NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 20/2013
ze dne 15. ledna 2013,
kterým se provádí dvoustranná ochranná doložka a mechanismus stabilizace pro banány Dohody zakládající přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhé
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 23. dubna 2007 zmocnila Rada Komisi k tomu, aby jménem Evropské unie a jejích členských států zahájila jednání s některými zeměmi Střední Ameriky (dále jen „Střední Amerika“) o Dohodě zakládající přidružení mezi Evropskou Unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhé (dále jen „dohoda“).
(2)
Tato jednání byla uzavřena a dohoda byla podepsána dne 29. června 2012, Evropský parlament s ní vyslovil souhlas dne 11. prosince 2012 a má být uplatňována podle svého článku 353.
(3)
Je nezbytné stanovit nejvhodnější postupy, jež zajistí účinné uplatňování některých ustanovení dohody, která se týkají dvoustranné ochranné doložky, a mechanismu stabilizace pro banány, který byl se Střední Amerikou dohodnut.
(4)
Dále je nezbytné vytvořit vhodné ochranné mechanismy, které zabrání vážným nepříznivým dopadům na pěstování banánů v Unii, což je velmi důležité odvětví pro zemědělce v mnoha nejvzdálenějších regionech Unie. Vzhledem k tomu, že možnosti diverzifikace těchto regionů jsou kvůli tamním přírodním podmínkám omezené, je pěstování banánů mimořádně citlivým odvětvím. Z tohoto důvodu je naprosto nezbytné vytvořit pro preferenční dovoz z dotčených třetích zemí účinné mechanismy a zajistit tak, aby pěstování banánů v Unii zůstalo zachováno za nejlepších možných podmínek, protože se v určitých oblastech, především v nejvzdálenějších regionech, jedná o klíčové odvětví z hlediska zaměstnanosti.
(5)
Měly by se definovat pojmy „vážná újma“, „hrozba vážné újmy“ a „přechodné období“, na které odkazují články 104 a 105 dohody.
(6)
Ochranná opatření by měla přicházet v úvahu pouze tehdy, jestliže se dotyčný produkt dováží do Unie v takovém zvýšeném množství, v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě v Unii, a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobcům v Unii vyrábějícím obdobné nebo přímo konkurující produkty, jak je stanoveno v článku 104 dohody.
(7)
Měla by existovat zvláštní ochranná opatření pro případ, že je dotyčný produkt dovážen v takovém zvýšeném množství a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit závažné zhoršení hospodářské situace kteréhokoli z nejvzdálenějších regionů podle článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(8)
Ochranná opatření by měla mít jednu z forem uvedených v čl. 104 odst. 2 dohody.
(9)
Sledování a přezkum dohody a šetření by měly být prováděny a případná nezbytná ochranná opatření ukládána co nejtransparentněji.
(10)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předložit výroční zprávu o provádění dohody a o uplatňování ochranných opatření a mechanismu stabilizace pro banány.
(11)
Výzvy ve Střední Americe, pokud jde o lidská, sociální, pracovní a environmentální práva, vyžadují v souvislosti s produkty z tohoto regionu úzký dialog mezi Komisí a organizacemi občanské společnosti v Unii.
(12)
Je třeba zdůrazňovat význam dodržování mezinárodních pracovních norem, které vypracovala a na které dohlíží Mezinárodní organizace práce.
(13)
Komise by navíc měla sledovat, zda země Střední Ameriky dodržují sociální a environmentální normy stanovené v části IV hlavě VIII dohody.
(14)
Je třeba stanovit podrobnou úpravu zahájení řízení. Komise by měla od členských států obdržet informace včetně dostupných důkazů o jakémkoli vývoji dovozu, který by mohl vyžadovat použití ochranných opatření.
(15)
Spolehlivost statistik o veškerém dovozu ze Střední Ameriky je proto nezbytná pro stanovení toho, zda jsou splněny podmínky pro použití ochranných opatření.
(16)
Nárůst dovozu, který by se soustředil do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie nebo členských států, by mohl v některých případech způsobit závažné zhoršení jejich hospodářské situace nebo vážnou újmu jejich hospodářské situaci anebo představovat hrozbu takového závažného zhoršení nebo vážné újmy. V případě, že se nárůst dovozu soustředí do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie nebo členských států, by Komise měla zavést opatření předchozí kontroly.
(17)
Existují-li dostatečné důkazy prima facie odůvodňující zahájení řízení, měla by Komise v souladu s čl. 111 odst. 3 dohody zveřejnit oznámení v Úředním věstníku Evropské unie.
(18)
Je třeba stanovit podrobnou úpravu pro zahájení šetření, přístup zúčastněných stran k získaným informacím a kontrolu těchto informací, slyšení účastníků řízení, jakož i možnost účastníků řízení předložit svá stanoviska, jak stanoví čl. 111 odst. 3 dohody.
(19)
Komise by měla uvědomit Střední Ameriku písemně o zahájení šetření a Výbor pro přidružení o výsledcích šetření, jak je stanoveno v článku 116 dohody.
(20)
Dále je nezbytné v souladu s článkem 112 dohody stanovit lhůty pro zahájení šetření a pro rozhodnutí o vhodnosti případných ochranných opatření, a to v zájmu zajištění rychlého rozhodování za účelem zvýšení právní jistoty dotčených hospodářských subjektů.
(21)
Před uplatněním ochranného opatření by mělo být provedeno šetření, aniž by tím byla Komise zbavena možnosti za kritických okolností uplatnit prozatímní ochranná opatření, jak stanoví článek 106 dohody.
(22)
Podrobné monitorování by mělo usnadnit, aby bylo včas rozhodnuto o případném zahájení šetření či zavedení opatření. Komise by proto měla počínaje dnem, kdy začne být dohoda uplatňována, pravidelně sledovat dovoz banánů. Monitorování by mělo být na základě řádně odůvodněné žádosti rozšířeno na další odvětví.
(23)
Měla by existovat možnost rychle pozastavit preferenční celní sazby na dobu nejvýše tří měsíců, pokud dovoz překročí stanovený roční spouštěcí objem dovozu. Rozhodnutí o tom, zda by se měl použít mechanismus stabilizace pro banány či nikoli, by mělo zohledňovat stabilitu trhu Unie s banány.
(24)
Ochranná opatření by se měla uplatňovat pouze do té míry a tak dlouho, jak je nezbytné k předejití vážné újmě a k lepšímu přizpůsobení se. Měla by být stanovena maximální doba trvání ochranných opatření a konkrétní ustanovení o prodloužení a přezkumu takových opatření, jak je stanoveno v článku 105 dohody.
(25)
Komise by měla provést konzultace se zeměmi Střední Ameriky, kterých se opatření dotýkají.
(26)
Provádění dvoustranné ochranné doložky a mechanismu stabilizace pro banány stanovené v této dohodě vyžaduje jednotné podmínky pro přijetí prozatímních a konečných ochranných opatření, zavedení opatření předchozí kontroly, zastavení šetření bez uložení opatření a dočasné pozastavení preferenční celní sazby stanovené na základě mechanismu stabilizace pro banány, který byl se Střední Amerikou dohodnut. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měla Komise tato opatření přijmout v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (2).
(27)
K přijetí kontrolních a prozatímních ochranných opatření s ohledem na účinky uvedených opatření a jejich postupnou logiku ve vztahu k přijetí konečných ochranných opatření by měl být použit poradní postup. V případě, že by prodlení při zavádění prozatímních ochranných opatření mohlo způsobit obtížně napravitelnou škodu, měla by být Komise oprávněna přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(28)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v rámci mechanismu stabilizace pro banány mají relativně krátké trvání, a proto, aby se zabránilo nepříznivému dopadu na trh Unie s banány, by Komise rovněž měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, které umožňují dočasné pozastavení preferenční celní sazby v rámci mechanismu stabilizace pro banány nebo které stanoví, že toto dočasné pozastavení není vhodné. V případě, že jsou okamžitě použitelné prováděcí akty uplatněny, měl by se použít poradní postup.
