NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/488
ze dne 4. září 2014,
kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014, pokud jde o kapitálové požadavky na podniky založené na fixních režijních nákladech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 97 odst. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 575/2013 mimo jiné stanoví obezřetnostní požadavky na investiční podniky s cílem zajistit, aby byly investiční podniky bezpečné a zdravé a vždy splňovaly kapitálové požadavky. Kapitálové požadavky stanovené uvedeným nařízením mají zajistit, aby byla rizika vyplývající z činnosti podniku kryta dostatečnou výší kapitálu. Podle článku 97 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou podniky, tj. investiční podniky uvedené v čl. 4 odst. 1 bodě 2 písm. c), používat k výpočtu celkového objemu rizikové expozice alternativní metodu založenou na fixních nákladech. Je tudíž nezbytné stanovit metodiku výpočtu fixních režijních nákladů a seznam položek, které jsou zahrnovány do výpočtů, s cílem dosáhnout jednotného postupu ve všech členských státech.
(2)
Aby bylo zajištěno, že podniky budou schopny zorganizovat řádné ukončení nebo restrukturalizaci své činnosti, měly by mít dostatečné finanční zdroje k tomu, aby po přiměřenou dobu pokryly provozní výdaje. Během ukončování nebo restrukturalizace činnosti musí podnik stále provozovat své podnikání a musí být schopen absorbovat ztráty, jež nejsou kryty dostatečným objemem zisků, aby ochránil investory. Zatímco některé náklady (například odměny zaměstnanců) se mohou snižovat, jiné náklady (například právní výdaje) mohou narůstat. S ohledem na to, že ne všechny podniky používají Mezinárodní standardy účetního výkaznictví (IFRS), a s cílem předejít regulatorní arbitráži je nezbytné dodržovat u podniků obezřetný přístup k výpočtu kapitálu, který automaticky přihlíží ke změnám účetního rámce a nemůže být předmětem arbitráže z důvodu změny účetní kategorizace. Aby byl přiměřeněji zohledněn účinek variabilních výdajů na kapitál, měla by se pravidla pro kapitál podniků opírat o přístup, který od celkových nákladů odečítá variabilní náklady.
(3)
Vzhledem k tomu, že podniky využívají smluvní zástupce a činnost provozovaná prostřednictvím smluvních zástupců vystavuje tyto podniky rizikům ve stejné míře jako činnost prováděná přímo těmito podniky, měla by vhodná pravidla pro kapitálové požadavky na podniky odvozená od fixních režijních nákladů stanovit zařazení nákladů týkajících se smluvních zástupců, aby tak uvedená rizika zohlednila. Nicméně vzhledem k tomu, že náklady spojené se smluvními zástupci obsahují určitý prvek variability, ačkoli je nelze považovat za plně variabilní položku nákladů, bylo by neúměrné započítávat do kapitálových požadavků plnou výši nákladů souvisejících se smluvními zástupci, a tato pravidla by měla tudíž stanovit, že do kapitálových požadavků budezařazen pouze určitý procentní podíl těchto nákladů. Kromě toho, aby se předešlo dvojímu započítávání částek týkajících se smluvních zástupců, měla by tato pravidla zajišťovat odečítání poplatků týkajících se smluvních zástupců před přičtením tohoto procentního podílu ke kapitálovým požadavkům.
(4)
Nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví, že příslušné orgány mohou kapitálové požadavky upravit v případech, kdy dojde k podstatné změně činnosti podniku. S cílem zajistit uplatňování stejných podmínek v celé Unii je tudíž nutné stanovit kritéria, podle nichž se určí, co zakládá podstatnou změnu. Podniky se liší svou velikostí, existují tedy velmi malé podniky nebo začínající podniky, pro něž by bylo zbytečně zatěžující, kdyby jim byly ukládány změny kapitálových požadavků, jelikož změny jsou u nich nutně časté. Měly by tedy být stanoveny prahové hodnoty, díky nimž by takové podniky byly osvobozeny od změn jejich kapitálových požadavků v případech, kdy jejich kapitálové požadavky klesnou pod příslušnou prahovou hodnotu.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 (2) stanoví regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce. Toto nařízení určuje metodiku výpočtu fixních režijních nákladů pro podniky. Za účelem zajištění souladu a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu ke všem ustanovením týkajícím se kapitálu pro osoby, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné zařadit všechny regulační technické normy týkající se kapitálu vyžadované nařízením (EU) č. 575/2013 do jednoho nařízení. Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Evropský orgán pro bankovnictví předložil Komisi.
