NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 788/2014
ze dne 18. července 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro ukládání pokut a penále a zrušení uznání subjektů pověřených inspekcemi a prohlídkami lodí podle článků 6 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009 zmocňují Komisi k ukládání pokut a penále uznaným subjektům definovaným v článku 2 uvedeného nařízení nebo ke zrušení uznání těchto subjektů v zájmu dodržování kritérií a povinností stanovených v uvedeném nařízení s jasným cílem odstranit každou potenciální hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí.
(2)
V zájmu transparentnosti je třeba podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009 stanovit prováděcí pravidla pro rozhodovací postup a metodiku pro výpočet pokut a penále Komisí, aby byla dotčeným subjektům předem známa, včetně zvláštních kritérií, na jejichž základě Komise posuzuje závažnost případu a míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí.
(3)
Zavedením pokut a penále by Komise měla získat doplňkový nástroj, který jí umožní v porovnání se zrušením uznání přesněji, pružněji a diferencovaněji reagovat na porušování pravidel obsažených v nařízení (ES) č. 391/2009, kterého se dopouštějí uznané subjekty.
(4)
Penále by mělo být účinné, aby každé porušení povinností a požadavků stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009 mohlo být rychle a náležitě napraveno. Nařízení (ES) č. 391/2009 proto zmocňuje Komisi uložit penále, pokud uznaný subjekt nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí, a to po uplynutí přiměřené lhůty a do doby, než dotyčný uznaný subjekt vyžadovaná opatření přijme. V případě potřeby se podle okolností daného případu může denní částka penále postupně zvyšovat, aby odrážela naléhavost požadovaných opatření.
(5)
Výpočet pokut a penále jako zlomku obratu subjektu s přihlédnutím k maximálnímu stropu stanovenému v souladu s nařízením (ES) č. 391/2009 představuje jednoduchý způsob, jak zajistit, aby byly pokuty a penále odrazující a současně přiměřené jak závažnosti daného případu, tak i ekonomickým možnostem dotčeného subjektu, s ohledem na rozdíly ve velikosti uznaných subjektů.
(6)
V zájmu transparentnosti a právní jistoty by mělo být jednoznačně objasněno uplatňování maximálního stropu úhrnné částky pokut a penále případně s přihlédnutím k různým okolnostem. Z téhož důvodu se pro každý uznaný subjekt stanoví rovněž způsob výpočtu celkového průměrného obratu za předchozí tři roky v souvislosti s činnostmi spadajícími do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
(7)
Je třeba, aby rozhodnutí o zrušení uznání subjektu na základě podmínek stanovených v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 zohledňovalo faktory související s obecným cílem, kterým je sledování činnosti uznaných subjektů a jejich celkové výkonnosti, včetně účinnosti případných pokut a penále, které již byly uloženy za opakovaná a závažná porušení uvedeného nařízení.
(8)
Je nutno stanovit zvláštní postup, aby Komise kromě svých pravomocí hodnotit uznané subjekty a ukládat pokuty a penále souvisejícími postupy stanovenými v tomto nařízení mohla z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu či členských států zrušit uznání subjektu podle nařízení (ES) č. 391/2009.
(9)
Je důležité, aby rozhodnutí o uložení pokut, penále nebo zrušení uznání podle tohoto nařízení bylo založeno výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost se vyjádřit.
(10)
Toto nařízení respektuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, zejména právo na obhajobu a zásady důvěrnosti údajů a zákazu dvojího trestu (ne bis in idem) v souladu s obecnými zásadami práva a judikatury Soudního dvora Evropské unie.
(11)
Rozhodnutí o uložení pokut a penále podle tohoto nařízení by měla být vykonatelná v souladu s článkem 299 Smlouvy o fungování Evropské unie a mohou podléhat přezkumu Soudního dvora Evropské unie.
(12)
V zájmu zajištění spravedlnosti a právní jistoty při provádění postupu je nezbytné stanovit podrobná pravidla pro výpočet lhůt stanovených Komisí v průběhu postupu a promlčecích lhůt, v jejichž rámci může Komise uložit a vymáhat pokuty a penále s přihlédnutím rovněž k datu vstupu nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost.
(13)
Vykonatelnost tohoto nařízení vyžaduje účinnou spolupráci mezi dotčenými členskými státy, Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost. Za tímto účelem je nezbytné ujasnit práva a povinnosti každé z těchto stran v postupech stanovených v tomto nařízení, aby bylo možné zajistit účinné zkoumání, rozhodování a přijímání následných opatření podle článků 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla, podle nichž Komise provádí články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
Toto nařízení určuje kritéria pro stanovení výše pokut a penále a postup rozhodování o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání uznaného subjektu z podnětu Komise či na žádost určitého členského státu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
Kromě toho se použije následující definice:
„dotčeným členským státem“ se rozumí členský stát, který uznaný subjekt pověřil inspekcemi lodí plujících pod jeho vlajkou, jejich prohlídkami a vydáváním lodních osvědčení v souladu s mezinárodními úmluvami podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy (3), a to i členský stát, který podal Komisi žádost o uznání uvedeného subjektu podle článku 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA II
POKUTY A PENÁLE
Článek 3
Zjištění nesplnění povinnosti
1. Komise zjišťuje, zda došlo k nesplnění povinnosti, postupem podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009, pokud:
a)
závažné či opakované neplnění minimálních kritérií stanovených v příloze I nařízení (ES) č. 391/2009 nebo nedodržování povinností podle čl. 8 odst. 4 a článků 9, 10 a 11 nařízení (ES) č. 391/2009 ze strany uznaného subjektu odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech, postupech nebo vnitřní kontrole uznaného subjektu;
b)
zhoršující se výkonnost uznaného subjektu s přihlédnutím k rozhodnutí Komise 2009/491/ES (4) odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech postupech nebo vnitřní kontrole daného subjektu;
c)
uznaný subjekt úmyslně poskytl Komisi v průběhu hodnocení nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace nebo jiným způsobem mařil uvedené hodnocení.
2. Ve všech řízeních o nesplnění povinnosti podle tohoto nařízení břemeno důkazu o nesplnění povinnosti spočívá na Komisi.
Článek 4
Výpočet pokut
1. Za každé nesplnění povinnosti zjištěné na základě článku 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 bude nejprve uložena základní pokuta ve výši 0,6 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu stanoveného podle článku 9.
2. Při výpočtu jednotlivé pokuty za každé nesplnění povinnosti se základní pokuta uvedená v odstavci 1 zvýší nebo sníží podle závažnosti a dopadů nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, v souladu s článkem 5, resp. článkem 6.
3. Maximální částka jednotlivé pokuty nepřesáhne 1,8 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu.
4. Pokud jedno jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu tvoří jediný základ pro dva či více případů nesplnění povinnosti podle čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 391/2009 zjištěného v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení, představuje souběžnou jednotlivou pokutu nejvyšší z jednotlivých pokut vypočítaných za příslušné případy nesplnění povinnosti.
5. Celkovou pokutu uloženou uznanému subjektu v jednom rozhodnutí představuje součet všech jednotlivých pokut vyplývajících z použití odstavců 1 až 4 tohoto článku, aniž by byl dotčen maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 5
Posouzení závažnosti nesplnění povinnosti
Při posuzování závažnosti každého nesplnění povinnosti vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující a polehčující okolnosti, zejména:
a)
zda subjekt jednal z nedbalosti nebo úmyslně;
b)
počet případů jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, která vedou k nesplnění povinnosti;
c)
zda se nesplnění povinnosti týká ojedinělých úřadů, zeměpisných oblastí nebo celého subjektu;
d)
opakované jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu vedoucí k nesplnění povinnosti;
e)
dobu trvání nesplnění povinnosti;
f)
zkreslení skutečného stavu lodí v lodních osvědčeních a dokladech o shodě vydaných uznaným subjektem nebo uvedení nesprávných či zavádějících informací v těchto dokumentech;
g)
předchozí sankce, včetně pokut, které byly uloženy témuž uznanému subjektu;
h)
zda nesplnění povinnosti vyplývá z dohody mezi uznanými subjekty nebo jednání ve vzájemné shodě, které mělo za cíl nebo za následek porušení kritérií a povinností stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009;
i)
míru obezřetnosti a spolupráce uznaného subjektu při odhalování příslušného jednání nebo opomenutí, jakož i určování nesplnění povinnosti ze strany Komise.
