, tutte le informazioni necessarie a verificare i contenuti dei documenti contenenti le informazioni chiave, a valutare la loro conformità con il presente regolamento e a garantire la tutela dei clienti e degli investitori nei mercati finanziari.
(12)
Gli ideatori di PRIIP - quali i gestori dei fondi, le imprese di assicurazione, gli enti creditizi o le imprese di investimento - dovrebbero elaborare il documento contenente le informazioni chiave per i PRIIP da essi ideati, dato che sono nella posizione migliore per conoscere il prodotto. Essi dovrebbero essere altresì responsabili dell'accuratezza del documento contenente le informazioni chiave. È opportuno che l'ideatore del PRIIP elabori il documento contenente le informazioni chiave prima che il prodotto possa essere venduto agli investitori al dettaglio. Tuttavia, qualora un prodotto non sia venduto agli investitori al dettaglio, non dovrebbe esservi l'obbligo di elaborare un documento contenente le informazioni chiave, e quando per l'ideatore del PRIIP risulti impossibile nella pratica elaborare il documento contenente le informazioni chiave, questo compito può essere delegato ad altri. Gli obblighi di cui al presente regolamento, stabiliti nelle disposizioni in materia di redazione e le norme sulla revisione del documento contenente le informazioni chiave, dovrebbero applicarsi soltanto agli ideatori del PRIIP e fintantoché il PRIIP è negoziato in mercati secondari. Per assicurare un'ampia diffusione e disponibilità dei documenti contenenti le informazioni chiave, il presente regolamento dovrebbe prevedere la pubblicazione da parte dell'ideatore del PRIIP di un documento contenente informazioni chiave sul suo sito internet.
(13)
Per soddisfare le esigenze degli investitori al dettaglio, è necessario garantire che le informazioni relative ai PRIIP siano accurate, corrette, chiare e non fuorvianti per gli investitori al dettaglio. Il presente regolamento dovrebbe pertanto stabilire regole comuni per la stesura del documento contenente le informazioni chiave, allo scopo di garantire che esso sia comprensibile per gli investitori al dettaglio. Date le difficoltà che molti investitori al dettaglio incontrano nel comprendere la terminologia finanziaria specialistica, occorrerebbe prestare particolare attenzione alla scelta delle parole e allo stile di scrittura del documento. È inoltre opportuno fissare regole in relazione alla lingua nella quale il documento contenente le informazioni chiave è redatto. Occorrerebbe inoltre che gli investitori al dettaglio siano in grado di comprendere il documento contenente le informazioni chiave autonomamente, senza ricorrere ad altre informazioni non commerciali.
(14)
Nello sviluppare standard tecnici per il contenuto del documento contenente informazioni chiave al fine di riflettere accuratamente le politiche di investimento del prodotto e i suoi obiettivi in conformità del presente regolamento, le AEV dovrebbero garantire che l'ideatore dei PRIIP utilizzi un linguaggio chiaro e comprensibile, accessibile agli investitori al dettaglio, che contenga descrizione delle modalità di conseguimento degli obiettivi di investimento, compresa la descrizione degli strumenti finanziari utilizzati e che eviti la terminologia e il gergo finanziari che non sono immediatamente chiari per gli investitori al dettaglio.
(15)
Agli investitori al dettaglio dovrebbero essere fornite le informazioni necessarie per prendere una decisione informata sull'investimento e per confrontare i diversi PRIIP, ma, a meno che le informazioni non siano brevi e concise, vi è il rischio che non le utilizzino. È pertanto opportuno che nel documento contenente le informazioni chiave figurino solo informazioni fondamentali, in particolare per quanto riguarda la natura e le caratteristiche del prodotto, compresi la menzione dell'eventuale possibilità di perdere capitale, i costi e il profilo di rischio del prodotto, le pertinenti informazioni sul rendimento e talune altre informazioni specifiche che possono essere necessarie per comprendere le caratteristiche di tipi specifici di prodotto.
(16)
Strumenti di calcolo per la valutazione per prodotti di investimento sono già in fase di elaborazione a livello nazionale. Per essere quanto più utili possibile per i consumatori, tuttavia, tali calcolatori dovrebbero coprire i costi e le commissioni applicate dai diversi ideatori di PRIIP unitamente a eventuali altri costi o commissioni applicate dagli intermediari o da altri elementi della catena d'investimento, che non siano già inclusi tra gli ideatori del PRIIP. La Commissione dovrebbe riferire se tali strumenti siano disponibili on line in ogni Stato membro e se essi forniscano calcoli affidabili e accurati dei costi e delle commissioni aggregati per tutti i prodotti nell'ambito di applicazione del presente regolamento.
(17)
Il documento contenente le informazioni chiave dovrebbe essere redatto in un formato standardizzato che consenta agli investitori al dettaglio di raffrontare diversi PRIIP. I comportamenti e le capacità dei consumatori, infatti, sono tali che il formato, la presentazione e il contenuto delle informazioni devono essere attentamente calibrati, in modo tale da ottimizzare la comprensione e l'uso delle informazioni. Per ciascun documento è opportuno seguire lo stesso ordine degli elementi e dei titoli. È inoltre opportuno armonizzare ulteriormente i dettagli delle informazioni da includere nel documento contenente le informazioni chiave per i diversi PRIIP e la presentazione di queste informazioni mediante norme tecniche di regolamentazione che tengano conto di ricerche già condotte o in corso sul comportamento dei consumatori, compresi i risultati della verifica dell'efficacia delle diverse modalità di presentazione delle informazioni ai consumatori. Alcuni PRIIP, inoltre, offrono all'investitore al dettaglio la possibilità di scegliere tra più investimenti sottostanti, quali fondi interni detenuti dalle imprese di assicurazione. È opportuno tenere conto di tali prodotti nel redigere il formato.
(18)
Poiché alcuni dei prodotti di investimento nell'ambito di applicazione del presente regolamento non sono semplici e possono risultare di difficile comprensione per gli investitori al dettaglio, il documento contenente le informazioni chiave dovrebbe, se del caso, includere una segnalazione relativa alla comprensibilità per l'investitore al dettaglio. Un prodotto dovrebbe essere considerato come non semplice e difficile da comprendere soprattutto se investe in attività sottostanti in cui di norma non investono gli investitori al dettaglio, se utilizza una serie di meccanismi diversi per calcolare il rendimento finale dell'investimento, creando un maggiore rischio di fraintendimenti da parte dell'investitore al dettaglio, se il rendimento dell'investimento sfrutta le inclinazioni comportamentali degli investitori al dettaglio, ad esempio offrendo un tasso «civetta» seguito da un tasso condizionale variabile ben più elevato, o una formula iterativa.
(19)
Gli investitori al dettaglio perseguono sempre di più, oltre a rendimenti finanziari sui loro investimenti, fini supplementari, quali obiettivi sociali o ambientali. Tuttavia, le informazioni sui risultati in termini sociali o ambientali che si prefiggono gli ideatori dei PRIIP possono essere difficili da raffrontare o addirittura assenti. Pertanto, gli sviluppi sostenibili ambientali e sociali previsti nell'ambito degli investimenti finanziari, nonché l'applicazione del regolamento (UE) n. 346/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (11) potrebbero consentire di integrare più adeguatamente tali aspetti decisivi nel diritto dell'Unione ed essere ulteriormente promossi da esso. Attualmente, tuttavia, non esistono criteri definiti né una procedura formale per verificare in modo oggettivo tali criteri per la sostenibilità ambientale o sociale, come accade già sul mercato dei prodotti alimentari. È pertanto auspicabile che nel riesaminare il presente regolamento la Commissione valuti accuratamente gli sviluppi relativi ai prodotti di investimento in ambito sociale e ambientale e gli esiti del riesame del regolamento (UE) n. 346/2013.
(20)
Il documento contenente le informazioni chiave deve essere chiaramente distinguibile e separato da tutte le eventuali comunicazioni commerciali.
(21)
Per garantire che le informazioni del documento contenente le informazioni chiave siano affidabili, è opportuno che il presente regolamento imponga a tali ideatori dei PRIIP di tenere aggiornato il proprio documento contenente le informazioni chiave. A tal fine è necessario stabilire, con norme tecniche di regolamentazione che devono essere adottate dalla Commissione, regole dettagliate concernenti le condizioni e la frequenza della verifica delle informazioni e del riesame del documento contenente le informazioni chiave.
(22)
I documenti contenenti le informazioni chiave sono il fondamento su cui gli investitori al dettaglio basano le proprie decisioni in materia di investimenti. Pertanto, sugli ideatori di PRIIP incombe una significativa responsabilità nei confronti degli investitori al dettaglio nel garantire che tali informazioni non siano fuorvianti, inesatte o non coerenti con le corrispondenti parti dei documenti contrattuali del PRIIP. È dunque importante garantire che gli investitori al dettaglio godano di un effettivo diritto di ricorso. È inoltre opportuno assicurare che tutti gli investitori al dettaglio in tutta l'Unione godano degli stessi diritti di chiedere un risarcimento per i danni subiti a causa dell'inottemperanza al presente regolamento. È pertanto opportuno armonizzare le regole in materia di responsabilità civile degli ideatori di PRIIP. Gli investitori al dettaglio dovrebbero poter ritenere l'ideatore del PRIIP responsabile di aver violato il presente regolamento nel caso in cui il danno sia subito in conseguenza dell'affidamento su un documento contenente informazioni chiave che non è conforme ai documenti precontrattuali o contrattuali, nell'ambito di controllo dell'ideatore del PRIIP, o è fuorviante o inaccurato.
(23)
Le questioni relative alla responsabilità civile dell'ideatore del PRIIP che non rientrano nell'ambito di applicazione del presente regolamento dovrebbero essere disciplinate dalla legislazione nazionale applicabile. Il tribunale competente a decidere su una causa di responsabilità civile intentata da un investitore al dettaglio dovrebbe essere determinato in applicazione delle disposizioni pertinenti in materia di competenza giurisdizionale internazionale.
