NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 418/2013
ze dne 3. května 2013
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zahájení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) („oznámení o zahájení řízení“) informovala dne 10. srpna 2012 Evropská komise (dále jen „Komise“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále též „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „antidumpingové řízení“).
(2)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) Komise téhož dne informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, a zahájila zvláštní šetření (dále jen „antisubvenční řízení“).
(3)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) („žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Evropské unii (dále jen „Unie“). Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě, kterou tento dumping působí, jež byly považovány za dostačující pro zahájení šetření.
1.2 Strany dotčené řízením
(4)
Komise o zahájení šetření oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce, známé dovozce a uživatele a indické orgány.
(5)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají ke slyšení zvláštní důvody, byly vyslechnuty.
(6)
Vzhledem k vysokému počtu vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii účastnících se řízení a za účelem dokončení šetření v předepsaných lhůtách Komise v oznámení o zahájení řízení oznámila, že se rozhodla přiměřeně omezit počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, kteří budou podrobeni šetření, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního řízení.
1.2.1 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(7)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v dotčené zemi požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby poskytli informace určené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem osmnáct vyvážejících výrobců, z nichž někteří patří do stejné skupiny, a sedm z nich požádalo o individuální zjišťování v případě, že nebudou zařazeni do vzorku. Patnáct těchto spolupracujících společností nahlásilo vývoz drátů z nerezavějící oceli do Unie během období šetření. Vzorek byl proto vybrán na základě informací poskytnutých těmito patnácti vyvážejícími výrobci.
(9)
V souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který lze ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřit. Vybraný vzorek sestával ze dvou samostatných společností a jedné skupiny složené ze čtyř společností ve spojení; společnosti ve vzorku společně představovaly více než 63 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(10)
Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru reprezentativního vzorku. K výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky.
(11)
Jak bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, vzorek byl omezen na přiměřený počet společností, který bylo možno ve stanovené lhůtě prošetřit. Společnosti, jež byly předmětem tohoto šetření, jsou uvedeny 19. bodě odůvodnění.
(12)
Jak bylo mimoto uvedeno v 8. bodě odůvodnění, bylo původně obdrženo sedm žádostí o individuální zjišťování. Z tohoto důvodu se usuzovalo, že by v této fázi individuální zjišťování znamenalo neúměrné zatížení a bránilo by včasnému dokončení šetření.
(13)
Žádosti vývozců, kteří ve stanovených lhůtách poskytli potřebné informace, však budou přezkoumány v dalším průběhu šetření.
1.2.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
V oznámení o zahájení řízení Komise oznámila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek původně sestával z pěti výrobců, o nichž bylo před zahájením šetření Komisi známo, že v Unii vyrábějí dráty z nerezavějící oceli. Komise vzorek vybrala na základě prodeje, objemu výroby a zeměpisné polohy. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. K navrhovanému vzorku nebyly obdrženy žádné připomínky. Analýza odpovědí na dotazník ukázala, že jeden vybraný výrobce v Unii má společnost ve spojení, která se rovněž zabývá výrobou a prodejem drátů z nerezavějící oceli. Tato společnost ve spojení byla proto rovněž zařazena do vzorku. Uvedených šest výrobců v Unii zařazených do vzorku představovalo 46,5 % celkové odhadované výroby v Unii. Má se za to, že vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
1.2.3 Výběr vzorku dovozců
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení poskytli informace.
(16)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět dovozců, kteří nejsou ve spojení. Komise na základě nejvyššího objemu dovozu do Unie vybrala vzorek tří společností, které představovaly 23,8 % indického dovozu do Unie během období šetření. Dva výrobci zařazení do vzorku však neposkytli odpověď na dotazník. V této fázi šetření nebylo proto možno výběr vzorku použít a v dalším průběhu šetření budou dovozci znovu požádáni o spolupráci.
1.2.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(17)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům v Indii (jejich skupinám) zařazeným do vzorku a vyvážejícím výrobcům, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a devíti známým uživatelům.
(18)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od tří vyvážejících výrobců v Indii (jejich skupin) zařazených do vzorku a rovněž od dvou vyvážejících výrobců, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, jednoho dovozce, který není ve spojení, a tří uživatelů.
(19)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které zúčastněné strany poskytly a které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, újmy způsobené tímto dumpingem a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Německo
-
Inoxfil S.A., Igualada, Španělsko
-
Rodacciai SPA, Milán, Itálie
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Itálie
-
skupina Ugitech:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Francie
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Německo
Vyvážející výrobci v Indii:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
-
skupina Venus:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
-
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
-
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
1.3 Období šetření a posuzované období
(20)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(21)
Dotčeným výrobkem jsou dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(22)
Jedna strana uvedla, že existují tzv. „vysoce technické“ typy výrobku, které se liší od ostatních typů dotčeného výrobku vyráběných v Indii, avšak rovněž v Unii. Tato strana rovněž tvrdila, že na rozdíl od většiny typů vyvážených z Indie do Unie nejsou tyto technické typy běžnými komoditami, nýbrž představují specifické typy výrobku vyráběné pro zvláštní užití v určitých jakostních třídách oceli a s určitými průměry, a stávající šetření by se na ně proto nemělo vztahovat.
(23)
V této fázi se zdá, že definice výrobku pokrývá i tyto technické typy a že tyto technické typy mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy dotčeného výrobku. Mimoto se zdá, že tyto typy vyrábějí rovněž výrobci v Unii, a proto tyto technické typy spadají do působnosti stávajícího šetření.
2.2 Obdobný výrobek
(24)
Šetření ukázalo, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii a výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie a prodávaný na trhu Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a užití. Předběžně se proto tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Úvod
(25)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že všichni z nich poskytli některé informace, které nelze považovat za spolehlivé.
(26)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že náklady uvedené v jeho odpovědi na dotazník nebyly v souladu a nemohly být odsouhlaseny s náklady vykázanými v interním účetním systému výrobce.
(27)
Vyvážející výrobce tvrdil, že zjištěné rozdíly mezi náklady nahlášenými Komisi a náklady zjištěnými v interním účetním systému během inspekce na místě byly způsobeny chybami při evidenci transakcí a rozdíly v účetních metodách, zejména co se týká spotřeby surovin. Vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním účetním systému nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Ačkoli vyvážející výrobce používá stejný účetní systém po dobu několika let, tvrdil, že by Komise měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník, a nikoli údajů o nákladech, které jsou obsaženy v interním účetním systému společnosti.
(28)
Je třeba podotknout, že ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy poskytnutými vyvážejícím výrobcem, během inspekce na místě nebylo možné provést odsouhlasení, a tudíž zjistit souvislost mezi nákladovými tabulkami vyhotovenými výslovně pro účely tohoto šetření a údaji obsaženými v interním účetním systému. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely tohoto antidumpingového šetření měly použít údaje zjištěné v účetním systému vyvážejícího výrobce.
(29)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které zmíněný vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v jeho interním účetním systému.
(30)
V případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin nahlášené Komisi v odpovědi na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v těchto dvou zdrojích liší. Komise podotýká, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného produktu. Nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit výpočty nákladů a prodejních cen jednotlivých typů výrobků, a mohly by proto být zavádějící.
(31)
Vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(32)
Komise však podotýká, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotýká, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutné považovat předběžně za zavádějící.
(33)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba veškerých surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(34)
V případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že se v těchto dvou zdrojích liší rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(35)
Vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutno považovat za zavádějící.
(36)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(37)
Každý vyvážející výrobce obdržel individuální dopis uvádějící konkrétní a podrobné důvody, kvůli nimž se usuzovalo, že některé údaje uvedené v odpovědi na dotazník nelze uznat. Vyvážející výrobci byli rovněž informováni o tom, že Komise hodlá prozatímní zjištění založit na dostupných údajích v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(38)
Všem třem vyvážejícím výrobcům byla dána možnost se vyjádřit a požádat o slyšení a všichni tři byli vyslechnuti. Tito vyvážející výrobci podali rovněž písemné připomínky ohledně možného použití článku 18 základního nařízení. Navzdory vysvětlením získaným od společností nebylo možné objasnit uspokojivě výše popsané problémy, které vedly k nahrazení některých poskytnutých informací dostupnými údaji.
3.2 Běžná hodnota
(39)
Pro stanovení běžné hodnoty Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda byl obdobný výrobek prodáván nezávislým zákazníkům na domácím trhu v reprezentativním objemu, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval během období šetření nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku ze strany každého výrobce zařazeného do vzorku na domácím trhu byl reprezentativní.
(40)
Pro výrobce zařazené do vzorku s celkovým reprezentativním domácím prodejem poté Komise určila typy výrobků prodávané na domácím trhu, které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie.
(41)
Jak je však objasněno v oddíle 3.1, u dvou vyvážejících výrobců bylo popsané srovnání provedeno na základě veškerých výrobků místo zvláštního srovnání podle jednotlivých typů výrobku.
(42)
U každého typu výrobku prodávaného výrobci zařazenými do vzorku na domácím trhu, u něhož bylo zjištěno, že je totožný nebo srovnatelný s typem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, se zkoumalo, zda je domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Domácí prodej určitého typu výrobku se považoval za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaný na domácím trhu nezávislým zákazníkům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu totožného nebo srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně přezkoumala, zda by se domácí prodej jednotlivých výrobců zařazených do vzorku mohl považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým zákazníkům na domácím trhu v období šetření.
(44)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu během období šetření bez ohledu na to, zda byl tento prodej ziskový, či nikoli.
(45)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku, který se uskutečnil v období šetření.
(46)
Pokud byly všechny typy výrobku prodány se ztrátou, usoudilo se, že nebyly prodány v běžném obchodním styku.
(47)
Pokud neexistoval žádný prodej obdobného výrobku v běžném obchodním styku nebo pokud nebyl tento typ výrobku prodáván na domácím trhu v reprezentativním množství, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(48)
Běžná hodnota byla vypočítána připočtením vážených průměrných prodejních, správních a režijních nákladů a váženého průměru zisku dosaženého vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v období šetření k průměrným výrobním nákladům během období šetření, které byly v případě potřeby upraveny. V případě potřeby byly výrobní náklady a prodejní, správní a režijní náklady před použitím v testu týkajícím se běžného obchodního styku a při početním určování běžné hodnoty upraveny, jak je objasněno v oddíle 3.1.
(49)
Každá společnost obdrží své podrobné individuální výpočty použité k určení běžných hodnot a bude mít možnost se k nim vyjádřit.
3.3 Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým zákazníkům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(51)
Pokud byl dotčený výrobek vyvážen přímo pro nezávislé zákazníky v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(52)
Jestliže se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé dále prodán nezávislým zákazníkům v Unii. V těchto případech byly provedeny úpravy u všech nákladů vzniklých v období mezi dovozem a dalším prodejem, včetně cel a daní a rovněž prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Byly použity vlastní prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení a přiměřené ziskové rozpětí bylo stanoveno na základě ziskového rozpětí dosaženého nezávislým dovozcem dotčeného výrobku.
3.4 Srovnání
(53)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(54)
Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(55)
Na tomto základě byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, námořní přepravu a pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady spojené s balením, úvěry, slevami a provizemi, pokud bylo prokázáno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5 Dumpingová rozpětí
(56)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(57)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení nebylo kvůli použití článku 18 základního nařízení na všechny tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku možné stanovit u spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazení do vzorku, dumpingové rozpětí na základě průměrného dumpingového rozpětí pro společnosti zařazené do vzorku.
(58)
V tomto případě se považovalo za vhodné určit předběžně dumpingové rozpětí použitelné na spolupracující vyvážející výrobce nezařazené do vzorku na základě jejich vývozní ceny zjištěné podle dovozních statistik Eurostatu a průměrné běžné hodnoty stanovené pro indické výrobce zařazené do vzorku, jestliže průměrná běžná hodnota nebyla dotčena použitím článku 18 základního nařízení.
(59)
Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí vypočítané pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku předběžně stanoveno na 28,0 %.
(60)
Co se týká všech ostatních vyvážejících výrobců v Indii, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z Indie odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(61)
Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu předběžně stanovena na 32,3 %.
(62)
Na základě toho činí prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
(v %)
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Raajratna Metal Industries
32,3
Skupina Venus
30,4
Viraj Profiles
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
28,0
Všechny ostatní společnosti
32,3
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1 Výrobní odvětví Unie
(63)
Obdobný výrobek vyrábělo 27 výrobců v Unii. Mělo se za to, že tito výrobci tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
4.2 Výroba v Unii
(64)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, například informace uvedené v podnětu, údaje získané od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědi na dotazník poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(65)
Je třeba uvést, že v definici výrobního odvětví Unie je zařazen rovněž výrobce v Unii, který je ve spojení s indickým vyvážejícím výrobcem a který vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření.
(66)
Na tomto základě se celková výroba v Unii v období šetření odhadovala přibližně na 139 141 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili, a odhadovaný objem výroby ostatních výrobců v Unii, kteří se při šetření nepřihlásili.
4.3 Výběr vzorků výrobců v Unii
(67)
Jak bylo uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, do vzorku bylo zařazeno šest výrobců v Unii představujících 46,5 % odhadované celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
5. ÚJMA
5.1 Spotřeba v Unii
(68)
Spotřeba v Unii byla zjištěna na základě celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie a celkového dovozu. Rok 2009 se vyznačoval nebývale vysokými cenami niklu, hlavní suroviny používané při výrobě dotčeného výrobku a obdobného výrobku, a celosvětovými negativními dopady finanční krize, což ve zmíněném roce společně vedlo k obzvláště nízké úrovni spotřeby v Unii. Situace na trhu se však zlepšila, jak ukazuje následující tabulka, a spotřeba v Unii mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla o 50 %.
2009
2010
2011
Období šetření
Spotřeba (v tunách)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
5.2 Dovoz z dotčené země do Unie
5.2.1 Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(69)
V posuzovaném období se dumpingový dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyvíjel s ohledem na objem a podíl na trhu takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
16 847
29 053
36 720
35 398
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu (v %)
12,8
15,5
18,7
17,9
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
(70)
Objem dovozu z Indie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 110 %. Nárůst byl obzvláště silný mezi rokem 2009 a 2010, kdy dovoz z Indie vzrostl o 72 %, přičemž spotřeba v Unii vzrostla o 42 %. Ačkoli se spotřeba mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšila pouze o 5 %, objem dovozu z Indie v témže období dále významně vzrostl, a sice o 22 %.