Článek 6
Posouzení dopadů nesplnění povinnosti
Při posuzování dopadů každého nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti a ochrany životního prostředí, vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující i polehčující okolnosti, zejména:
a)
povahu a rozsah nedostatků, které se skutečně nebo potenciálně dotýkají lodí, jimž dotyčný subjekt vydal osvědčení, a které zmíněný subjekt v důsledku nesplnění povinnosti neodhalil nebo nemůže odhalit či jejichž včasnou nápravu nevyžadoval nebo nemůže vyžadovat, zejména s přihlédnutím ke kritériím pro zadržení lodi stanoveným v příloze X směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5) o státní přístavní inspekci;
b)
počet lodí, kterým dotyčný subjekt vydal osvědčení a které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny;
c)
jakékoli jiné okolnosti, které představují zvláštní identifikovatelná rizika, jako je druh lodí, které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny.
Článek 7
Penále
1. Komise může dotčenému subjektu uložit penále podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, aniž jsou dotčeny pokuty uložené podle článku 3, s cílem zajistit přijetí preventivních a nápravných opatření vyžadovaných Komisí v průběhu hodnocení uznaného subjektu.
2. V rozhodnutí o uložení pokut podle článku 3 může Komise stanovit rovněž penále, které bude uznanému subjektu uloženo, pokud nápravné opatření neprovede nebo pokud při uzavírání nesplnění povinnosti jedná s neopodstatněným zpožděním.
3. V rozhodnutí o uložení penále je stanovena lhůta, v níž musí uznaný subjekt požadované opatření provést.
4. Penále se použije ode dne následujícího po dni uplynutí lhůty stanovené podle odstavce 3 až do dne, kdy subjekt provedl náležité nápravné opatření, pokud toto nápravné opatření považuje Komise za uspokojivé.
5. Základní denní částka penále za každé nesplnění povinnosti činí 0,0033 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu vypočítaného podle článku 9. Pro výpočet jednotlivé částky penále za každé nesplnění povinnosti se každá základní částka upraví podle závažnosti nesplnění povinnosti a s ohledem na míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí podle článků 5 a 6 tohoto nařízení.
6. S ohledem na okolnosti daného případu, zejména naléhavost nápravného opatření, které má dotčený subjekt provést, může Komise denní částku penále zvýšit až do této výše:
a)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 120 dnů, od 121. do 300. dne od uplynutí lhůty 0,005 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den;
b)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 300 dnů, od 301. dne od uplynutí lhůty 0,01 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den.
7. Celková částka penále uloženého podle tohoto článku individuálně nebo navíc k pokutám nesmí přesáhnout maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 8
Stanovení maximální úhrnné částky pokut a penále
Maximální úhrnná částka pokut a penále uložených uznanému subjektu, jak je uvedena v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, se stanoví takto:
a)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu s přihlédnutím ke dni vydání rozhodnutí o uložení pokut a v případě více než jednoho rozhodnutí o uložení pokut danému subjektu ke dni vydání prvního rozhodnutí o uložení pokuty dotčenému subjektu nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9;
b)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu stanovená podle odstavce 1 a penále, které bylo uloženo v týchž rozhodnutích podle čl. 7 odst. 2 a které vznikne do doby, než uznaný subjekt přijme náležitá nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop;
c)
úhrnná částka penále, které bylo uznanému subjektu uloženo podle čl. 7 odst. 1 a které vznikne do doby, než subjekt přijme náležitá preventivní nebo nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop.
Článek 9
Výpočet obratu
1. Pro účely tohoto nařízení představuje celkový průměrný obrat dotčeného uznaného subjektu jednu třetinu částky získané sečtením celkového obratu mateřské společnosti, jíž bylo uděleno uznání, a všech právnických osob, na které se toto uznání vztahuje na konci každého roku, za tři hospodářské roky předcházející rozhodnutí Komise.
2. V případě skupiny s osvědčenou konsolidovanou účetní závěrkou představují obrat uvedený v odstavci 1 s ohledem na mateřskou společnost a všechny právnické osoby zahrnuté v této skupině, na které se uznání vztahuje na konci každého hospodářského roku, konsolidované příjmy těchto subjektů.
3. Při použití odstavců 1 a 2 se berou v úvahu pouze činnosti, které spadají do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA III
ZRUŠENÍ UZNÁNÍ
Článek 10
Zrušení uznání
1. Komise může z vlastního podnětu či na žádost určitého členského státu přijmout rozhodnutí o zrušení uznání subjektu v případech uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (ES) č. 391/2009.
2. Aby bylo možné určit, zda opakované a závažné nesplnění povinnosti představuje nepřijatelnou hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí podle čl. 7 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 391/2009, vezmou se v úvahu:
a)
informace a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, zejména s přihlédnutím k okolnostem uvedeným v článcích 5 a 6 tohoto nařízení;
b)
kritéria a případně prahové hodnoty stanovené v rozhodnutí Komise 2009/491/ES.
3. Dosáhnou-li pokuty a penále uložené uznanému subjektu maximálního stropu stanoveného podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009 a nebyla-li uznaným subjektem přijata náležitá nápravná opatření, může Komise usoudit, že tato opatření nedosáhla svého cíle odstranění potenciální hrozby pro bezpečnost nebo životní prostředí.
Článek 11
Postup pro zrušení uznání na žádost členského státu
1. Pokud členský stát požaduje, aby Komise zrušila uznání určitého subjektu v souladu s čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, zašle tuto žádost Komisi písemně.
2. Dožadující členský stát svou žádost podrobně odůvodní a případně odkáže na kritéria uvedená v čl. 7 odst. 1 a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, jakož i okolnosti uvedené v čl. 10 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
3. Na podporu své žádosti poskytne dožadující členský stát Komisi veškeré potřebné písemné doklady, které jsou řádně označeny a očíslovány.
4. Komise přijetí žádosti členského státu potvrdí písemně.
5. Pokud se Komise domnívá, že pro vydání rozhodnutí jsou zapotřebí doplňkové informace, vysvětlení nebo důkazy, vyrozumí o tom dožadující členský stát a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než čtyři týdny, své podání náležitě doplnil. Žádost členského státu se nepovažuje za úplnou, dokud nebyly poskytnuty všechny potřebné informace.
6. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je opodstatněná, zašle do jednoho roku od obdržení úplné žádosti dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách podle článku 12 za účelem zrušení jeho uznání podle tohoto nařízení. V tomto případě je dožadujícímu členskému státu zaručeno zacházení a práva dotčeného členského státu podle kapitoly IV tohoto nařízení.
Pokud Komise v téže lhůtě dospěje k závěru, že žádost členského státu není opodstatněná, vyrozumí o tom dožadující členský stát s uvedením důvodů a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než tři měsíce, podal své připomínky. Do šesti měsíců od obdržení těchto připomínek Komise žádost potvrdí jako neopodstatněnou, nebo vydá prohlášení o námitkách podle prvního pododstavce.
7. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je neopodstatněná nebo neúplná po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 5, může se rozhodnout, že celou žádost nebo její část a připojené důkazy zahrne do hodnocení uznaného subjektu, které se provádí podle článku 8 nařízení (ES) č. 391/2009.
8. Komise podává výboru COSS každoročně zprávu o žádostech o zrušení, které předložily členské státy, a rovněž o probíhajících řízeních o zrušení uznání, jež zahájila Komise.
KAPITOLA IV
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Prohlášení o námitkách
1. Pokud se Komise domnívá, že existují důvody pro uložení pokuty a penále uznanému subjektu podle článku 6 nařízení (ES) č. 391/2009 nebo pro zrušení uznání subjektu podle článku 7 uvedeného nařízení, zašle dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách a vyrozumí dotčené členské státy.
2. Prohlášení o námitkách obsahuje:
a)
podrobný výčet jednání a opomenutí uznaného subjektu, včetně popisu příslušných skutečností a určení ustanovení nařízení (ES) č. 391/2009, která uznaný subjekt podle názoru Komise porušil;
b)
určení důkazů, na nichž se zakládají příslušná zjištění, včetně odkazu na zprávy o inspekcích, hodnotící zprávy nebo jiné příslušné dokumenty, které již dříve dotyčnému subjektu předala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost jednající jménem Komise;
c)
oznámení, že Komise může uložit pokuty a penále nebo zrušit uznání v souladu s články 6 nebo 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
3. Při oznamování prohlášení o námitkách Komise uznaný subjekt a dotčené členské státy vyzve, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než šest týdnů ode dne obdržení prohlášení o námitkách, podaly písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu podání, která obdržela po uplynutí této lhůty, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení.