(24)
Il presente regolamento non introduce un passaporto che consenta la vendita o la commercializzazione di PRIIP a livello transfrontaliero ad investitori al dettaglio, né modifica un eventuale regime di passaporto in vigore per la vendita o la commercializzazione dei PRIIP a livello transfrontaliero. Il presente regolamento non modifica la ripartizione delle responsabilità tra le suddette autorità competenti esistenti nell'ambito di un regime di passaporto in vigore. Le autorità competenti designate dagli Stati membri ai fini del presente regolamento dovrebbero pertanto essere coerenti con quelle aventi competenza per la commercializzazione di PRIIP nell'ambito di un eventuale regime di passaporto in vigore. L'autorità competente dello Stato membro in cui il PRIIP è commercializzato, dovrebbe essere responsabile della vigilanza sulla commercializzazione di tale PRIIP. L'autorità competente dello Stato membro in cui il prodotto è commercializzato, dovrebbe disporre in qualsiasi momento del diritto di sospendere la commercializzazione di un PRIIP nell'ambito del relativo territorio nei casi di non ottemperanza del presente regolamento.
(25)
Si dovrebbero integrare i poteri conferiti all'EIOPA e alle pertinenti autorità competenti con un meccanismo esplicito volto a vietare o limitare la commercializzazione, la distribuzione e la vendita di prodotti di investimento assicurativi che sollevi gravi timori in merito alla protezione degli investitori, al regolare funzionamento e all'integrità dei mercati finanziari o alla stabilità dell'insieme o di una parte del sistema finanziario, congiuntamente a opportuni poteri di coordinamento e d'intervento per l'EIOPA. Tali poteri dovrebbero anche riflettere i poteri conferiti all'ESMA e all'ABE nell'ambito del regolamento (UE) n. 600/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio (12), al fine di garantire che tali meccanismi di intervento possano essere applicati a tutti i prodotti di investimento, a prescindere dalla loro forma giuridica. È opportuno che tali poteri siano esercitati dalle autorità competenti e, in casi eccezionali, dall'EIOPA solo se sono soddisfatte condizioni specifiche. Se ricorrono tali condizioni, l'autorità competente o, in casi eccezionali, l'EIOPA dovrebbe essere in grado di imporre, in via precauzionale, divieti o restrizioni prima che un prodotto di investimento assicurativo sia commercializzato, distribuito o venduto agli investitori. Tali poteri non implicano alcun obbligo in capo a un'autorità competente o all'EIOPA di introdurre o applicare un processo di approvazione o di concessione di licenze per un prodotto, né sollevano l'ideatore di un prodotto di investimento assicurativo dalla responsabilità di rispettare tutti gli obblighi pertinenti del presente regolamento. Inoltre, tali poteri dovrebbero essere utilizzati esclusivamente nel pubblico interesse e non dovrebbero comportare responsabilità civile per le autorità competenti.
(26)
Al fine di consentire all'investitore al dettaglio di prendere una decisione d'investimento informata, è opportuno che le persone che forniscono consulenza sui PRIIP o vendono tali prodotti, forniscano il documento contenente le informazioni chiave in tempo utile, prima della conclusione di qualsiasi operazione. Tale requisito dovrebbe applicarsi indipendentemente dal luogo e dalla modalità in cui avviene l'operazione. Tuttavia, laddove l'operazione abbia luogo tramite un mezzo di comunicazione a distanza, il documento contenente le informazioni chiave può essere fornito subito dopo la conclusione dell'operazione a condizione che non sia possibile fornirlo preventivamente e che l'investitore al dettaglio dia il suo consenso. Le persone che forniscono consulenza sui PRIIP o ne effettuano la vendita comprendono i distributori e gli ideatori di PRIIP, qualora gli ideatori di PRIIP decidano di fornire consulenza sui PRIIP o di vendere tali prodotti direttamente agli investitori al dettaglio. Il presente regolamento fa salva la direttiva 2000/31/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (13) e la direttiva 2002/65/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (14).
(27)
È opportuno stabilire regole uniformi per dare alla persona che fornisce consulenza sul PRIIP o che lo vende una certa scelta a proposito del mezzo con il quale il documento contenente le informazioni chiave viene trasmesso agli investitori al dettaglio, consentendo l'uso di comunicazioni elettroniche qualora le caratteristiche dell'operazione lo rendessero opportuno. È tuttavia opportuno dare all'investitore al dettaglio la possibilità di ricevere tale documento su carta. Per garantire l'accesso dei consumatori alle informazioni, il documento contenente le informazioni chiave dovrebbe essere sempre fornito gratuitamente.
(28)
Per rafforzare la fiducia degli investitori al dettaglio nei PRIIP e nei mercati finanziari nel loro complesso, è opportuno stabilire obblighi che definiscano adeguate procedure interne in grado di garantire che gli ideatori dei PRIIP diano una risposta concreta ai reclami degli investitori al dettaglio.
(29)
Dato che i documenti contenenti le informazioni chiave per i PRIIP dovrebbero essere elaborati da organismi operanti nel settore bancario, assicurativo, mobiliare e dei fondi sui mercati finanziari, è della massima importanza garantire un'agevole cooperazione tra le diverse autorità di vigilanza sugli ideatori di PRIIP e sulle persone che forniscono consulenza sui PRIIP o vendono tali prodotti, in modo che esse adottino un approccio comune per l'applicazione del presente regolamento.
(30)
In linea con la comunicazione della Commissione dell’8 dicembre 2010 sul potenziamento dei regimi sanzionatori nel settore dei servizi finanziari e al fine di garantire che i requisiti del presente regolamento siano soddisfatti, è importante che gli Stati membri adottino i provvedimenti necessari per assicurare che le violazioni del presente regolamento siano soggette a sanzioni e misure amministrative adeguate. Al fine di garantire che le sanzioni abbiano un effetto dissuasivo e di rafforzare la protezione degli investitori informandoli sui PRIIP commercializzati in violazione del presente regolamento, di norma le sanzioni e le misure dovrebbero essere pubblicate, tranne in determinate condizioni.
(31)
Sebbene nulla impedisca agli Stati membri di prevedere norme per sanzioni amministrative e penali relative alle stesse violazioni, gli Stati membri non dovrebbero essere tenuti a prevedere norme per sanzioni amministrative relative alle violazioni del presente regolamento che sono disciplinate dal diritto penale nazionale. Conformemente al diritto nazionale, gli Stati membri non sono obbligati a irrogare sanzioni amministrative e penali per la medesima violazione, ma dovrebbero essere in grado di farlo se il loro diritto nazionale lo consente. Tuttavia il mantenimento delle sanzioni penali in luogo delle sanzioni amministrative per le violazioni del presente regolamento non dovrebbe ridurre o incidere altrimenti sulla capacità delle autorità competenti di cooperare, accedere o scambiare informazioni in maniera tempestiva con le autorità competenti degli altri Stati membri ai fini del presente regolamento, anche dopo che le autorità giudiziarie competenti per l'azione penale siano state investite delle pertinenti violazioni.
(32)
Al fine di conseguire gli obiettivi del presente regolamento, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all'articolo 290 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea per specificare i dettagli delle procedure utilizzate per stabilire se un PRIIP miri a obiettivi ambientali o sociali particolari, e le condizioni di intervento dell'EIOPA e delle autorità competenti. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni. Nella preparazione e nell'elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(33)
La Commissione dovrebbe adottare progetti di norme tecniche di regolamentazione elaborate dalle AEV, tramite il comitato congiunto, per quanto riguarda la presentazione e il contenuto del documento contenente le informazioni chiave, il formato standardizzato del documento contenente le informazioni chiave, la metodologia alla base del presentazione di rischio e rendimento e il calcolo dei costi, nonché le condizioni e la frequenza minima del riesame delle informazioni specificate nel documento contenente le informazioni chiave e le condizioni per adempiere all'obbligo di consegnare il documento contenente le informazioni chiave per gli investitori al dettaglio, in conformità degli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1093/2010, del regolamento (UE) n. 1094/2010 e del regolamento (UE) n. 1095/2010. La Commissione dovrebbe completare il lavoro tecnico delle AEV conducendo test per i consumatori sulla presentazione del documento contenente le informazioni chiave come proposto dalle AEV.
(34)
La direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (15), disciplina il trattamento dei dati personali effettuato dagli Stati membri nel quadro del presente regolamento e sotto la vigilanza delle autorità competenti. Il regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio (16), disciplina il trattamento dei dati personali effettuato dalle AEV a norma del presente regolamento e sotto la vigilanza del garante europeo della protezione dei dati. Qualsiasi trattamento di dati personali effettuato nell'ambito del presente regolamento, quale ad esempio lo scambio o la trasmissione di dati personali da parte delle autorità competenti, dovrebbe essere effettuato in conformità della direttiva 95/46/CE e qualsiasi scambio o trasmissione di informazioni da parte delle AEV dovrebbe essere effettuato in conformità del regolamento (CE) n. 45/2001.
(35)
Ai sensi del presente regolamento gli organismi d'investimento collettivo in valori mobiliari (OICVM) costituiscono prodotti d'investimento, ma la recente introduzione di requisiti relativi alle informazioni chiave per gli investitori di cui alla direttiva 2009/65/CE renderebbe opportuno concedere a tali OICVM un periodo transitorio di cinque anni dall'entrata in vigore del presente regolamento durante il quale essi non sarebbero soggetti al presente regolamento. Dopo la scadenza di tale periodo transitorio, in assenza di una sua proroga, gli OICVM dovrebbero divenire soggetti al presente regolamento. Tale periodo transitorio dovrebbe applicarsi anche alle società di gestione, alle imprese d'investimento e alle persone che vendono o forniscono consulenza su quote di fondi diversi dagli OICVM quando uno Stato membro applica a tali fondi le norme sul formato e sul contenuto del documento contenente le informazioni chiave, ai sensi degli articoli da 78 a 81 della direttiva 2009/65/CE.