(29)
Komise by měla mechanismus stabilizace pro banány uplatňovat svědomitým a účinným způsobem s cílem zabránit hrozbě závažného zhoršení nebo závažnému zhoršení situace výrobců z nejvzdálenějších regionů Unie. Od 1. ledna 2020 zůstane použitelný obecný dvoustranný ochranný mechanismus, včetně zvláštních ustanovení pro nejvzdálenější regiony.
(30)
Pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel pro uplatnění pravidel uvedených v dodatku 2A k příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) a v dodatku 2 k příloze I (Odstraňování cel) dohody by měl být použit článek 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (3).
(31)
Toto nařízení by se mělo použít pouze pro produkty pocházející z Unie nebo ze Střední Ameriky,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OCHRANNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„produktem“ zboží pocházející z Unie nebo ze země Střední Ameriky. Produkt, který je předmětem šetření, může zahrnovat jednu či více celních položek nebo jejich dílčích segmentů v závislosti na konkrétních tržních podmínkách nebo jakoukoli segmentaci produktů, která se běžně používá ve výrobním odvětví Unie;
b)
„zúčastněnými stranami“ strany dotčené dovozem dotyčného produktu;
c)
„výrobním odvětvím Unie“ výrobci obdobných nebo přímo konkurujících produktů, kteří působí na území Unie, jako celek, výrobci v Unii, jejichž společná výroba obdobných nebo přímo konkurujících produktů tvoří většinový podíl celkové výroby uvedených produktů v Unii, nebo je-li obdobný nebo přímo konkurující produkt pouze jedním z několika produktů, které výrobci Unie vyrábějí, definuje se toto výrobní odvětví jako specifické provozy účastnící se výroby obdobného nebo přímo konkurujícího produktu;
d)
„vážnou újmou“ jasné obecné poškození postavení výrobního odvětví Unie;
e)
„hrozbou vážné újmy“ vážná újma, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;
f)
„závažným zhoršením“ významné narušení hospodářského či výrobního odvětví;
g)
„hrozbou závažného zhoršení“ podstatná narušení fungování, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;
h)
„přechodným obdobím“ doba deseti let ode dne uplatňování dohody pro jakýkoli produkt, u něhož Sazebník uvedený v příloze 1 (Odstraňování cel) dohody (dále jen „Sazebník pro odstraňování cel“) stanoví dobu odstraňování cel kratší než deset let nebo doba odstraňování cel zvýšená o tři roky pro jakýkoli produkt, u něhož Sazebník pro odstraňování cel stanoví dobu odstraňování cel deset či více let;
i)
„zemí Střední Ameriky“ Kostarika, Salvador, Guatemala, Honduras, Nikaragua nebo Panama.
Zjištění existence hrozby vážné újmy ve smyslu písmene e) prvního pododstavce musí být založeno na ověřitelných faktech, a ne na pouhých tvrzeních, dohadech nebo málo pravděpodobných možnostech. Pro účely zjištění existence hrozby vážné újmy by mimo jiné měly být zohledněny prognózy, odhady a analýzy vypracované na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5
Článek 2
Zásady
1. Ochranné opatření může být uloženo v souladu s tímto nařízením, jestliže se produkt pocházející ze země Střední Ameriky v důsledku snížení nebo odstranění cel týkajících se dotčeného produktu dováží do Unie v takovém zvýšeném množství, v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě v Unii a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
2. Ochranné opatření může mít jednu z těchto forem:
a)
pozastavení dalšího snižování celní sazby na dotčený produkt podle Sazebníku pro odstraňování cel;
b)
zvýšení celní sazby na dotčený produkt na úroveň, která nepřesahuje nižší z následujících sazeb:
-
celní sazbu podle doložky nejvyšších výhod (dále jen „DNV“) uplatňovanou na produkt a platnou v době, kdy se opatření přijímá, nebo
-
sazbu podle DNV uplatňovanou na produkt v den bezprostředně předcházející datu vstupu dohody v platnost.
3. Žádné z výše uvedených ochranných opatření se neuplatní v rámci limitů preferenčních celních kvót s nulovou sazbou, které zaručuje tato dohoda.
Článek 3
Monitorování
1. Komise monitoruje vývoj statistických údajů o dovozu banánů ze zemí Střední Ameriky. Za tímto účelem spolupracuje s členskými státy a příslušným výrobním odvětvím Unie a pravidelně si s nimi vyměňuje údaje.
2. Obdrží-li Komise od dotyčných odvětví řádně odůvodněnou žádost, může zvážit rozšíření monitorování i na jiná odvětví.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční monitorovací zprávu o aktuálních statistických údajích o dovozu banánů ze zemí Střední Ameriky a o odvětvích, na něž bylo monitorování rozšířeno.
4. Komise monitoruje, zda země Střední Ameriky dodržují sociální a environmentální normy stanovené v části IV hlavě VIII dohody.
Článek 4
Zahájení řízení
1. Řízení se zahajuje na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5, které zahájení řízení odůvodňují.
2. Žádost o zahájení řízení musí obsahovat důkazy o splnění podmínek pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 2 odst. 1. Žádost musí obecně obsahovat tyto informace: tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti.
3. Řízení může být zahájeno též v případě, že je náhlý nárůst dovozu soustředěn v jednom nebo více členských státech nebo nejvzdálenějších regionech, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek pro jeho zahájení v souladu s čl. 5 odst. 5.
4. Pokud by vývoj dovozu ze země Střední Ameriky vyžadoval zavedení ochranných opatření, informuje o tom členský stát Komisi. Tato informace musí obsahovat dostupné důkazy v souladu s čl. 5 odst. 5. Komise toto sdělení předá všem členským státům.
5. Komise poskytne tuto informaci členským státům, jakmile obdrží žádost o zahájení řízení nebo pokud uvažuje o zahájení řízení z vlastního podnětu podle odstavce 1.
6. Je-li zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie v souladu s čl. 5 odst. 5 odůvodňující zahájení řízení, Komise se rozhodne řízení zahájit a zveřejní o tom oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Řízení se zahájí do jednoho měsíce od okamžiku, kdy Komise obdrží žádost či sdělení podle odstavce 1.
7. Oznámení uvedené v odstavci 6 musí:
a)
obsahovat souhrn získaných informací a výzvu ke sdělení všech příslušných informací Komisi;
b)
stanovit lhůtu, v níž mohou zúčastněné strany písemně vyjádřit svá stanoviska a předat informace, mají-li být tato stanoviska a informace zohledněny během řízení;
c)
stanovit lhůtu, během níž mohou zúčastněné strany požádat o slyšení před Komisí podle čl. 5 odst. 9.
Článek 5
Šetření
1. Po zahájení řízení zahájí Komise šetření. Lhůta uvedená v odstavci 3 začíná běžet dnem, kdy je rozhodnutí o zahájení šetření zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Komise může požádat členské státy, aby jí předaly informace, a členské státy učiní veškerá nezbytná opatření, aby každé takové žádosti vyhověly. Pokud jsou tyto informace v obecném zájmu a nejsou důvěrné ve smyslu článku 12, připojí se k souborům, které nejsou důvěrné, jak stanoví odstavec 8 tohoto článku.
3. Šetření se, kdykoli je to možné, uzavře do šesti měsíců od jeho zahájení. Ve výjimečných případech, jako je neobvykle vysoký počet zúčastněných stran nebo složitá situace na trhu, může být tato lhůta prodloužena o další tři měsíce. Komise informuje všechny zúčastněné strany o každém takovém prodloužení a vysvětlí důvody, které ji k tomu vedly.
4. Komise vyhledá všechny informace, které považuje za nezbytné pro posouzení splnění podmínek uvedených v čl. 2 odst. 1, a v případě potřeby se snaží se tyto informace ověřit.