(71)
Podíl dumpingového dovozu z Indie na trhu v posuzovaném období významně vzrostl, a sice o 40 %.
5.2.2 Ceny dovozu a cenové podbízení
(72)
Jak bylo objasněno ve 22. bodě odůvodnění, jedna strana vyjádřila obavy ohledně skutečnosti, že antidumpingový dotazník neumožňoval rozlišit určité typy dotčeného výrobku, které jsou podle jejího názoru odlišné.
(73)
Tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením škály tzv. kontrolních čísel výrobku (PCN) tak, aby bylo při šetření možné jednoznačně identifikovat příslušné typy, zejména za účelem srovnání cen. V této fázi bylo při šetření zjištěno, že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto vysoce technických typů. Podotýká se však, že změny PCN zajistily, že ceny určitých typů výrobku byly přímo srovnány s cenami podobných typů výrobku.
(74)
Následující tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
2 372
2 801
3 246
3 196
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník
(75)
Průměrná cena dovozu z Indie se v posuzovaném období zvýšila o 35 %, byla však nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie v témže období (viz 93. bod odůvodnění). To vysvětluje prudký nárůst objemu dovozu a významné zvýšení podílu indických vývozců na trhu v témže období, konkrétně o 40 %.
(76)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dumpingového dovozu účtovanými indickými výrobci zařazenými do vzorku prvnímu nezávislému zákazníkovi na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(77)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření ukázal vážené průměrné rozpětí cenového podbízení u dumpingového dovozu z dotčené země na trhu Unie ve výši 15 %. Nižší ceny dumpingového dovozu v porovnání s cenami Unie v posuzovaném období objasňují významný nárůst objemu indického dovozu a vysoký podíl dovozu z Indie na trhu mezi rokem 2009 a obdobím šetření.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.3.1 Předběžné poznámky
(78)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení bylo v rámci zkoumání dopadu dumpingového dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie provedeno posouzení veškerých hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly situaci výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(79)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, pro posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(80)
Za účelem analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými faktory újmy. V tomto ohledu je hospodářská situace výrobního odvětví Unie posouzena na základě a) makroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a na základě b) mikroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál, zásoby a náklady práce, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(81)
Je třeba uvést, že ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů získaných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, a zejména údaje týkající se výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(82)
Mikroekonomické ukazatele byly stanoveny na základě informací, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve svých odpovědích na dotazník.
5.3.2 Makroekonomické ukazatele
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(83)
Tendence týkající se výroby v Unii, výrobní kapacity a využití kapacity se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Výrobní kapacita (v tunách)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Využití kapacity (v %)
43
57
56
56
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(84)
Výroba v Unii v posuzovaném období vzrostla o 32 %, což do jisté míry odráželo pozitivní vývoj spotřeby. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření však objem výroby stagnoval.
(85)
Zatímco se využití kapacity zlepšilo a v posuzovaném období vzrostlo o 13 procentních bodů, výrobní kapacita byla v posuzovaném období v zásadě stálá.
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(86)
Tendence týkající se objemů prodeje, podílu na trhu a růstu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (v tunách)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Podíl na trhu (v %)
67,6
66,6
63,1
62,9
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(87)
Po značném nárůstu mezi rokem 2009 a 2010 v souvislosti se zvyšující se spotřebou objem prodeje zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, oslabil, a netěžil z trvalého růstu poptávky (4,9 % mezi rokem 2010 a 2011). To se odráží rovněž ve stoupající tendenci u stavu zásob na konci roku, který v posuzovaném období vzrostl celkem o 41 %, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění.
(88)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mimoto v posuzovaném období snížil o 4,7 procentního bodu, a to navzdory silnému růstu spotřeby o 50 %.
(89)
Jak je uvedeno v 68. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšila o 50 %, přičemž objem dumpingového dovozu v témže období významně vzrostl o 110 %, jak je zmíněno v 70. bodě odůvodnění. Růst trhu Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření byl proto částečně absorbován dumpingovým dovozem, zatímco prodej výrobního odvětví Unie v Unii v témže období vzrostl o 40 %. To prokazuje, že kvůli zvyšujícímu se podílu dumpingového dovozu na trhu nemohlo výrobní odvětví Unie plně využít růst spotřeby v Unii.
c) Zaměstnanost a produktivita
(90)
Navzdory složité finanční situaci popsané níže v 94.-99. bodě odůvodnění byla v posuzovaném období zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie poměrně stálá. Vzhledem k vyššímu objemu výroby (viz 84. bod odůvodnění), vzrostla v témže období produktivita, měřená jako objem výroby v tunách na jednoho zaměstnance za rok, o 30 %, což naznačuje, že výrobní odvětví Unie vyvíjelo značné úsilí o zvýšení efektivnosti.
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
d) Velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(91)
Výše uvedená dumpingová rozpětí u tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku jsou vyšší než nepatrná (viz 62. bod odůvodnění). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem týkajícím se odvětví dotčeného výrobku, objemu, podílu na trhu a cen dumpingového dovozu z Indie nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
(92)
Připomíná se, že v roce 1999 byla na dotčený výrobek uložena dumpingová a antisubvenční opatření (4). Vzhledem k časovému odstupu mezi skončením platnosti opatření, která byla zavedena v roce 1999, a stávajícím šetřením však nejsou k dispozici žádné údaje, jež by umožnily posoudit účinky dřívějšího dumpingu. Šetření každopádně nepřineslo žádné důkazy, že výrobní odvětví dosud překonává účinky dřívějšího dumpingu.
5.3.3 Mikroekonomické ukazatele
a) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(93)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení, v posuzovaném období vzrostly o 34 %. Tento nárůst odráží celkový růst nákladů na suroviny, k němuž v tomto výrobním odvětví došlo v témže období. V roce 2011 a během období šetření se výrobcům v Unii podařilo zvýšit ceny pouze mírně za účelem uhrazení rostoucích výrobních nákladů, což postačovalo k zachování ziskovosti v roce 2011 mírně nad 1 % a v období šetření na hranici rentability. Jak prokazují údaje obsažené ve výše uvedené tabulce, ani významné zvýšení prodejní ceny neumožnilo výrobnímu odvětví Unie dosáhnout přiměřené úrovně zisku.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro zákazníky, kteří nejsou ve spojení
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Jednotkové výrobní náklady (v EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(94)
V posuzovaném období se peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii a jejich schopnost získávat kapitál vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii zákazníkům, kteří nejsou ve spojení (% obratu z prodeje)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Peněžní tok (v EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investice (v EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Návratnost investic (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(95)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 byli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve ztrátě, v roce 2010 se však začali zotavovat v souladu se zvýšením spotřeby o 50 %, jak bylo popsáno v 68. bodě odůvodnění. I když se ziskovost mírně zvýšila, úrovně zisku ve výši 0,2 % značně zaostávaly za přiměřenou úrovní ziskovosti v odvětví oceli. Cílové ziskové rozpětí bylo předběžně stanoveno na 5 %, jelikož se usuzovalo, že odpovídá rozpětí, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu v odvětví výrobku, který je předmětem šetření, za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii, jak uvedlo výrobní odvětví Unie. Toto 5% ziskové rozpětí před zdaněním se mimoto považovalo za odpovídající minimum v jiném šetření týkajícím se podobných výrobků v témže odvětví.
(96)
V období šetření se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo dosáhnout hranice rentability; cenový tlak, který vyvíjel dumpingový dovoz, jim však znemožňoval přizpůsobit ceny nákladům, a tudíž dosáhnout uspokojivých výsledků. Tuto situaci vysvětluje rovněž skutečnost, že se výrobek, který je předmětem šetření, považoval za běžnou komoditu, a ceny jsou tudíž hlavním faktorem, jimž se řídí výběr zákazníků.
(97)
Peněžní tok, tj. schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě obchodních transakcí, byl až do roku 2010 záporný. Ačkoli se v roce 2011 zlepšil, mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesl o 34 %.
(98)
Vývoj ziskovosti a peněžního toku v posuzovaném období omezil schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku investovat do své činnosti a narušil jejich rozvoj. V důsledku toho byla omezena schopnost výrobců v Unii získávat kapitál a financovat náklady. Ačkoli se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo uskutečnit v roce 2010 určité investice související s obdobným výrobkem, tyto se poté snížily, zejména během období šetření, kdy v porovnání s úrovněmi v roce 2010 klesly o 51 %. Ačkoli návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic, byla v roce 2011 kladná, v období šetření se významně snížila o 5,9 procentního bodu a dosáhla nízké úrovně ve výši 0,8 %.
(99)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že finanční výsledky výrobců v Unii zařazených do vzorku byly během období šetření poněkud nejisté.
c) Zásoby
(100)
Výše zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období zvýšila o 41 %; jejich nárůst se časově shoduje se ztrátou podílu na trhu, zejména během období šetření.
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Náklady práce
(101)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období mírně zvýšily, nepředstavují proto rozhodující faktor nárůstu výrobních nákladů.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5.4 Závěr ohledně újmy
(102)
Šetřením bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie nemělo plně prospěch z růstu spotřeby v posuzovaném období, a zejména v období šetření. Zpočátku, mezi rokem 2009 a 2010, se většina ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie do značné míry zlepšila, posléze však jejich hospodářská situace stagnovala, či se dokonce zhoršila.
(103)
V kontextu rostoucího trhu se některé ukazatele, například výroba a objem prodeje výrobního odvětví Unie, mezi rokem 2009 a 2010 významně zvýšily, od roku 2010 však zaznamenaly oslabení. K této situaci došlo navzdory trvalému růstu spotřeby.
(104)
Ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok, investice a ziskovost, byly mimoto významně ovlivněny cenovým tlakem na trhu Unie, zejména v období šetření. Mezi rokem 2009 a 2010 nebylo výrobní odvětví Unie s to zvýšit dostatečně své ceny, aby mohlo uhradit výrobní náklady. Ziskovost se mezi rokem 2009 a 2011 zlepšovala a v roce 2011 dosáhlo výrobní odvětví mírného zisku ve výši 1,4 %, v období šetření se však ziskovost začala opět zhoršovat a dosáhla pouze hranice rentability. To znamená, že byla omezena rovněž schopnost výrobního odvětví Unie získat kapitál a zotavit se.
(105)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžně závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Úvod
(106)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
6.2 Účinek dumpingového dovozu
(107)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila o 50 % a že současně se objem dovozu pocházejícího z Indie více než zdvojnásobil. Nárůst dumpingového dovozu se na druhé straně časově shodoval s poklesem objemu prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(108)
Co se týká cenového tlaku na trhu Unie v posuzovaném období, bylo zjištěno, že průměrné ceny dovozu z Indie byly trvale nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. V důsledku nižších cen v porovnání s cenami výrobního odvětví Unie v období šetření v průměru o 15 % vzrostl podíl indického dumpingového dovozu na trhu od roku 2009 do období šetření o 40 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 4,7 procentního bodu (z 67,6 % v roce 2009 na 62,9 % v období šetření). Úbytek podílu na trhu ukazuje, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo využít vyšší spotřebu pouze v omezeném rozsahu.
(109)
Vzhledem k rostoucím výrobním nákladům se výrobní odvětví Unie pokoušelo zvýšit jednotkovou cenu účtovanou zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění. Kvůli cenovému tlaku, který vyvíjel rostoucí objem dumpingového indického dovozu, jak bylo uvedeno výše, nebylo zvýšení ceny dostatečné k uhrazení rostoucích nákladů, takže výrobní odvětví Unie nebylo s to dosáhnout uspokojivých úrovní zisku, jež lze považovat za nezbytné pro toto konkrétní výrobní odvětví.
(110)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že prudký nárůst dumpingového dovozu z Indie s cenami, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, hrál rozhodující úlohu v podstatné újmě, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena.
6.3 Účinek jiných činitelů
6.3.1 Dovoz ze třetích zemí
Země
2009
2010
2011
Období šetření
Čínská lidová republika (ČLR)
Objem (v tunách)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,8
7,3
8,3
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Průměrná cena
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
Švýcarsko
Objem (v tunách)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,7
4,7
4,6
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Průměrná cena
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Korejská republika
Objem (v tunách)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Podíl na trhu (v %)
3,7
3,6
3,2
3,2
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Průměrná cena
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě Indie
Objem (v tunách)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Podíl na trhu (v %)
19,6
17,9
18,2
19,1
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Průměrná cena
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Kromě dumpingového dovozu z Indie, který představoval 48 % veškerého dovozu na trh Unie během období šetření, existovaly rovněž další zdroje dovozu, včetně Čínské lidové republiky, Koreje a Švýcarska, jež bylo nutné v rámci příčinné souvislosti přezkoumat.
(112)
Šetřením bylo prokázáno, že během posuzovaného období, a zejména v období šetření byly průměrné prodejní ceny korejských a švýcarských vyvážejících výrobců vyšší než prodejní ceny indických vyvážejících výrobců a prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Jejich podíl na trhu se mimoto v období šetření snížil o 0,5 resp. 1,6 procentního bodu.
(113)
Průměrná cena dovozu z Čínské lidové republiky byla nižší než úroveň cen výrobního odvětví Unie a podíl této země na trhu vykazoval v posuzovaném období rostoucí tendenci. Šetření však prokázalo, že sortimentní skladba čínského dovozu je jiná a že čínské výrobky nesoutěží přímo s výrobky výrobního odvětví Unie nebo s výrobky pocházejícími z Indie. Usuzovalo se proto, že čínský vývoz nemohl mít významný dopad na hlavní typy výrobku prodávané výrobním odvětvím Unie na trhu Unie. Případný dopad dovozu z Číny na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byl proto minimální.
(114)
Jeden vyvážející výrobce však uvedl, že by do tohoto šetření měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli z Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Švýcarska.