(36)
Il riesame del presente regolamento dovrebbe essere effettuato quattro anni dopo la sua entrata in vigore al fine di tenere conto degli sviluppi del mercato, quali la comparsa di nuovi tipi di PRIIP, nonché degli sviluppi in altri settori del diritto dell'Unione e delle esperienze acquisite dagli Stati membri. Il riesame dovrebbe anche valutare la fattibilità, i costi e i possibili vantaggi dell'introduzione di un marchio per gli investimenti sociali e ambientali. Il riesame dovrebbe inoltre valutare se le misure introdotte hanno migliorato la comprensione dei PRIIP da parte degli investitori al dettaglio medi e la comparabilità dei PRIIP. Esso dovrebbe inoltre esaminare l'ipotesi di estendere il periodo transitorio applicabile a fondi OICVM o a taluni fondi diversi dagli OICVM, oppure la realizzabilità di altre opzioni per il trattamento di tali fondi. Esso dovrebbe altresì valutare se debba essere mantenuto l'esenzione di prodotti dall'ambito di applicazione del presente regolamento in considerazione di validi criteri in materia di protezione dei consumatori, compresi i raffronti tra prodotti finanziari. Nel contesto del riesame la Commissione dovrebbe anche condurre un'indagine di mercato per determinare la disponibilità sul mercato di strumenti di calcolo online per la valutazione che consentano all'investitore al dettaglio di calcolare i costi e le competenze aggregati dei PRIIP e se tali strumenti siano resi disponibili gratuitamente. Sulla base di tutti i suddetti riesami, la Commissione dovrebbe presentare una relazione al Parlamento europeo e al Consiglio, corredata, se opportuno, di proposte legislative.
(37)
Visto il lavoro in corso in materia di divulgazione di requisiti per le informazioni di prodotto sui prodotti pensionistici individuali svolto dall'EIOPA e tenendo conto delle specificità di tali prodotti, la Commissione, entro quattro anni dall'entrata in vigore del presente regolamento, dovrebbe valutare se mantenere l'esclusione per i prodotti pensionistici che, ai sensi della legislazione nazionale, sono riconosciuti come aventi lo scopo precipuo di offrire all'investitore un reddito durante la pensione e che consentono all'investitore di godere di determinati vantaggi. Nella sua valutazione, la Commissione dovrebbe considerare se il presente regolamento costituisce il meccanismo legislativo più adeguato per assicurare l'informazione nel settore dei prodotti pensionistici o se sarebbero più appropriati altri meccanismi.
(38)
Per dare agli ideatori di PRIIP e alle persone che forniscono consulenza sui PRIIP o vendono tali prodotti tempo sufficiente per prepararsi all'applicazione pratica delle prescrizioni del presente regolamento, queste ultime non dovrebbero applicarsi prima di due anni dalla sua entrata in vigore.
(39)
Il presente regolamento rispetta i diritti fondamentali e osserva i principi riconosciuti in particolare nella Carta dei diritti fondamentali dell'Unione europea.
(40)
Poiché l'obiettivo del presente regolamento, ossia migliorare la tutela degli investitori al dettaglio e accrescere la loro fiducia nei PRIIP anche nei casi in cui tali prodotti sono venduti a livello transfrontaliero, non può essere conseguito in misura sufficiente dagli Stati membri, ma a motivo dei suoi effetti, può essere conseguito meglio a livello di Unione, quest'ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito all'articolo 5 del trattato sull'Unione europea. Il presente regolamento si limita a quanto è necessario per conseguire tale obiettivo in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo.
(41)
Il garante europeo della protezione dei dati è stato consultato conformemente all'articolo 28, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 45/2001 e ha fornito il suo parere (17),
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
OGGETTO, AMBITO D'APPLICAZIONE E DEFINIZIONI
Articolo 1
Il presente regolamento stabilisce regole uniformi sul formato e sul contenuto del documento contenente le informazioni chiave che deve essere redatto dagli ideatori PRIIP nonché sulla diffusione del documento contenente le informazioni chiave agli investitori al dettaglio al fine di consentire agli investitori al dettaglio di comprendere e raffrontare le caratteristiche e i rischi chiave dei PRIIP.
Articolo 2
1. Il presente regolamento si applica agli ideatori di PRIIP e alle persone che forniscono consulenza sui PRIIP o vendono tali prodotti.
2. Il presente regolamento non si applica ai seguenti prodotti:
a)
i prodotti assicurativi non vita quali elencati all'allegato I della direttiva 2009/138/CE;
b)
i contratti assicurativi vita, qualora le prestazioni previste dal contratto siano dovute soltanto in caso di decesso o per incapacità dovuta a lesione, malattia o infermità;
c)
i depositi diversi dai depositi strutturati quali definiti all'articolo 4, paragrafo 1, punto 43, della direttiva 2014/65/UE;
d)
gli strumenti finanziari di cui all'articolo 1, paragrafo 2, lettere da b) a g), i) e j), della direttiva 2003/71/CE;
e)
i prodotti pensionistici che, ai sensi della normativa nazionale, sono riconosciuti come aventi lo scopo precipuo di offrire all'investitore un reddito durante la pensione e che consentono all'investitore di godere di determinati vantaggi;
f)
gli schemi pensionistici aziendali o professionali riconosciuti ufficialmente nell'ambito di applicazione della direttiva 2003/41/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (18) o della direttiva 2009/138/CE;
g)
i prodotti pensionistici individuali per i quali la legislazione nazionale richiede un contributo finanziario del datore di lavoro e nei quali il datore di lavoro o il lavoratore non può scegliere il prodotto pensionistico o il fornitore.
Articolo 3
1. Quando gli ideatori di PRIIP soggetti al presente regolamento sono soggetti anche alla direttiva 2003/71/CE, si applicano sia il presente regolamento che la direttiva 2003/71/CE.
2. Quando gli ideatori di PRIIP soggetti al presente regolamento sono soggetti anche alla direttiva 2009/138/CE, si applicano sia il presente regolamento che la direttiva 2009/138/CE.
Articolo 4
Ai fini del presente regolamento si intende per:
1) «prodotto d’investimento al dettaglio preassemblato» o «PRIP»: un investimento, compresi strumenti emessi da società veicolo quali definite all'articolo 13, punto 26, della direttiva 2009/138/CE o società veicolo di cartolarizzazione quali definite all'articolo 4, paragrafo 1, lettera an), della direttiva 2011/61/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (19), nel quale, indipendentemente dalla forma giuridica dell’investimento stesso, l'importo dovuto all'investitore al dettaglio è soggetto a fluttuazioni a causa dell'esposizione ai valori di riferimento o al rendimento di uno o più attivi che non siano direttamente acquistati dall'investitore al dettaglio;
2) «prodotto di investimento assicurativo»: un prodotto assicurativo che presenta una scadenza o un valore di riscatto e in cui tale scadenza o valore di riscatto è esposto in tutto o in parte, in modo diretto o indiretto, alle fluttuazioni del mercato;
3) «prodotto d'investimento al dettaglio e assicurativo preassemblato» o «PRIIP»: qualsiasi prodotto che rientra in una delle definizioni di cui alle lettere a) e b) o in entrambe:
a)
un PRIIP;
b)
un prodotto di investimento assicurativo;
4) «ideatore di prodotti d'investimento al dettaglio preassemblati e assicurativi» o «ideatore di PRIIP»:
a)
un soggetto che confeziona un PRIIP;
b)
un soggetto che apporta modifiche a un PRIIP esistente anche, ma non soltanto, modificandone il profilo di rischio e di rendimento o i costi associati ad un investimento nel PRIIP;
5) «persona che vende un PRIIP»: una persona che offre o conclude un contratto relativo a un PRIIP con un investitore al dettaglio;
6) «investitore al dettaglio»:
a)
un cliente al dettaglio come definito all'articolo 4, paragrafo 1, punto 11, della direttiva 2014/65/UE;
b)
un cliente ai sensi della direttiva 2002/92/CE, qualora tale cliente non possa considerarsi cliente professionale secondo la definizione contenuta nell'articolo 4, paragrafo 1, punto 10, della direttiva 2014/65/UE;
7) «supporto durevole»: strumento come definito all'articolo 2, paragrafo 1, lettera m), della direttiva 2009/65/CE;
8) «autorità competenti»: le autorità nazionali designate da uno Stati membro a fini di vigilanza sul rispetto degli obblighi che il presente regolamento impone agli ideatori di PRIIP e alle persone che forniscono consulenza sui PRIIP o vendono tali prodotti;
CAPO II
DOCUMENTO CONTENENTE LE INFORMAZIONI CHIAVE
SEZIONE I
Redazione del documento contenente le informazioni chiave
Articolo 5
1. Prima che un PRIIP venga messo a disposizione degli investitori al dettaglio, l'ideatore di PRIIP redige, per tale prodotto, un documento contenente le informazioni chiave conformemente ai requisiti stabiliti dal presente regolamento e pubblica il documento sul suo sito internet.
2. Qualsiasi Stato membro può esigere che il documento contenente le informazioni chiave sia notificato ex ante dall'ideatore di PRIIP o dalla persona che vende un PRIIP all'autorità competente per i PRIIP commercializzati in quello Stato membro.
SEZIONE II
Forma e contenuto del documento contenente le informazioni chiave
Articolo 6
1. Le informazioni che figurano nel documento contenente le informazioni chiave costituiscono informazioni precontrattuali. Esse sono accurate, corrette, chiare e non fuorvianti. Le informazioni chiave contenute nel documento sono coerenti con ogni altro documento contrattuale vincolante, con le corrispondenti parti dei documenti di offerta e con i termini e le condizioni del PRIIP.