5. Při šetření Komise zhodnotí všechny příslušné faktory objektivní a vyčíslitelné povahy, které mají dopad na výrobní odvětví Unie, zejména pak tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti. Tento seznam není vyčerpávající a Komise může při zjišťování existence vážné újmy nebo hrozby vážné újmy zohlednit i jiné relevantní faktory, jako jsou zásoby, ceny, návratnost investovaného kapitálu, hotovostní toky a jiné faktory, které působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
6. Zúčastněné strany, které předaly informace podle čl. 4 odst. 7 písm. b), a zástupci dotčené země Střední Ameriky mohou na základě písemné žádosti nahlížet do všech informací poskytnutých Komisi v rámci šetření, kromě interních dokumentů orgánů Unie nebo jejích členských států, pokud jsou uvedené informace relevantní pro uplatnění jejich argumentů, nejsou důvěrné ve smyslu článku 12 a Komise je při šetření používá. Zúčastněné strany, které předaly informace, mohou Komisi k informacím sdělit svá stanoviska. Uvedená stanoviska jsou Komisí brána v úvahu, pokud se opírají o dostatečné důkazy prima facie.
7. Komise zajistí, aby všechny údaje a statistiky používané k šetření byly dostupné, srozumitelné, transparentní a ověřitelné.
8. Jakmile bude vytvořen nezbytný technický rámec, Komise zajistí heslem chráněný internetový přístup k souboru, který není důvěrný, a bude jej spravovat a jeho prostřednictvím poskytovat veškeré informace, jež jsou užitečné a nejsou přitom ve smyslu článku 12 důvěrné. Zúčastněným stranám, členským státům a Evropskému parlamentu se poskytne k této internetové platformě přístup.
9. Komise zúčastněné strany vyslechne, zejména pokud o to písemně požádají ve lhůtě stanovené oznámením zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie a prokáží, že budou výsledkem šetření pravděpodobně dotčeny a že existují zvláštní důvody pro jejich slyšení.
Komise vyslechne zúčastněné strany znovu, pokud existují zvláštní důvody pro jejich opětovné slyšení.
10. Nejsou-li informace předloženy v příslušných lhůtách stanovených Komisí nebo jsou-li šetření závažným způsobem kladeny překážky, může Komise na základě dostupných údajů učinit zjištění. Jestliže Komise zjistí, že jí zúčastněná strana nebo jakákoli třetí osoba sdělily nesprávné nebo zavádějící informace, nebere tyto informace v úvahu a může využít dostupné údaje.
11. Komise písemně informuje dotčenou zemi Střední Ameriky o zahájení šetření.
Článek 6
Opatření předchozí kontroly
1. Komise může zavést opatření předchozí kontroly dovozu produktu pocházejícího ze země Střední Ameriky, pokud:
a)
je vývoj dovozu produktu takový, že by mohl vést k jedné ze situací uvedených v článcích 2 a 4, může být dovoz uvedeného produktu podroben opatřením předchozí kontroly.
b)
prudký nárůst dovozu banánů se soustředí do jednoho či několika členských států nebo do jednoho či několika nejvzdálenějších regionů Unie.
2. Komise přijímá opatření předchozí kontroly poradním postupem podle čl. 14 odst. 2.
3. Doba platnosti opatření předchozí kontroly je omezená. Pokud není stanoveno jinak, končí jejich platnost na konci druhého pololetí, které následuje po prvním pololetí po jejich zavedení.
Článek 7
Uložení prozatímních ochranných opatření
1. Prozatímní ochranná opatření se použijí za kritických okolností, kdy by prodlení mohlo způsobit obtížně napravitelnou škodu, podle předběžného zjištění na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5, že existují dostatečné důkazy prima facie o tom, že dovoz produktu pocházejícího ze země Střední Ameriky vzrostl v důsledku snížení nebo odstranění cel v souladu se Sazebníkem pro odstraňování cel a tento dovoz působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu výrobnímu odvětví Unie.
Komise přijímá prozatímní ochranná opatření poradním postupem podle čl. 14 odst. 2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, včetně případu uvedeného v odstavci 2 tohoto článku, přijme Komise okamžitě použitelná prozatímní ochranná opatření postupem podle čl. 14 odst. 4.
2. Pokud některý členský stát požádá Komisi o okamžitý zásah a jsou-li splněny podmínky stanovené v odstavci 1, rozhodne Komise do pěti pracovních dnů od obdržení žádosti.
3. Doba platnosti prozatímních ochranných opatření nesmí přesáhnout 200 kalendářních dnů.
4. Pokud jsou prozatímní ochranná opatření zrušena, protože šetření prokáže, že nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1, všechna cla vybraná v důsledku těchto prozatímních ochranných opatření se automaticky vracejí.
5. Prozatímní ochranná opatření se po vstupu těchto opatření v platnost vztahují na všechny produkty propuštěné do volného oběhu. Tato opatření ale nebrání tomu, aby byly do volného oběhu propuštěny produkty, které již jsou na cestě do Unie, pokud již nelze místo určení těchto produktů změnit.
Článek 8
Zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření
1. Pokud se prokáže, že podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1 nejsou splněny, přijme Komise rozhodnutí o zastavení šetření a řízení přezkumným postupem podle čl. 14 odst. 3.
2. Komise zveřejní zprávu, v níž uvede svá zjištění a odůvodněné závěry týkající se všech podstatných věcných a právních otázek a náležitě přitom zohlední ochranu důvěrných informací ve smyslu článku 12.
Článek 9
Uložení konečných ochranných opatření
1. Pokud se prokáže, že podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1 jsou splněny, Komise postoupí záležitost k přezkumu Výboru pro přidružení v souladu s článkem 116 dohody. Pokud Výbor pro přidružení nepředloží žádná doporučení nebo pokud není dosaženo žádného jiného uspokojivého řešení do třiceti dnů ode dne, kdy mu byla tato záležitost postoupena, může Komise přijmout rozhodnutí o uložení konečných ochranných opatření v souladu s přezkumným postupem podle čl. 14 odst. 3.
2. Komise zveřejní zprávu, v níž uvede shrnutí podstatných skutečností a ohledů relevantních pro dané zjištění a náležitě přitom zohlední ochranu důvěrných informací ve smyslu článku 12.
Článek 10
Trvání a přezkum ochranných opatření
1. Ochranné opatření zůstává v platnosti pouze po dobu, která je nezbytná k zabránění vzniku nebo nápravě vážné újmy výrobnímu odvětví Unie a k usnadnění přizpůsobení se. Uvedená doba nesmí přesáhnout dva roky, není-li prodloužena podle odstavce 3.
2. V průběhu prodloužení doby trvání ochranných opatření zůstávají tato opatření v platnosti až do doby, než budou známy výsledky přezkumu podle odstavce 3.
3. Původní doba trvání ochranného opatření může být výjimečně prodloužena až o dva roky, pokud se zjistí, že ochranné opatření je nadále nezbytné k zabránění vzniku nebo nápravě vážné újmy výrobnímu odvětví Unie, a pokud existují důkazy o tom, že se výrobní odvětví Unie přizpůsobuje.
4. Jakémukoli prodloužení podle odstavce 3 tohoto článku musí předcházet šetření na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek stanovených v odstavci 3 tohoto článku na základě faktorů uvedených v čl. 5 odst. 5.
5. Zahájení šetření se zveřejní v souladu s čl. 4 odst. 6 a 7. Šetření musí být provedeno a jakékoli rozhodnutí o prodloužení podle odstavce 3 tohoto článku musí být učiněno v souladu s články 5, 8 a 9.
6. Celková doba trvání ochranného opatření včetně jakéhokoli prozatímního ochranného opatření nesmí přesáhnout čtyři roky.
7. Ochranné opatření se nepoužije po uplynutí přechodného období, s výjimkou situace, kdy s tím dotčená země Střední Ameriky souhlasí.
8. Pro dovoz produktu, na který se již dříve takové opatření vztahovalo, se žádné ochranné opatření nepoužije, pokud neuplynula doba rovnající se polovině doby, během níž bylo ochranné opatření použito po dobu bezprostředně předcházející.
Článek 11
Nejvzdálenější regiony Evropské unie
Pokud se jakýkoli produkt pocházející ze země Střední Ameriky dováží v takovém zvýšeném množství a za takových podmínek, že to působí nebo hrozí způsobit závažné zhoršení hospodářské situace jednoho nebo více nejvzdálenějších regionů Unie uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU, může být ochranné opatření zavedeno v souladu s touto kapitolou.
Článek 12
Důvěrnost informací
1. Informace získané na základě tohoto nařízení smějí být použity pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. Žádné informace důvěrné povahy ani informace, které jsou důvěrně sděleny na základě tohoto nařízení, nesmějí být zveřejněny bez výslovného souhlasu poskytovatele těchto informací.