(115)
Kromě výše uvedených skutečností a úvah je třeba uvést, že ve fázi zahájení řízení nebyly a dosud nejsou k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu pocházejícího z výše zmíněných zemí. I kdyby existovaly důkazy odůvodňující šetření týkající se ostatního dovozu, rozdílné zacházení, které spočívá v zahájení antidumpingového řízení týkajícího se pouze indického dovozu, by se nepovažovalo za diskriminační. Tvrzení, že by tyto země měly být zahrnuty do šetření, proto není opodstatněné a mělo by být zamítnuto.
(116)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že vývoz ze třetích zemí nepřispěl významně k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
6.3.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(117)
Celkový vývoz dotčeného výrobku ze strany výrobního odvětví Unie představoval v období šetření 8,5 % celkové výroby. Tento obraz odráží situace ve vývozu zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku, jejichž vývoz v období šetření představoval 7 % výroby a ceny vývozu byly v témže období o 36 % vyšší než cena na trhu EU. Na základě těchto skutečností lze vyvodit závěr, že vývozní činnost výrobního odvětví Unie nemohla být možnou příčinou podstatné újmy.
6.3.3 Hospodářská krize a ceny surovin
(118)
Jak bylo uvedeno v 68. bodě odůvodnění, v roce 2009 byla spotřeba obzvláště nízká kvůli mimořádně vysoké ceně niklu a dopadům hospodářské krize. Tato situace jistě vysvětluje obzvláště špatnou finanční situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009. Je však třeba uvést, že v situaci rostoucí spotřeby od roku 2010 je výkonnost levného dumpingového dovozu v protikladu s výkonností výrobního odvětví Unie.
(119)
Šetřením bylo prokázáno, že i během celkového hospodářského oživování se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít rostoucí spotřebu a v průběhu celého posuzovaného období přicházelo o podíly na trhu, zatímco dumpingový indický vývoz získal větší podíl na trhu.
(120)
Ačkoli hospodářská krize a zvýšení cen surovin mohly přispět k nedostatečné výkonnosti výrobního odvětví Unie, nelze celkově mít za to, že měly takový dopad, aby narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena v období šetření.
6.4 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(121)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období došlo k významnému nárůstu objemu dumpingového dovozu pocházejícího z Indie a jeho podílu na trhu (o 110 % resp. 40 %). Také bylo zjištěno, že ceny tohoto dovozu byly trvale nižší než ceny účtované výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, a to zejména v období šetření (v průměru o 15 %).
(122)
Uvedený růst objemu dumpingového dovozu z Indie a jeho podílu na trhu se časově shodoval se slabou finanční situací výrobního odvětví Unie, zejména od roku 2010. Navzdory rostoucí spotřebě nedokázalo výrobní odvětví Unie přenést v uspokojivé výši vyšší výrobní náklady na své zákazníky, a finanční ukazatele, jako je ziskovost, peněžní tok a investice, byly proto na nízkých úrovních.
(123)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(124)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového vývozu působících újmu, se předběžně vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1 Obecné poznámky
(125)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory předběžnému zjištění dumpingu působícího újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není přijetí opatření v zájmu Unie. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
7.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Výrobní odvětví Unie tvoří 27 známých výrobců, kteří představují veškerou výrobu obdobného výrobku v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku v období šetření přímo zaměstnávali více než 1 747 osob.
(127)
Jeden výrobce v Unii představující relativně malý podíl výroby v Unii, který měl společnost ve spojení v Indii, vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření. Jak bylo uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, tento výrobce rovněž tvrdil, že by neměly být zahrnuty vysoce technické výrobky a že uložení stejných opatření na tento typ výrobku není v zájmu Unie.
(128)
Jak bylo uvedeno v 72. bodě odůvodnění, tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením PCN, jež v šetření jednoznačně určují tyto typy. V této fázi však bylo šetřením zjištěno, že se šetření vztahovalo na vysoce technické výrobky a že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto typů výrobku. Obavy, které vyjádřil tento výrobce, se proto nepovažovaly za opodstatněné a jeho tvrzení bylo zamítnuto.
(129)
Bylo zjištěno, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Připomíná se, že se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít plně rostoucí spotřebu a finanční situace výrobního odvětví Unie byla nejistá.
(130)
Předpokládá se, že uložením antidumpingových cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku výrobním nákladům.
(131)
Lze rovněž očekávat, že uložení opatření výrobnímu odvětví Unie umožní získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v posuzovaném období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci. Uložení opatření výrobnímu odvětví umožní zachovat a dále zvýšit jeho úsilí o nákladovou efektivnost.
(132)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k dalšímu úbytku podílu na trhu a že by se ziskovost výrobního odvětví Unie zhoršila.
(133)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že by uložení antidumpingových opatření na dovoz pocházející z Indie bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3 Zájem uživatelů
(134)
Dotazníky byly zaslány devíti uživatelům v Unii. Na dotazníky odpověděli pouze tři uživatelé představující přibližně 6 % celkového dovozu dotčeného výrobku z Indie během období šetření. Tito uživatelé působí v odvětví zpracování potravin, včetně komerčních kuchyní a zařízení společného stravování, v odvětví domácích spotřebičů a automobilovém průmyslu.
(135)
Nákupy z Indie tvořily v průměru přibližně 67 % jejich celkových nákupů dotčeného výrobku a Indie představovala výhradní zdroj dodávek pouze pro jednoho uživatele. V období šetření představoval průměrný procentní podíl obratu zahrnujícího dotčený výrobek 54 % jejich celkového obratu.
(136)
Šetřením bylo prokázáno, že v období šetření byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů v odvětvích, která používají dotčený výrobek, vyšší než 9 % obratu.
(137)
Pravděpodobný vliv navrhovaných opatření byl posouzen na základě obdržených odpovědí uživatelů na dotazník a celkového trhu Unie pro dotčený výrobek a obdobný výrobek. Za předpokladu, že na trhu Unie nastane ta nejméně příznivá situace, tj. že zvýšení cen nebude možné přenést na distribuční řetězec a že uživatelé budou v Indii nadále pořizovat dřívější množství, by dopad cla na ziskovost uživatelů znamenal snížení přibližně o 1,2 procentního bodu.
(138)
Je nutno podotknout, že jeden uživatel zastával k šetření neutrální postoj, jelikož se domníval, že uložení opatření nebude mít žádný významný účinek na tržní ceny, poněvadž případné vyšší ceny by absorbovali distributoři.
(139)
Jiný uživatel vyjádřil obavy, že by případné uložení opatření postihlo rovněž určité typy výrobku, které se již v Unii nevyrábějí. Šetření však prokázalo, že se typy výrobku, které uvedl zmíněný uživatel, v Unii stále vyrábějí a že poptávka po těchto typech jakostních tříd nerezavějící oceli není významná. Mimoto je třeba zmínit, že v posuzovaném období nevyužívali výrobci v Unii plně svou výrobní kapacitu, a proto by v případě vyšší poptávky bylo možno výrobu odpovídajícím způsobem zvýšit.
(140)
Je nutno podotknout, že jelikož je dotčený výrobek standardizovaný, pokud jde o odvětví a užití, mohou uživatelé snadno změnit své zdroje dodávek, co se týká jakosti nebo ceny výrobku. Uložení opatření by nemělo vylučovat možnost dovozu dotčeného výrobku z jiných zemí a ani z Indie, jakmile budou odstraněny rušivé účinky způsobené dumpingem.
(141)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, celkový dopad na uživatele bude omezený.
7.4 Zájem dovozců
(142)
Spolupráce ze strany dovozců, kteří nejsou ve spojení, byla omezená. Informace pro výběr vzorku poskytlo devět dovozců, spolupracoval však pouze jeden z nich. Na tuto společnost připadalo přibližně 7 % celkového dovozu z Indie během období šetření. Společnost vyjádřila nesouhlas s uložením opatření, jelikož Indie je jejím zdaleka nejdůležitějším dodavatelem. Ačkoli by uložení opatření mělo negativní dopad na její ziskovost v důsledku vyšších nákladů, měla by být dovážející společnost schopna přenést vyšší náklady alespoň částečně na své zákazníky.
(143)
Dovozci by mimoto mohli přejít na jiné zdroje, včetně výrobního odvětví Unie a ostatních vyvážejících zemí.
(144)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření nebude mít na zájem dovozců významný negativní dopad.
7.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(145)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn předběžný závěr, že na základě informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Indie.
(146)
Při posouzení celkového dopadu antidumpingových opatření na trh Unie se mimoto zdá, že kladné dopady, zejména na výrobní odvětví Unie, převažují nad možnými negativními dopady na ostatní omezenější skupiny.
8. NÁVRH PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(147)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(148)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(149)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii.
(150)
Úroveň pro odstranění újmy byla proto vypočtena na základě srovnání vážené průměrné ceny dumpingového dovozu stanovené pro účely výpočtu cenového podbízení v 77. bodě odůvodnění a ceny výrobního odvětví Unie za obdobný výrobek, která nepůsobí újmu. Cena nepůsobící újmu byla stanovena připočtením přiměřené úrovně zisku k výrobním nákladům. Cílové rozpětí zisku bylo prozatímně stanoveno ve výši 5 %, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění.
(151)
Veškeré rozdíly zjištěné tímto porovnáním byly poté vyjádřeny jako procento průměrné celkové dovozní ceny CIF, viz 154. bod odůvodnění.
8.2 Prozatímní opatření
(152)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že by se v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení měla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie uložit prozatímní antidumpingová cla, a to na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(153)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření, podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (5), nesmí být na jeden výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Všechny programy subvencování, jimiž se zabývá nařízení o uložení prozatímních antisubvenčních opatření (6), se týkají vývozních subvencí. Příslušné sazby prozatímního antidumpingového cla u dotčených spolupracujících výrobců jsou proto odpovídajícím způsobem upraveny.
(154)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby prozatímního antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy, dumpingových rozpětí a sazeb vyrovnávacího cla. Navrhované antidumpingové clo proto činí:
(v %)
Společnost
Rozpětí újmy
Dumpingové rozpětí
Sazba vyrovnávacího cla
Prozatímní antidumpingové clo
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Skupina Venus
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
24,0
28,0
3,8
20,2
Všechny ostatní společnosti
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právními subjekty. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou výslovně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(156)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu právnické osoby nebo po zřízení nových výrobních nebo prodejních subjektů) musí být zaslány Komisi (7) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(157)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
9. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(158)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Rovněž je třeba uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházejících z Indie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna, Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
22,9
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
24,4
B780
Společnosti uvedené v příloze
20,2
B781
Všechny ostatní společnosti
27,8
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, písemně sdělit svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se dotčené strany mohou ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost vyjádřit k jeho uplatňování.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
REGOLAMENTO (UE) N. 418/2013 DELLA COMMISSIONE
del 3 maggio 2013
che istituisce un dazio anti-dumping provvisorio sulle importazioni di determinati fili di acciaio inossidabile originari dell’India
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1) («il regolamento di base»), in particolare l’articolo 7,
sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
1.1. Apertura
(1)
Il 10 agosto 2012 la Commissione europea («la Commissione») ha reso nota con un avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2) («l’avviso di apertura») l’apertura di un procedimento antidumping («il procedimento antidumping») relativo alle importazioni nell’Unione di determinati fili di acciaio inossidabile originari dell’India. («il paese interessato»).
(2)
Lo stesso giorno la Commissione ha annunciato, con un avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (3) l’apertura di un procedimento antisovvenzione relativo alle importazioni verso l’Unione di determinati fili di acciaio inossidabile originari dell’India ed ha avviato un’inchiesta separata («il procedimento antisovvenzione»).
(3)
Il procedimento antidumping è stato aperto in seguito a una denuncia presentata il 28 giugno 2012 dall’Associazione europea della siderurgia (Eurofer) («il denunciante») a nome di produttori che rappresentano più del 50 % della produzione totale dell’Unione di determinati fili di acciaio inossidabile. La denuncia conteneva elementi di prova prima facie dell’esistenza di pratiche di dumping sul prodotto citato e del grave pregiudizio che ne consegue, elementi ritenuti sufficienti per giustificare l’avvio di un’inchiesta.
1.2. Parti interessate dall’inchiesta
(4)
La Commissione ha notificato ufficialmente l’apertura dell’inchiesta al denunciante, agli altri produttori noti dell’Unione, ai produttori esportatori noti, agli importatori ed utilizzatori noti e alle autorità indiane.
(5)
Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le proprie osservazioni per iscritto e di chiedere di essere sentite entro il termine indicato nell’avviso di apertura. È stata concessa un’audizione a tutte le parti che ne hanno fatto richiesta dimostrando di avere particolari motivi per essere sentite.
(6)
Tenuto conto del numero elevato di produttori esportatori nel paese interessato, di importatori indipendenti e di produttori dell’Unione coinvolti dal procedimento, e per completare l’inchiesta entro i termini previsti, la Commissione ha annunciato nell’avviso di apertura la sua decisione di limitare ad un numero ragionevole i produttori esportatori nel paese interessato, gli importatori indipendenti e i produttori dell’Unione da sottoporre all’inchiesta mediante la scelta di un campione, a norma dell’articolo 17 del regolamento di base (tecnica nota anche come «campionamento»).
1.2.1. Campionamento dei produttori esportatori
(7)
Per consentire alla Commissione di stabilire se fosse necessario ricorrere al campionamento e, in tal caso, di selezionare un campione, tutti i produttori esportatori nel paese interessato sono stati invitati a manifestarsi alla Commissione e a fornire le informazioni indicate nell’avviso di apertura.
(8)
In totale 18 produttori esportatori, alcuni dei quali appartenenti allo stesso gruppo, hanno fornito le informazioni richieste, hanno acconsentito ad essere inclusi nel campione e sette di essi hanno chiesto di essere esaminati a titolo individuale nell’eventualità che non fossero inclusi nel campione. Quindici di queste società disposte a collaborare hanno dichiarato di aver esportato fili di acciaio inossidabile verso l’Unione durante il periodo dell’inchiesta. Il campione è stato quindi scelto in base alle informazioni fornite da questi quindici produttori esportatori.