2. Il documento contenente le informazioni chiave è un documento a sé stante, chiaramente separato dalla documentazione commerciale. Il documento non contiene rinvii alla documentazione commerciale. Esso può contenere rinvii ad altri documenti, compreso il prospetto ove applicabile e solo quando il rinvio riguarda informazioni che il presente regolamento prescrive di includere nel documento contenente le informazioni chiave.
3. In deroga al paragrafo 2, ove un PRIIP offra all'investitore al dettaglio una serie di opzioni per gli investimenti, quali tutte le informazioni richieste all'articolo 8, paragrafo 3, riguardo a ogni opzione di investimento sottostante, che non possono essere fornite in un unico documento conciso e a sé stante, il documento contenente informazioni chiave fornisce almeno una descrizione generica delle opzioni di investimento sottostanti e indica dove e come si può trovare una documentazione informativa precontrattuale più dettagliata relativa ai prodotti di investimento a cui si riferiscono le opzioni di investimento sottostanti.
4. Il documento contenente le informazioni chiave è redatto sotto forma di documento breve, in maniera concisa, consiste al massimo di tre facciate di formato A4 quando stampate, agevola la comparabilità, e presenta le seguenti caratteristiche:
a)
è presentato e strutturato in modo da agevolarne la lettura, in caratteri di dimensione leggibile;
b)
si concentra sulle principali informazioni di cui hanno bisogno gli investitori al dettaglio;
c)
è formulato con chiarezza e scritto in un linguaggio e uno stile tali da facilitare la comprensione delle informazioni. In particolare è necessario utilizzare un linguaggio chiaro, sintetico e comprensibile.
5. Qualora nel documento contenente le informazioni chiave vengano usati dei colori, essi non compromettono la comprensibilità delle informazioni se il documento viene stampato o fotocopiato in bianco e nero.
6. Se nel documento contenente le informazioni chiave viene usato il nome o il logo dell'ideatore di PRIIP o del gruppo a cui appartiene, esso è in forma tale da non distogliere l'attenzione degli investitori al dettaglio dalle informazioni contenute nel documento o da non oscurare il testo.
Articolo 7
1. Il documento contenente le informazioni chiave è redatto nelle lingue ufficiali o in una delle lingue ufficiali utilizzate nella zona dello Stato membro in cui il PRIIP è distribuito, oppure in un'altra lingua accettata dalle autorità competenti di detto Stato membro, oppure, se è stato redatto in una lingua diversa, è tradotto in una di queste lingue.
La traduzione riflette fedelmente e scrupolosamente il contenuto del documento originale contenente le informazioni chiave.
2. Qualora un PRIIP sia promosso in uno Stato membro tramite documenti commerciali redatti in una o più lingue ufficiali dello Stato membro in questione, il documento contenente le informazioni chiave è redatto almeno in quelle stesse lingue ufficiali.
Articolo 8
1. Il titolo «Documento contenente le informazioni chiave» è posto in evidenza all'inizio della prima pagina del documento.
Il documento contenente le informazioni chiave è presentato nell'ordine stabilito ai paragrafi 2 e 3.
2. Subito sotto il titolo del documento contenente le informazioni chiave è posta la seguente nota esplicativa:
«Il presente documento contiene informazioni chiave relative a questo prodotto d'investimento. Non si tratta di un documento promozionale. Le informazioni, prescritte per legge, hanno lo scopo di aiutarvi a capire le caratteristiche, i rischi, i costi, i guadagni e le perdite potenziali di questo prodotto e di aiutarvi a fare un raffronto con altri prodotti d'investimento.».
3. Il documento contenente le informazioni chiave comprende le seguenti informazioni:
a)
all'inizio del documento, il nome del PRIIP, l'identità e i dati di contatto dell'ideatore del PRIIP, informazioni sull'autorità competente dell'ideatore di PRIIP e la data del documento;
b)
Ove applicabile, una segnalazione di comprensibilità redatta come segue: «State per acquistare un prodotto che non è semplice e può essere di difficile comprensione.»;
c)
in una sezione intitolata «Cos'è questo prodotto?», la natura e le caratteristiche principali del PRIIP, compresi:
i)
il tipo di PRIIP;
ii)
i suoi obiettivi e i mezzi per conseguirli, in particolare se gli obiettivi sono raggiunti mediante esposizione diretta o indiretta alle attività di investimento sottostanti, con una descrizione degli strumenti o valori di riferimento sottostanti, compresa un'indicazione dei mercati in cui investe il PRIIP, e, ove applicabile, gli obiettivi ambientali o sociali specifici a cui mira il prodotto, nonché le modalità di determinazione del rendimento;
iii)
una descrizione del tipo di investitore al dettaglio a cui si intende commercializzare il PRIIP, in particolare in termini di capacità di sostenere perdite su investimenti e di orizzonti d'investimento;
iv)
nei casi in cui il PRIIP offra prestazioni assicurative, i dettagli di tali prestazioni, comprese le circostanze che le attiverebbero;
v)
la durata del PRIIP, se conosciuta;
d)
in una sezione intitolata «Quali sono i rischi e qual è il potenziale rendimento?», una breve descrizione del profilo di rischio/rendimento che comprenda i seguenti elementi:
i)
un indicatore sintetico di rischio, integrato da una spiegazione testuale di quest'ultimo, dei suoi principali limiti e da una spiegazione testuale dei rischi che sono particolarmente rilevanti per i PRIIP e che non sono adeguatamente rilevati dall'indicatore sintetico di rischio;
ii)
la perdita massima possibile del capitale investito, comprese informazioni sui seguenti aspetti:
-
se l'investitore al dettaglio può perdere tutto il capitale investito; o
-
se l'investitore al dettaglio si assume il rischio di sostenere impegni o obblighi finanziari aggiuntivi, comprese passività potenziali ulteriori rispetto al capitale investito nel PRIIP; e
-
ove applicabile, se il PRIIP include una protezione del capitale contro il rischio di mercato, nonché i dettagli sull'ampiezza di tale copertura e i suoi limiti, in particolare per quanto riguarda i tempi di applicazione;
iii)
scenari di performance adeguati e le ipotesi formulate per realizzarli;
iv)
ove applicabile, informazioni sulle condizioni dei rendimenti agli investitori al dettaglio e limiti massimi delle prestazioni incorporate;
v)
una precisazione che la legislazione fiscale dello Stato membro di origine dell'investitore al dettaglio può incidere sui versamenti effettivi;
e)
in una sezione intitolata: «Cosa accade se il [nome dell'ideatore del PRIIP] non è in grado di corrispondere quanto dovuto?», una breve indicazione se la perdita relativa sia recuperata grazie a un regime di compensazione o garanzia dell'investitore e, in tal caso, di quale regime si tratti, il nome del garante e quali rischi siano coperti dal regime e quali non lo siano;
f)
in una sezione intitolata «Quali sono i costi?», i costi legati a un investimento nel PRIIP, comprendente sia i costi diretti che quelli indiretti a carico dell'investitore al dettaglio, inclusi i costi una tantum e ricorrenti, presentati mediante indicatori sintetici di detti costi e, per garantire la comparabilità, i costi complessivi espressi in termini monetari e percentuali, onde dimostrare l'incidenza composta dei costi complessivi sull'investimento;
Il documento contenente informazioni chiave include una indicazione chiara che i consulenti, distributori o eventuali altre persone che forniscono consulenza o vendono il PRIIP forniranno informazioni che specifichino eventuali costi di distribuzione non già inclusi nei costi specificati sopra, per consentire all'investitore al dettaglio di comprendere l'effetto cumulativo di tali costi complessivi sul rendimento dell'investimento.
g)
in una sezione intitolata «Per quanto tempo devo detenerlo? Posso ritirare il capitale prematuramente?»
i)
ove applicabile, se è previsto un periodo di ripensamento o cancellazione per il PRIIP;
ii)
l'indicazione del periodo minimo di detenzione raccomandato e, ove applicabile, del periodo minimo di detenzione richiesto;
iii)
la capacità di operare disinvestimenti prima della scadenza e le relative condizioni, comprese tutte le commissioni e le sanzioni applicabili, tenendo conto del profilo di rischio/rendimento del PRIIP e dell'evoluzione del mercato per il quale è stato concepito;
iv)
indicazioni circa le potenziali conseguenze di un riscatto prima della scadenza del termine o del periodo di detenzione raccomandato, quali la perdita di protezione del capitale o competenze aggiuntive in funzione dei risultati;
h)
in una sezione intitolata «Come presentare reclami?», informazioni su come e a chi un investitore al dettaglio può presentare un reclamo su un prodotto o sulla condotta dell'ideatore di PRIIP o di una persona che fornisce consulenza sul prodotto o lo vende;
i)
in una sezione intitolata «altre informazioni rilevanti», eventuali documenti aggiuntivi contenenti informazioni da fornire all'investitore al dettaglio in fase precontrattuale e/o postcontrattuale, esclusa la documentazione commerciale.
4. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all’articolo 30, che specifichino i dettagli delle procedure utilizzate per stabilire se un PRIIP miri a specifici obiettivi ambientali o sociali.
5. Al fine di garantire la coerente applicazione del presente articolo, le AEV elaborano, attraverso il comitato congiunto delle autorità europee di vigilanza («comitato congiunto»), progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare:
a)
i dettagli della presentazione e il contenuto di ciascuno degli elementi informativi di cui al paragrafo 3;
b)
la metodologia su cui si basa la presentazione del rischio e del rendimento di cui al paragrafo 3, lettera d), punti (i) e (iii); e
c)
la metodologia per il calcolo dei costi, compresa la descrizione degli indicatori sintetici, di cui al paragrafo 3, lettera f).