3. V každé žádosti o důvěrné zacházení se uvedou důvody, proč je informace důvěrná. Pokud však ten, kdo informaci poskytl požádá, aby uvedená informace nebyla zveřejněna ani sdělena v obecné nebo souhrnné formě a pokud se prokáže, že žádost o důvěrné zacházení není oprávněná, nemusí být dotyčná informace brána v úvahu.
4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její sdělení mohlo mít závažný nepříznivý dopad na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se orgány Unie odvolávaly na obecné informace a zejména na důvody, na kterých jsou založena rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení. Orgány Unie však musí přihlížet k oprávněnému zájmu dotčených fyzických a právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 13
Zpráva
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o uplatňování, provádění a plnění závazků části IV dohody a tohoto nařízení.
2. Zpráva obsahuje informace o uplatňování prozatímních a konečných opatření, opatření předchozí kontroly, regionálních kontrolních a ochranných opatření a o zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření.
3. Zpráva obsahuje informace o činnostech různých orgánů odpovědných za sledování provádění dohody, včetně plnění závazků podle části IV hlavy VIII dohody a o činnostech s poradními skupinami občanské společnosti.
4. Zpráva představuje shrnutí statistických údajů a vývoj obchodu se Střední Amerikou a zahrnuje aktuální statistické údaje o dovozu banánů ze zemí Střední Ameriky.
5. Evropský parlament může ve lhůtě jednoho měsíce od předložení této zprávy Komisí pozvat Komisi na ad hoc zasedání svého příslušného výboru, aby přednesla a objasnila veškeré otázky spojené s uplatňováním tohoto nařízení.
6. Komise zprávu zveřejní do tří měsíců po jejím předložení Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26. února 2009 o společných pravidlech dovozu (4) (dále jen „výbor“). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení.
5. Výbor může zkoumat záležitosti týkající se uplatňování tohoto nařízení, které mu předloží Komise nebo pokud o to požádá členský stát. Členské státy mohou požadovat informace a mohou si vyměňovat názory s výborem nebo přímo s Komisí.
KAPITOLA II
MECHANISMUS STABILIZACE PRO BANÁNY
Článek 15
Mechanismus stabilizace pro banány
1. Pro banány pocházející ze Střední Ameriky spadající pod podpoložku kombinované nomenklatury 0803 00 19 (banány čerstvé, kromě banánů plantejnů) a zahrnuté v kategorii „ST“ Sazebníku pro odstraňování cel platí do 31. prosince 2019 mechanismus stabilizace.
2. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny jednotlivé roční spouštěcí objemy, jak je uvedeno v tabulce v příloze. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1, na něž se uplatňuje preferenční celní sazba, je nezbytné vedle důkazu původu stanoveného v příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) dohody se Střední Amerikou předložit rovněž vývozní osvědčení vydané příslušným orgánem republiky na straně Střední Ameriky, z níž se dotčené produkty vyvážejí. Jakmile je v průběhu odpovídajícího kalendářního roku dosaženo spouštěcího objemu dovozu pro některou ze zemí Střední Ameriky, přijme Komise v souladu s postupem pro naléhavé případy podle čl. 14 odst. 4 prováděcí akt, kterým může buď dočasně pozastavit preferenční celní sazby použité na produkty odpovídajícího původu během téhož roku na dobu ne delší než tři měsíce a nepřesahující konec odpovídajícího kalendářního roku, nebo stanovit, že toto pozastavení není vhodné.
3. Při rozhodování o tom, zda by měla být uplatněna opatření podle odstavce 2, vezme Komise v úvahu dopad daného dovozu na situaci na trhu Unie s banány. Tento přezkum zahrnuje takové faktory jako vliv daného dovozu na úroveň cen v Unii, rozvoj dovozu z jiných zdrojů a celkovou stabilitu trhu Unie.
4. Pokud Komise rozhodne pozastavit použitelné preferenční celní sazby, použije základní celní sazbu nebo celní sazbu podle DNV uplatňovanou v době, kdy se opatření přijímá, podle toho, která z nich je nižší.
5. Pokud Komise použije opatření uvedená v odstavcích 2 a 4, okamžitě provede konzultace s dotčenou zemí nebo s dotčenými zeměmi v zájmu analýzy a zhodnocení situace na základě dostupných faktických údajů.
6. Uplatněním mechanismu stabilizace pro banány uvedeného v této kapitole není dotčeno uplatnění jakýchkoli opatření vymezených v kapitole I tohoto nařízení. Opatření přijatá v souladu s ustanoveními obou kapitol však nelze uplatnit současně.
7. Opatření uvedená v odstavcích 2 a 4 jsou použitelná pouze v průběhu období, které končí dne 31. prosince 2019.
KAPITOLA III
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA
Článek 16
Prováděcí pravidla
Ustanovením použitelným pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel pro uplatnění pravidel uvedených v dodatku 2A k příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) a v dodatku 2 k příloze I (Odstraňování cel) dohody je článek 247a nařízení (EHS) č. 2913/92.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne počátku uplatňování dohody, jak stanoví článek 353 dohody. V Úředním věstníku Evropské unie se zveřejní oznámení uvádějící přesné datum počátku uplatňování dohody.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 15. ledna 2013.
REGOLAMENTO (UE) N. 20/2013 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 15 gennaio 2013
recante attuazione della clausola bilaterale di salvaguardia e del meccanismo di stabilizzazione per le banane previsti dall'accordo che istituisce un'associazione tra l'Unione europea e i suoi Stati membri, da una parte, e l'America centrale, dall'altra
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 207, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (1),
considerando quanto segue:
(1)
Il 23 aprile 2007 il Consiglio ha autorizzato la Commissione ad avviare negoziati con alcuni paesi dell'America centrale («America centrale») per un accordo che istituisce un'associazione tra l'Unione europea e i suoi Stati membri, da una parte, e l'America centrale, dall'altra («accordo»), a nome dell'Unione e dei suoi Stati membri.
(2)
Tali negoziati si sono conclusi e l'accordo è stato firmato il 29 giugno 2012, ha ricevuto il consenso del Parlamento europeo l'11 dicembre 2012 e deve applicarsi come previsto all'articolo 353 dell'accordo.
(3)
È necessario fissare le procedure più appropriate per garantire l'applicazione efficace di alcune disposizioni dell'accordo riguardanti la clausola bilaterale di salvaguardia e l'applicazione del meccanismo di stabilizzazione per le banane che è stato convenuto con l'America centrale.
(4)
È inoltre necessario adottare idonei meccanismi di salvaguardia al fine di evitare gravi pregiudizi al settore dell'Unione per la coltura delle banane che riveste grande importanza per i produttori agricoli di numerose regioni ultraperiferiche dell'Unione. La scarsa capacità di diversificazione di tali regioni, quale conseguenza delle loro caratteristiche naturali, rende particolarmente sensibile il settore della banane. È quindi indispensabile prevedere meccanismi efficaci nei confronti delle importazioni preferenziali provenienti dai paesi terzi interessati, al fine di assicurare il mantenimento dell'attività di produzione delle banane dell'Unione nelle migliori condizioni possibili, in quanto costituisce un settore d'occupazione fondamentale in talune zone, soprattutto nelle regioni ultraperiferiche.
(5)
È opportuno definire i termini «grave pregiudizio», «minaccia di grave pregiudizio» e «periodo transitorio» di cui agli articoli 104 e 105 dell'accordo.
(6)
Le misure di salvaguardia dovrebbero essere prese in considerazione solo se il prodotto in questione è importato nell'Unione in quantitativi così aumentati, in termini assoluti o rispetto alla produzione dell'Unione, e in condizioni tali da provocare, o minacciare di provocare, un grave pregiudizio ai produttori dell'Unione di prodotti simili o direttamente concorrenti, come stabilito dall'articolo 104 dell'accordo.
(7)
Dovrebbero essere disponibili disposizioni di salvaguardia specifiche nel caso in cui il prodotto in questione sia importato in quantitativi talmente aumentati e in condizioni tali da provocare, o minacciare di provocare, un grave deterioramento della situazione economica di una delle regioni ultraperiferiche di cui all'articolo 349 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea (TFUE).