4. Oznámením prohlášení o námitkách není odloženo hodnocení dotyčného subjektu. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se Komise může rozhodnout, že provede dodatečné kontroly kanceláří a zařízení subjektu, navštíví lodě, jimž subjekt vydal osvědčení, nebo uznaný subjekt písemně požádá, aby poskytl doplňkové informace týkající se dodržování kritérií a povinností podle nařízení (ES) č. 391/2009 z jeho strany.
5. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení může Komise změnit své hodnocení dotyčného uznaného subjektu. Je-li nové hodnocení jiné než hodnocení, které vedlo k prohlášení o námitkách, jelikož byly odhaleny nové skutečnosti nebo zjištěny nové případy nesplnění povinnosti či nové okolnosti týkající se závažnosti nesplnění povinnosti nebo jeho dopadů na bezpečnost a životní prostředí, vydá Komise nové prohlášení o námitkách.
Článek 13
Žádosti o informace
K objasnění skutečností pro účely článku 12 může Komise uznaný subjekt písemně požádat, aby podal písemné nebo ústní vysvětlení či předložil určité informace nebo dokumenty ve stanovené lhůtě, která v žádném případě nesmí být kratší než čtyři týdny. V tomto případě Komise informuje uznaný subjekt o pokutách a penále, které mohou být uloženy, pokud žádosti nevyhoví nebo pokud poskytne informace s neopodstatněným zpožděním či pokud Komisi poskytne úmyslně nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace.
Článek 14
Ústní slyšení
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, poskytne Komise tomuto subjektu možnost, aby svá tvrzení předložil při ústním slyšení.
2. Komise vyzve příslušné orgány dotčených členských států a z vlastního podnětu či na žádost dotčených členských států může vyzvat jakékoli jiné osoby, které mají oprávněný zájem ve věci nesplnění povinnosti, aby se zúčastnily ústního slyšení. Komise se může rozhodnout, že jí bude nápomocna Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
3. Fyzické osoby nebo soukromé právnické osoby přizvané na jednání se dostaví osobně, nebo jsou zastoupeny právními či zplnomocněnými zástupci. Členské státy zastupují úředníci daného členského státu.
4. Ústní slyšení není veřejné. Každá osoba, která je přizvána na jednání, může být vyslechnuta zvlášť, nebo v přítomnosti jiných přizvaných osob, přičemž se přihlédne k oprávněnému zájmu uznaného subjektu a jiných stran ve věci ochrany jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných údajů.
5. Výpovědi každé vyslechnuté osoby jsou zaznamenány. Osobám, které se jednání zúčastnily, a dotčeným členským státům je na požádání poskytnut záznam jednání.
Článek 15
Penále za nedostatečnou spolupráci
1. Pokud Komise zamýšlí přijmout rozhodnutí o uložení penále podle čl. 7 odst. 1 uznanému subjektu, který nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí nebo který při přijímání těchto opatření jednal s neopodstatněným zpožděním, vyrozumí uznaný subjekt nejprve písemně.
2. Oznámení Komise podle odstavce 1 odkazuje na konkrétní preventivní a nápravná opatření, která uznaný subjekt neprovedl, a podpůrné důkazy, a uznaný subjekt rovněž informuje o penále, které Komise v této souvislosti zvažuje.
3. Komise stanoví lhůtu, v níž může uznaný subjekt podat Komisi písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu písemné připomínky, které obdrží po uplynutí této lhůty.
Článek 16
Přístup ke spisu
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, udělí Komise přístup ke spisu, který obsahuje dokumenty a jiné důkazy týkající se údajného nesplnění povinnosti, které Komise shromáždila.
2. Komise stanoví datum a přijme příslušná praktická opatření pro přístup uznaného subjektu ke spisu, který může být umožněn pouze v elektronické podobě.
3. Na požádání zpřístupní Komise dotyčnému uznanému subjektu seznam všech dokumentů, které jsou ve spisu obsaženy.
4. Dotyčný uznaný subjekt má právo na přístup k dokumentům a informacím obsaženým ve spisu. Při udělování tohoto přístupu zohlední Komise náležitě obchodní tajemství, důvěrné údaje nebo interní povahu dokumentů, které vydala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
5. Pro účely odstavce 4 mohou interní dokumenty Komise a Evropské agentury pro námořní bezpečnost zahrnovat:
a)
dokumenty nebo části dokumentů, které se týkají interních porad Komise a jejích útvarů a Evropské agentury pro námořní bezpečnost, včetně stanovisek a doporučení, která Komisi zaslala Evropská agentura pro námořní bezpečnost;
b)
dokumenty nebo části dokumentů, které jsou součástí korespondence mezi Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost nebo mezi Komisí a členskými státy.
Článek 17
Právní zastoupení
Uznaný subjekt má právo na právní zastoupení ve všech fázích řízení podle tohoto nařízení.
Článek 18
Důvěrnost informací, služební tajemství a právo zachovat mlčenlivost
1. Řízení podle tohoto nařízení se vede s dodržením zásady důvěrnosti informací a služebního tajemství.
2. Komise, Evropská agentura pro námořní bezpečnost a orgány dotčených členských států, jakož i jejich úředníci a další osoby pracující pod jejich dohledem nesmí sdělovat informace, které získali nebo které si vyměnili podle tohoto nařízení a na něž se vztahuje povinnost ochrany služebního tajemství a důvěrnosti informací.
3. Uznaný subjekt nebo jiná osoba, která poskytne informace nebo podá připomínky podle tohoto nařízení, jasně označí jakýkoli materiál, který považuje za důvěrný, s uvedením důvodů a ve lhůtě stanovené Komisí poskytne zvláštní verzi, která nemá důvěrný charakter.
4. Komise může uznaný subjekt nebo jiné zúčastněné strany rovněž požádat, aby označily určitou část zprávy, prohlášení o námitkách nebo rozhodnutí Komise, která podle jejich názoru obsahuje obchodní tajemství.
5. Pokud k označení uvedenému v odstavcích 3 a 4 nedojde, může mít Komise za to, že dotyčné dokumenty nebo připomínky neobsahují důvěrné údaje.
6. Aniž je dotčen článek 9 nařízení (ES) č. 391/2009, mají uznané subjekty právo zachovat mlčenlivost v situacích, kdy by byly nuceny poskytovat odpovědi, z nichž by vyplývalo, že mají podíl na tom, že došlo k porušení předpisů.
Článek 19
Rozhodnutí
1. Rozhodnutí o uložení pokut a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se zakládá výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost podat připomínky.
2. Rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále a stanovení příslušné částky se řídí zásadou, že pokuty a penále mají být účinné, přiměřené a odrazující.
3. Při přijímání opatření podle tohoto nařízení a rozhodování o závažnosti a dopadu příslušného jednání či opomenutí na bezpečnost a životní prostředí vezme Komise v úvahu vnitrostátní opatření, která již byla proti dotyčnému uznanému subjektu přijata na základě stejných skutečností, zejména v případě, bylo-li proti dotyčnému subjektu již vedeno soudní řízení nebo řízení o výkonu rozhodnutí.
4. Na jednání nebo opomenutí uznaného subjektu, na jehož základě byla přijata opatření podle tohoto nařízení, se nesmí vztahovat další opatření. Toto jednání nebo opomenutí však může být vzato v úvahu v následných rozhodnutích přijatých podle tohoto nařízení, aby bylo možné posoudit jejich opakování.
5. Rozhodnutí o uložení penále nebo rozhodnutí o uložení pokut a penále přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
6. Rozhodnutí o zrušení uznání uznaného subjektu přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
Článek 20
Opravné prostředky, oznamování a zveřejňování
1. Komise dotčený uznaný subjekt informuje o dostupných opravných prostředcích.
2. O přijetí rozhodnutí vyrozumí Komise pro informaci Evropskou agenturu pro námořní bezpečnost a členské státy.
3. V odůvodněných případech, zejména z důvodu bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, může Komise své rozhodnutí zveřejnit. Při zveřejňování podrobností svého rozhodnutí nebo informování členských států zohledňuje Komise oprávněné zájmy dotyčného uznaného subjektu a jiných zúčastněných osob.