(9)
In applicazione dell’articolo 17 del regolamento di base, la Commissione ha selezionato un campione in base al massimo volume rappresentativo delle esportazioni del prodotto in esame verso l’Unione atto ad essere adeguatamente esaminato nel tempo disponibile. Il campione selezionato è composto da due società individuali e da un gruppo costituito da quattro società collegate, che insieme rappresentano più del 63 % del volume totale delle esportazioni del prodotto in esame verso l’Unione.
(10)
In applicazione dell’articolo 17, paragrafo 2, del regolamento di base, tutti i produttori esportatori noti interessati e le autorità del paese interessato sono stati consultati in merito alla selezione di un campione rappresentativo. Non sono pervenute osservazioni sulla selezione del campione.
(11)
Come indicato al considerando 9 il campione è stato limitato a un numero ragionevole di società che potevano essere esaminate nel tempo disponibile. Le società esaminate ai fini dell’inchiesta sono indicate più avanti nel considerando 19.
(12)
Inoltre, come indicato al considerando 8, inizialmente sono state ricevute 7 richieste di valutazione individuale. Si è ritenuto quindi che in questa fase un esame individuale sarebbe stato eccessivamente oneroso e avrebbe impedito la rapida conclusione dell’inchiesta.
(13)
Tuttavia le richieste inoltrate dagli esportatori che hanno presentato le informazioni necessarie entro i termini stabiliti verranno esaminate nel prosieguo dell’inchiesta.
1.2.2. Campionamento dei produttori dell’Unione
(14)
Nell’avviso di apertura la Commissione annunciava di aver selezionato in via provvisoria un campione di produttori dell’Unione. Tale campione inizialmente era formato da cinque produttori noti alla Commissione prima dell’apertura dell’inchiesta in quanto produttori di fili di acciaio inossidabile nell’Unione. La Commissione ha selezionato il campione in base al volume delle vendite e della produzione, nonché all’ubicazione geografica. Anche le parti interessate sono state invitate tramite l’avviso di apertura a presentare le loro osservazioni sul campione provvisorio. Non sono pervenute osservazioni sul campione proposto. L’esame delle risposte al questionario ha rivelato che uno dei produttori selezionati dell’Unione aveva una società collegata, anch’essa operante nella produzione e vendita di fili di acciaio inossidabile. Anche questa società collegata è stata quindi inclusa nel campione. I sei produttori dell’Unione inclusi nel campione rappresentavano pertanto il 46,5 % della produzione totale stimata dell’Unione, per cui il campione è da considerarsi rappresentativo dell’industria dell’Unione.
1.2.3. Campionamento degli importatori
(15)
Per consentire alla Commissione di stabilire se fosse necessario ricorrere al campionamento e, in tal caso, di selezionare un campione, tutti gli importatori indipendenti sono stati invitati a manifestarsi alla Commissione ed a fornire le informazioni indicate nell’avviso di apertura.
(16)
In totale nove importatori indipendenti hanno fornito le informazioni richieste e hanno acconsentito ad essere inclusi nel campione. La Commissione ha selezionato un campione formato da tre società che rappresentano il 23,8 % delle importazioni indiane verso l’Unione durante il periodo dell’inchiesta, percentuale calcolata sulla base del massimo volume di importazioni verso l’Unione. Tuttavia due tra gli importatori selezionati nel campione non hanno trasmesso risposte al questionario. Per questo motivo la campionatura non può essere applicata in questa fase dell’inchiesta e occorrerà richiedere nuovamente la collaborazione degli importatori durante il prosieguo dell’inchiesta.
1.2.4. Risposte al questionario e visite di verifica
(17)
Sono stati inviati questionari ai tre (gruppi di) produttori esportatori inclusi nel campione in India e ai produttori esportatori che hanno chiesto l’esame individuale, ai sei produttori dell’Unione inclusi nel campione, ai tre importatori indipendenti inclusi nel campione e a nove utilizzatori noti.
(18)
Sono state ricevute risposte al questionario dai tre (gruppi di) produttori esportatori inclusi nel campione in India, da due dei produttori esportatori che avevano chiesto l’esame individuale, dai sei produttori dell’Unione inclusi nel campione, da un importatore indipendente e da tre utilizzatori.
(19)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni fornite dalle parti interessate e ritenute necessarie per la determinazione provvisoria del dumping, del conseguente pregiudizio e dell’interesse dell’Unione. Sono state effettuate visite di verifica presso le sedi delle seguenti società:
Produttori dell’Unione:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Germania,
-
Inoxfil SA, Igualada, Spagna,
-
Rodacciai SpA, Milano, Italia,
-
Trafilerie Brambilla SpA, Calziocorte, Italia,
-
Ugitech Group:
-
Ugitech France SA, Bourg en Bresse, Francia,
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Germania.
Produttori esportatori in India:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat,
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra,
-
Gruppo Venus:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra,
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra,
-
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra.
1.3. Periodo dell’inchiesta e periodo in esame
(20)
L’inchiesta relativa al dumping e al pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1o aprile 2011 e il 31 marzo 2012 (di seguito «periodo dell’inchiesta» o «PI»). L’esame delle tendenze utili per la valutazione del pregiudizio ha riguardato il periodo tra il 1o gennaio 2009 e la fine del periodo dell’inchiesta (nel seguito «periodo considerato»).
2. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
2.1. Prodotto in esame
(21)
Il prodotto in esame è rappresentato da filo di acciaio inossidabile contenente, in peso:
-
una percentuale di nichel pari o superiore al 2,5 %, diverso dal filo contenente, in peso, una percentuale di nichel pari o superiore al 28 % ma non superiore al 31 % e una percentuale di cromo pari o superiore al 20 % ma non superiore al 22 %,
-
una percentuale di nichel inferiore al 2,5 %, diverso dal filo contenente, in peso, una percentuale di cromo pari o superiore al 13 % ma non superiore al 25 % e una percentuale di alluminio pari o superiore al 3,5 % ma non superiore al 6 %,
attualmente classificati nei codici NC 7223 00 19 e 7223 00 99 e originari dell’India.
(22)
Una delle parti interessate ha affermato che esistono dei prodotti cosiddetti «ad elevato profilo tecnico», diversi dagli altri tipi di prodotti in esame, fabbricati in India ma anche nell’Unione. Essa ha inoltre affermato che, al contrario della maggior parte dei tipi di prodotto esportati dall’India verso l’Unione, i prodotti ad elevato profilo tecnico non sono prodotti d’uso corrente, bensì categorie di prodotti specifici fabbricati per usi determinati, in determinati gradi d’acciaio e diametri specifici, che non dovrebbero quindi rientrare nell’oggetto dell’inchiesta.
(23)
In questa fase è emerso che le categorie di prodotti ad elevato profilo tecnico erano compresi nella definizione del prodotto ed hanno specifiche di base fisiche, chimiche e tecniche simili agli altri tipi di prodotto in esame. Risulta inoltre che queste categorie di prodotti sono fabbricate anche dai produttori dell’Unione, per cui le categorie di prodotti ad elevato profilo tecnico rientrano nell’ambito dell’inchiesta.
2.2. Prodotto simile
(24)
L’indagine ha stabilito che il prodotto in esame e il prodotto fabbricato e venduto sul mercato interno in India risultano avere, alla pari del prodotto fabbricato dall’industria dell’Unione e venduto sul mercato unionale, le stesse caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche di base e le stesse applicazioni fondamentali. Essi sono pertanto provvisoriamente considerati prodotti simili a norma dell’articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
3. DUMPING
3.1. Introduzione
(25)
Dalle visite di verifica effettuate presso le sedi dei tre produttori esportatori indiani inclusi nel campione e l’esame successivo delle informazioni raccolte è emerso che tutti avevano fornito alcune informazioni che non potevano considerarsi attendibili.
(26)
Nel caso di un produttore esportatore, la Commissione ha rilevato che i costi indicati nella risposta al questionario non erano coerenti e non trovavano riscontro nei costi riportati dal sistema di contabilità interna del produttore.
(27)
Il produttore esportatore ha affermato che le differenze rilevate tra i costi indicati alla Commissione e quelli identificati nel sistema di contabilità interna durante la visita di verifica si dovevano a errori nella registrazione delle transazioni e a differenze nei metodi di gestione contabile, in particolare per quanto riguarda il consumo di materia prima. Il produttore esportatore ha affermato che i dati del sistema di contabilità interna non erano attendibili e non dovevano essere utilizzati ai fini dell’inchiesta. Pur avendo utilizzato lo stesso sistema di gestione contabile per diversi anni, il produttore esportatore ha affermato che la Commissione dovrebbe fondare la sua analisi sui costi indicati nella risposta al questionario, non sui dati relativi ai costi presenti nel sistema di contabilità interna dell’azienda.
(28)
Va notato che, sebbene i dati presenti nel sistema di contabilità interna fossero coerenti con i rendiconti finanziari sottoposti a revisione forniti dal produttore esportatore, durante la visita di verifica non è stato possibile effettuare un confronto e stabilire quindi una relazione tra le tabelle dei costi preparate specificamente per l’inchiesta in corso e i dati presenti nel sistema di contabilità interna. Per questo motivo, a norma dell’articolo 18 del regolamento di base, si ritiene opportuno utilizzare le informazioni presenti nel sistema di contabilità interna del produttore esportatore ai fini della presente inchiesta antidumping.
(29)
Per questo motivo la Commissione ha provvisoriamente corretto i dati relativi ai costi forniti dal produttore esportatore nella risposta al questionario utilizzando i dati disponibili nel suo sistema di contabilità interna.
(30)
Nel caso di un secondo produttore esportatore la Commissione ha rilevato che i dati relativi agli acquisti e al consumo di materie prime indicati alla Commissione nella risposta al questionario non erano suffragati dai dati presenti nel sistema del produttore per la gestione degli inventari. In particolare sono emerse differenze tra le due fonti nella distribuzione dei prodotti in base ai gradi d’acciaio. La Commissione prende atto del fatto che il grado d’acciaio è un fattore determinante per stabilire il costo del prodotto finito. Eventuali informazioni inattendibili relative al grado d’acciaio potrebbero alterare notevolmente i calcoli dei costi e dei prezzi di vendita delle singole categorie di prodotto, potendo quindi risultare fuorvianti.
(31)
Il produttore esportatore ha affermato tuttavia che gli archivi informatici contenenti i dati sugli acquisti di materia prima raccolti dalla Commissione durante la visita di verifica erano incompleti, perché altre unità dell’azienda avevano effettuato acquisti ulteriori non riportati e quindi non registrati negli archivi informatici raccolti durante la visita di verifica ed esaminati dalla Commissione. Il produttore esportatore ha inoltre affermato che le differenze rilevate nelle quantità d’acciaio presenti in ogni singolo grado si dovevano al fatto che alcuni gradi d’acciaio erano parzialmente coincidenti e che alcune fasi del processo produttivo non permettevano una tracciabilità a livello dei singoli gradi d’acciaio.
(32)
La Commissione osserva tuttavia che tali dichiarazioni da parte della società a proposito degli ulteriori acquisti di materia prima non sono sufficienti a spiegare le differenze rilevate a livello dei singoli gradi d’acciaio. La Commissione osserva anche che secondo la società non è possibile garantire una tracciabilità precisa in base ai singoli gradi d’acciaio in tutte le fasi del processo produttivo. Quest’affermazione pregiudica ulteriormente l’attendibilità del sistema di resoconto dei gradi d’acciaio nel suo complesso. Le informazioni fornite sui gradi d’acciaio devono provvisoriamente considerarsi fuorvianti.
(33)
La Commissione ritiene che la distribuzione della materia prima in base ai gradi d’acciaio che è stata comunicata non sia attendibile e vada quindi provvisoriamente disattesa, e che le conclusioni debbano basarsi sui dati disponibili, a norma dell’articolo 18 del regolamento di base. Data l’inattendibilità del sistema di resoconto nel suo complesso, non è stato possibile utilizzare i gradi d’acciaio riferiti per formulare conclusioni. Per questo motivo, al fine di calcolare un margine complessivo di dumping per tutti i prodotti è stato utilizzato il consumo totale di tutte le materie prime considerate nel loro complesso, senza tener conto della distribuzione in base ai gradi acciaio.
(34)
Nel caso del terzo produttore esportatore, durante la visita di verifica la Commissione ha rilevato anche che i flussi di materie prime indicati nella risposta al questionario non erano coerenti con i dati presenti nel sistema di contabilità del produttore. Sono infatti emerse differenze tra le due fonti sulla distribuzione in base ai gradi d’acciaio.
(35)
Il produttore esportatore, pur ammettendo alcuni errori nella sua risposta al questionario, ha affermato che le differenze nelle quantità complessive di materia prima potevano essere riconciliate prendendo in considerazione le variazioni delle scorte. Tuttavia, la società ha anche affermato che una riconciliazione precisa, a livello dei singoli gradi d’acciaio, è resa impossibile dalla parziale coincidenza degli stessi. Quest’affermazione pregiudica ulteriormente l’attendibilità del sistema di resoconto dei gradi d’acciaio nel suo complesso. Le informazioni fornite sui gradi d’acciaio devono considerarsi fuorvianti.
(36)
La Commissione ritiene che la distribuzione della materia prima in base ai gradi d’acciaio che è stata comunicata non sia attendibile e vada quindi provvisoriamente disattesa, e che le conclusioni debbano basarsi sui dati disponibili, a norma dell’articolo 18 del regolamento di base. Data l’inattendibilità del sistema di resoconto nel suo complesso, non è stato possibile utilizzare i gradi d’acciaio riferiti per formulare conclusioni. Per questo motivo, al fine di calcolare un margine complessivo di dumping per tutti i prodotti è stato utilizzato il consumo totale di tutte le materie prime considerate nel loro complesso, senza tener conto della distribuzione in base ai gradi acciaio.
(37)
Ogni singolo produttore esportatore ha ricevuto una comunicazione individuale volta a spiegare le ragioni precise e dettagliate per le quali alcuni dei dati forniti nella risposta al questionario non sono stati ritenuti accettabili. Essi sono anche stati informati che la Commissione intendeva formulare conclusioni provvisorie in base ai dati disponibili, a norma dell’articolo 18 del regolamento di base.