(8)
Le misure di salvaguardia dovrebbero assumere una delle forme di cui all'articolo 104, paragrafo 2, dell'accordo.
(9)
Il compito di dare seguito all'accordo e di effettuarne la revisione, di condurre inchieste, e se necessario, di imporre misure di salvaguardia, dovrebbe essere svolto nel modo più trasparente possibile.
(10)
La Commissione dovrebbe presentare una relazione annuale al Parlamento europeo e al Consiglio sull'attuazione dell'accordo e sull'applicazione delle misure di salvaguardia e del meccanismo di stabilizzazione per le banane.
(11)
Le sfide in America centrale in materia di diritti umani, sociali, lavorativi e ambientali in relazione ai prodotti provenienti da tale regione esigono uno stretto dialogo fra la Commissione e le organizzazioni della società civile dell'Unione.
(12)
È opportuno sottolineare l'importanza del rispetto delle norme internazionali del lavoro elaborate e controllate dall'Organizzazione internazionale del lavoro.
(13)
La Commissione dovrebbe controllare il rispetto da parte dell'America centrale delle norme sociali e ambientali di cui alla parte IV, titolo VIII, dell'accordo.
(14)
È opportuno definire disposizioni dettagliate in materia di avvio dei procedimenti. La Commissione dovrebbe ottenere dagli Stati membri le informazioni, comprendenti le prove disponibili, su ogni tendenza nelle importazioni che possa rendere necessaria l'applicazione di misure di salvaguardia.
(15)
L'affidabilità delle statistiche relative a tutte le importazioni dall'America centrale nell'Unione è quindi fondamentale per appurare se sono soddisfatte le condizioni per l'applicazione delle misure di salvaguardia.
(16)
In alcuni casi, un incremento delle importazioni concentrato in una o più regioni ultraperiferiche dell'Unione o in uno o più Stati membri può provocare o minacciare di provocare un grave deterioramento o un grave pregiudizio della loro situazione economica. Nel caso in cui si registri un aumento delle importazioni, concentrato in una o più regioni ultraperiferiche dell'Unione o in uno o più Stati membri, la Commissione dovrebbe essere in grado di introdurre misure di vigilanza preventiva.
(17)
Se emergono sufficienti elementi di prova prima facie sufficienti per giustificare l'avvio di un procedimento, la Commissione dovrebbe pubblicare un avviso nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea ai sensi dell'articolo 111, paragrafo 3, dell'accordo.
(18)
Dovrebbero essere previste disposizioni dettagliate sull'avvio di inchieste, sull'accesso alle informazioni raccolte e sulla relativa verifica da parte delle parti interessate, sulle audizioni delle parti interessate coinvolte, nonché sulla possibilità per tali parti di presentare le proprie osservazioni come previsto all'articolo 111, paragrafo 3, dell'accordo.
(19)
La Commissione dovrebbe notificare per iscritto all'America centrale l'avvio di un'inchiesta e comunicarne le conclusioni al comitato di associazione, come previsto all'articolo 116 dell'accordo.
(20)
È altresì necessario fissare, a norma dell'articolo 112 dell'accordo, i termini per l'avvio di un'inchiesta e per l'adozione di decisioni circa l'opportunità o meno di adottare misure di salvaguardia, in modo che tali decisioni siano prese rapidamente, al fine di aumentare la certezza del diritto per gli operatori economici interessati.
(21)
L'applicazione di tutte le misure di salvaguardia dovrebbe essere preceduta da un'inchiesta, salva la possibilità per la Commissione di adottare misure di salvaguardia provvisorie nelle circostanze critiche di cui all'articolo 106 dell'accordo.
(22)
Un attento monitoraggio dovrebbe facilitare la tempestiva assunzione di decisioni relative all'eventuale avvio di un'inchiesta o l'imposizione di misure. La Commissione dovrebbe pertanto monitorare regolarmente le importazioni di banane a decorrere dalla data di applicazione dell'accordo. Il monitoraggio dovrebbe essere esteso ad altri settori su richiesta debitamente motivata.
(23)
Dovrebbe esistere la possibilità di sospendere rapidamente, per un periodo massimo di tre mesi, i dazi doganali preferenziali qualora le importazioni superino un determinato volume limite annuale. La decisione di applicare o meno il meccanismo di stabilizzazione per le banane dovrebbe tenere conto della stabilità del mercato delle banane dell'Unione.
(24)
Le misure di salvaguardia dovrebbero essere applicate solo nei limiti e per il tempo necessari a prevenire un grave pregiudizio e ad agevolare l'adeguamento. È opportuno definire la durata massima delle misure di salvaguardia e fissare disposizioni specifiche per la proroga e il riesame di tali misure, secondo quanto stabilito dall'articolo 105 dell'accordo.
(25)
La Commissione dovrebbe avviare consultazioni con il paese dell'America centrale interessato dalle misure.
(26)
L'applicazione della clausola di salvaguardia bilaterale e del meccanismo di stabilizzazione per le banane previsti dall'accordo necessita di condizioni uniformi per l'adozione di misure di salvaguardia provvisorie e definitive, per l'imposizione di misure di vigilanza preventiva, per la conclusione di un'inchiesta senza l'applicazione di misure e per la sospensione temporanea del dazio doganale preferenziale, fissato nel quadro del meccanismo di stabilizzazione per le banane, convenuto con l'America centrale. Al fine di assicurare condizioni uniformi di esecuzione del presente regolamento, tali misure dovrebbero essere adottate dalla Commissione ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 2011, che stabilisce le regole e i principi generali relativi alle modalità di controllo da parte degli Stati membri dell'esercizio delle competenze di esecuzione attribuite alla Commissione (2).
(27)
Per l'adozione di misure di vigilanza e di misure di salvaguardia provvisorie, dati gli effetti di dette misure e la loro logica sequenziale rispetto all'adozione di misure di salvaguardia definitive, si dovrebbe fare ricorso alla procedura di consultazione. Nel caso in cui un ritardo nell'imposizione delle misure di salvaguardia provvisorie provocasse un danno difficile da riparare la Commissione dovrebbe adottare atti di esecuzione immediatamente applicabili.
(28)
Date la natura e la durata relativamente breve delle misure previste nel quadro del meccanismo di stabilizzazione per le banane e al fine di evitare un impatto negativo sulla situazione del mercato delle banane dell'Unione, la Commissione dovrebbe inoltre adottare atti di esecuzione immediatamente applicabili per sospendere temporaneamente il dazio doganale preferenziale istituito in virtù del meccanismo di stabilizzazione per le banane o per stabilire che tale sospensione temporanea non è appropriata. In caso di applicazione di tali atti di esecuzione immediatamente applicabili, si dovrebbe fare ricorso alla procedura di consultazione.
(29)
La Commissione dovrebbe utilizzare in modo attento ed efficace il meccanismo di stabilizzazione per le banane al fine di evitare una minaccia di grave deterioramento un grave deterioramento per i produttori delle regioni ultraperiferiche dell'Unione. Dal 1o gennaio 2020 resta applicabile il meccanismo di salvaguardia bilaterale generale, che comprende le disposizioni speciali per le regioni ultraperiferiche.
(30)
Ai fini dell'adozione delle disposizioni di attuazione necessarie per l'applicazione delle norme di cui all'appendice 2A dell'allegato II (definizione della nozione di «prodotti originari» e metodi di cooperazione amministrativa) e all'appendice 2 dell'allegato I (soppressione dei dazi doganali) dell'accordo, è opportuno applicare l'articolo 247 bis del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che istituisce un codice doganale comunitario (3).