Článek 21
Vymáhání pokut a penále
Komise přistoupí k vymáhání pokut a penále vystavením inkasního příkazu a vydáním výzvy k úhradě zaslaným dotyčnému uznanému subjektu v souladu s články 78 až 80 a 83 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) a články 80 až 92 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7).
Článek 22
Promlčecí lhůty v případě ukládání pokut a penále
1. Právo Komise uložit uznanému subjektu pokuty a/nebo penále podle tohoto nařízení zaniká po uplynutí pěti let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, které mělo za následek nesplnění povinnosti zjištěné podle článku 3 tohoto nařízení. V případě trvajícího nebo opakovaného jednání či opomenutí, které má za následek nesplnění povinnosti, však začíná lhůta běžet dnem, kdy bylo toto jednání nebo opomenutí ukončeno.
Právo Komise uložit uznanému subjektu penále podle článku 15 tohoto nařízení zaniká po uplynutí tří let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, na něž se vztahovala náležitá preventivní a nápravná opatření požadovaná Komisí.
2. Promlčecí lhůty uvedené v odstavci 1 se přerušují každým opatřením, které Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost přijme za účelem hodnocení nebo řízení o nesplnění povinnosti v souvislosti s jednáním či opomenutím uznaného subjektu. Promlčecí lhůta se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je opatření Komise nebo agentury oznámeno uznanému subjektu.
3. Každým přerušením začíná promlčecí lhůta běžet znovu. Promlčecí lhůta však nesmí přesáhnout dobu rovnající se dvojnásobku původní lhůty, s výjimkou případů, kdy je promlčení pozastaveno podle odstavce 4.
4. Promlčecí lhůta pro uložení penále se pozastavuje po dobu, kdy je rozhodnutí Komise předmětem řízení před Soudním dvorem Evropské unie.
Článek 23
Promlčecí lhůty v případě výběru pokut a penále
1. Právo na zahájení vymáhání pokut a/nebo penále zaniká po uplynutí jednoho roku od dne, kdy rozhodnutí podle článku 19 nabude právní moci.
2. Promlčecí lhůta uvedená v odstavci 1 se přerušuje každým opatřením Komise nebo členského státu jednajícího na základě žádosti Komise, jehož cílem je vymoci úhradu pokut a/nebo penále.
3. Každý přerušením počíná lhůta běžet znovu.
4. Promlčecí lhůty uvedené v odstavcích 1 a 2 se pozastaví:
a)
po dobu lhůty pro zaplacení;
b)
po dobu, po kterou je vymáhání pozastaveno na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie.
Článek 24
Počítání lhůt
1. Lhůty stanovené v tomto nařízení začínají běžet prvním dnem po obdržení sdělení Komise nebo po jeho osobním převzetí.
2. V případě sdělení určeného Komisi se má za to, že příslušné lhůty byly dodrženy, pokud bylo sdělení zasláno doporučeně před uplynutím příslušné lhůty.
3. Při stanovování lhůt zohledňuje Komise jak právo na řádný proces, tak zvláštní okolnosti každého rozhodovacího postupu podle tohoto nařízení.
4. V případě potřeby a na základě odůvodněné žádosti podané před uplynutím původní lhůty mohou být lhůty prodlouženy.
Článek 25
Spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány
Informace poskytnuté příslušnými vnitrostátními orgány v odpovědi na žádost Komise použije Komise pouze k těmto účelům:
a)
plnění úkolů, které jí byly svěřeny podle nařízení (ES) č. 391/2009 v souvislosti s uznáváním uznaných subjektů a dohledem nad nimi;
b)
jako důkazy pro účely rozhodování podle tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny články 16 a 18 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Použití
Události, k nimž došlo před vstupem nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost, nezakládají důvod k opatřením přijatým podle tohoto nařízení.
Článek 27
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. července 2014.
REGOLAMENTO (UE) N. 788/2014 DELLA COMMISSIONE
del 18 luglio 2014
che stabilisce norme dettagliate per l'imposizione di ammende e penalità di mora e per la revoca del riconoscimento degli organismi che effettuano le ispezioni e le visite di controllo delle navi a norma degli articoli 6 e 7 del regolamento (CE) n. 391/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 391/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 aprile 2009, relativo alle disposizioni ed alle norme comuni per gli organismi che effettuano le ispezioni e le visite di controllo delle navi (1), in particolare l'articolo 14, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
Gli articoli 6 e 7 del regolamento (CE) n. 391/2009 conferiscono alla Commissione il potere di imporre ammende e penalità di mora agli organismi riconosciuti, definiti all'articolo 2 del suddetto regolamento, o di revocarne il riconoscimento, per garantire il rispetto dei criteri e degli obblighi stabiliti a norma di tale regolamento con il chiaro scopo di eliminare qualsiasi potenziale minaccia alla sicurezza o all'ambiente.
(2)
A fini di trasparenza occorre definire, in conformità all'articolo 14, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 391/2009, regole dettagliate di procedura del processo decisionale nonché il metodo utilizzato dalla Commissione per calcolare le ammende e le penalità di mora, affinché sia noto in anticipo agli organismi interessati, così come i criteri specifici in base ai quali la Commissione valuta la gravità del caso e in che misura siano state compromesse la sicurezza e la tutela dell'ambiente.
(3)
Con l'introduzione di ammende e penalità di mora la Commissione può disporre di uno strumento supplementare che le permette di reagire in modo più sfumato, flessibile e graduato ad una violazione delle norme di cui al regolamento (CE) n. 391/2009 da parte di un organismo riconosciuto, rispetto alla revoca del riconoscimento.
(4)
Le penalità di mora devono essere in grado di garantire che sia tempestivamente posto rimedio a ogni violazione degli obblighi e dei requisiti stabiliti dal regolamento (CE) n. 391/2009. Pertanto il suddetto regolamento abilita la Commissione ad applicare penalità di mora quando un organismo riconosciuto non abbia intrapreso le azioni preventive e correttive chieste dalla Commissione, dopo un periodo ragionevole e fino a quando l'organismo riconosciuto non abbia adottato gli interventi richiesti. Se necessario, alla luce delle circostanze specifiche, l'importo giornaliero delle penalità di mora può essere gradualmente aumentato al fine di riflettere l'urgenza degli interventi richiesti.
(5)
Il calcolo delle ammende e delle penalità di mora sotto forma di percentuale del fatturato dell'organismo riconosciuto, tenendo conto del massimale determinato a norma del regolamento (CE) n. 391/2009, è un metodo semplice per rendere le ammende e le penalità di mora dissuasive e al tempo stesso proporzionate alla gravità del caso e alla capacità economica dell'organismo riconosciuto, in funzione delle diverse dimensioni di tali organismi.
(6)
A fini di trasparenza e per garantire la certezza del diritto, occorre definire chiaramente l'applicazione del massimale dell'importo complessivo delle ammende e delle penalità di mora tenendo conto delle diverse circostanze in cui tale massimale si applicherebbe. Per le stesse ragioni occorre anche definire il modo in cui è calcolato il fatturato medio totale di ogni organismo riconosciuto nel triennio di attività precedente, relativamente alle attività che rientrano nell'ambito di applicazione del regolamento (CE) n. 391/2009.
(7)
È opportuno che la decisione di revocare il riconoscimento di un organismo in conformità sulla base delle condizioni di cui all'articolo 7, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 391/2009 prenda in considerazione tutti i fattori connessi all'obiettivo generale di controllo dell'attività degli organismi riconosciuti e delle loro prestazioni globali, compresa l'efficacia di eventuali ammende e penalità di mora già imposte per violazioni gravi e ripetute del suddetto regolamento.
(8)
Occorre prevedere una procedura specifica che consenta alla Commissione, di propria iniziativa o su richiesta di uno Stato membro, di revocare il riconoscimento di un organismo ai sensi del regolamento (CE) n. 391/2009, oltre al potere della Commissione di valutare gli organismi riconosciuti e di imporre ammende e penalità di mora mediante le relative procedure di cui al presente regolamento.