Nello sviluppare i progetti di norme tecniche di regolamentazione, le autorità europee di vigilanza tengono conto dei vari tipi di PRIIP, delle differenze fra di essi e delle capacità degli investitori al dettaglio, nonché delle caratteristiche dei PRIIP in modo da consentire all'investitore al dettaglio di scegliere tra diversi investimenti sottostanti o altre opzioni previste dal prodotto, in particolare qualora tale selezione possa essere effettuata in momenti diversi, o modificata in un secondo momento.
Le AEV presentano i progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 31 marzo 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma in conformità degli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1093/2010, del regolamento (UE) n. 1094/2010 e del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 9
Le comunicazioni commerciali che contengono informazioni specifiche relative al PRIIP non includono alcuna indicazione che contraddica le informazioni che figurano nel documento contenente le informazioni chiave o ne sminuiscano la rilevanza. Le comunicazioni commerciali indicano che è disponibile un documento contenente le informazioni chiave e forniscono informazioni su come e dove ottenerlo, compreso il sito internet dell'ideatore del PRIIP.
Articolo 10
1. L'ideatore del PRIIP riesamina regolarmente le informazioni che figurano nel documento contenente le informazioni chiave e rivede il documento qualora dal riesame emerga la necessità di apportarvi modifiche. La versione rivista viene resa disponibile tempestivamente.
2. Al fine di garantire l'applicazione omogenea del presente articolo, le AEV elaborano, attraverso il comitato congiunto, progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare:
a)
le condizioni del riesame delle informazioni che figurano nel documento contenente le informazioni chiave;
b)
le condizioni alle quali il documento contenente le informazioni chiave deve essere riveduto;
c)
le condizioni specifiche alle quali le informazioni che figurano nel documento contenente le informazioni chiave devono essere riesaminate o il documento contenente le informazioni chiave deve essere riveduto, nei casi in cui un PRIIP venga messo a disposizione degli investitori al dettaglio in maniera non continuativa;
d)
le circostanze nelle quali gli investitori al dettaglio devono essere informati della revisione del documento contenente le informazioni chiave relativo a un PRIIP da essi acquistato, nonché i mezzi tramite cui gli investitori al dettaglio devono essere informati.
Le AEV presentano i progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 31 dicembre 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma in conformità degli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1093/2010, del regolamento (UE) n. 1094/2010 e del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 11
1. L’ideatore del PRIIP non può essere ritenuto civilmente responsabile esclusivamente in base al documento contenente le informazioni chiave, ivi compresa la relativa traduzione, a meno che esso sia fuorviante, inesatto o non conforme alle parti pertinenti dei documenti precontrattuali e contrattuali giuridicamente vincolanti o ai requisiti stabiliti all'articolo 8.
2. Un investitore al dettaglio che sia in grado di dimostrare di aver subito una perdita per aver fatto affidamento su un documento contenente le informazioni chiave nelle circostanze di cui al paragrafo 1, nell'effettuare un investimento nel PRIIP per cui tale documento è stato prodotto, può esigere dall'ideatore del PRIIP il risarcimento dei danni derivanti da tale perdita in conformità della normativa nazionale.
3. Elementi come «perdita» o «risarcimento danni», a cui si fa riferimento al paragrafo 2 del presente articolo ma di cui non è fornita la definizione, sono interpretati e applicati in conformità della normativa nazionale applicabile, come stabilito dalle pertinenti norme di diritto internazionale privato.
4. Il presente articolo non esclude ulteriori azioni risarcitorie in sede civile in conformità del diritto nazionale.
5. Gli obblighi di cui al presente articolo non possono essere limitati o derogati da clausole contrattuali.
Articolo 12
Laddove il documento contenente le informazioni chiave riguardi una polizza assicurativa, all'impresa di assicurazione incombono obblighi derivanti dal presente regolamento solo nei confronti del titolare della polizza e non del suo beneficiario.
SEZIONE III
Consegna del documento contenente le informazioni chiave
Articolo 13
1. Una persona che offre consulenza su un PRIIP o vende tale prodotto fornisce agli investitori al dettaglio il documento contenente le informazioni chiave in tempo utile prima che tali investitori al dettaglio siano vincolati da qualsiasi contratto o offerta relativa al PRIIP.
2. Una persona che offre consulenza su un PRIIP o lo vende può adempiere alle prescrizioni del paragrafo 1 fornendo il documento contenente informazioni chiave a una persona alla quale è stato attribuito il potere per iscritto di prendere decisioni di investimento per conto dell'investitore al dettaglio riguardo a operazioni concluse in base a tale mandato scritto.
3. In deroga al paragrafo 1 e fatti salvi l'articolo 3, paragrafo 1, e paragrafo 3, lettera a), e l'articolo 6 della direttiva 2002/65/CE, una persona che vende un PRIIP può fornire il documento contenente le informazioni chiave all'investitore al dettaglio dopo la conclusione di un’operazione, senza indebiti ritardi, se sono soddisfatte tutte le condizioni seguenti:
a)
l'investitore al dettaglio decide, di propria iniziativa, di mettersi in contatto con la persona che vende un PRIIP e di concludere l'operazione utilizzando un mezzo di comunicazione a distanza;
b)
la consegna del documento contenente le informazioni chiave a norma del paragrafo 1 del presente articolo non è possibile;
c)
la persona che offre consulenza su un PRIIP o lo vende ha informato l'investitore al dettaglio che la consegna del documento contenente le informazioni chiave non è possibile e ha indicato chiaramente che quest'ultimo può rimandare l'operazione per ricevere e leggere il documento contenente le informazioni chiave prima di concludere l'operazione;
d)
l'investitore al dettaglio accetta di ricevere il documento contenente le informazioni chiave senza indebiti ritardi dopo la conclusione dell'operazione, anziché rimandare l'operazione per ricevere il documento preventivamente.
4. Qualora operazioni successive riguardanti lo stesso PRIIP vengano realizzate per conto di un investitore al dettaglio conformemente alle istruzioni impartite da tale investitore al dettaglio alla persona che vende il PRIIP anteriormente alla prima operazione, l'obbligo di fornire il documento contenente le informazioni chiave di cui al paragrafo 1 si applica solo alla prima operazione e alla prima operazione dopo che il documento contenente le informazioni chiave è stato riveduto a norma dell'articolo 10.
5. Al fine di assicurare un'applicazione omogenea del presente articolo, le AEV elaborano, attraverso il comitato congiunto, progetti di norme tecniche di regolamentazione per specificare le condizioni per adempiere all'obbligo di fornire il documento contenente le informazioni chiave come stabilito dal paragrafo 1.
Le AEV presentano i progetti di norme tecniche di regolamentazione alla Commissione entro il 31 dicembre 2015.
Alla Commissione è delegato il potere di adottare le norme tecniche di regolamentazione di cui al primo comma in conformità degli articoli da 10 a 14 del regolamento (UE) n. 1093/2010, del regolamento (UE) n. 1094/2010 e del regolamento (UE) n. 1095/2010.
Articolo 14
1. La persona che offre consulenza su un PRIIP o lo vende fornisce agli investitori al dettaglio il documento contenente le informazioni chiave gratuitamente.
2. La persona che offre consulenza su un PRIIP o lo vende fornisce agli investitori al dettaglio il documento contenente le informazioni chiave in una delle seguenti forme:
a)
su supporto cartaceo, che dovrebbe essere l'opzione predefinita qualora il PRIIP venga offerto nell'ambito di un contatto diretto, salvo richiesta diversa da parte dell'investitore al dettaglio;
b)
su un supporto durevole non cartaceo, se sono rispettate le condizioni di cui al paragrafo 4; o
c)
tramite un sito internet, se sono rispettate le condizioni di cui al paragrafo 5.
3. Qualora il documento contenente le informazioni chiave sia fornito su un supporto durevole non cartaceo o tramite un sito internet, all'investitore al dettaglio viene fornita gratuitamente, su richiesta, una copia cartacea. Gli investitori al dettaglio sono informati del loro diritto a richiedere gratuitamente una copia cartacea.
4. Il documento contenente le informazioni chiave può essere fornito utilizzando un supporto durevole non cartaceo se sono soddisfatte le seguenti condizioni:
a)
l'uso di tale supporto durevole è adatto al contesto in cui si svolge il rapporto d'affari tra la persona che fornisce consulenza su un PRIIP o lo vende e l'investitore al dettaglio; e
b)
all'investitore al dettaglio è stata data l'opportunità di scegliere tra informazioni fornite su carta e su un altro supporto durevole, e ha scelto quest'ultimo in modo comprovabile.
5. Il documento contenente le informazioni chiave può essere fornito tramite un sito internet che non rientra nella definizione di supporto durevole se sono soddisfatte tutte le condizioni seguenti:
a)
la consegna del documento contenente le informazioni chiave tramite un sito internet è adatta al contesto in cui si svolge il rapporto d'affari tra la persona che fornisce consulenza su un PRIIP o lo vende e l'investitore al dettaglio;
b)
all'investitore al dettaglio è stata data l'opportunità di scegliere tra informazioni fornite su carta o tramite un sito internet, e ha scelto quest'ultimo in modo comprovabile;
c)
all'investitore al dettaglio sono stati comunicati elettronicamente, o per iscritto, l'indirizzo del sito internet e il punto del sito in cui si può avere accesso al documento contenente le informazioni chiave;
d)
il documento contenente le informazioni chiave resti accessibile sul sito internet, e possa essere scaricato e memorizzato su un supporto durevole, per tutto il periodo di tempo in cui l'investitore al dettaglio può avere la necessità di accedervi.
Ove il documento contenente le informazioni chiave sia stato riveduto a norma dell’articolo 10, su richiesta dell’investitore al dettaglio sono fornite anche le versioni precedenti.