(31)
Il presente regolamento dovrebbe applicarsi solo a prodotti originari dell'Unione o dell'America centrale,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPITOLO I
DISPOSIZIONI DI SALVAGUARDIA
Articolo 1
Definizioni
Ai sensi del presente regolamento si intende per:
a)
«prodotto», una merce originaria dell'Unione o di un paese dell'America centrale. Un prodotto oggetto di un'inchiesta può interessare una o più linee tariffarie o, a seconda di specifiche circostanze del mercato, un loro sottosegmento oppure una segmentazione di prodotto comunemente applicata nell'industria dell'Unione;
b)
«parti interessate», le parti interessate dalle importazioni del prodotto in questione;
c)
«industria dell'Unione», il complesso dei produttori dell'Unione di prodotti simili, o direttamente concorrenti, operanti nel territorio dell'Unione, i produttori dell'Unione la cui produzione complessiva di prodotti simili o direttamente concorrenti rappresenti una quota rilevante della produzione totale dell'Unione di tali prodotti o, qualora il prodotto simile o direttamente concorrente sia solo uno tra i vari prodotti dei produttori dell'Unione, le attività specifiche volte alla produzione del prodotto simile o direttamente concorrente;
d)
«grave pregiudizio», un deterioramento generale significativo;
e)
«minaccia di grave pregiudizio», l'evidente imminenza di un grave pregiudizio;
f)
«grave deterioramento», perturbazioni significative in un settore o un'industria dell'Unione;
g)
«minaccia di grave deterioramento», l'evidente imminenza di perturbazioni significative;
h)
«periodo transitorio», dieci anni a decorrere dalla data di applicazione dell'accordo per un prodotto la cui tabella di soppressione dei dazi per la parte UE, di cui all'allegato I (soppressione dei dazi doganali) dell'accordo («tabella di soppressione dei dazi») preveda un periodo per la soppressione dei dazi inferiore a dieci anni o il periodo di soppressione dei dazi, maggiorato di tre anni, per un prodotto la cui tabella di soppressione dei dazi preveda un periodo per la soppressione dei dazi di dieci o più anni;
i)
«paese dell'America centrale», il Costa Rica, El Salvador, il Guatemala, l'Honduras, il Nicaragua e Panama.
L'accertamento dell'esistenza della minaccia di un grave pregiudizio, ai sensi del primo comma, lettera e), si basa su fatti verificabili e non su una semplice asserzione, una congettura o una remota possibilità. Al fine di stabilire l'esistenza di una minaccia di grave pregiudizio si tiene conto, tra l'altro, di previsioni, stime e analisi effettuate sulla base dei fattori di cui all'articolo 5, paragrafo 5.
Articolo 2
Principi
1. Una misura di salvaguardia può essere imposta conformemente al presente regolamento se un prodotto originario di un paese dell'America centrale, per effetto della riduzione o della soppressione dei dazi doganali su tale prodotto, è importato nell'Unione in quantitativi così aumentati, in termini assoluti o rispetto alla produzione dell'Unione, e in condizioni tali da provocare, o minacciare di provocare, un grave pregiudizio all'industria dell'Unione.
2. Una misura di salvaguardia può assumere una delle forme seguenti:
a)
sospensione di una ulteriore riduzione dell'aliquota del dazio doganale sul prodotto interessato prevista dalla tabella di soppressione dei dazi;
b)
aumento dell'aliquota del dazio doganale sul prodotto interessato fino a un livello che non superi quello corrispondente alla più bassa delle seguenti aliquote:
-
l'aliquota del dazio doganale di nazione più favorita («NPF») applicata al prodotto interessato, in vigore al momento dell'adozione della misura; o
-
l'aliquota di NPF applicata al prodotto interessato dal giorno immediatamente precedente l'entrata in vigore dell'accordo.
3. Una misura di salvaguardia non si applica entro i limiti dei contingenti tariffari preferenziali esenti da dazio concessi ai sensi dell'accordo.
Articolo 3
Monitoraggio
1. La Commissione provvede a monitorare l'andamento delle statistiche sulle importazioni di banane da paesi dell'America centrale. A tal fine, essa coopera e procede a scambi periodici di dati con gli Stati membri e l'industria dell'Unione.
2. Su richiesta debitamente motivata da parte delle industrie interessate, la Commissione può prendere in considerazione l'estensione della portata del monitoraggio ad altri settori.
3. La Commissione presenta una relazione annuale di monitoraggio al Parlamento europeo e al Consiglio relativa alle statistiche aggiornate sulle importazioni di banane da paesi dell'America centrale e ai settori cui è stato esteso il monitoraggio.
4. La Commissione controlla il rispetto da parte dei paesi dell'America centrale delle norme sociali e ambientali stabilite nella parte IV, titolo VIII, dell'accordo.
Articolo 4
Avvio dei procedimenti
1. Un procedimento è avviato su domanda di uno Stato membro, di una persona giuridica o di un'associazione priva di personalità giuridica che agisce a nome dell'industria dell'Unione o su iniziativa della Commissione se quest'ultima ritiene che esistano sufficienti elementi di prova prima facie, accertati in base ai fattori di cui all'articolo 5, paragrafo 5, che giustifichino l'avvio di tale procedimento.
2. La domanda di avvio di un procedimento contiene elementi di prova indicanti che le condizioni per applicare la misura di salvaguardia, di cui all'articolo 2, paragrafo 1, sono soddisfatte. In generale, la domanda contiene inoltre le seguenti informazioni: il tasso e l'entità dell'incremento delle importazioni del prodotto in questione, in termini assoluti e relativi, la quota del mercato interno assorbita da tale incremento, le variazioni intervenute nei livelli di vendita, produzione, produttività, utilizzazione della capacità produttiva, perdite e profitti e occupazione.
3. Un procedimento può inoltre essere avviato qualora emerga un picco di importazioni concentrato in uno o più Stati membri, o regioni ultraperiferiche, purché esistano sufficienti elementi di prova prima facie che sono soddisfatte le condizioni per l'avvio conformemente all'articolo 5, paragrafo 5.
4. Uno Stato membro informa la Commissione se l'andamento delle importazioni da un paese dell'America centrale sembra rendere necessario il ricorso a misure di salvaguardia. Tali informazioni includono gli elementi di prova disponibili conformemente all'articolo 5, paragrafo 5.
5. La Commissione fornisce tali informazioni agli Stati membri qualora riceva una richiesta di avviare un procedimento o qualora consideri appropriato l'avvio di un procedimento di propria iniziativa a norma del paragrafo 1.
6. Se sussistono sufficienti elementi di prova prima facie conformemente all'articolo 5, paragrafo 5, per giustificare l'avvio di un procedimento, la Commissione avvia il procedimento e pubblica il relativo avviso nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea. L'avvio avviene entro un mese dal ricevimento della richiesta o delle informazioni da parte della Commissione ai sensi del paragrafo 1.
7. L'avviso di cui al paragrafo 6:
a)
riassume le informazioni ricevute e richiede che ogni informazione pertinente sia comunicata alla Commissione;
b)
stabilisce il termine entro il quale le parti interessate possono rendere note le proprie osservazioni per iscritto e fornire informazioni, se tali osservazioni e informazioni devono essere prese in considerazione durante il procedimento;
c)
stabilisce il termine entro il quale le parti interessate possono chiedere di essere ascoltate dalla Commissione conformemente all'articolo 5, paragrafo 9.
Articolo 5
Inchieste
1. In seguito all'avvio del procedimento, la Commissione avvia l'inchiesta. Il periodo fissato al paragrafo 3 decorre a partire dalla data in cui la decisione di avviare l'inchiesta è pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
2. La Commissione può chiedere agli Stati membri di fornire informazioni e gli Stati membri adottano tutte le misure necessarie a dar seguito a tale richiesta. Se le informazioni presentano un interesse generale e non sono riservate ai sensi dell'articolo 12, esse sono aggiunte ai fascicoli non riservati secondo quanto previsto al paragrafo 8 del presente articolo.
3. Per quanto possibile, l'inchiesta è conclusa entro sei mesi dal suo avvio. Tale termine può essere prorogato di altri tre mesi in circostanze eccezionali, quali un numero insolitamente elevato di parti interessate o situazioni di mercato complesse. La Commissione notifica la proroga a tutte le parti interessate e ne illustra i motivi.
4. La Commissione raccoglie tutte le informazioni che ritiene necessarie per stabilire se sussistono le condizioni di cui all'articolo 2, paragrafo 1, e, ove opportuno, procede alla verifica di tali informazioni.