(9)
È importante che la decisione di imporre ammende o penalità di mora o di revocare il riconoscimento a norma del presente regolamento si basi esclusivamente su motivazioni in merito alle quali l'organismo riconosciuto sia stato in grado di pronunciarsi.
(10)
Il presente regolamento rispetta i diritti fondamentali e osserva i principi riconosciuti dalla Carta dei diritti fondamentali dell'Unione europea, in particolare i diritti della difesa, il principio di riservatezza e il principio del ne bis in idem, in conformità ai principi generali del diritto e alla giurisprudenza della Corte di giustizia dell'Unione europea.
(11)
Le decisioni che impongono ammende e penalità di mora in conformità al presente regolamento costituiscono titolo esecutivo a norma dell'articolo 299 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea e possono essere soggette al controllo della Corte di giustizia dell'Unione europea.
(12)
Al fine di garantire l'equità e la certezza del diritto nello svolgimento della procedura, è necessario stabilire norme dettagliate per il calcolo delle scadenze fissate dalla Commissione durante la procedura e dei termini di prescrizione applicabili alla Commissione per l'imposizione e l'effettiva applicazione delle ammende e delle penalità di mora, tenuto conto anche della data di entrata in vigore del regolamento (CE) n. 391/2009.
(13)
L'applicazione del presente regolamento comporta l'efficiente cooperazione tra gli Stati membri interessati, la Commissione e l'Agenzia europea per la sicurezza marittima. A questo fine è necessario specificare i diritti e gli obblighi di ognuna delle suddette parti nelle procedure stabilite dal presente regolamento, al fine di assicurare l'efficace svolgimento dell'indagine, del processo decisionale e di monitoraggio ai sensi degli articoli 6 e 7 del regolamento (CE) n. 391/2009.
(14)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato per la sicurezza marittima e la prevenzione dell'inquinamento provocato dalle navi (COSS), istituito dal regolamento (CE) n. 2099/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio (2),
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce le modalità di applicazione degli articoli 6 e 7 del regolamento (CE) n. 391/2009 dalla Commissione.
Esso fissa i criteri per stabilire l'importo delle ammende e delle penalità di mora, la procedura decisionale per imporre un'ammenda o una penalità di mora o per revocare il riconoscimento di un organismo riconosciuto su iniziativa della Commissione o su richiesta di uno Stato membro.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si applicano le definizioni di cui all'articolo 2 del regolamento (CE) n. 391/2009.
Si applica, inoltre, la seguente definizione:
per «Stato membro interessato» s'intende lo Stato membro che ha affidato ad un organismo riconosciuto il compito di ispezionare, controllare e certificare le navi battenti la sua bandiera per conformarsi alle convenzioni internazionali, a norma della direttiva 2009/15/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 aprile 2009, relativa alle disposizioni ed alle norme comuni per gli organismi che effettuano le ispezioni e le visite di controllo delle navi e per le pertinenti attività delle amministrazioni marittime (3), incluso lo Stato membro che ha presentato la richiesta di riconoscimento di tale organismo alla Commissione, a norma dell'articolo 3 del regolamento (CE) n. 391/2009.
CAPO II
AMMENDE E PENALITÀ DI MORA
Articolo 3
Accertamento delle infrazioni
1. La Commissione accerta una infrazione a norma dell'articolo 6, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 391/2009 quando:
a)
il mancato rispetto grave o ripetuto da parte di un organismo riconosciuto di uno dei criteri minimi di cui all'allegato I del regolamento (CE) n. 391/2009 o dei suoi obblighi a norma dell'articolo 8, paragrafo 4, degli articoli 9, 10 e 11 del regolamento (CE) n. 391/2009, riveli l'esistenza di gravi carenze nella struttura, nei sistemi, nelle procedure o nei controlli interni dell'organismo riconosciuto;
b)
il peggioramento delle prestazioni di un organismo riconosciuto, determinato tenendo conto della decisione 2009/491/CE della Commissione (4), riveli gravi carenze nella struttura, nei sistemi, nelle procedure o nei controlli interni dell'organismo;
c)
un organismo riconosciuto abbia intenzionalmente fornito alla Commissione informazioni inesatte, incomplete o fuorvianti nell'ambito della valutazione condotta dalla stessa, o ha ostacolato in altro modo tale valutazione.
2. In ogni procedimento di infrazione a norma del presente regolamento, l'onere della prova dell'infrazione incombe alla Commissione.
Articolo 4
Calcolo delle ammende
3. Ad ogni infrazione, rilevata a norma dell'articolo 9, corrisponde inizialmente un'ammenda di base dello 0,6 % del fatturato medio totale dell'organismo riconosciuto, determinato a norma dell'articolo 6, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 391/2009.
4. Per il calcolo dell'ammenda da applicarsi a ciascuna infrazione, l'ammenda di base di cui al paragrafo 1 è aumentata o diminuita in base alla gravità e agli effetti dell'infrazione, in particolare la misura in cui sono state compromesse la sicurezza o la tutela dell'ambiente, a norma, rispettivamente, degli articoli 5 e 6.
5. L'importo massimo di ciascuna ammenda non supera l'1,8 % del fatturato medio totale dell'organismo riconosciuto.
6. Se un'azione o un'omissione dell'organismo riconosciuto costituisce l'unica base di due o più infrazioni, a norma dell'articolo 6, paragrafo 1, lettera a) del regolamento (CE) n. 391/2009, accertate a norma dell'articolo 3, paragrafo 1, lettera a), del presente regolamento, l'ammenda corrispettiva da applicarsi è la più elevata delle singole ammende calcolate per le relative infrazioni.
7. L'importo totale dell'ammenda imposta a un organismo riconosciuto in una decisione è pari alla somma di tutte le singole ammende risultanti dall'applicazione dei paragrafi da 1 a 4 del presente articolo, fatto salvo il massimale di cui all'articolo 6, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 391/2009, come specificato nell'articolo 8 del presente regolamento.
Articolo 5
Valutazione della gravità di un'infrazione
La Commissione, nel valutare la gravità delle singole infrazioni, tiene conto di tutte le circostanze aggravanti e attenuanti, in particolare le seguenti:
a)
se il comportamento dell'organismo è stato colposo o doloso;
b)
il numero di azioni od omissioni dell'organismo riconosciuto che hanno dato origine all'infrazione;
c)
se l'infrazione riguarda uffici isolati, zone geografiche o l'intero organismo;
d)
il ripetersi delle azioni o delle omissioni dell'organismo riconosciuto che hanno dato origine all'infrazione;
e)
la durata dell'infrazione;
f)
l'errata rappresentazione, nei certificati e nei documenti di conformità rilasciati dall'organismo riconosciuto, delle condizioni reali delle navi oppure l'inclusione di informazioni inesatte o fuorvianti;
g)
sanzioni precedenti, comprese quelle pecuniarie, imposte allo stesso organismo riconosciuto;
h)
se trattasi di violazione di un accordo tra organismi riconosciuti o di una pratica concordata che abbia per oggetto o per effetto la violazione dei criteri e degli obblighi di cui al regolamento (CE) n. 391/2009;
i)
il livello di diligenza e di cooperazione dell'organismo riconosciuto nel rilevamento delle azioni o delle omissioni, nonché nella determinazione delle infrazioni da parte della Commissione.
Articolo 6
Valutazione delle ripercussioni di un'infrazione
La Commissione, nel valutare le ripercussioni delle singole infrazioni, in special modo la misura in cui sono state compromesse la sicurezza e la tutela dell'ambiente, tiene conto di tutte le circostanze aggravanti e attenuanti, in particolare le seguenti:
a)
la natura e la portata delle carenze che possono pregiudicare o pregiudicano di fatto la flotta certificata dall'organismo, che detto organismo, in seguito all'infrazione, non ha individuato o può non essere in grado di individuare, o non ha chiesto o non è in grado di chiedere la tempestiva correzione, tenendo conto in special modo dei criteri per il fermo di una nave indicati nell'allegato X della direttiva 2009/16/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (5) sul controllo dello Stato di approdo;
b)
la percentuale di navi certificate dall'organismo effettivamente o potenzialmente interessate;
c)
qualsiasi altra circostanza che presenti rischi specifici, come il tipo di navi effettivamente o potenzialmente interessate.