(38)
Tutti e tre i produttori esportatori hanno avuto la possibilità di presentare osservazioni e hanno chiesto e ottenuto di essere sentiti. Essi hanno inoltre presentato le loro osservazioni per iscritto in merito alla possibile applicazione dell’articolo 18 del regolamento di base. Le spiegazioni ricevute dalle società non hanno però chiarito a sufficienza le questioni descritte in precedenza, rendendo necessario sostituire alcuni dei dati presentati con le informazioni più attendibili a disposizione.
3.2. Valore normale
(39)
Per determinare il valore normale la Commissione ha innanzitutto valutato, per ogni singolo produttore esportatore incluso nel campione, se il volume complessivo delle vendite del prodotto simile sul mercato interno a clienti indipendenti fosse rappresentativo, ossia se il valore complessivo di tali vendite rappresentasse almeno il 5 % del valore complessivo delle esportazioni del prodotto interessato verso l’Unione durante il PI, a norma dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. La Commissione ha considerato rappresentative le vendite complessive del prodotto simile da parte di ogni singolo produttore esportatore sul mercato interno.
(40)
La Commissione ha poi individuato, per ogni singolo produttore incluso nel campione e con un livello complessivo di vendite sul mercato interno da considerarsi rappresentativo, i tipi di prodotto venduti sul mercato interno identici o direttamente comparabili a quelli venduti per l’esportazione verso l’Unione.
(41)
Tuttavia, come già spiegato nella sezione 3.1, nel caso di due produttori esportatori i confronti sotto descritti sono stati effettuati prendendo in considerazione tutti i prodotti, invece di mettere a confronto i singoli tipi di prodotto separatamente.
(42)
Per ciascun tipo di prodotto venduto da ogni singolo produttore esportatore incluso nel campione sul proprio mercato interno e ritenuto identico o comparabile al tipo di prodotto esportato verso l’Unione, si è stabilito se le vendite sul mercato interno fossero sufficientemente rappresentative ai fini dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. Le vendite sul mercato interno di un particolare tipo di prodotto sono state considerate sufficientemente rappresentative quando il volume complessivo di tale tipo di prodotto venduto a clienti indipendenti sul mercato interno durante il PI rappresentava almeno il 5 % del volume complessivo del tipo di prodotto identico o comparabile esportato verso l’Unione.
(43)
La Commissione ha quindi esaminato se le vendite sul mercato interno di ciascun produttore incluso nel campione potessero considerarsi eseguite nell’ambito di normali operazioni commerciali, a norma dell’articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base. A tal fine si è calcolata la proporzione di vendite remunerative effettuate sul mercato interno a clienti indipendenti durante il PI.
(44)
Quando il volume delle vendite di un tipo di prodotto, effettuate a prezzi netti pari o superiori al costo di produzione calcolato, rappresentava più dell’80 % del volume complessivo delle vendite di quel tipo di prodotto e la media ponderata del prezzo di vendita dello stesso era pari o superiore al costo unitario di produzione, il valore normale è stato determinato in base al prezzo effettivamente applicato sul mercato interno calcolato come media ponderata dei prezzi di tutte le vendite sul mercato interno realizzate per quel determinato tipo di prodotto durante il PI, remunerative o meno.
(45)
Quando il volume delle vendite remunerative di un tipo di prodotto rappresentava l’80 % o meno del volume complessivo delle vendite di quel tipo di prodotto, o il prezzo medio ponderato di quel tipo di prodotto era inferiore al costo unitario di produzione, il valore normale è stato determinato in base al prezzo effettivamente applicato sul mercato interno calcolato come media ponderata dei prezzi delle sole vendite remunerative di quel tipo di prodotto realizzate sul mercato interno durante il PI.
(46)
I tipi di prodotto venduti in perdita non sono stati considerati venduti nell’ambito di normali operazioni commerciali.
(47)
Quando non vi sono state vendite di un prodotto simile nel corso di normali operazioni commerciali, oppure quando per un tipo di prodotto non vi sono state vendite quantitativamente rappresentative sul mercato interno, la Commissione ha utilizzato il valore normale costruito, a norma dell’articolo 2, paragrafi 3 e 6, del regolamento di base.
(48)
Il valore normale è stato costruito sommando i costi medi di produzione durante il periodo dell’inchiesta, eventualmente adattati, la media ponderata delle spese generali, amministrative e di vendita («SGAV») sostenute e la media ponderata dei profitti ottenuti dai produttori esportatori inclusi nel campione sulle vendite del prodotto simile sul mercato interno realizzate nell’ambito di normali operazioni commerciali durante il periodo dell’inchiesta. In particolare, come spiegato in precedenza nella sezione 3.1, all’occorrenza i costi di produzione e le SGAV sono stati adattati prima di essere usati per la verifica delle normali operazioni commerciali e per la costruzione del valore normale.
(49)
Ogni società ha ricevuto informazioni individuali relative ai calcoli utilizzati per determinare il rispettivo valore normale e avrà la possibilità di presentare osservazioni.
3.3. Prezzo all’esportazione
(50)
I produttori esportatori inclusi nel campione hanno esportato verso l’Unione direttamente a clienti indipendenti oppure attraverso società collegate.
(51)
Quando il prodotto in esame è stato esportato direttamente a clienti indipendenti nell’Unione, il prezzo all’esportazione è stato stabilito a norma dell’articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base, cioè in base ai prezzi all’esportazione effettivamente pagati o pagabili.
(52)
Quando le vendite all’esportazione verso l’Unione sono state effettuate attraverso una società collegata, il prezzo all’esportazione è stato stabilito a norma dell’articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base, ovvero in base al prezzo al quale il prodotto importato è stato rivenduto per la prima volta a clienti indipendenti nell’Unione. In tali casi sono stati applicati adeguamenti per tutte le spese sostenute tra l’importazione e la rivendita, compresi i dazi e le imposte, così come per le SGAV e per gli utili derivati. Sono stati usati i costi relativi alle SGAV dell’importatore collegato ed è stato stabilito un margine di profitto ragionevole, utilizzando come base il margine ottenuto da un importatore indipendente del prodotto in esame.
3.4. Confronto
(53)
Il valore normale e il prezzo all’esportazione dei produttori esportatori inclusi nel campione sono stati messi a confronto a livello franco fabbrica.
(54)
Ai fini di un equo confronto tra il valore normale e il prezzo all’esportazione si è tenuto debitamente conto, grazie ad opportuni adeguamenti, delle differenze che incidono sui prezzi e sulla loro comparabilità, come prescritto dall’articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base.
(55)
Su tale base, sono stati effettuati adeguamenti per i costi di trasporto, nolo marittimo e spese di assicurazione, movimentazione, carico e costi accessori, imballaggio, credito, sconti e commissioni qualora sia stato dimostrato che tali differenze incidono sulla comparabilità dei prezzi.
3.5. Margini di dumping
(56)
In applicazione dell’articolo 2, paragrafi 11 e 12, del regolamento di base, per ogni società inclusa nel campione la media ponderata del valore normale stabilito per il prodotto simile è stata messa a confronto con la media ponderata del prezzo all’esportazione del prodotto in esame.
(57)
Secondo le disposizioni di cui all’articolo 9, paragrafo 6, del regolamento di base, e data l’applicazione dell’articolo 18 del regolamento di base a tutti e tre i produttori esportatori inclusi nel campione, non è stato possibile stabilire il margine di dumping dei produttori esportatori che hanno collaborato ma che non sono stati inclusi nel campione in base al margine di dumping medio delle società incluse nel campione.
(58)
In tal caso, si è ritenuto opportuno stabilire in via provvisoria il margine di dumping applicabile ai produttori esportatori che hanno collaborato ma che non sono stati inclusi nel campione in base al loro prezzo all’esportazione, determinato secondo le statistiche Eurostat sulle importazioni, ed al valore normale medio stabilito per i produttori indiani inclusi nel campione, a condizione che il valore normale medio non fosse soggetto all’applicazione dell’articolo 18 del regolamento di base.
(59)
Il margine di dumping calcolato per le società che hanno collaborato all’inchiesta ma che non sono state incluse nel campione è stato quindi fissato in via provvisoria al 28,0 %.
(60)
Per quanto riguarda tutti gli altri produttori esportatori in India, la Commissione ha per prima cosa stabilito il grado di collaborazione. A tal fine, ha messo a confronto il totale delle esportazioni indicate nelle risposte al questionario per il campionamento e il totale delle importazioni dall’India ricavabile dalle statistiche Eurostat sulle importazioni. Dato l’elevato livello di collaborazione, il margine di dumping residuo è stato fissato allo stesso livello del margine di dumping più alto stabilito per i produttori esportatori inclusi nel campione.
(61)
Su tale base, il livello di dumping a livello nazionale è stato fissato in via provvisoria al 32,3 %.
(62)
Date tali premesse, i margini di dumping provvisori (media ponderata), espressi come percentuale del prezzo cif franco frontiera UE, dazio non corrisposto, sono i seguenti:
(in %)
Società
Margine di dumping provvisorio
Raajratna Metal Industries
32,3
Gruppo Venus
30,4
Viraj Profiles
24,4
Società che hanno collaborato non incluse nel campione
28,0
Tutte le altre società
32,3
4. INDUSTRIA DELL’UNIONE
4.1. Industria dell’Unione
(63)
Il prodotto simile era fabbricato da ventisette produttori dell’Unione. Si ritiene che essi rappresentino l’industria dell’Unione, a norma dell’articolo 4, paragrafo 1, e dell’articolo 5, paragrafo 4, del regolamento di base, e in appresso saranno denominati «l’industria dell’Unione».
4.2. Produzione dell’Unione
(64)
Per determinare la produzione totale dell’Unione durante il periodo dell’inchiesta, sono state utilizzate tutte le informazioni disponibili riguardanti l’industria unionale, comprese quelle fornite nella denuncia, i dati raccolti presso i produttori dell’Unione prima e dopo l’apertura dell’inchiesta e le risposte al questionario fornite dai produttori dell’Unione inclusi nel campione.
(65)
Va ricordato anche che uno dei produttori dell’Unione, collegato ad un produttore esportatore indiano e oppostosi all’apertura dell’inchiesta, è stato incluso nell’elenco dei produttori che rappresentano l’industria dell’Unione.
(66)
Su tale base, la produzione totale dell’Unione è stata stimata in circa 139 141 tonnellate durante il periodo dell’inchiesta. Tale cifra comprende la produzione di tutti i produttori dell’Unione che si sono manifestati, nonché una stima del volume di produzione del resto dei produttori dell’Unione che non si sono manifestati nell’inchiesta.
4.3. Campionamento dei produttori dell’Unione
(67)
Come indicato al considerando 14 di cui sopra sono stati inclusi nel campione sei produttori dell’Unione, che rappresentano il 46,5 % della produzione totale stimata dell’Unione del prodotto simile.
5. PREGIUDIZIO
5.1. Consumo dell’Unione
(68)
Il consumo nell’Unione è stato calcolato sommando le importazioni totali al volume totale delle vendite dell’industria dell’Unione sul mercato della stessa. L’anno 2009 è stato caratterizzato da prezzi elevatissimi del nichel, la principale materia prima usata nella fabbricazione del prodotto in esame e del prodotto simile, oltre che dagli effetti negativi della crisi finanziaria, entrambi fattori responsabili di un livello di consumo particolarmente basso nell’Unione in quell’anno. Tuttavia, la situazione del mercato è migliorata, come indica la tabella riportata di seguito, e il consumo dell’Unione è aumentato del 50 % tra il 2009 e il PI.
2009
2010
2011
PI
Consumo (in tonnellate)
131 436
187 280
196 476
197 327
Indice (2009 = 100)
100
142
149
150
Fonte:
Eurostat, dati della denuncia e risposte al questionario
5.2. Importazioni nell’Unione provenienti dal paese interessato
5.2.1. Volume e quota di mercato delle importazioni in esame
(69)
Durante il periodo in esame il volume e la quota di mercato delle importazioni oggetto di dumping verso l’Unione da parte dei produttori esportatori che hanno collaborato hanno fatto registrare la seguente evoluzione:
2009
2010
2011
PI
Volume
16 847
29 053
36 720
35 398
Indice (2009 = 100)
100
172
218
210
Quota di mercato (in %)
12,8
15,5
18,7
17,9
Indice (2009 = 100)
100
121
146
140
Fonte:
Eurostat, dati della denuncia e risposte al questionario
(70)
Durante il periodo in esame i volumi delle importazioni dall’India hanno subito un aumento considerevole, pari al 110 %. Tale aumento è stato particolarmente pronunciato nel periodo tra il 2009 e il 2010, durante il quale le importazioni dall’India sono cresciute del 72 % mentre il consumo dell’Unione si è incrementato del 42 %. Tuttavia, mentre il consumo è aumentato soltanto del 5 % tra il 2010 e il PI, il volume delle importazioni dall’India ha continuato a far registrare un forte incremento, pari al 22 %, durante lo stesso periodo.
(71)
La quota di mercato delle importazioni oggetto di dumping provenienti dall’India ha registrato un aumento significativo, pari al 40 %, durante il periodo in esame.
5.2.2. Prezzi delle importazioni e sottoquotazione dei prezzi
(72)
Come spiegato in precedenza al considerando 22 una delle parti interessate ha espresso il timore che il questionario antidumping non permettesse di trattare diversamente alcuni tipi specifici del prodotto in esame che a suo parere sono diversi.
(73)
Tale problema è stato affrontato nel questionario ampliando i cosiddetti codici di controllo del prodotto (CCP) per identificare con esattezza i tipi di prodotto rilevanti per l’inchiesta ed in particolare per il confronto dei prezzi. In questa fase l’inchiesta ha determinato che i produttori esportatori indiani hanno esportato solamente quantità ridotte di questi tipi di prodotto ad elevato profilo tecnico. Tuttavia va sottolineato che le modifiche apportate all’elenco dei CCP ha permesso il confronto diretto tra tipi di prodotto simili.