5. Nel corso dell'inchiesta la Commissione valuta tutti i fattori pertinenti di natura oggettiva e quantificabile che incidono sulla situazione dell'industria dell'Unione, esaminando in particolare il tasso e l'entità dell'incremento delle importazioni del prodotto in questione, in termini assoluti e relativi, la quota del mercato interno assorbita dall'aumento delle importazioni e le variazioni nei livelli di vendita, produzione, produttività, utilizzazione della capacità produttiva, perdite e profitti e occupazione. Tale lista non è esaustiva e anche altri fattori pertinenti possono essere presi in considerazione dalla Commissione per stabilire l'esistenza di un grave pregiudizio o la minaccia di un grave pregiudizio quali scorte, prezzi, rendimenti dei capitali investiti, flussi di liquidità e altri fattori che provocano, possono aver provocato un grave pregiudizio o minacciano di provocare un grave pregiudizio all'industria dell'Unione.
6. Le parti interessate che hanno presentato informazioni a norma dell'articolo 4, paragrafo 7, lettera b), e i rappresentanti del paese interessato dell'America centrale possono esaminare, su domanda scritta, tutte le informazioni messe a disposizione della Commissione nel quadro dell'inchiesta, eccetto i documenti interni preparati dalle autorità dell'Unione o degli Stati membri, purché tali informazioni siano pertinenti per la presentazione del loro caso, non siano riservate ai sensi dell'articolo 12 e siano usate dalla Commissione nell'ambito dell'inchiesta. Le parti interessate che hanno presentato informazioni possono comunicare alla Commissione le proprie osservazioni in merito alle suddette informazioni. La Commissione prende in considerazione tali osservazioni se esse sono suffragate da sufficienti elementi di prova prima facie.
7. La Commissione assicura che tutti i dati e le statistiche utilizzati ai fini dell'inchiesta siano disponibili, comprensibili, trasparenti e verificabili.
8. Non appena il quadro tecnico è posto in essere, la Commissione garantisce un accesso online protetto da password al fascicolo non riservato da essa gestito, attraverso il quale diffonde tutte le informazioni pertinenti e non riservate ai sensi dell'articolo 12. Alle parti interessate, agli Stati membri e al Parlamento europeo è garantito l'accesso a tale piattaforma online.
9. La Commissione sente le parti interessate, in particolare qualora ne abbiano fatto richiesta scritta entro il termine fissato nell'avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, dimostrando che i risultati dell'inchiesta potrebbero avere un'incidenza su di esse e che esistono motivi particolari per essere ascoltate.
La Commissione sente nuovamente le parti interessate se ne sussistono particolari motivi.
10. Qualora le informazioni non siano fornite nei termini stabiliti dalla Commissione o se lo svolgimento dell'inchiesta è gravemente ostacolato, la Commissione può formulare conclusioni basate sui fatti disponibili. Se scopre che una parte interessata o un terzo le hanno fornito informazioni false o ingannevoli, la Commissione non tiene conto di tali informazioni e può avvalersi dei fatti disponibili.
11. La Commissione notifica per iscritto al paese dell'America centrale interessato l'avvio di un'inchiesta.
Articolo 6
Misure di vigilanza preventiva
1. La Commissione può adottare misure di vigilanza preventiva relative alle importazioni da un paese dell'America centrale qualora:
a)
l'andamento delle importazioni di un prodotto è tale da poter condurre a una delle situazioni di cui agli articoli 2 e 4; o
b)
si registri un picco di importazioni di banane concentrato in uno o più Stati membri o in una o più regioni ultraperiferiche dell'Unione.
2. La Commissione adotta misure di vigilanza preventiva secondo la procedura consultiva di cui all'articolo 14, paragrafo 2.
3. Le misure di vigilanza preventiva hanno una durata limitata. Salvo disposizioni contrarie, la loro validità cessa alla fine del secondo semestre successivo a quello nel quale sono state introdotte.
Articolo 7
Imposizione di misure di salvaguardia provvisorie
1. Si applicano misure di salvaguardia provvisorie in circostanze critiche, in cui un ritardo causerebbe danni difficili da riparare, quando sulla base dei fattori di cui all'articolo 5, paragrafo 5, si è determinata in via preliminare l'esistenza di sufficienti elementi di prova prima facie che le importazioni di un prodotto originario di un paese dell'America centrale sono aumentate a seguito della riduzione o della soppressione un dazio doganale conformemente alla tabella di soppressione dei dazi, e che tali importazioni provocano o minacciano di provocare un grave pregiudizio all'industria dell'Unione.
La Commissione adotta misure di salvaguardia provvisorie secondo la procedura consultiva di cui all'articolo 14, paragrafo 2. Per imperativi motivi di urgenza, incluso il caso di cui al paragrafo 2 del presente articolo, la Commissione adotta misure di salvaguardia provvisorie immediatamente applicabili secondo la procedura di cui all'articolo 14, paragrafo 4.
2. Se uno Stato membro chiede l'intervento immediato della Commissione e se sono soddisfatte le condizioni di cui al paragrafo 1, la Commissione adotta una decisione entro cinque giorni lavorativi dal ricevimento della richiesta.
3. Le misure di salvaguardia provvisorie non si applicano per più di 200 giorni civili.
4. Qualora le misure di salvaguardia provvisorie fossero abrogate perché dall'inchiesta risulta che non sono soddisfatte le condizioni di cui all'articolo 2, paragrafo 1, i dazi riscossi in applicazione di tali misure di salvaguardia provvisorie sono automaticamente rimborsati.
5. Le misure di salvaguardia provvisorie si applicano a tutti i prodotti immessi in libera pratica dalla data di entrata in vigore di tali misure. Tuttavia, tali misure non pregiudicano l'immissione in libera pratica dei prodotti già avviati verso l'Unione, qualora non sia possibile mutare la destinazione di detti prodotti.
Articolo 8
Chiusura delle inchieste e procedimenti senza adozione di misure
1. Se dalla constatazione definitiva dei fatti risulta che non sono soddisfatte le condizioni di cui all'articolo 2, paragrafo 1, la Commissione adotta una decisione di chiusura dell'inchiesta e del procedimento secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 14, paragrafo 3.
2. Tenendo in debito conto la protezione delle informazioni riservate ai sensi dell'articolo 12, la Commissione pubblica una relazione in cui illustra i risultati e le conclusioni motivate a cui è pervenuta in merito a tutte le questioni pertinenti di fatto e di diritto.
Articolo 9
Imposizione di misure di salvaguardia definitive
1. Se dalla constatazione definitiva dei fatti risulta che sono soddisfatte le condizioni di cui all'articolo 2, paragrafo 1, la Commissione sottopone la questione all'esame del comitato di associazione conformemente all'articolo 116 dell'accordo. Se il comitato di associazione non ha formulato alcuna raccomandazione o se non si perviene a soluzioni soddisfacenti entro trenta giorni da tale rinvio, la Commissione può adottare una decisione che impone misure definitive di salvaguardia secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 14, paragrafo 3.
2. Tenendo in debito conto la protezione delle informazioni riservate ai sensi dell'articolo 12, la Commissione pubblica una relazione contenente una sintesi dei dati di fatto e le considerazioni pertinenti alla decisione.
Articolo 10
Durata e riesame delle misure di salvaguardia
1. Una misura di salvaguardia resta in vigore solo per il tempo necessario a impedire o a porre rimedio al grave pregiudizio per l'industria dell'Unione e per agevolare l'adeguamento. Tale periodo non supera due anni, salvo non sia prorogato a norma del paragrafo 3.
2. Una misura di salvaguardia resta in vigore, in attesa dell'esito del riesame di cui al paragrafo 3, durante ogni periodo di proroga.
3. La durata iniziale di una misura di salvaguardia può essere eccezionalmente prorogata di due anni al massimo, purché la misura di salvaguardia continui a essere necessaria per impedire o porre rimedio a un grave pregiudizio per l'industria dell'Unione e purché esistano elementi di prova che l'adeguamento dell'industria dell'Unione è in corso.