6. Ai fini dei paragrafi 4 e 5, la trasmissione d’informazioni tramite un supporto durevole non cartaceo o tramite un sito internet viene considerata come adatta per il contesto in cui si svolge il rapporto d’affari tra la persona che offre consulenza su un PRIIP o lo vende e l’investitore al dettaglio, se vi è la prova che l’investitore al dettaglio ha accesso regolare a internet. La fornitura da parte dell’investitore al dettaglio di un indirizzo e-mail ai fini dello svolgimento di tale rapporto d’affari viene considerata come un elemento di prova.
CAPO III
MONITORAGGIO DEL MERCATO E POTERI DI INTERVENTO SUI PRODOTTI
Articolo 15
1. Conformemente all'articolo 9, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1094/2010 l'EIOPA esercita il monitoraggio sul mercato dei prodotti di investimento assicurativi commercializzati, distribuiti o venduti nell'Unione.
2. Le autorità competenti esercitano il monitoraggio sul mercato dei prodotti di investimento assicurativi commercializzati, distribuiti o venduti nel loro Stato membro o a partire dallo stesso.
Articolo 16
1. Conformemente all'articolo 9, paragrafo 5, del regolamento (UE) n. 1094/2010, ove siano soddisfatte le condizioni di cui al presente articolo, paragrafi 2 e 3, l'EIOPA può vietare o limitare temporaneamente nell'Unione:
a)
la commercializzazione, la distribuzione o la vendita di determinati prodotti di investimento assicurativi o di prodotti di investimento assicurativi con determinate caratteristiche specifiche; o
b)
un tipo di attività o pratica finanziaria di un'impresa di assicurazione o di riassicurazione.
Il divieto o la restrizione possono applicarsi in circostanze, o essere soggetti a deroghe, specificate dall'EIOPA.
2. L'EIOPA adotta una decisione a norma del paragrafo 1 solo se sono soddisfatte tutte le condizioni seguenti:
a)
l'azione proposta è volta a fronteggiare un timore significativo in materia di tutela degli investitori o una minaccia all'ordinato funzionamento e all'integrità dei mercati finanziari o alla stabilità dell'insieme o di una parte del sistema finanziario dell'Unione;
b)
i requisiti regolamentari applicabili a norma del diritto dell'Unione all'attività o al prodotto di investimento assicurativo in questione non affrontano la minaccia;
c)
un'autorità competente o le autorità competenti non hanno adottato misure per affrontare la minaccia o le misure adottate non affrontano la minaccia in maniera adeguata.
Se sono soddisfatte le condizioni stabilite al primo comma, l'EIOPA può imporre a titolo precauzionale i divieti o le restrizioni di cui al paragrafo 1 prima che un prodotto di investimento assicurativo sia commercializzato o venduto agli investitori.
3. Nell'adottare una misura ai sensi del presente articolo, l'EIOPA assicura che tale misura:
a)
non abbia, sull'efficienza dei mercati finanziari o sugli investitori, effetti negativi sproporzionati rispetto ai suoi benefici; o
b)
non crei un rischio di arbitraggio regolamentare.
Se un'autorità competente o le autorità competenti hanno adottato una misura a norma dell'articolo 17, l'EIOPA può adottare una delle misure di cui al paragrafo 1 del presente articolo senza emettere il parere di cui all'articolo 18.
4. Prima di decidere di adottare una misura ai sensi del presente articolo, l'EIOPA comunica alle autorità competenti la misura proposta.
5. L'EIOPA pubblica sul suo sito internet l'avviso relativo a eventuali decisioni di adottare misure ai sensi del presente articolo. Nell'avviso sono specificati i particolari del divieto o della restrizione nonché il termine, successivo alla pubblicazione dell'avviso, a decorrere dal quale le misure entreranno in vigore. Il divieto o la restrizione si applicano unicamente agli atti compiuti dopo l'entrata in vigore delle misure.
6. L'EIOPA riesamina il divieto o la restrizione imposti ai sensi del paragrafo 1 a intervalli adeguati e almeno ogni tre mesi. Il divieto o la restrizione perdono efficacia se non sono rinnovati allo spirare del suddetto termine di tre mesi.
7. Una misura adottata dall'EIOPA a norma del presente articolo prevale su qualsiasi misura precedentemente adottata da un'autorità competente.
8. La Commissione adotta atti delegati conformemente all'articolo 30 per specificare i criteri e i fattori di cui l'EIOPA deve tenere conto al momento di accertare l'esistenza di un timore significativo in merito alla tutela degli investitori o di una minaccia all'ordinato funzionamento e all'integrità dei mercati finanziari o alla stabilità dell'insieme o di una parte del sistema finanziario dell'Unione di cui al paragrafo 2, primo comma, lettera a).
Tali criteri e fattori comprendono:
a)
il grado di complessità del prodotto di investimento assicurativo e la relazione con il tipo di investitore destinatario della sua commercializzazione e vendita;
b)
l'entità o il valore nozionale del prodotto di investimento assicurativo;
c)
il grado di innovazione del prodotto di investimento assicurativo, dell'attività o della prassi;
d)
l'effetto leva di un prodotto o di una prassi.
Articolo 17
1. Un'autorità competente può vietare o limitare, all'interno del suo Stato membro o a partire dallo stesso:
a)
la commercializzazione, la distribuzione o la vendita di prodotti di investimento assicurativi o di prodotti di investimento assicurativi con determinate caratteristiche specifiche; o
b)
un tipo di attività o prassi finanziaria di un'impresa di assicurazione o di riassicurazione.
2. Un'autorità competente può adottare la misura di cui al paragrafo 1 se ha ragionevoli motivi di ritenere che:
a)
un'attività o una prassi o un prodotto di investimento assicurativo solleva timori significativi in merito alla tutela degli investitori o costituisce una minaccia all'ordinato funzionamento e all'integrità dei mercati finanziari o alla stabilità dell'insieme o di una parte del sistema finanziario in almeno uno Stato membro;
b)
i requisiti regolamentari vigenti a norma del diritto dell'Unione applicabili all'attività o alla prassi o al prodotto d'investimento assicurativo non affrontano in maniera sufficiente i rischi di cui alla lettera a) e una vigilanza rafforzata o applicazione dei requisiti esistenti non consentirebbe di affrontare la questione in modo più efficace;
c)
la misura è proporzionata tenendo conto della natura dei rischi individuati, del livello di sofisticazione degli investitori o dei partecipanti al mercato interessati e del suo probabile impatto sugli investitori e i partecipanti al mercato che potrebbero detenere o utilizzare l'attività o la prassi o il prodotto di investimento assicurativo, ovvero trarre beneficio dallo stesso;
d)
l'autorità competente ha debitamente consultato le autorità competenti degli altri Stati membri sui quali la misura potrebbe incidere in modo significativo;
e)
la misura non ha un effetto discriminatorio sui servizi o le attività fornite a partire da un altro Stato membro.
Se sono soddisfatte le condizioni stabilite al primo comma, l'autorità competente può imporre a titolo precauzionale i divieti o le restrizioni di cui al paragrafo 1 prima che un prodotto di investimento assicurativo sia commercializzato o venduto agli investitori. Il divieto o la restrizione possono applicarsi in circostanze, o essere soggetti a deroghe, specificate dall'autorità competente.
3. L'autorità competente non impone un divieto o una restrizione ai sensi del presente articolo se non ha comunicato a tutte le altre autorità competenti interessate e all'EIOPA, per iscritto o in un'altra forma concordata tra le autorità, almeno un mese prima della data in cui si prevede che la misura entrerà in vigore, i particolari riguardanti:
a)
l'attività o la prassi o il prodotto di investimento assicurativo cui si riferisce la misura proposta;
b)
la natura precisa del divieto o della restrizione proposti e la data in cui si prevede che entreranno in vigore;
c)
gli elementi sui quali si fonda la decisione e che inducono l'autorità competente a ritenere che tutte le condizioni di cui al paragrafo 2 sono soddisfatte.
4. In casi eccezionali, ove ritenga necessario intervenire con urgenza a norma del presente articolo per prevenire un danno risultante dalle attività, dalle prassi o dai prodotti di investimento assicurativi di cui al paragrafo 1, l'autorità competente può intervenire in via provvisoria, dopo aver notificato per iscritto a tutte le altre autorità competenti e all'EIOPA, almeno 24 ore prima della prevista entrata in vigore della misura, a condizione che siano soddisfatti tutti i criteri di cui al presente articolo e sia inoltre stabilito chiaramente che una notifica effettuata un mese prima non servirebbe ad affrontare in maniera adeguata il timore o la minaccia specifici. L'autorità competente non interviene in via provvisoria per un periodo superiore a tre mesi.
5. L'autorità competente pubblica sul suo sito internet l'avviso relativo a qualsiasi decisione di imporre un divieto o una restrizione di cui al paragrafo 1. Nell'avviso sono specificati i particolari del divieto o della restrizione, il termine, successivo alla pubblicazione dell'avviso, a decorrere dal quale le misure entreranno in vigore e i motivi che la inducono a ritenere che tutte le condizioni di cui al paragrafo 2 sono soddisfatte. Il divieto o la restrizione si applica unicamente agli atti compiuti dopo la pubblicazione dell'avviso.
6. L'autorità competente revoca il divieto o la restrizione se vengono meno le condizioni di cui al paragrafo 2.
7. La Commissione adotta atti delegati conformemente all'articolo 30 per specificare i criteri e i fattori di cui le autorità competenti devono tenere conto al momento di accertare l'esistenza di un timore significativo in merito alla tutela degli investitori o di una minaccia all'ordinato funzionamento e all'integrità dei mercati finanziari o alla stabilità dell'insieme o di una parte del sistema finanziario in almeno uno Stato membro di cui al paragrafo 2, primo comma, lettera a).