(74)
La tabella riportata qui sotto mostra il prezzo medio delle importazioni oggetto di dumping:
2009
2010
2011
PI
Prezzo medio (in EUR/t)
2 372
2 801
3 246
3 196
Indice (2009 = 100)
100
118
137
135
Fonte:
Eurostat e risposte al questionario
(75)
I prezzi medi delle importazioni dall’India sono aumentati del 35 % durante il periodo in esame, ma si sono mantenuti al di sotto dei prezzi di vendita praticati dall’industria dell’Unione durante lo stesso periodo (cfr. considerando 93 più avanti). Questo spiega l’impennata dei volumi d’importazione e l’aumento significativo, pari al 40 %, della quota di mercato di cui hanno goduto gli esportatori indiani durante lo stesso periodo.
(76)
Per determinare la sottoquotazione dei prezzi durante il PI, la media ponderata dei prezzi di vendita per tipo di prodotto praticati dai produttori dell’Unione inclusi nel campione a clienti indipendenti sul mercato dell’Unione, adeguati a livello franco fabbrica, è stata confrontata con la corrispondente media ponderata dei prezzi per tipo di prodotto delle importazioni oggetto di dumping praticati dai produttori indiani inclusi nel campione al primo cliente indipendente sul mercato dell’Unione, stabiliti su una base cif e opportunamente adeguati per tenere conto dei costi successivi all’importazione.
(77)
Il risultato del confronto, espresso come percentuale del fatturato dei produttori dell’Unione inclusi nel campione durante il PI, ha rivelato una media ponderata del margine di sottoquotazione pari al 15 % nelle importazioni oggetto di dumping dal paese interessato verso il mercato dell’Unione. I prezzi delle importazioni oggetto di dumping, inferiori rispetto a quelli dell’Unione durante il periodo in esame, spiegano l’aumento significativo del volume di importazioni dall’India e della quota di mercato di cui hanno goduto le importazioni dall’India tra il 2009 e il PI.
5.3. Situazione economica dell’industria dell’Unione
5.3.1. Osservazioni preliminari
(78)
A norma dell’articolo 3, paragrafo 5 del regolamento di base, l’esame delle ripercussioni delle importazioni oggetto di dumping dall’India sull’industria dell’Unione ha compreso un’analisi di tutti gli indicatori economici rilevanti in rapporto alla situazione dell’industria dell’Unione nel periodo considerato.
(79)
Come già indicato nel considerando 14, è stato usato il campionamento per esaminare l’eventuale pregiudizio sofferto dall’industria dell’Unione.
(80)
Per valutare il pregiudizio, la Commissione ha operato una distinzione tra indicatori di pregiudizio macroeconomici e microeconomici. A tal riguardo, la situazione economica dell’industria dell’Unione viene valutata utilizzando: a) indicatori macroeconomici, come la produzione, la capacità produttiva e di utilizzazione degli impianti, i volumi di vendita, la quota di mercato e la crescita, l’occupazione, la produttività, l’entità del margine di dumping effettivo e la ripresa da precedenti pratiche di dumping, indicatori per i quali i dati sono stati raccolti al livello dell’industria complessiva dell’Unione; e b) indicatori microeconomici, come prezzi medi unitari, costi unitari, redditività, flusso di cassa, investimenti, utile sull’investimento e capacità di ottenere capitali, scorte e costo della manodopera, indicatori per i quali i dati sono stati raccolti a livello dei produttori dell’Unione inclusi nel campione.
(81)
Va notato che, per definire gli indicatori macroeconomici e in particolare i dati riguardanti i produttori dell’Unione non inclusi nel campione, sono state utilizzate tutte le informazioni disponibili riguardanti l’industria dell’Unione, comprese quelle fornite nella denuncia, i dati raccolti dai produttori dell’Unione prima e dopo l’inizio dell’inchiesta e le risposte ai questionari fornite dai produttori dell’Unione inclusi nel campione.
(82)
Gli indicatori microeconomici sono stati definiti in base alle informazioni fornite dai produttori dell’Unione inclusi nel campione attraverso le loro risposte al questionario.
5.3.2. Indicatori macroeconomici
a) Produzione, capacità di produzione e utilizzazione delle capacità
(83)
La produzione dell’Unione, la capacità produttiva e l’utilizzo degli impianti hanno registrato nel periodo in esame la seguente evoluzione:
2009
2010
2011
PI
Volume di produzione (in tonnellate)
105 646
140 363
138 795
139 141
Indice (2009 = 100)
100
133
131
132
Capacità di produzione (in tonnellate)
244 236
246 324
245 922
246 599
Indice (2009 = 100)
100
101
101
101
Utilizzo degli impianti (in %)
43
57
56
56
Indice (2009 = 100)
100
132
130
130
Fonte:
denuncia e risposte al questionario
(84)
La produzione dell’Unione è aumentata del 32 % durante il periodo in esame, rispecchiando in certa misura l’evoluzione positiva del consumo. I volumi di produzione, invece, tra il 2010 e il PI non sono aumentati.
(85)
Mentre il tasso d’utilizzo degli impianti è aumentato di 13 punti percentuali durante il periodo in esame, la capacità produttiva è rimasta sostanzialmente invariata durante lo stesso periodo.
b) Volume delle vendite, quota di mercato e crescita
(86)
I volumi delle vendite, la quota di mercato e la crescita hanno registrato, durante il periodo in esame, la seguente evoluzione:
2009
2010
2011
PI
Volume delle vendite (in tonnellate)
88 796
124 641
124 007
124 217
Indice (2009 = 100)
100
140
140
140
Quota di mercato (in %)
67,6
66,6
63,1
62,9
Indice (2009 = 100)
100
98
93
93
Fonte:
denuncia e risposte al questionario
(87)
Dopo un considerevole aumento tra il 2009 e il 2010 in un contesto di consumo in crescita, il volume delle vendite a clienti indipendenti è rallentato e non ha beneficiato di una domanda in crescita continua (4,9 % tra il 2010 e il 2011). Questo è testimoniato anche dalla tendenza in aumento delle scorte finali, che sono cresciute complessivamente del 41 % durante il periodo in esame, come si indica più avanti nel considerando 100.
(88)
Inoltre, la quota di mercato dell’industria dell’Unione è diminuita del 4,7 % durante il periodo in esame, nonostante una solida crescita del consumo pari al 50 %.
(89)
Come indicato in precedenza al considerando 68, il consumo dell’Unione è aumentato del 50 % tra il 2009 e il PI, mentre il volume delle importazioni oggetto di dumping ha fatto registrare un aumento considerevole, pari al 110 %, nello stesso periodo, come indicato anteriormente al considerando 70. La crescita del mercato dell’Unione tra il 2009 e il PI è stata quindi parzialmente assorbita dalle importazioni oggetto di dumping, mentre le vendite dell’industria dell’Unione sono cresciute del 40 % durante lo stesso periodo. Ciò dimostra che l’industria dell’Unione non ha potuto beneficiare pienamente della crescita del consumo dell’Unione a causa della crescente quota di mercato delle importazioni oggetto di dumping.
c) Occupazione e produttività
(90)
Nonostante la difficile situazione finanziaria descritta più avanti nei considerando da 94 a 99, l’occupazione nell’industria dell’Unione è rimasta relativamente stabile durante il periodo in esame. Considerando l’aumento del volume produttivo (cfr. considerando 84 di cui sopra), la produttività, misurata come produzione annua in tonnellate per lavoratore, è aumentata del 30 % durante lo stesso periodo e fa pensare che l’industria dell’Unione abbia compiuto sforzi significativi per migliorare la propria efficienza.
2009
2010
2011
PI
Numero di lavoratori
1 726
1 687
1 729
1 747
Indice (2009 = 100)
100
98
100
101
Produttività (unità/lavoratore)
61
83
80
80
Indice (2009 = 100)
100
136
131
130
Fonte:
denuncia e risposte al questionario
d) Entità del margine di dumping effettivo e ripresa dagli effetti di precedenti pratiche di dumping
(91)
I margini di dumping di tre dei produttori esportatori indiani inclusi nel campione sono superiori al limite d’irrilevanza (cfr. considerando 62). Considerato il settore del prodotto in esame, il volume, la quota di mercato ed i prezzi delle importazioni oggetto di dumping dall’India indicati in precedenza, l’incidenza del margine di dumping effettivo sull’industria dell’Unione non può considerarsi trascurabile.
(92)
Va ricordato che nel 1999 sono state stabilite misure antidumping ed antisovvenzione (4) sul prodotto in esame. Tuttavia, considerato il tempo trascorso tra la scadenza delle misure introdotte nel 1999 e l’inchiesta in corso, non esistono dati disponibili che permettano di valutare gli effetti delle pratiche di dumping precedenti. In ogni caso l’inchiesta non ha riscontrato prova alcuna che l’industria si stia ancora riprendendo dagli effetti di precedenti pratiche di dumping.
5.3.3. Indicatori microeconomici
a) Prezzi di vendita unitari medi sul mercato dell’Unione e costi di produzione unitari
(93)
I prezzi di vendita medi dei produttori UE inclusi nel campione a clienti indipendenti dell’Unione sono aumentati del 34 % nel corso del periodo in esame. Tale aumento rispecchia l’incremento generale del costo della materia prima sostenuto dall’industria durante lo stesso periodo. Nel 2011 e durante il PI i produttori dell’Unione hanno potuto aumentare i prezzi solo moderatamente per compensare la crescita dei costi produttivi; tale aumento è stato sufficiente solo a mantenere i margini di profitto leggermente al di sopra dell’1 % nel 2011, ed a raggiungere il punto di pareggio durante il PI. Come dimostra la tabella riportata qui sotto, nemmeno un aumento significativo dei prezzi di vendita ha permesso all’industria dell’Unione di ottenere un margine di profitto ragionevole.
2009
2010
2011
PI
Prezzi medi unitari di vendita a clienti indipendenti nell’Unione
2 988
3 833
4 185
4 018
Indice (2009 = 100)
100
128
140
134
Costo produttivo unitario (EUR/tonnellata)
3 542
3 931
4 127
4 011
Indice (2009 = 100)
100
111
117
113
Fonte:
risposte al questionario
b) Redditività, flusso di cassa, investimenti, utile sull’investimento e capacità di ottenere capitali
(94)
Durante il periodo in esame il flusso di cassa, gli investimenti, l’utile sull’investimento e la capacità di ottenere capitali dei produttori dell’Unione hanno registrato la seguente evoluzione:
2009
2010
2011
PI
Redditività delle vendite nell’Unione a clienti indipendenti (in % del fatturato)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Flusso di cassa (in EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investimenti (in EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Indice (2009 = 100)
100
181
98
89
Utile sull’investimento (in %)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Fonte:
risposte al questionario
(95)
La redditività dei produttori dell’Unione inclusi nel campione è stata calcolata esprimendo l’utile netto al lordo delle imposte derivante dalle vendite del prodotto simile a clienti indipendenti come percentuale sul fatturato delle stesse vendite. Nel 2009 i produttori dell’Unione inclusi nel campione erano in perdita ma nel 2010 hanno registrato una ripresa, in linea con l’aumento del consumo pari al 50 % descritto nel considerando 68 di cui sopra. Tuttavia, sebbene la redditività sia aumentata leggermente, i livelli di profitto, pari a 0,2 %, rimanevano ben al di sotto di quello che può considerarsi un margine di profitto ragionevole nel settore siderurgico. In effetti il margine di profitto di riferimento è stato fissato in via provvisoria al 5 %, corrispondente al margine che può essere ragionevolmente ottenuto da un’azienda di questo tipo nel settore del prodotto in esame ed in condizioni commerciali normali, cioè in assenza di importazioni oggetto di dumping, sulle vendite del prodotto simile nell’Unione, come confermato dall’industria dell’Unione. Inoltre, tale margine del 5 % al lordo delle imposte è stato considerato un margine minimo appropriato da altre inchieste su prodotti simili dello stesso settore.
(96)
Durante il PI i produttori dell’Unione inclusi nel campione hanno raggiunto una situazione di pareggio; tuttavia la pressione esercitata sui prezzi dalle importazioni oggetto di dumping ha impedito loro di allineare i prezzi ai costi ed ottenere così risultati soddisfacenti. Tale situazione si spiega anche considerando che il prodotto in esame è considerato un prodotto di uso corrente, per il quale il prezzo è il fattore determinante nelle scelte d’acquisto del cliente.
(97)
Il flusso di cassa, che rappresenta la capacità dell’industria di finanziare le proprie attività autonomamente e che è stato calcolato sulla base delle operazioni, è stato negativo fino al 2010. Anche se è migliorato nel 2011, è poi diminuito del 34 % tra il 2011 e il PI.
(98)
L’evoluzione della redditività e del flusso di cassa durante il periodo in esame ha limitato la capacità dei produttori dell’Unione inclusi nel campione di investire nelle loro attività, pregiudicando così il loro sviluppo. Ciò ha ostacolato la capacità dei produttori dell’Unione di raccogliere capitali e di finanziare le proprie spese. Pur essendo riusciti a realizzare alcuni investimenti nel 2010 in relazione al prodotto simile, in seguito i produttori dell’Unione inclusi nel campione li hanno ridotti, in particolare durante il PI, quando gli investimenti sono diminuiti del 51 % rispetto ai livelli del 2010. Inoltre, anche se l’utile sull’investimento, espresso in percentuale del valore contabile netto degli investimenti, è diventato positivo nel 2011, durante il periodo dell’inchiesta ha registrato una flessione considerevole, pari al 5,9 %, raggiungendo il livello di 0,8 %.
(99)
Da tali premesse è ragionevole concludere che i risultati finanziari dei produttori dell’Unione inclusi nel campione sono stati abbastanza precari durante il PI.
c) Scorte
(100)
Durante il periodo in esame il livello delle scorte dei produttori dell’Unione inclusi nel campione è aumentato del 41 %; questo aumento è coinciso con perdite di quota di mercato, in particolare durante il PI.
2009
2010
2011
PI
Scorte finali (in tonnellate)
4 395
5 289
5 469
6 214
Indice (2009 = 100)
100
120
124
141
Fonte:
risposte al questionario
d) Costo della manodopera
(101)
I costi medi della manodopera per i produttori dell’Unione inclusi nel campione sono leggermente aumentati durante il periodo in esame e non hanno rappresentato quindi un fattore determinante nell’aumento dei costi di produzione.