(7)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3). Před vlastním předložením návrhů technických norem, z nichž toto nařízení vychází, vedl Evropský orgán pro bankovnictví rovněž konzultace s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Do nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 se vkládá nová kapitola Va, která zní:
„KAPITOLA Va
KAPITÁLOVÝ POŽADAVEK ZALOŽENÝ NA FIXNÍCH REŽIJNÍCH NÁKLADECH
Článek 34b
Výpočet použitelného kapitálu ve výši alespoň jedné čtvrtiny fixních režijních nákladů za předchozí rok pro účely čl. 97 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely této kapitoly se ‚podnikem‘ rozumí subjekt uvedený v čl. 4 odst. 1 bodě 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013, který poskytuje investiční služby a činnosti uvedené v oddíle A bodech 2 a 4 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4), nebo investiční podnik.
2. Pro účely čl. 97 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 podniky vypočítají své fixní režijní náklady za předchozí rok pomocí údajů vyplývajících z platného účetního rámce, a to odečtením následujících položek od celkových nákladů po rozdělení zisku akcionářům uvedených v jejich poslední auditované roční účetní závěrce, nebo (pokud auditovaná účetní závěrka není k dispozici) v roční účetní závěrce ověřené vnitrostátními orgány dohledu:
a)
odměny zaměstnanců vyplácené plně na základě volného uvážení podniku;
b)
podíly zaměstnanců, řídících pracovníků a společníků na zisku, pokud jsou vypláceny plně na základě volného uvážení podniku;
c)
jiná rozdělení zisku a ostatní variabilní odměny, pokud jsou vypláceny plně na základě volného uvážení podniku;
d)
závazky ze sdílených provizí a poplatků, které se přímo týkají pohledávek z provizí a poplatků, jež jsou začleněny v celkových příjmech, pokud je platba závazků z provizí a poplatků podmíněna skutečným obdržením platby pohledávky z provizí a poplatků;
e)
poplatky, provize makléřům a jiné platby hrazené zúčtovacím střediskům, burzám a zprostředkujícím makléřům za účelem realizace, registrace nebo zúčtování transakcí;
f)
případné poplatky smluvním zástupcům definovaným v čl. 4 bodě 25 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES;
g)
úrok z peněz klientů placený zákazníkům;
h)
jednorázové výdaje vyplývající z jiné než běžné činnosti.
3. Jestliže fixní výdaje vznikly v zastoupení podniků třetím stranám, které nejsou smluvními zástupci, a tyto fixní výdaje již nejsou zahrnuty do celkových výdajů uvedených v odstavci 2, podniky provedou jeden z těchto kroků:
a)
pokud je k dispozici členění nákladů těchto třetích stran, podniky určí částku fixních nákladů, které těmto třetím stranám vznikly v jejich zastoupení, a tuto částku přičtou k částce, která je výsledkem odstavce 2;
b)
pokud členění uvedené v písmenu a) není k dispozici, podniky určí částku fixních nákladů, které těmto třetím stranám vznikly v jejich zastoupení, na základě obchodních plánů podniků a tuto částku přičtou k částce, která je výsledkem odstavce 2.
4. Jestliže podnik využívá smluvní zástupce, přičte k částce, která je výsledkem odstavce 2, částku rovnou 35 % všech poplatků týkajících se těchto smluvních zástupců.
5. Jestliže poslední auditovaná účetní závěrka podniku nevykazuje období dvanácti měsíců, vydělí podnik výsledek výpočtu položek podle odstavců 2 až 4 počtem měsíců, které daná účetní závěrka vykazuje, a následně výsledek vynásobí dvanácti, aby získal ekvivalentní roční částku.
Článek 34c
Podmínky, podle nichž příslušné orgány upravují požadavek na držení použitelného kapitálu ve výši alespoň jedné čtvrtiny fixních režijních nákladů za předchozí rok v souladu s čl. 97 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. U podniků uvedených ve druhém pododstavci se změna činnosti podniku považuje za podstatnou, je-li naplněna kterákoli z následujících podmínek:
a)
změna činnosti podniku vede ke změně odhadovaných fixních režijních nákladů podniku o nejméně 20 %;
b)
změna činnosti podniku vede ke změnám kapitálových požadavků podniku na základě odhadovaných fixních režijních nákladů ve výši nejméně 2 miliony EUR.