Tali criteri e fattori comprendono:
a)
il grado di complessità del prodotto di investimento assicurativo e la relazione con il tipo di investitore destinatario della sua commercializzazione e vendita;
b)
il grado di innovazione di un'attività, di una prassi o di un prodotto di investimento assicurativo;
c)
l'effetto leva di un prodotto o di una prassi;
d)
in relazione all'ordinato funzionamento e all'integrità dei mercati finanziari, l'entità o il valore nozionale di un prodotto di investimento assicurativo.
Articolo 18
1. L'EIOPA svolge un ruolo di agevolazione e coordinamento in relazione alle misure adottate dalle autorità competenti a norma dell'articolo 17. In particolare, l'EIOPA assicura che le misure adottate da un'autorità competente siano giustificate e proporzionate e che le autorità competenti adottino, se opportuno, un approccio coerente.
2. Dopo aver ricevuto la comunicazione, a norma dell'articolo 17, che una misura deve essere imposta a norma del suddetto articolo, l'EIOPA adotta un parere nel quale dichiara se ritiene che il divieto o la restrizione siano giustificati e proporzionati. Se l'EIOPA ritiene necessario che altre autorità competenti adottino misure per affrontare il rischio, lo dichiara nel suo parere. Il parere è pubblicato sul sito internet dell'EIOPA.
3. Se un'autorità competente propone di adottare o adotta misure contrarie a un parere adottato dall'EIOPA a norma del paragrafo 2 o si astiene dall'adottare le misure raccomandate in tale parere, pubblica immediatamente sul suo sito internet un avviso in cui spiega in modo esauriente le proprie motivazioni.
CAPO IV
RECLAMI, RICORSI, COOPERAZIONE E SUPERVISIONE
Articolo 19
Gli ideatori di PRIIP e le persone che forniscono consulenza sui PRIIP o li vendono stabiliscono procedure e meccanismi adeguati in grado di garantire che:
a)
gli investitori al dettaglio dispongano di modalità efficaci per presentare un reclamo nei confronti degli ideatori di PRIIP;
b)
gli investitori al dettaglio che hanno presentato un reclamo in relazione al documento contenente le informazioni chiave ricevano una risposta nel merito in maniera tempestiva e corretta; e
c)
anche nel caso di controversie transfrontaliere, gli investitori al dettaglio possano accedere a efficaci procedure di ricorso, in particolare qualora gli ideatori di PRIIP si trovino in un altro Stato membro o in un paese terzo.
Articolo 20
1. Ai fini dell'applicazione del presente regolamento, le autorità competenti cooperano tra di loro e si comunicano reciprocamente, senza indebito ritardo, le informazioni rilevanti ai fini dell'esercizio delle rispettive funzioni a norma del presente regolamento e dell'esercizio dei loro poteri.
2. Le autorità competenti, conformemente alle leggi nazionali, possiedono tutti i poteri di vigilanza e di indagine necessari per l'esercizio delle loro funzioni a norma del presente regolamento.
Articolo 21
1. Gli Stati membri applicano la direttiva 95/46/CE al trattamento dei dati personali da essi effettuato in tale Stato membro a norma del presente regolamento.
2. Al trattamento dei dati personali effettuato dalle AEV si applica il regolamento (CE) n. 45/2001.
CAPO V
SANZIONI AMMINISTRATIVE E ALTRE MISURE
Articolo 22
1. Fatti salvi i poteri di vigilanza delle autorità competenti e il diritto degli Stati membri di prevedere e imporre sanzioni penali, gli Stati membri stabiliscono norme che definiscono sanzioni e misure amministrative adeguate applicabili alle situazioni che costituiscono una violazione del presente regolamento e adottano tutte le misure necessarie a garantire che queste vengano attuate. Le sanzioni e le misure sono efficaci, proporzionate e dissuasive.
Gli Stati membri possono decidere di non stabilire norme relative alle sanzioni amministrative di cui al primo comma per le violazioni che sono già oggetto di sanzioni penali ai sensi del diritto nazionale.
Entro il 31 dicembre 2016, gli Stati membri comunicano le norme di cui al primo comma alla Commissione e al comitato congiunto delle AEV. Essi comunicano immediatamente tutte le successive modifiche alla Commissione e al comitato congiunto delle autorità di vigilanza europee.
2. Nell'esercizio dei poteri di cui all'articolo 24, le autorità competenti collaborano strettamente per garantire che le sanzioni e le misure amministrative producano i risultati perseguiti dal presente regolamento e coordinano le proprie iniziative al fine di evitare eventuali duplicazioni e sovrapposizioni nell'applicazione delle sanzioni e delle misure amministrative nei casi transfrontalieri.
Articolo 23
Le autorità competenti esercitano i loro poteri di irrogare sanzioni, conformemente al presente regolamento e al diritto nazionale, secondo una delle seguenti modalità:
a)
direttamente;
b)
in collaborazione con altre autorità;
c)
sotto la propria responsabilità mediante delega a tali autorità;
d)
rivolgendosi alle competenti autorità giudiziarie.
Articolo 24
1. Il presente articolo si applica alle violazioni dell'articolo 5, paragrafo 1, degli articoli 6 e 7, dell'articolo 8, paragrafi da 1 a 3, dell'articolo 9, dell'articolo 10, paragrafo 1, dell'articolo 13, paragrafi 1, 3 e 4, e degli articoli 14 e 19.
2. Le autorità competenti devono avere il potere di irrogare, in conformità del diritto nazionale, almeno le seguenti sanzioni e misure amministrative:
a)
un ordine che vieti la commercializzazione di un PRIIP;
b)
un ordine che sospenda la commercializzazione di un PRIIP;
c)
un richiamo pubblico indicante la persona responsabile e la natura della violazione;
d)
un ordine che vieti la fornitura di un documento contenente le informazioni chiave che non rispetti i requisiti di cui agli articoli 6, 7, 8 o 10 e imponga la pubblicazione di una nuova versione di un documento contenente le informazioni chiave;
e)
sanzioni pecuniarie amministrative di almeno:
(i)
persona giuridica:
-
fino a 5 000 000 EUR oppure, negli Stati membri la cui moneta non è l'euro, il valore corrispondente nella valuta nazionale al 30 dicembre 2014, o fino al 3 % del fatturato totale annuo di tale persona giuridica in base agli ultimi bilanci d'esercizio disponibili approvati dall'organo di amministrazione; o
-
fino al doppio dell'ammontare dei profitti ricavati o delle perdite evitate grazie alla violazione, se possono essere determinati;
ii)
persona fisica:
-
fino a 700 000 EUR, oppure, negli Stati membri la cui moneta non è l'euro, il valore corrispondente nella valuta nazionale al 30 dicembre 2014; o
-
fino al doppio dell'ammontare dei profitti ricavati o delle perdite evitate grazie alla violazione, se possono essere determinati.
Se la persona giuridica di cui al primo comma, lettera e), punto i), è un'impresa madre o una filiazione di un'impresa madre che è tenuta a preparare bilanci consolidati conformemente alla direttiva 2013/34/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (20), il fatturato totale da considerare è il fatturato totale annuo, o il tipo di reddito corrispondente in conformità del pertinente diritto dell'Unione in materia di contabilità, risultante nell'ultimo bilancio consolidato disponibile approvato dall'organo di amministrazione dell'impresa madre apicale.
3. Gli Stati membri possono prevedere sanzioni o misure aggiuntive e livelli di sanzioni pecuniarie amministrative più elevati di quelli previsti dal presente regolamento.
4. Se le autorità competenti hanno irrogato una o più sanzioni amministrative o altre misure a norma del paragrafo 2, le autorità competenti stesse hanno il potere di emanare - o di imporre agli ideatori di PRIIP o alle persone che forniscono consulenza sui PRIIP o vendono tali prodotti di emanare - una comunicazione diretta all'investitore al dettaglio interessato, fornendogli informazioni circa le sanzioni o le misure amministrative e comunicando dove presentare reclami o domande di risarcimento.
Articolo 25
Le autorità competenti applicano le sanzioni e le misure amministrative di cui all'articolo 24, paragrafo 2, tenendo conto di tutte le circostanze pertinenti, tra cui, se del caso:
a)
la gravità e la durata della violazione;
b)
il grado di responsabilità della persona responsabile della violazione;
c)
le conseguenze della violazione sugli interessi degli investitori al dettaglio;
d)
il comportamento collaborativo della persona responsabile della violazione;
e)
le precedenti violazioni da parte della persona responsabile della violazione;
f)
le misure adottate dalla persona responsabile della violazione, successivamente alla violazione stessa, per evitare il suo ripetersi.
Articolo 26
Le decisioni di irrogare le sanzioni e le misure adottate a norma del presente regolamento sono impugnabili.
Articolo 27
1. Se l'autorità competente ha comunicato al pubblico le sanzioni e le misure amministrative, essa comunica contestualmente tali sanzioni e misure amministrative all'AEV competente.
2. L'autorità competente trasmette annualmente all'AEV competente informazioni aggregate concernenti tutte le sanzioni e le misure amministrative irrogate a norma dell'articolo 22 e dell'articolo 24, paragrafo 2.
3. Le AEV pubblicano le informazioni di cui al presente articolo nelle loro relazioni annuali.
Articolo 28
1. Le autorità competenti mettono in atto meccanismi efficaci per consentire la segnalazione alle stesse di attuali o potenziali violazioni del presente regolamento.
2. I meccanismi di cui al paragrafo 1 includono almeno:
a)
procedure specifiche per il ricevimento di segnalazioni di attuali o potenziali violazioni e per le relative verifiche;
b)
la protezione adeguata dei dipendenti che riferiscono di violazioni commesse all'interno del loro ente almeno contro ritorsioni, discriminazioni e altri tipi di trattamento iniquo;
c)
la protezione dell'identità sia della persona che segnala le violazioni sia della persona fisica sospettata di essere responsabile della violazione, in tutte le fasi della procedura a meno che tale comunicazione sia richiesta dalla normativa nazionale nel contesto di un'ulteriore indagine o di un successivo procedimento giudiziario.