2009
2010
2011
PI
Costo medio della manodopera per lavoratore (in EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Indice (2009 = 100)
100
109
107
104
Fonte:
risposte al questionario
5.4. Conclusioni relative al pregiudizio
(102)
L’inchiesta ha stabilito che l’industria dell’Unione non ha beneficiato pienamente dell’aumento del consumo durante il periodo in esame ed in particolare durante il PI. Inizialmente, tra il 2009 e il 2010, la maggior parte degli indicatori di pregiudizio riguardanti i produttori dell’Unione sono sensibilmente migliorati, ma in seguito la loro situazione economica ha subito una stagnazione o si è addirittura deteriorata.
(103)
In effetti, in un mercato in forte espansione, alcuni indicatori come la produzione e il volume delle vendite dell’industria dell’Unione hanno fatto registrare una crescita significativa tra il 2009 e il 2010, seguita da un rallentamento dal 2010 in avanti. Questa situazione si è verificata nonostante un aumento continuo del consumo.
(104)
Inoltre, la pressione sui prezzi esistente nel mercato dell’Unione, in particolare durante il PI, ha avuto ripercussioni gravi sugli indicatori del pregiudizio relativi ai risultati finanziari dell’industria dell’Unione, come il flusso di cassa, gli investimenti e la redditività. L’industria dell’Unione non è riuscita ad aumentare i prezzi in modo da coprire i propri costi di produzione tra il 2009 e il 2010. La redditività è aumentata tra il 2009 e il 2011, raggiungendo livelli di utile ridotti, pari a 1,4 % nel 2011; tuttavia in seguito è nuovamente diminuita durante il PI, quando ha raggiunto unicamente il livello di pareggio. Per i produttori dell’Unione la capacità di ripresa e di ottenere capitali è stata pertanto compromessa.
(105)
Da tali premesse si conclude in via provvisoria, conformemente all’articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base, che l’industria dell’Unione ha subito un pregiudizio notevole.
6. NESSO DI CAUSALITÀ
6.1. Introduzione
(106)
A norma dell’articolo 3, paragrafi 6 e 7, del regolamento di base, la Commissione ha verificato se le importazioni oggetto di dumping originarie dell’India abbiano causato all’industria dell’Unione un pregiudizio tale da essere considerato notevole. I fattori noti, diversi dalle importazioni oggetto di dumping, che nello stesso periodo avrebbero potuto causare un pregiudizio all’industria dell’Unione, sono stati a loro volta esaminati per evitare che l’eventuale pregiudizio causato da questi altri fattori fosse attributo alle importazioni oggetto di dumping.
6.2. Effetto delle importazioni oggetto di dumping
(107)
L’inchiesta ha stabilito che il consumo dell’unione è aumentato del 50 % durante il periodo in esame e al contempo il volume delle importazioni originarie dell’India è più che raddoppiato. D’altra parte l’aumento delle importazioni oggetto di dumping è coinciso con il calo delle vendite dell’industria dell’Unione a clienti indipendenti tra il 2010 e il PI.
(108)
Con riguardo alla pressione sui prezzi esistente nel mercato dell’Unione durante il periodo in esame, è emerso che i prezzi medi per le importazioni dall’India sono rimasti sempre inferiori ai prezzi medi di vendita dell’industria dell’Unione. Tra il 2009 ed il PI, mentre la quota di mercato dell’industria dell’Unione è calata di 4,7 punti percentuali (dal 67,6 % nel 2009 al 62,9 % durante il PI), la quota di mercato delle importazioni indiane oggetto di dumping è aumentata del 40 % grazie ad una sottoquotazione media del 15 % rispetto ai prezzi dell’industria dell’Unione. Una simile perdita di quota di mercato dimostra che l’industria dell’Unione non ha potuto beneficiare appieno dell’aumento del consumo.
(109)
A causa dell’aumento dei costi di produzione, l’industria dell’Unione ha cercato di aumentare il prezzo unitario ai clienti indipendenti, come evidenziato dal considerando 93 di cui sopra. Tuttavia, come si è indicato in precedenza, a causa della pressione sui prezzi esercitata dai sempre maggiori volumi di importazioni indiane oggetto di dumping, l’aumento dei prezzi non è bastato a permettere all’industria dell’Unione di sopportare i costi in crescita, per cui l’industria dell’Unione non è riuscita ad ottenere il livello di utili che può considerarsi necessario per questo settore specifico.
(110)
In base a quanto precede, si è concluso che l’aumento delle importazioni oggetto di dumping provenienti dall’India a prezzi costantemente inferiori a quelli dell’industria dell’Unione ha rivestito un ruolo decisivo nel pregiudizio notevole subito dall’industria dell’Unione.
6.3. Effetto di altri fattori
6.3.1. Importazioni da paesi terzi
Paese
2009
2010
2011
PI
Repubblica popolare cinese (RPC)
Volume (tonnellate)
8 129
10 853
14 360
16 403
Indice (2009 = 100)
100
134
177
202
Quota di mercato (in %)
6,2
5,8
7,3
8,3
Indice (2009 = 100)
100
94
118
134
Prezzo medio
1 914
2 607
2 835
2 508
Indice (2009 = 100)
100
136
148
131
Svizzera
Volume (tonnellate)
8 094
10 700
9 187
9 115
Indice (2009 = 100)
100
132
113
113
Quota di mercato (in %)
6,2
5,7
4,7
4,6
Indice (2009 = 100)
100
93
75
75
Prezzo medio
3 423
4 063
4 475
4 360
Indice (2009 = 100)
100
119
131
127
Repubblica di Corea
Volume (tonnellate)
4 900
6 775
6 355
6 266
Indice (2009 = 100)
100
138
130
128
Quota di mercato (in %)
3,7
3,6
3,2
3,2
Indice (2009 = 100)
100
97
87
85
Prezzo medio
3 717
4 165
4 761
4 627
Indice (2009 = 100)
100
112
128
124
Totale di tutti i paesi terzi con l’eccezione dell’India
Volume (in tonnellate)
25 793
33 586
35 749
37 712
Indice (2009 = 100)
100
130
139
146
Quota di mercato (in %)
19,6
17,9
18,2
19,1
Indice (2009 = 100)
100
91
93
97
Prezzo medio
3 609
4 214
4 748
4 483
Indice (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Oltre alle importazioni oggetto di dumping provenienti dall’India, che hanno rappresentato il 48 % di tutte le importazioni verso il mercato dell’Unione durante il PI, per determinare il nesso di causalità è stato necessario esaminare altre fonti d’importazione, tra cui la Repubblica popolare cinese, la Repubblica di Corea e la Svizzera.
(112)
L’inchiesta ha stabilito che i prezzi medi di vendita dei produttori esportatori coreani e svizzeri sono rimasti al di sopra dei prezzi di vendita praticati dai produttori esportatori indiani e dall’industria dell’Unione durante il periodo in esame, ed in particolare durante il PI. Inoltre, la loro quota di mercato è diminuita rispettivamente di 0,5 e 1,6 punti percentuali durante il PI.
(113)
Durante il periodo in esame il prezzo medio dei produttori esportatori della Repubblica popolare cinese si è collocato al di sotto rispetto ai prezzi dell’industria dell’Unione e la quota di mercato di questo paese ha registrato un andamento al rialzo. Tuttavia, l’inchiesta ha stabilito che la gamma di prodotti compresi nelle esportazioni cinesi è differente e che i prodotti cinesi non competono direttamente con quelli dell’industria dell’Unione o di provenienza indiana. Si è pertanto ritenuto che le esportazioni cinesi non abbiano avuto ripercussioni significative sui principali tipi di prodotto venduti dall’industria dell’Unione sul mercato unionale. Di conseguenza, gli eventuali effetti delle importazioni cinesi sul pregiudizio subito dall’industria dell’Unione sono stati minimi.
(114)
Tuttavia, un produttore esportatore ha affermato che sarebbe stato opportuno includere nel campo di applicazione della presente inchiesta le importazioni di fili di acciaio inossidabile provenienti dalla Repubblica popolare cinese, dalla Repubblica di Corea e dalla Svizzera.
(115)
Oltre alle considerazioni e ai dati forniti in precedenza va notato che, in fase di apertura e fino ad ora, non sono emerse prove di dumping, pregiudizio e/o nesso di causalità tali da giustificare l’apertura di un procedimento antidumping relativo alle importazioni originarie dei paesi summenzionati. Inoltre, anche se esistessero prove tali da giustificare un’inchiesta su altre importazioni, una differenza di trattamento come l’apertura di un procedimento antidumping esclusivamente contro le importazioni indiane non sarebbe da considerare discriminatoria. L’argomentazione secondo cui questi paesi avrebbero dovuto essere inclusi nell’inchiesta è infondata e risulta quindi opportuno respingerla.
(116)
Date tali premesse, si conclude che le esportazioni da paesi terzi non hanno contribuito in modo significativo al pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
6.3.2. Risultati delle esportazioni dell’industria dell’Unione
(117)
Le esportazioni totali del prodotto in esame da parte dell’industria dell’Unione durante il PI hanno rappresentato l’8,5 % della produzione totale. Questi dati trovano riscontro nelle esportazioni dei produttori dell’Unione inclusi nel campione a clienti indipendenti, che durante il PI hanno rappresentato il 7 % della produzione, con prezzi superiori del 36 % rispetto a quelli del mercato UE durante lo stesso periodo. Si può quindi concludere che l’attività di esportazione dell’industria dell’Unione non può essere stata una causa potenziale di notevole pregiudizio.
6.3.3. La crisi economica e i prezzi delle materie prime
(118)
Come già ricordato in precedenza al considerando 68, nel 2009 il consumo è stato molto basso a causa dei prezzi eccezionalmente alti del nickel e degli effetti della crisi economica. In tale contesto si spiegano chiaramente le condizioni finanziarie particolarmente negative dell’industria dell’Unione nel 2009. Tuttavia è opportuno notare che, quando dal 2010 in avanti il consumo è aumentato, le importazioni a basso prezzo oggetto di dumping hanno registrato un andamento contrastante con quello dell’industria dell’Unione.
(119)
L’inchiesta ha stabilito che, anche durante il periodo di ripresa economica generale, l’industria dell’Unione non ha potuto beneficiare dell’aumento del consumo, perdendo quota di mercato durante tutto il periodo in esame, mentre le esportazioni indiane oggetto di dumping hanno aumentato la loro quota di mercato.
(120)
Di conseguenza, per quanto la crisi economica e l’aumento dei prezzi delle materie prime possano aver contribuito agli scarsi risultati dell’industria dell’Unione, non si può complessivamente ritenere che abbiano avuto ripercussioni tali da annullare il nesso di causalità tra le importazioni oggetto di dumping e il notevole pregiudizio subito dall’industria dell’Unione durante il PI.
6.4. Conclusioni relative al nesso di causalità
(121)
È stato dimostrato che, nel periodo in esame, si è verificato un aumento sostanziale del volume e della quota di mercato delle importazioni oggetto di dumping originarie dell’India (del 110 % e del 40 % rispettivamente). È emerso inoltre che tali importazioni hanno mantenuto prezzi costantemente inferiori a quelli praticati dall’industria dell’Unione sul mercato dell’UE, in particolare nel corso del PI (in media del 15 %).
(122)
Tale aumento del volume e della quota di mercato delle importazioni oggetto di dumping provenienti dall’India è coinciso con il rallentamento della situazione finanziaria dell’industria dell’Unione, in particolare a partire dal 2010. Di conseguenza, nonostante la ripresa del consumo, l’industria dell’Unione non è riuscita a trasferire l’aumento dei costi di produzione ai propri clienti in modo adeguato e gli indicatori finanziari come la redditività, il flusso di cassa e gli investimenti si sono attestati su livelli bassi.
(123)
Dall’esame degli altri fattori noti che avrebbero potuto arrecare pregiudizio all’industria dell’Unione è emerso che detti fattori non sono stati tali da annullare il nesso di causalità stabilito tra le importazioni oggetto di dumping dall’India e il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
(124)
L’analisi di cui sopra, che ha opportunamente distinto e separato gli effetti di tutti i fattori noti sulla situazione dell’industria dell’Unione dalle ripercussioni pregiudizievoli delle importazioni oggetto di dumping, permette di concludere in via provvisoria che le importazioni oggetto di dumping dall’India hanno causato un notevole pregiudizio all’industria dell’Unione secondo l’articolo 3, paragrafo 6, del regolamento di base.
7. INTERESSE DELL’UNIONE
7.1. Considerazioni generali
(125)
A norma dell’articolo 21 del regolamento di base, è stato valutato se, indipendentemente dalle conclusioni provvisorie sulle pratiche di dumping pregiudizievoli, esistessero fondati motivi per concludere che in questo caso specifico l’adozione di misure non risponde all’interesse dell’Unione. La determinazione dell’interesse dell’Unione si è basata su una valutazione di tutti i diversi interessi coinvolti, compresi quelli dell’industria dell’Unione, degli importatori e degli utilizzatori.
7.2. Interesse dell’industria dell’Unione
(126)
L’industria dell’Unione è composta da 27 produttori noti che rappresentano la totalità della produzione dell’Unione del prodotto simile. I fabbricanti hanno sede in vari Stati membri dell’Unione e contavano 1 747 dipendenti diretti nel settore del prodotto simile durante il PI.
(127)
Uno dei produttori dell’Unione, che rappresenta una quota ridotta della produzione dell’Unione e che ha una società collegata in India, si è opposto all’apertura dell’inchiesta. Come già ricordato al considerando 22, quest’ultimo ha anche sostenuto che i prodotti ad elevato profilo tecnico non dovrebbero essere inclusi e che l’imposizione delle stesse misure su questo tipo di prodotti non rispondeva all’interesse dell’Unione
(128)
Come indicato al considerando 72, tale questione è già stata affrontata nel questionario ampliando la lista dei numeri di controllo del prodotto (NCP) che identificavano chiaramente questi tipi di prodotti nell’inchiesta. Tuttavia in questa fase l’inchiesta ha chiarito che i prodotti ad elevato profilo tecnico erano inclusi nell’ambito di applicazione dell’inchiesta e che i produttori esportatori indiani esportavano solamente quantità ridotte di questi tipi di prodotto. Di conseguenza i timori espressi da tale produttore sono stati considerati infondati e la sua argomentazione è stata respinta.