Articolo 7
Penalità di mora
1. Le penalità di mora di cui all'articolo 6, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 391/2009 possono essere imposte dalla Commissione all'organismo in questione, fatte salve le ammende imposte ai sensi dell'articolo 3, per garantire che siano adottati i provvedimenti correttivi e preventivi richiesti dalla Commissione nel corso della sua valutazione dell'organismo riconosciuto.
2. La Commissione, nella decisione che impone ammende ai sensi dell'articolo 3, può anche stabilire le penalità di mora da imporre all'organismo riconosciuto se e finché esso non prenda i provvedimenti correttivi o intervenga con un ritardo ingiustificato nel mettere fine ad un'infrazione.
3. La decisione che impone penalità di mora stabilisce un termine entro il quale l'organismo riconosciuto deve conformarsi ai provvedimenti prescritti.
4. Le penalità di mora si applicano a partire dal giorno successivo alla scadenza del termine fissato a norma del paragrafo 3 fino al giorno in cui l'organismo prende i dovuti provvedimenti correttivi, a condizione che tali provvedimenti siano considerati soddisfacenti dalla Commissione.
5. L'importo di base giornaliero delle penalità di mora per ogni infrazione è pari allo 0,0033 % del fatturato medio totale dell'organismo riconosciuto, calcolato conformemente all'articolo 9. Per il calcolo del singolo ammontare delle penalità di mora per ogni infrazione, l'importo di base viene corretto in funzione della gravità dell'infrazione e tenendo conto della misura in cui siano state compromesse la sicurezza o la tutela dell'ambiente, in base agli articoli 5 e 6 del presente regolamento.
6. La Commissione può decidere, in considerazione delle circostanze specifiche, in particolare se i provvedimenti correttivi hanno carattere d'urgenza, di aumentare l'importo giornaliero delle penalità di mora entro i limiti seguenti:
a)
quando l'organismo riconosciuto supera di oltre 120 (centoventi) giorni i termini stabiliti a norma del paragrafo 3, dal centoventunesimo al trecentesimo giorno successivo alla scadenza del termine, 0,005 % del fatturato medio totale dell'organismo, calcolato conformemente all'articolo 9;
b)
quando l'organismo riconosciuto supera di oltre 300 (trecento) giorni i termini stabiliti a norma del paragrafo 3, a partire dal trecentunesimo giorno successivo alla scadenza del termine, 0,01 % del fatturato medio totale dell'organismo, calcolato conformemente all'articolo 9.
7. L'importo totale delle penalità di mora imposte ai sensi del presente articolo, singolarmente o in aggiunta alle ammende, non supera il massimale fissato a norma dell'articolo 6, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 391/2009, come descritto all'articolo 8 del presente regolamento.
Articolo 8
Determinazione del massimale dell'importo complessivo delle ammende e delle penalità di mora
Il massimale dell'importo complessivo delle ammende e delle penalità di mora imposte all'organismo riconosciuto, di cui all'articolo 6, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 391/2009, è così determinato:
a)
l'importo complessivo delle ammende imposte a un organismo riconosciuto conformemente all'articolo 4 nell'arco di un anno di attività di tale organismo, tenuto conto della data della decisione che impone le ammende e, in caso di più decisioni, tenuto conto della data della prima decisione, non supera il 5 % del fatturato medio totale dell'organismo calcolato conformemente all'articolo 9;
b)
l'importo complessivo delle ammende imposte a un organismo riconosciuto conformemente all'articolo 4 nell'arco di un anno di attività di tale organismo, determinato in base al paragrafo 1, e delle penalità di mora imposte nella stessa decisione conformemente all'articolo 7, paragrafo 2, maggiorato fino a quando l'organismo non abbia adottato i dovuti provvedimenti correttivi non supera il 5 % del fatturato medio totale dell'organismo calcolato conformemente all'articolo 9. Fatto salvo l'articolo 21, il recupero da parte della Commissione delle penalità di mora non supera il massimale del 5 %;
c)
l'importo complessivo delle penalità di mora imposte ad un organismo riconosciuto in conformità dell'articolo 7, paragrafo 1, maggiorato fino a quando l'organismo non abbia adottato i dovuti provvedimenti preventivi o correttivi, non supera il 5 % del fatturato medio totale dell'organismo calcolato conformemente all'articolo 9. Fatto salvo l'articolo 21, il recupero da parte della Commissione delle penalità di mora non supera il massimale del 5 %.
Articolo 9
Calcolo del fatturato
1. Ai fini del presente regolamento, il fatturato medio totale dell'organismo riconosciuto è un terzo dell'importo ottenuto sommando, nel triennio di attività precedente la decisione della Commissione, il fatturato della società controllante che detiene il riconoscimento e di tutti i soggetti giuridici che rientrano in tale riconoscimento alla fine di ogni anno.
2. Nel caso di un gruppo con conti consolidati certificati, il fatturato di cui al paragrafo 1 è, per quanto riguarda la controllante e tutti i soggetti giuridici inclusi in detto gruppo e rientranti nel riconoscimento alla fine di ogni anno di attività, il bilancio consolidato di tali soggetti.
3. Nell'applicazione dei paragrafi 1 e 2 sono prese in considerazione unicamente le attività che rientrano nel campo di applicazione del regolamento (CE) n. 391/2009.
CAPO III
REVOCA DEL RICONOSCIMENTO
Articolo 10
Revoca del riconoscimento
1. La Commissione, di propria iniziativa o su richiesta di uno Stato membro, può adottare una decisione di revoca del riconoscimento di un organismo, nei casi di cui all'articolo 7, paragrafo 1, lettere da a) a e), del regolamento (CE) n. 391/2009.
2. Al fine di determinare se il mancato rispetto in forma ripetuta e grave costituisce una minaccia inaccettabile per la sicurezza o per l'ambiente a norma dell'articolo 7, paragrafo 1, lettere a) e b), del regolamento (CE) n. 391/2009, sono presi in considerazione i seguenti elementi:
a)
le informazioni e le circostanze di cui all'articolo 7, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 391/2009, in particolare alla luce delle circostanze di cui agli articoli 5 e 6 del presente regolamento;
b)
i criteri e, se del caso, i valori soglia definiti nella decisione 2009/491/CE.
3. Quando le ammende e le penalità di mora imposte ad un organismo riconosciuto raggiungono il massimale stabilito a norma dell'articolo 6, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 391/2009 e l'organismo riconosciuto non ha adottato i dovuti provvedimenti correttivi, la Commissione può ritenere che tali misure non abbiano sortito l'effetto voluto, ossia eliminare ogni minaccia potenziale per la sicurezza o l'ambiente.
Articolo 11
Procedura di revoca del riconoscimento su richiesta di uno Stato membro
1. Lo Stato membro che intende chiedere alla Commissione di revocare il riconoscimento di un organismo ai sensi dell'articolo 7, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 391/2009 rivolge la richiesta per iscritto alla Commissione.
2. Lo Stato membro richiedente motiva la sua richiesta in maniera molto dettagliata e facendo riferimento, se del caso, ai criteri di cui all'articolo 7, paragrafo 1, e alle circostanze di cui all'articolo 7, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 391/2009, nonché alle circostanze di cui all'articolo 10, paragrafi 2 e 3, del presente regolamento.
3. Lo Stato membro richiedente fornisce alla Commissione tutte le necessarie prove documentali a sostegno della richiesta, debitamente classificate e numerate.
4. La Commissione accusa ricevuta della richiesta dello Stato membro per iscritto.
5. La Commissione, se ritiene che per adottare una decisione le occorrano ulteriori informazioni, chiarimenti o prove, ne informa lo Stato membro richiedente e lo invita a completare debitamente la sua richiesta entro un determinato termine, non inferiore a quattro settimane. La richiesta dello Stato membro non è considerata completa fino a quando non siano state fornite tutte le informazioni necessarie.
6. Entro un anno dalla data di ricezione della richiesta completa, la Commissione, se ritiene giustificata la richiesta, invia una comunicazione degli addebiti all'organismo in questione a norma dell'articolo 12, al fine di revocare il riconoscimento in conformità del presente regolamento. In tal caso, lo Stato membro richiedente è considerato alla stregua di Stato membro interessato e avente i relativi diritti a titolo del capo IV del presente regolamento.
