PROVÁDĚCÍ SMĚRNICE KOMISE 2014/20/EU
ze dne 6. února 2014
o vymezení tříd Unie pro základní a certifikovanou sadbu brambor a o podmínkách a označování těchto tříd
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2002/56/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění sadby brambor na trh (1), a zejména na čl. 3 odst. 3 první pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnicí Komise 93/17/EHS (2) byla zavedena pravidla týkající se tříd Unie pro základní sadbu brambor.
(2)
Z důvodu rychlého technického a vědeckého pokroku v oblasti systémů pro produkci sadby brambor a rostoucího obchodu se sadbou brambor na vnitřním trhu je žádoucí změna těchto pravidel. Vzhledem k vývoji odvětví by se tato pravidla měla vztahovat také na certifikovanou sadbu brambor.
(3)
Tato pravidla by se měla týkat označování jednotných názvů tříd Unie. Jejich součástí by měly být rovněž podmínky pro uvádění sadby brambor a partií sadby brambor na trh jako kterékoli z příslušných tříd Unie. Tato pravidla by se měla podle potřeby týkat také výskytu škodlivých organismů, brambor jiných odrůd a brambor s vadami, scvrklým povrchem, přichycenou zeminou nebo cizorodými látkami.
(4)
Protože tato směrnice stanoví přísnější požadavky na třídy Unie, není již nutný požadavek, aby pěstovaná rostlina rostla na pozemku, kde od poslední sklizně brambor uplynuly nejméně tři roky, a aby byla podrobena nejméně dvěma úředním prohlídkám.
(5)
Od přijetí směrnice 2002/56/ES došlo k vývoji vědeckých poznatků ohledně souvislosti mezi počtem generací a úrovní výskytu škodlivých organismů na sadbě brambor. Nezbytným opatřením ke snížení fytosanitárního rizika, jež představují škodlivé organismy v latentním stavu, je omezení počtu generací. Toto omezení je nezbytné pro snížení uvedeného rizika, přičemž jiná méně přísná opatření, která by je mohla nahradit, neexistují. Ze zkušeností plyne, že u tříd Unie S, SE a E je třeba povolit maximální počet generací pro každou z těchto tříd Unie. Z důvodu zajištění splnění věcných požadavků by měly uvedené požadavky být považovány za splněné pouze na základě úřední prohlídky.
(6)
Směrnice 93/17/EHS by proto měla být zrušena.
(7)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Třídy Unie pro základní sadbu brambor
1. Členské státy zajistí, aby základní sadba brambor mohla být uváděna na trh jako „třída Unie S“, pokud splňuje tyto podmínky:
a)
úřední prohlídkou bylo shledáno, že brambory splňují podmínky uvedené v bodě 1 písm. a) přílohy I, a
b)
úřední prohlídkou bylo shledáno, že jejich partie splňují podmínky uvedené v bodě 1 písm. b) uvedené přílohy.
2. Členské státy zajistí, aby základní sadba brambor mohla být uváděna na trh jako „třída Unie SE“, pokud splňuje tyto podmínky:
a)
úřední prohlídkou bylo shledáno, že brambory splňují podmínky uvedené v bodě 2 písm. a) přílohy I, a
b)
úřední prohlídkou bylo shledáno, že jejich partie splňují podmínky uvedené v bodě 2 písm. b) uvedené přílohy.
3. Členské státy zajistí, aby základní sadba brambor mohla být uváděna na trh jako „třída Unie E“, pokud splňuje tyto podmínky:
a)
úřední prohlídkou bylo shledáno, že brambory splňují podmínky uvedené v bodě 3 písm. a) přílohy I, a
b)
úřední prohlídkou bylo shledáno, že jejich partie splňují podmínky uvedené v bodě 3 písm. b) uvedené přílohy.
Článek 2
Třídy Unie pro certifikovanou sadbu brambor
1. Členské státy zajistí, aby certifikovaná sadba brambor mohla být uváděna na trh jako „třída Unie A“, pokud splňuje tyto podmínky:
a)
úřední prohlídkou bylo shledáno, že brambory splňují podmínky uvedené v bodě 1 písm. a) přílohy II, a
b)
úřední prohlídkou bylo shledáno, že jejich partie splňují podmínky uvedené v bodě 1 písm. b) uvedené přílohy.
2. Členské státy zajistí, aby certifikovaná sadba brambor mohla být uváděna na trh jako „třída Unie B“, pokud splňuje tyto podmínky:
a)
úřední prohlídkou bylo shledáno, že brambory splňují podmínky uvedené v bodě 2 písm. a) přílohy II, a
b)
úřední prohlídkou bylo shledáno, že jejich partie splňují podmínky uvedené v bodě 2 písm. b) uvedené přílohy.
Článek 3
Informace Komisi
Členské státy sdělí Komisi, v jakém rozsahu používají označení příslušných tříd Unie při certifikaci vlastní produkce.
Článek 4
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2015. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 5
Zrušení
Směrnice 93/17/EHS se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2016.
Článek 6
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 7
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 6. února 2014.
DIRETTIVA DI ESECUZIONE 2014/20/UE DELLA COMMISSIONE
del 6 febbraio 2014
che determina classi dell’Unione di tuberi-seme di patate di base e certificati nonché i relativi requisiti e le relative denominazioni
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2002/56/CE del Consiglio, del 13 giugno 2002, relativa alla commercializzazione dei tuberi-seme di patate (1), in particolare l’articolo 3, paragrafo 3, primo comma,
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 93/17/CEE (2) della Commissione ha introdotto norme concernenti le classi comunitarie di tuberi-seme di patate di base.