4. Ogni proroga a norma del paragrafo 3 del presente articolo è preceduta da un'inchiesta, su domanda di uno Stato membro, di una persona giuridica o di un'associazione priva di personalità giuridica che agisce a nome dell'industria dell'Unione, o su iniziativa della Commissione se esistono sufficienti elementi di prova prima facie del fatto che sono soddisfatte le condizioni di cui al paragrafo 3 del presente articolo, sulla base dei fattori di cui all'articolo 5, paragrafo 5.
5. L'avvio di un'inchiesta è pubblicato conformemente all'articolo 4, paragrafi 6 e 7. L'inchiesta e tutte le decisioni relative a una proroga a norma del paragrafo 3 del presente articolo sono soggette agli articoli 5, 8 e 9.
6. La durata totale di una misura di salvaguardia non può superare i quattro anni, ivi incluse eventuali misure di salvaguardia provvisorie.
7. Una misura di salvaguardia non è applicata oltre la scadenza del periodo transitorio se non previo consenso del paese dell'America centrale interessato.
8. Nessuna misura di salvaguardia è applicata all'importazione di un prodotto già in precedenza assoggettato a una misura di tale tipo, salvo non sia trascorso un periodo di tempo pari alla metà del periodo di applicazione della misura di salvaguardia durante il periodo immediatamente precedente.
Articolo 11
Regioni ultraperiferiche dell'Unione
Se un prodotto originario di un paese dell'America centrale è importato in quantitativi così aumentati e in condizioni tali da provocare o da minacciare di provocare un grave deterioramento della situazione economica di una o più regioni ultraperiferiche dell'Unione di cui all'articolo 349 TFUE, può essere imposta una misura di salvaguardia conformemente al presente capo.
Articolo 12
Riservatezza
1. Le informazioni ricevute a norma del presente regolamento non possono essere usate che per lo scopo per il quale sono state richieste.
2. Nessuna informazione di carattere riservato e nessuna formazione fornita in via riservata e ricevuta a norma del presente regolamento è divulgata senza il consenso espresso della parte che ha fornito tale informazione.
3. Ogni richiesta di trattamento riservato indica i motivi per i quali l'informazione è riservata. Tuttavia, se chi ha fornito l'informazione richiede che essa non sia resa pubblica o divulgata, interamente o in forma di riassunto, e tale richiesta è ingiustificata, l'informazione in questione può non essere presa in considerazione.
4. Un'informazione è comunque considerata riservata se la sua divulgazione può avere conseguenze significativamente negative per il soggetto che l'ha fornita o per la fonte di tale informazione.
5. I paragrafi da 1 a 4 non impediscono alle autorità dell'Unione di fare riferimento a informazioni generali e, in particolare, ai motivi su cui si basano le decisioni adottate in forza del presente regolamento. Tali autorità, tuttavia, tengono conto del legittimo interesse delle persone fisiche e giuridiche alla non divulgazione dei loro segreti d'impresa.
Articolo 13
Relazione
1. La Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione annuale sull'applicazione, l'attuazione e il rispetto degli obblighi della parte IV dell'accordo e del presente regolamento.
2. La relazione comprende informazioni sull'applicazione delle misure provvisorie e definitive, delle misure di vigilanza preventiva e delle misure di vigilanza e di salvaguardia regionale nonché sulla chiusura delle inchieste e sui procedimenti senza adozione di misure.
3. La relazione comprende informazioni sulle attività dei vari organi responsabili del controllo dell'attuazione dell'accordo, anche con riguardo al rispetto degli obblighi di cui al titolo VIII della parte IV dell'accordo, e sulle attività con i gruppi consultivi della società civile.
4. La relazione presenta una sintesi delle statistiche e dell'evoluzione degli scambi commerciali con i paesi dell'America Centrale e comprende statistiche aggiornate sulle importazioni di banane dai paesi dell'America Centrale.
5. Il Parlamento europeo può, entro un mese dall'invio della relazione della Commissione, invitare quest'ultima a una riunione ad hoc della propria commissione competente per presentare e illustrare eventuali questioni connesse all'attuazione del presente regolamento.
6. La Commissione rende pubblica la relazione entro tre mesi dalla sua presentazione al Parlamento europeo e al Consiglio.
Articolo 14
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato istituito dall'articolo 4, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 260/2009 del Consiglio, del 26 febbraio 2009, relativo al regime comune applicabile alle importazioni (4) («comitato»). Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l'articolo 4 del regolamento (UE) n. 182/2011.
3. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l'articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
4. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l'articolo 8 del regolamento (UE) n. 182/2011 in combinato disposto con il suo articolo 4.
5. Il comitato può esaminare questioni relative all'applicazione del presente regolamento sollevate dalla Commissione o su richiesta di uno Stato membro. Gli Stati membri possono richiedere informazioni e scambiare opinioni in seno al comitato o direttamente con la Commissione.
CAPITOLO II
MECCANISMO DI STABILIZZAZIONE PER LE BANANE
Articolo 15
Meccanismo di stabilizzazione per le banane
1. Alle banane originarie dell'America centrale che rientrano nella rubrica 0803 00 19 della nomenclatura combinata (banane fresche, esclusa frutta del plantano) ed elencate alla categoria «ST» della tabella di soppressione dei dazi, si applica un meccanismo di stabilizzazione fino al 31 dicembre 2019.
2. Per importazioni di prodotti di cui al paragrafo 1 è fissato uno specifico volume limite annuale delle importazioni, indicato nella tabella all'allegato. L'importazione dei prodotti di cui al paragrafo 1 all'aliquota del dazio doganale preferenziale è subordinata, oltre che all'esibizione del certificato di origine di cui all'allegato II (definizione della nozione di «prodotti originari» e metodi della cooperazione amministrativa) dell'accordo, alla presentazione di un titolo d'esportazione emesso dalle autorità competenti della paese dell'America centrale da cui i prodotti sono esportati. Una volta raggiunto il volume limite per un paese dell'America centrale durante il corrispondente anno civile, la Commissione, secondo la procedura d'urgenza di cui all'articolo 14, paragrafo 4, adotta un atto di esecuzione mediante il quale può sospendere temporaneamente il dazio doganale preferenziale, applicato ai prodotti di origine corrispondente durante lo stesso anno per un periodo di tempo che non è superiore a tre mesi e non si estende al di là della fine dell'anno civile o decidere che tale sospensione non è appropriata.
3. Nel decidere se debbano essere applicate delle misure a norma del paragrafo 2, la Commissione tiene in considerazione l'impatto delle importazioni in questione sulla situazione del mercato delle banane dell'Unione. Tale esame comprende fattori quali: l'effetto delle importazioni in questione sul livello dei prezzi dell'Unione, lo sviluppo delle importazioni da altre fonti, la stabilità complessiva del mercato dell'Unione.
4. Se la Commissione decide di sospendere il dazio doganale preferenziale applicabile, essa applica l'aliquota più bassa tra quella di base del dazio doganale e quella NPF in vigore nel momento in cui è presa tale decisione.
5. Se la Commissione applica le decisioni di cui ai paragrafi 2 e 4, essa avvia immediatamente consultazioni con il paese o i paesi dell'America centrale interessati per analizzare e valutare la situazione sulla base dei dati di fatto disponibili.
6. L'applicazione del meccanismo di stabilizzazione per le banane di cui al presente capo non pregiudica l'applicazione delle misure definite al capo I. Tuttavia, le misure adottate a norma delle disposizioni di entrambi i capi non si applicano contemporaneamente.
7. Le misure di cui ai paragrafi 2 e 4 sono applicabili solo durante il periodo che termina il 31 dicembre 2019.
CAPITOLO III
NORME DI ATTUAZIONE
Articolo 16
Norme di attuazione
La disposizione applicabile ai fini dell'adozione delle norme di attuazione necessarie per l'applicazione delle norme contenute nell'appendice 2A dell'allegato II (definizione della nozione di «prodotti originari» e metodi di cooperazione amministrativa) e nell'appendice 2 dell'allegato I (soppressione dei dazi doganali) dell'accordo è l'articolo 247 bis del regolamento (CEE) n. 2913/92.
CAPITOLO IV
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 17
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dalla data di applicazione dell'accordo prevista all'articolo 353 del medesimo. Un avviso in cui è specificata la data di applicazione dell'accordo è pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 15 gennaio 2013