(129)
L’inchiesta ha stabilito che l’industria dell’Unione ha subito un grave pregiudizio causato dalle importazioni oggetto di dumping provenienti dall’India. Va ricordato che l’industria dell’Unione non ha potuto beneficiare appieno della crescita del consumo e che la situazione finanziaria dell’industria dell’Unione è rimasta debole.
(130)
L’istituzione di dazi antidumping dovrebbe ristabilire nel mercato dell’Unione condizioni commerciali eque in grado di consentire all’industria dell’Unione di allineare i prezzi del prodotto simile ai relativi costi di produzione.
(131)
Si può inoltre prevedere che l’istituzione di misure consentirà all’industria dell’Unione di recuperare almeno in parte la quota di mercato perduta durante il periodo in esame, con una ripercussione positiva sulla sua redditività e sulla situazione finanziaria complessiva. L’istituzione di misure dovrebbe consentire all’industria di mantenere e rafforzare ulteriormente gli sforzi tesi alla razionalizzazione dei costi.
(132)
In assenza di tali misure sarebbe ragionevole attendersi ulteriori perdite di quota di mercato e un calo della redditività dell’industria dell’Unione.
(133)
Si conclude quindi in via provvisoria che l’imposizione di misure anti-dumping sulle importazioni originarie dell’India risponde all’interesse dell’industria dell’Unione.
7.3. Interesse degli utilizzatori
(134)
Sono stati inviati questionari a 9 utilizzatori dell’Unione. Hanno risposto al questionario solamente tre di essi, che rappresentavano circa il 6 % delle importazioni totali dall’India del prodotto in esame durante il PI. Essi operano in settori legati all’industria della trasformazione alimentare, tra cui quelli delle cucine industriali e del catering, nonché nei settori degli elettrodomestici e dell’industria automobilistica.
(135)
Gli acquisti dall’India rappresentavano in media circa il 67 % dei loro acquisti complessivi del prodotto in esame e solo per uno degli utilizzatori l’India rappresentava l’unica fonte di approvvigionamento. Durante il periodo dell’inchiesta, il fatturato medio comprendente il prodotto in esame ha costituito il 54 % del loro fatturato complessivo.
(136)
L’inchiesta ha accertato che durante il PI la redditività media di tutti gli utilizzatori che hanno collaborato, operanti nei settori che utilizzano il prodotto in esame, è stata superiore al 9 % del fatturato.
(137)
L’effetto più probabile delle misure proposte è stato valutato in base alle risposte al questionario ricevute dagli utilizzatori e dal mercato complessivo dell’Unione per il prodotto in esame e per il prodotto simile. Considerando lo scenario peggiore per il mercato dell’Unione, cioè se risultasse impossibile trasferire un aumento dei prezzi al canale di distribuzione e se gli utilizzatori continuassero ad acquistare dall’India gli stessi volumi precedenti, l’istituzione dei dazi avrebbe come conseguenza una riduzione della redditività degli utilizzatori pari a circa l,2 punti percentuali.
(138)
Va notato che uno degli utilizzatori si è mantenuto neutrale rispetto all’inchiesta perché ritiene che l’istituzione di misure non produrrebbe alcun effetto di rilievo sui prezzi nel mercato, in quanto gli eventuali aumenti di prezzo sarebbero assorbiti dai distributori.
(139)
Un altro utilizzatore ha espresso il timore che, nel caso d’imposizione dei dazi, quest’ultimi finirebbero sicuramente per colpire anche prodotti non più fabbricati nell’Unione. L’inchiesta ha stabilito tuttavia che i tipi di prodotto cui si riferisce l’utilizzatore sono ancora fabbricati nell’Unione e che la domanda di tali gradi di acciaio inossidabile non è rilevante. Inoltre va notato che i produttori dell’Unione non hanno utilizzato appieno la loro capacità di produzione durante il periodo in esame, per cui la produzione potrebbe soddisfare eventuali aumenti della domanda.
(140)
Va puntualizzato che gli utilizzatori possono cambiare facilmente la loro fonte di approvvigionamento per quanto riguarda la qualità o il prezzo del prodotto in esame, perché quest’ultimo è standardizzato sia come settori che come modalità d’uso. L’imposizione delle misure non dovrebbe precludere la possibilità di importare il prodotto in esame da altri paesi e anche dall’India, una volta eliminate le distorsioni degli scambi dovute al dumping.
(141)
Date tali premesse, anche se alcuni utilizzatori saranno esposti più di altri alle conseguenze delle misure sulle importazioni indiane, la ripercussione sugli utilizzatori può considerarsi nel suo complesso limitata.
7.4. Interesse degli importatori
(142)
È stata ottenuta scarsa collaborazione dagli importatori indipendenti. Nove importatori hanno fornito informazioni per il campionamento, ma solamente uno di essi ha collaborato. Tale società rappresentava circa il 7 % delle importazioni totali dall’India durante il periodo in esame. La società si oppone all’imposizione delle misure perché l’India è di gran lunga il suo fornitore più importante. Nonostante l’istituzione delle misure abbia conseguenze negative sulla sua redditività, a causa dell’aumento delle spese da sostenere, la società importatrice dovrebbe essere in grado di trasferire almeno in parte l’aumento dei costi ai propri clienti.
(143)
Inoltre, gli importatori hanno la possibilità di ricorrere ad altre fonti di approvvigionamento, tra cui i produttori dell’Unione e degli altri paesi esportatori.
(144)
Date tali premesse, si conclude in via provvisoria che l’istituzione di misure antidumping non produrrà effetti negativi di rilievo sull’interesse degli importatori.
7.5. Conclusione sull’interesse dell’Unione
(145)
Visto quanto precede si è concluso in via provvisoria che, in base alle informazioni disponibili relative all’interesse dell’Unione, non esistono ragioni valide contrarie all’istituzione di misure sulle importazioni dall’India del prodotto in esame.
(146)
Inoltre, se si considera la ripercussione complessiva delle misure antidumping sul mercato dell’Unione, gli effetti positivi specialmente per l’industria dell’Unione sembrano prevalere sui potenziali effetti negativi per gli altri e più ridotti gruppi d’interesse.
8. PROPOSTA DI MISURE ANTIDUMPING PROVVISORIE
(147)
Viste le conclusioni raggiunte riguardo al dumping, al pregiudizio, al nesso di causalità e all’interesse dell’Unione, è opportuno istituire misure antidumping provvisorie per impedire che le importazioni oggetto di dumping continuino a recare pregiudizio all’industria dell’Unione.
8.1. Livello di eliminazione del pregiudizio
(148)
Per stabilire il livello di tali misure si è tenuto conto dei margini di dumping rilevati e dell’importo del dazio necessario per eliminare il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
(149)
Nel calcolo dell’importo del dazio necessario ad eliminare gli effetti del dumping pregiudizievole è stato considerato che le misure dovrebbero consentire all’industria dell’Unione di coprire i costi di produzione e di ottenere un profitto al lordo delle imposte pari a quello che una società dello stesso tipo potrebbe ragionevolmente ottenere in questo settore ed in condizioni normali di concorrenza, cioè in assenza di importazioni oggetto di dumping, sulle vendite del prodotto simile nell’Unione.
(150)
Pertanto, il livello di eliminazione del pregiudizio è stato calcolato mettendo a confronto la media ponderata del prezzo delle importazioni oggetto di dumping, utilizzata nel considerando 77 per calcolare la sottoquotazione dei prezzi, ed il prezzo non pregiudizievole dell’industria dell’Unione per il prodotto simile. Il prezzo non pregiudizievole è stato calcolato sommando al costo di produzione un margine di utile ragionevole. Il margine di utile di riferimento è stato provvisoriamente fissato al 5 %, come indicato nel considerando 95.
(151)
La differenza risultante da tale confronto è stata poi espressa come percentuale del prezzo medio complessivo all’importazione cif, cfr. considerando 154.
8.2. Misure provvisorie
(152)
In considerazione di quanto precede si ritiene che, a norma dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, sia opportuno istituire dazi antidumping provvisori sulle importazioni di determinati fili di acciaio inossidabile originarie dell’India a un livello corrispondente al più basso tra il margine di dumping e il margine di pregiudizio, secondo la regola del dazio inferiore.
(153)
Riguardo all’inchiesta parallela antisovvenzione si ricorda che a norma dell’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento di base e dell’articolo 24, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (CE) n. 597/2009 del Consiglio, dell’11 giugno 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di sovvenzioni provenienti da paesi non membri della Comunità europea (5), nessun prodotto può essere soggetto nel contempo a dazi antidumping e a dazi compensativi al fine di porre rimedio ad una medesima situazione risultante da pratiche di dumping oppure dalla concessione di sovvenzioni all’esportazione. Tutti i sistemi di sovvenzione contemplati dal regolamento provvisorio antisovvenzione (6) fanno riferimento alle sovvenzioni all’esportazione. I dazi antidumping provvisori pertinenti dei produttori interessati che hanno collaborato vengono quindi adeguati di conseguenza.
(154)
Considerato quanto precede, le aliquote del dazio antidumping provvisorio sono state stabilite mettendo a confronto i margini di pregiudizio, i margini di dumping e le aliquote del dazio compensativo. I dazi antidumping proposti sono pertanto i seguenti:
(in %)
Società
Margine di pregiudizio
Margine di dumping
Aliquota del dazio compensativo
Dazio antidumping provvisorio
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Gruppo Venus
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Società che hanno collaborato non incluse nel campione
24,0
28,0
3,8
20,2
Tutte le altre società
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Le aliquote del dazio antidumping applicate a titolo individuale alle società specificate nel presente regolamento sono state calcolate in base ai risultati della presente inchiesta. Esse rispecchiano quindi la situazione delle società interessate constatata durante l’inchiesta. Tali aliquote del dazio (a differenza del dazio a livello nazionale, applicabile a «tutte le altre società») sono quindi applicabili esclusivamente alle importazioni del prodotto in esame originario dell’India e fabbricato da queste imprese, cioè dalle persone giuridiche specificamente menzionate. Il prodotto importato fabbricato da qualsiasi altra società la cui ragione sociale, completa di indirizzo, non sia specificamente menzionata nel dispositivo del presente regolamento, comprese le persone giuridiche collegate a quelle specificamente menzionate, non può beneficiare di tali aliquote ed è soggetto all’aliquota del dazio applicabile a «tutte le altre società».
(156)
Qualsiasi richiesta di applicazione di tali aliquote del dazio antidumping a titolo individuale (ad esempio in seguito ad un cambiamento della ragione sociale della società o alla creazione di nuove entità produttive o di vendita) deve essere inoltrata senza indugio alla Commissione (7), corredata di tutte le informazioni utili, in particolare relativamente a qualsiasi modifica delle attività della società riguardanti la produzione, le vendite sul mercato interno o per l’esportazione che sia collegata, ad esempio, a tale modifica della ragione sociale o ai suddetti cambiamenti a livello di entità produttive o di vendita. Il regolamento potrà eventualmente essere modificato aggiornando l’elenco delle imprese che beneficiano di aliquote di dazio individuali.
(157)
Per una corretta applicazione del dazio antidumping, è opportuno che il livello del dazio residuo non venga applicato solo ai produttori esportatori che non hanno collaborato, ma anche ai produttori che non hanno effettuato alcuna esportazione verso l’Unione durante il PI.
9. DISPOSIZIONI FINALI
(158)
Per garantire una sana gestione è necessario fissare un periodo entro il quale le parti interessate che si sono manifestate entro il termine specificato nell’avviso di apertura possano presentare le loro osservazioni per iscritto e chiedere di essere sentite. Va inoltre precisato che le conclusioni relative all’istituzione di dazi antidumping ai fini del presente regolamento sono provvisorie e possono essere riesaminate per giungere alle conclusioni definitive,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. È istituito un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni di filo di acciaio inossidabile contenente in peso:
-
una percentuale di nichel pari o superiore al 2,5 %, diverso dal filo contenente, in peso, una percentuale di nichel pari o superiore al 28 % ma non superiore al 31 % e una percentuale di cromo pari o superiore al 20 % ma non superiore al 22 %,
-
una percentuale di nichel inferiore al 2,5 %, diverso dal filo contenente in peso una percentuale di cromo pari o superiore al 13 % ma non superiore al 25 % e una percentuale di alluminio pari o superiore al 3,5 % ma non superiore al 6 %,
attualmente classificati nei codici NC 7223 00 19 e 7223 00 99 e originari dell’India.
2. Le aliquote del dazio provvisorio antidumping applicabile al prezzo netto franco frontiera dell’Unione, dazio non corrisposto, per il prodotto descritto al paragrafo 1 e fabbricato dalle società sotto elencate, sono le seguenti:
Società
Dazio (%)
Codice addizionale TARIC
Raajratna, Metal Industries Ltd, Ahmedabad, Gujarat
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
24,4
B780
Società elencate nell’allegato
20,2
B781
Tutte le altre società
27,8
B999
3. L’ammissione alla libera circolazione nell’Unione del prodotto di cui al paragrafo 1 è subordinata alla costituzione di una garanzia pari all’importo del dazio provvisorio.
4. Salvo diversa indicazione, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
1. Fatte salve le disposizioni dell’articolo 20 del regolamento (CE) n. 1225/2009, le parti interessate possono chiedere di essere informate dei principali fatti e delle considerazioni in base a cui è stato adottato il presente regolamento, presentare osservazioni per iscritto e chiedere di essere sentite dalla Commissione entro un mese dalla data di entrata in vigore del presente regolamento.
2. A norma dell’articolo 21, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1225/2009, le parti interessate possono presentare osservazioni sull’applicazione del presente regolamento entro un mese dalla data della sua entrata in vigore.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
L’articolo 1 del presente regolamento si applica per un periodo di sei mesi.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 3 maggio 2013