(2)
I rapidi sviluppi tecnici e scientifici che interessano i sistemi di produzione di tuberi-seme di patate e l’intensificazione dei relativi scambi commerciali sul mercato interno rendono auspicabile un adeguamento di tali norme. Tenuto conto degli sviluppi del settore, tali norme dovrebbero applicarsi anche ai tuberi-seme di patate certificati.
(3)
Tali norme dovrebbero comprendere la definizione di denominazioni omogenee per le classi dell’Unione e prevedere requisiti per l’immissione sul mercato di tuberi-seme di patate e di lotti di tuberi-seme di patate per ciascuna delle classi dell’Unione. Tali requisiti dovrebbero riguardare, se del caso, la presenza di organismi nocivi, le patate appartenenti ad altre varietà e le patate che presentano macchie, segni di essiccamento, terra o corpi estranei.
(4)
Considerando che la presente direttiva introduce prescrizioni più rigorose per quanto concerne le classi dell’Unione, non è più necessario che la pianta in crescita sia coltivata su superfici sulle quali non siano state coltivate patate da almeno tre anni completi, né che tale superficie sia sottoposta ad almeno due ispezioni ufficiali.
(5)
In seguito all’adozione della direttiva 2002/56/CE sono stati compiuti progressi nella conoscenza scientifica del rapporto tra il numero di generazioni e il livello di presenza di organismi nocivi dei tuberi-seme. Risulta necessario limitare il numero di generazioni per ridurre il rischio fitosanitario rappresentato dagli organismi nocivi in forma latente. Tale limitazione è necessaria per ridurre il rischio e non sono disponibili misure diverse, meno rigorose, atte a sostituirla. Per quanto concerne le classi dell’Unione S, SE, ed E, l’esperienza ha dimostrato l’opportunità di consentire un numero massimo di generazioni per ciascuna di tali classi. Al fine di garantire la conformità ai requisiti sostanziali, questi ultimi devono ritenersi soddisfatti unicamente in base ai risultati di un’ispezione ufficiale.
(6)
È opportuno pertanto abrogare la direttiva 93/17/CEE.
(7)
Le misure di cui alla presente direttiva sono conformi al parere del Comitato permanente per le sementi e i materiali di moltiplicazione agricoli, orticoli e forestali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Classi dell’Unione di tuberi-seme di patate di base
1) Gli Stati membri garantiscono che i tuberi-seme di patate di base possono essere commercializzati come appartenenti alla «classe S dell’Unione» se soddisfano i seguenti requisiti:
a)
un’ispezione ufficiale ha determinato che le patate soddisfano i requisiti di cui al punto 1, lettera a), dell’allegato I; e
b)
un’ispezione ufficiale ha determinato che i lotti di patate soddisfano i requisiti di cui al punto 1, lettera b), di tale allegato.
2) Gli Stati membri garantiscono che i tuberi-seme di patate di base possono essere commercializzati come appartenenti alla «classe SE dell’Unione» se soddisfano i seguenti requisiti:
a)
un’ispezione ufficiale ha determinato che le patate soddisfano i requisiti di cui al punto 2, lettera a), dell’allegato I; e
b)
un’ispezione ufficiale ha determinato che i lotti di patate soddisfano i requisiti di cui al punto 2, lettera b), di tale allegato.
3) Gli Stati membri garantiscono che i tuberi-seme di patate di base possono essere commercializzati come appartenenti alla «classe E dell’Unione» se soddisfano i seguenti requisiti:
a)
un’ispezione ufficiale ha determinato che le patate soddisfano i requisiti di cui al punto 3, lettera a), dell’allegato I; e
b)
un’ispezione ufficiale ha determinato che i lotti di patate soddisfano i requisiti di cui al punto 3, lettera b), di tale allegato.
Articolo 2
Classi dell’Unione di tuberi-seme di patate certificati
1) Gli Stati membri garantiscono che i tuberi-seme di patate certificati possono essere commercializzati come appartenenti alla «classe A dell’Unione» se soddisfano i seguenti requisiti:
a)
un’ispezione ufficiale ha determinato che le patate soddisfano i requisiti di cui al punto 1, lettera a), dell’allegato II; e
b)
un’ispezione ufficiale ha determinato che i lotti di patate soddisfano i requisiti di cui al punto 1, lettera b), di tale allegato.
2) Gli Stati membri garantiscono che i tuberi-seme di patate certificati possono essere commercializzati come appartenenti alla «classe B dell’Unione» se soddisfano i seguenti requisiti:
a)
un’ispezione ufficiale ha determinato che le patate soddisfano i requisiti di cui al punto 2, lettera a), dell’allegato II; e
b)
un’ispezione ufficiale ha determinato che i lotti di patate soddisfano i requisiti di cui al punto 2, lettera b), di tale allegato.
Articolo 3
Comunicazioni alla Commissione
Gli Stati membri comunicano alla Commissione in quale misura essi applicano le rispettive classi dell’Unione nel quadro della certificazione della loro produzione.
Articolo 4
Recepimento
1) Entro il 31 dicembre 2015 gli Stati membri adottano e pubblicano le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva. Essi comunicano immediatamente alla Commissione il testo di tali disposizioni.
Gli Stati membri applicano tali disposizioni a decorrere dal 1o gennaio 2016.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un simile riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità del riferimento sono decise dagli Stati membri.
2) Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno adottate nella materia disciplinata dalla presente direttiva.
Articolo 5
Abrogazione
La direttiva 93/17/CEE è abrogata con effetto a decorrere dal 1o gennaio 2016.
Articolo 6
Entrata in vigore
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 7
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, il 6 febbraio 2014