Se, entro lo stesso termine, la Commissione stabilisce che tale richiesta non è giustificata, ne informa lo Stato membro richiedente, esponendo le proprie ragioni e invitandolo a presentare osservazioni entro un determinato termine, non inferiore a tre mesi. Entro sei mesi dal ricevimento delle osservazioni, la Commissione può confermare che la richiesta non è giustificata o inviare una comunicazione degli addebiti a norma del primo comma.
7. La Commissione, se stabilisce che la richiesta dello Stato membro non è giustificata oppure che continua ad essere incompleta dopo la scadenza del termine di cui al paragrafo 5, può scegliere di inserire la totalità o una parte di tale richiesta e i documenti giustificativi che la corredano nella valutazione dell'organismo riconosciuto effettuata in conformità dell'articolo 8 del regolamento (CE) n. 391/2009.
8. La Commissione riferisce annualmente al COSS in merito alle richieste di revoca presentate dagli Stati membri e alle procedure di revoca in corso da essa avviate.
CAPO IV
DISPOSIZIONI COMUNI
Articolo 12
Comunicazione degli addebiti
1. La Commissione, se ritiene che sussistano validi motivi per imporre ammende e penalità di mora a un organismo riconosciuto in conformità dell'articolo 6 del regolamento (CE) n. 391/2009, o per revocare il riconoscimento di un organismo a norma dell'articolo 7 del suddetto regolamento, invia all'organismo una comunicazione degli addebiti e ne informa gli Stati membri interessati.
2. La comunicazione degli addebiti contiene:
a)
un resoconto dettagliato delle azioni e delle omissioni dell'organismo riconosciuto, compresa la descrizione dei fatti salienti e il riferimento alle disposizioni del regolamento (CE) n. 391/2009 che la Commissione reputa siano state da esso violate;
b)
l'indicazione degli elementi probatori sui quali si basano le conclusioni della Commissione, anche con riferimento a rapporti d'ispezione, relazioni di valutazione, o qualsiasi altro documento pertinente che in precedenza sia stato comunicato all'organismo interessato dalla Commissione o dall'Agenzia europea per la sicurezza marittima che agisce su mandato della Commissione;
c)
un avviso della possibile imposizione, da parte della Commissione, di ammende e penalità di mora o della revoca del riconoscimento a norma dell'articolo 6 o dell'articolo 7 del regolamento (CE) n. 391/2009.
3. La comunicazione degli addebiti è accompagnata dall'invito della Commissione all'organismo riconosciuto e agli Stati membri interessati a presentare osservazioni scritte entro un determinato termine, tassativamente non inferiore a sei settimane dalla data di ricezione della comunicazione degli addebiti. La Commissione non ha l'obbligo di tener conto delle osservazioni scritte pervenute oltre la scadenza di tale termine, fatto salvo il disposto dell'articolo 24, paragrafo 4, del presente regolamento.
4. La comunicazione degli addebiti non sospende la valutazione dell'organismo riconosciuto interessato. In qualsiasi momento prima dell'adozione di una decisione che impone un'ammenda e penalità di mora oppure che revoca il riconoscimento a norma del presente regolamento, la Commissione può decidere di procedere a ulteriori ispezioni degli uffici e degli impianti dell'organismo, visitare le navi da esso certificate o chiedergli per iscritto di fornire informazioni supplementari in relazione al rispetto dei criteri e degli obblighi del regolamento (CE) n. 391/2009.
5. In qualsiasi momento prima dell'adozione di una decisione che impone un'ammenda e penalità di mora oppure che revoca il riconoscimento a norma del presente regolamento, la Commissione può modificare la propria valutazione dell'organismo riconosciuto interessato. Se la nuova valutazione è diversa da quella che ha dato origine alla comunicazione degli addebiti, in quanto sono emersi nuovi elementi o perché sono state individuate nuove infrazioni o nuove circostanze riguardo alla gravità di un'infrazione o alle sue ripercussioni sulla sicurezza e sull'ambiente, la Commissione redige una nuova comunicazione degli addebiti.
Articolo 13
Richiesta di informazioni
Per chiarire i fatti ai fini dell'articolo 12, la Commissione può chiedere per iscritto all'organismo riconosciuto di fornire spiegazioni scritte o orali oppure maggiori ragguagli o documenti, entro un determinato termine che, in ogni caso, non può essere inferiore a 4 settimane. In tal caso, la Commissione informa l'organismo riconosciuto delle penalità di mora e delle ammende in cui esso può incorrere se tale richiesta non è soddisfatta, se le informazioni sono fornite con ritardo ingiustificato oppure se le informazioni fornite sono deliberatamente inesatte, incomplete o fuorvianti.
Articolo 14
Audizione
1. Su richiesta dell'organismo riconosciuto cui è stata indirizzata una comunicazione degli addebiti, la Commissione offre a tale organismo la possibilità di presentare le proprie argomentazioni nel corso di un'audizione.
2. La Commissione invita le autorità competenti degli Stati membri interessati e può, di propria iniziativa o su richiesta degli Stati membri interessati, invitare qualsiasi altra persona che abbia un interesse legittimo nelle infrazioni in questione, a partecipare all'audizione. La Commissione può scegliere di essere assistita dall'Agenzia europea per la sicurezza marittima.
3. I soggetti fisici o giuridici invitati a partecipare compaiono di persona o sono rappresentati da rappresentanti legali o mandatari. Gli Stati membri sono rappresentati da funzionari nazionali.
4. Le audizioni non sono pubbliche. Ciascuno può essere ascoltato separatamente o in presenza di altre persone invitate a partecipare, tenendo conto dell'interesse legittimo dell'organismo riconosciuto e delle altre parti a tutelare i propri segreti commerciali e altre informazioni riservate.
5. Le dichiarazioni rese da ciascuno sono registrate. Dietro richiesta, la registrazione dell'audizione è messa a disposizione delle persone che vi hanno partecipato e degli Stati membri interessati.
Articolo 15
Penalità di mora per omessa cooperazione
1. La Commissione, quando intende adottare una decisione che impone penalità di mora di cui all'articolo 7, paragrafo 1, ad un organismo riconosciuto che non abbia preso i provvedimenti preventivi e correttivi da essa richiesti o li abbia presi con un ritardo ingiustificato, ne avverte previamente l'organismo riconosciuto per iscritto.
2. La comunicazione della Commissione ai sensi del paragrafo 1, oltre a menzionare i provvedimenti preventivi e correttivi specifici che non sono stati presi dall'organismo riconosciuto e le relative prove a sostegno, informa l'organismo riconosciuto delle penalità di mora che la Commissione sta vagliando.
3. La Commissione fissa un termine entro cui l'organismo riconosciuto può presentare alla Commissione le proprie osservazioni per iscritto. La Commissione non ha l'obbligo di tener conto delle osservazioni scritte pervenute oltre la scadenza di tale termine.
Articolo 16
Accesso al fascicolo
1. Su richiesta dell'organismo riconosciuto cui è stata indirizzata una comunicazione degli addebiti, la Commissione autorizza l'accesso al fascicolo sulla presunta infrazione da essa istruito contenente i documenti e gli altri elementi di prova.
2. La Commissione fissa la data e le modalità pratiche per l'accesso al fascicolo, esclusivamente in formato elettronico, da parte dell'organismo riconosciuto.
3. La Commissione mette a disposizione dell'organismo riconosciuto, dietro richiesta, l'elenco dei documenti contenuti nel fascicolo.
4. L'organismo riconosciuto ha il diritto di accedere ai documenti e alle informazioni contenute nel fascicolo. La Commissione, nell'autorizzare tale accesso, tiene debitamente conto del segreto commerciale, delle informazioni riservate o dei documenti d'uso interno redatti dalla Commissione o dall'Agenzia europea per la sicurezza marittima.
5. Ai fini del paragrafo precedente, tra i documenti interni della Commissione e dell'Agenzia europea per la sicurezza marittima rientrano i seguenti:
a)
documenti o parti di documenti relativi alle deliberazioni interne della Commissione e dei suoi servizi e dell'Agenzia europea per la sicurezza marittima, compresi i pareri e le raccomandazioni dell'Agenzia europea per la sicurezza marittima destinati alla Commissione;
b)
documenti o parti di documenti che fanno parte della corrispondenza tra la Commissione e l'Agenzia europea per la sicurezza marittima o tra la Commissione e gli Stati membri.
Articolo 17
Rappresentanza legale
L'organismo riconosciuto ha diritto alla rappresentanza legale in tutte le fasi del procedimento a norma del presente regolamento.