3. Gli Stati membri possono prevedere che le autorità competenti introducano meccanismi supplementari ai sensi del diritto nazionale.
4. Gli Stati membri possono prescrivere agli enti che svolgono attività regolamentate ai fini della prestazione di servizi finanziari di mettere in atto procedure adeguate affinché i propri dipendenti possano segnalare violazioni effettive o potenziali a livello interno avvalendosi di un canale specifico, indipendente e autonomo.
Articolo 29
1. Le decisioni, avverso le quali non è stata esperita impugnazione, relative all'irrogazione di sanzioni o misure amministrative per le violazioni di cui all'articolo 24, paragrafo 1, sono pubblicate dalle autorità competenti sui propri siti internet senza indebito ritardo, dopo che le persone sanzionate sono state informate di tali decisioni.
La pubblicazione contiene quanto meno le informazioni seguenti:
a)
tipo e natura della violazione;
b)
identità delle persone responsabili.
Tale obbligo non si applica alle decisioni che impongono misure di natura investigativa.
Quando le autorità competenti ritengono che la pubblicazione dell'identità delle persone giuridiche o dell'identità o dei dati personali delle persone fisiche sia sproporzionata, a seguito di una valutazione condotta caso per caso sulla proporzionalità della pubblicazione di tali dati, o qualora tale pubblicazione comprometta la stabilità dei mercati finanziari o un'indagine in corso, le autorità competenti:
a)
rinviano la pubblicazione della decisione di imporre una sanzione o una misura fino a che i motivi di non pubblicazione cessino di valere, o
b)
pubblicano la decisione di imporre una sanzione o una misura in forma anonima conformemente al diritto nazionale, se la pubblicazione anonima assicura l'effettiva protezione dei dati personali in questione, o
c)
non pubblichino la decisione di imporre una sanzione o misura nel caso in cui le opzioni di cui alle lettere a) e b) siano ritenute insufficienti ad assicurare:
i)
che la stabilità dei mercati finanziari non venga messa a rischio;
ii)
la proporzionalità della pubblicazione delle decisioni rispetto alle misure ritenute di natura minore.
2. Le autorità competenti comunicano alle AEV tutte le sanzioni amministrative o le misure imposte ma non pubblicate conformemente al paragrafo 1, terzo comma, lettera c), compresi eventuali impugnazioni avverso le stesse e il relativo esito.
Qualora si decida di pubblicare la sanzione o misura in forma anonima, la pubblicazione dei dati pertinenti può essere rimandata per un periodo di tempo ragionevole se si prevede che entro tale periodo le ragioni di una pubblicazione anonima cesseranno di valere.
3. Se il diritto nazionale prevede la pubblicazione della decisione di irrogare una sanzione o una misura impugnabile dinanzi a un'autorità giudiziaria o di altro tipo, le autorità competenti pubblicano sul proprio sito internet ufficiale, senza indebito ritardo, tale informazione ed eventuali successive informazioni sull'esito dell'impugnazione. Inoltre, la pubblicazione avviene anche nel caso di una decisione che annulli una precedente decisione di imporre una sanzione o una misura che sia stata oggetto di pubblicazione.
4. Le autorità competenti assicurano che le informazioni pubblicate ai sensi del presente articolo restino sul loro sito internet ufficiale per cinque anni almeno dalla pubblicazione. I dati personali contenuti nella pubblicazione sono mantenuti sul sito internet ufficiale dell'autorità competente soltanto per il periodo necessario conformemente alle norme in vigore sulla protezione dei dati.
CAPO VI
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 30
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare gli atti delegati di cui all’articolo 8, paragrafo 4, all’articolo 16, paragrafo 8, e all’articolo 17, paragrafo 7, è conferito alla Commissione per un periodo di tre anni a decorrere dal 30 dicembre 2014. La Commissione elabora una relazione sulla delega di potere al più tardi nove mesi prima della scadenza del periodo di tre anni. La delega di potere è tacitamente prorogata per periodi di identica durata, a meno che il Parlamento europeo o il Consiglio non si oppongano a tale proroga al più tardi tre mesi prima della scadenza di ciascun periodo.
3. La delega di potere di cui all’articolo 8, paragrafo 4, all’articolo 16, paragrafo 8, e all’articolo 17, paragrafo 7 può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L'atto delegato adottato ai sensi dell’articolo 8, paragrafo 4, dell’articolo 16, paragrafo 8, o dell’articolo 17, paragrafo 7, entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di tre mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di tre mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 31
Quando la Commissione adotta, a norma dell'articolo 8, paragrafo 5, dell'articolo 10, paragrafo 2, o dell'articolo 13, paragrafo 5, una norma tecnica di regolamentazione invariata rispetto al progetto di norma tecnica di regolamentazione presentato dalle AEV, il termine entro il quale il Parlamento europeo e il Consiglio possono sollevare obiezioni a tale norma tecnica di regolamentazione è, in deroga all'articolo 13, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (UE) n. 1093/2010, del regolamento (UE) n. 1094/2010 e del regolamento (UE) n. 1095/2010 e al fine di tenere in considerazione la complessità e l'entità delle questioni trattate, di due mesi dalla data della notifica. Su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio detto termine può essere prorogato di un mese.
Articolo 32
1. Le società di gestione quale definita all'articolo 2, paragrafo 1, lettera b), della direttiva 2009/65/CE e le società d'investimento di cui all'articolo 27 della medesima direttiva nonché le persone che forniscono consulenza o vendono quote di OICVM quali definite all'articolo 1, paragrafo 2, della suddetta direttiva sono esentate dagli obblighi di cui al presente regolamento fino al 31 dicembre 2019.
2. Quando uno Stato membro applica le norme sul formato e sul contenuto del documento contenente le informazioni chiave, ai sensi degli articoli da 78 a 81 della direttiva 2009/65/CE, a fondi diversi dagli OICVM offerti agli investitori al dettaglio, l'esenzione di cui al paragrafo 1 del presente articolo si applica alle società di gestione, alle società d'investimento e alle persone che vendono quote di tali fondi o forniscono consulenza su siffatte quote agli investitori al dettaglio.
Articolo 33
1. Entro il 31 dicembre 2018, la Commissione procede ad un riesame del presente regolamento. Il riesame contiene un'indagine generale, basata sulle informazioni ricevute dalle AEV, dell'operazione di segnalazione relativa alla comprensibilità, tenendo conto degli orientamenti elaborati a tale proposito dalle autorità competenti. Contiene altresì un'indagine relativa all’applicazione pratica delle norme stabilite nel presente regolamento, tenendo debitamente conto degli sviluppi sul mercato dei prodotti d’investimento al dettaglio e della fattibilità, dei costi e dei possibili vantaggi dell'introduzione di un marchio per gli investimenti sociali e ambientali. Nell'ambito di tale riesame la Commissione effettua test sui consumatori e un esame delle opzioni non legislative nonché dei risultati del riesame del regolamento (UE) n. 346/2013 in relazione all'articolo 27, paragrafo 1, lettere c), e) e g).
Per quanto riguarda gli OICVM così come definiti all'articolo 1, paragrafo 2, della direttiva 2009/65/CE, il riesame valuta se è opportuno prolungare la validità delle disposizioni transitorie di cui all'articolo 32 del presente regolamento oppure se, dopo aver individuato eventuali adeguamenti necessari, le disposizioni relative alle informazioni chiave per gli investitori contenute nella direttiva 2009/65/CE possono essere sostituite dal documento contenente le informazioni chiave di cui al presente regolamento o ritenute equivalenti ad esso. Il riesame include anche una riflessione sulla possibile estensione dell'ambito di applicazione del presente regolamento ad altri prodotti finanziari e valuta se debba essere mantenuto l'esonero di prodotti dal campo di applicazione del presente regolamento in considerazione di validi criteri in materia di protezione dei consumatori, compresi i raffronti tra prodotti finanziari. Il riesame valuta altresì l'opportunità di introdurre norme comuni relative alla necessità che tutti gli Stati membri prevedano sanzioni amministrative per violazioni del presente regolamento.
2. Entro il 31 dicembre 2018, la Commissione valuta, sulla base del lavoro in materia di divulgazione di requisiti per le informazioni di prodotto svolto dall'EIOPA, se proporre un nuovo atto legislativo che garantisca un'adeguata divulgazione dei requisiti per le informazioni di prodotto per tali prodotti o se includere prodotti pensionistici di cui all'articolo 2, paragrafo 2, lettera e), nell’ambito di applicazione del presente regolamento.
Nella sua valutazione la Commissione garantisce che tali misure non riducano gli standard di divulgazione negli Stati membri che dispongono di regimi di divulgazione preesistenti per tali prodotti pensionistici.
3. Previa consultazione del comitato congiunto, la Commissione presenta una relazione al Parlamento europeo e al Consiglio riguardante i paragrafi 1 e 2, accompagnata, se del caso, da una proposta legislativa.
4. Entro il 31 dicembre 2018, la Commissione conduce un'indagine di mercato per determinare la disponibilità di calcolatori online che consentano all'investitore al dettaglio di calcolare i costi e le competenze aggregati dei PRIIP e se tali strumenti siano resi disponibili gratuitamente. La Commissione comunica in una relazione se tali strumenti forniscono calcoli affidabili e accurati per tutti i prodotti nell'ambito di applicazione del presente regolamento.
Qualora tale indagine concluda che tali strumenti non esistono o che gli strumenti esistenti non consentono agli investitori al dettaglio di calcolare gli importi aggregati di costi e competenze dei PRIIP, la Commissione valuta la possibilità che le AEV, attraverso il comitato congiunto, elaborino progetti di norme tecniche di regolamentazione in cui siano stabilite le specifiche applicabili a tali strumenti a livello di Unione.
Articolo 34
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica dal 31 dicembre 2016.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 26 novembre 2014