Articolo 18
Riservatezza, segreto professionale e diritto di non rispondere
1. I procedimenti ai sensi del presente regolamento sono condotti nel rispetto dei principi della riservatezza e del segreto professionale.
2. La Commissione, l'Agenzia europea per la sicurezza marittima e le autorità degli Stati membri, nonché i loro funzionari, agenti e altre persone che lavorano sotto la loro supervisione non divulgano le informazioni acquisite o scambiate in applicazione del presente regolamento e del tipo coperto dagli obblighi di segreto professionale e riservatezza.
3. L'organismo riconosciuto o chiunque trasmetta informazioni od osservazioni ai sensi del presente regolamento identifica chiaramente tutto il materiale considerato riservato, ne fornisce le motivazioni e mette a disposizione un'altra versione non riservata entro il termine stabilito dalla Commissione.
4. La Commissione può anche chiedere agli organismi riconosciuti e ad altre parti interessate di indicare le parti di una relazione, della comunicazione degli addebiti o di una decisione adottata dalla Commissione che, a loro avviso, contengono segreti commerciali.
5. In assenza dell'indicazione di cui ai paragrafi 3 e 4, la Commissione può presumere che i documenti o le osservazioni in questione non contengano informazioni riservate.
6. Fatto salvo l'articolo 9 del regolamento (CE) n. 391/2009, gli organismi riconosciuti hanno il diritto di non rispondere in situazioni nelle quali sarebbero costretti a fornire risposte che possono comportare l'ammissione dell'esistenza di un'infrazione.
Articolo 19
Decisione
1. La decisione che impone ammende, penalità di mora o la revoca del riconoscimento ai sensi del presente regolamento è fondata esclusivamente su motivi in merito ai quali l'organismo riconosciuto interessato è stato in grado di presentare le proprie osservazioni.
2. La decisione di imporre un'ammenda o una penalità di mora e la determinazione del relativo importo tiene conto dei principi di efficacia, proporzionalità e dissuasività.
3. Nell'adottare misure in conformità al presente regolamento e nel decidere in merito alla gravità e agli effetti delle pertinenti azioni o omissioni per la sicurezza e l'ambiente, la Commissione tiene conto delle misure nazionali già adottate per gli stessi fatti nei confronti dell'organismo riconosciuto interessato, in particolare nel caso in cui l'organismo sia già stato oggetto di azioni giudiziarie o procedimenti di esecuzione.
4. Non sono soggette a ulteriori misure le azioni o le omissioni compiute dall'organismo riconosciuto in base alle quali sono stati adottati provvedimenti in conformità del presente regolamento. Tali azioni od omissioni possono tuttavia essere prese in considerazione nelle successive decisioni adottate in conformità del presente regolamento per valutare il ripetersi dell'infrazione.
5. La Commissione adotta le decisioni che impongono penalità di mora e le decisioni che impongono ammende e penalità di mora secondo la procedura applicabile a norma dell'articolo 12, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 391/2009.
6. La Commissione adotta le decisioni che revocano il riconoscimento di un organismo riconosciuto secondo la procedura applicabile a norma dell'articolo 12, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 391/2009.
Articolo 20
Mezzi di ricorso, notifica e pubblicazione
1. La Commissione informa l'organismo riconosciuto interessato dei mezzi di ricorso a sua disposizione.
2. La Commissione notifica la propria decisione all'Agenzia europea per la sicurezza marittima e a tutti gli Stati membri per informazione.
3. Se giustificato, in particolare per motivi di sicurezza o di protezione dell'ambiente, la Commissione può rendere pubblica la decisione. La Commissione, quando pubblica i dettagli della decisione o ne informa gli Stati membri, tiene conto dei legittimi interessi dell'organismo riconosciuto in questione e degli altri soggetti interessati.
Articolo 21
Recupero di ammende e penalità di mora
La Commissione procede al recupero delle ammende e delle penalità di mora stabilendo un ordine di riscossione ed emettendo una nota di addebito nei confronti dell'organismo riconosciuto interessato a norma degli articoli da 78 a 80 e dell'articolo 83 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio (6) e degli articoli da 80 a 92 del regolamento delegato (UE) n. 1268/2012 della Commissione (7).
Articolo 22
Termini di prescrizione per l'imposizione di ammende e penalità di mora
1. Il diritto della Commissione di imporre ammende e/o penalità di mora a un organismo riconosciuto in conformità del presente regolamento decade dopo cinque anni dalla data in cui l'organismo ha commesso l'azione o l'omissione che ha dato origine ad un'infrazione accertata a norma dell'articolo 3 del presente regolamento. Tuttavia, nel caso di azioni od omissioni continuate o ripetute che danno origine a un'infrazione, la prescrizione decorre dal giorno in cui cessa l'azione o l'omissione.
Il diritto della Commissione di imporre ammende e/o penalità di mora a un organismo riconosciuto in conformità dell'articolo 15 del presente regolamento decade dopo tre anni dalla data in cui è stata commessa l'azione o l'omissione dell'organismo riconosciuto, per la quale la Commissione ha chiesto di prendere i dovuti provvedimenti preventivi e correttivi.
2. Qualsiasi azione intrapresa dalla Commissione o dall'Agenzia europea per la sicurezza marittima ai fini della valutazione o del procedimento d'infrazione nei confronti di un'azione od omissione commessa dall'organismo riconosciuto interrompe il termine di prescrizione fissato a norma del paragrafo 1. L'interruzione del termine di prescrizione prende effetto dalla data in cui l'azione della Commissione o dell'Agenzia è notificata all'organismo riconosciuto.
3. Ogni interruzione fa nuovamente decorrere il termine dal principio. Il termine di prescrizione tuttavia non può superare il doppio del termine di prescrizione originario, tranne quando la prescrizione è sospesa ai sensi del paragrafo 4.
4. Il termine di prescrizione per l'imposizione di penalità di mora è sospeso per tutto il tempo in cui la decisione della Commissione è oggetto di un procedimento in corso dinanzi alla Corte di giustizia dell'Unione europea.
Articolo 23
Termini di prescrizione per la riscossione di ammende e penalità di mora
1. Il diritto di avviare un procedimento di recupero delle ammende e/o penalità di mora decade un anno dopo che la decisione di cui all'articolo 19 è diventata definitiva.
2. Il termine di prescrizione di cui al paragrafo 1 è interrotto da qualsiasi azione intrapresa dalla Commissione o da uno Stato membro che agisce su richiesta della Commissione volta a ottenere il pagamento delle ammende e/o penalità di mora.
3. Ogni interruzione fa nuovamente decorrere il termine dal principio.
4. I termini di prescrizione di cui ai paragrafi 1 e 2 sono sospesi:
a)
durante il periodo concesso per il pagamento;
b)
durante il periodo in cui l'esecuzione del pagamento è sospesa in forza di una decisione della Corte di giustizia dell'Unione europea.
Articolo 24
Computo dei termini
1. I termini stabiliti nel presente regolamento decorrono dal giorno successivo al ricevimento o alla consegna brevi manu della comunicazione della Commissione.
2. Nel caso di una comunicazione indirizzata alla Commissione, il termine si considera rispettato quando tale comunicazione sia stata spedita con invio raccomandato prima dello scadere del termine in questione.
3. Nel fissare i termini, la Commissione tiene conto sia del diritto al giusto processo sia delle circostanze specifiche di ogni processo decisionale ai sensi del presente regolamento.
4. All'occorrenza i termini possono essere prorogati su richiesta motivata presentata prima della scadenza.
Articolo 25
Cooperazione con le autorità nazionali competenti
La Commissione utilizza le informazioni fornite dalle autorità nazionali competenti in risposta a propria richiesta solo per i seguenti scopi:
a)
per svolgere i compiti ad essa affidati inerenti al riconoscimento e alla sorveglianza degli organismi riconosciuti ai sensi del regolamento (CE) n. 391/2009;
b)
quali elementi probanti ai fini del processo decisionale a norma del presente regolamento, fatte salve le disposizioni di cui agli articoli 16 e 18 del medesimo.
CAPITOLO V
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 26
Applicazione
I fatti verificatisi prima della data di entrata in vigore del regolamento (CE) n. 391/2009 non danno luogo ad alcuna misura a norma del presente regolamento.
Articolo 27
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 18 luglio 2014