Podniky uvedené v prvním pododstavci jsou podniky, které naplňují kteroukoli z následujících podmínek:
a)
jejich aktuální kapitálové požadavky založené na fixních režijních nákladech činí nejméně 125 000 EUR;
b)
jejich kapitálové požadavky splňují obě následující podmínky:
i)
na základě aktuálních fixních režijních nákladů činí méně než 125 000 EUR,
ii)
na základě odhadovaných fixních režijních nákladů činí nejméně 150 000 EUR.
2. U podniků uvedených ve druhém pododstavci se změna činnosti podniku považuje za podstatnou, jestliže změna činnosti podniku vede ke změně odhadovaných fixních režijních nákladů podniku o nejméně 100 %.
Podniky uvedené v prvním pododstavci jsou podniky, které naplňují obě následující podmínky:
a)
jejich kapitálové požadavky na základě aktuálních fixních režijních nákladů činí méně než 125 000 EUR;
b)
jejich kapitálové požadavky na základě odhadovaných fixních režijních nákladů činí méně než 150 000 EUR.
Článek 34d
Výpočet odhadovaných fixních režijních nákladů v případě podniku, který dosud neprovozuje činnost po dobu jednoho roku, v souladu s čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
Jestliže podnik dosud neprovozuje činnost po dobu jednoho roku od data zahájení obchodování, použije k výpočtu položek podle čl. 34b odst. 2 písm. a) až h) odhadované fixní režijní náklady uvedené v jeho rozpočtu obchodování na prvních dvanáct měsíců, který předložil se svou žádostí o povolení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) 2015/488 DELLA COMMISSIONE
del 4 settembre 2014
che modifica il regolamento delegato (UE) n. 241/2014 per quanto riguarda i requisiti di fondi propri basati sulle spese fisse generali per le imprese
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 575/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 26 giugno 2013, relativo ai requisiti prudenziali per gli enti creditizi e le imprese di investimento e che modifica il regolamento (UE) n. 648/2012 (1), in particolare l'articolo 97, paragrafo 4, terzo comma,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (UE) n. 575/2013 prevede, fra l'altro, requisiti prudenziali per le imprese di investimento per assicurare che siano sicure e solide e rispettino in ogni momento i requisiti di fondi propri. I requisiti di fondi propri stabiliti da tale regolamento mirano ad assicurare che i rischi derivanti dalle attività di un'impresa siano garantiti da un importo sufficiente di fondi propri. A norma dell'articolo 97 del regolamento (UE) n. 575/2013 le imprese [ossia le imprese di investimento e le entità di cui all'articolo 4, paragrafo 1, punto 2), lettera c)] possono utilizzare un metodo alternativo basato sui costi fissi per calcolare l'esposizione complessiva al rischio. È pertanto necessario stabilire la metodologia per calcolare le spese fisse generali e l'elenco degli elementi da includere nel calcolo al fine di disporre di un'impostazione comune per tutti gli Stati membri.
(2)
Per assicurare di essere in grado di organizzare la liquidazione o ristrutturazione ordinate delle attività, le imprese dovrebbero disporre di risorse finanziarie sufficienti a far fronte alle proprie spese di esercizio per un lasso di tempo adeguato. Durante la liquidazione o la ristrutturazione le imprese dovrebbero proseguire le proprie attività ed essere in grado di assorbire le perdite che non sono coperte da un volume sufficiente di profitti, al fine di tutelare gli investitori. Mentre alcuni costi (quali i bonus al personale) possono diminuire, altri (ad esempio le spese legali) possono aumentare. Considerando che non tutte le imprese utilizzano gli International Financial Reporting Standards (IFRS) e al fine di evitare l'arbitraggio regolamentare è essenziale seguire un'impostazione prudente per il calcolo dei fondi propri delle imprese, secondo la quale le modifiche della disciplina contabile sono automaticamente prese in considerazione e non possono essere oggetto di arbitraggio regolamentare modificando la classificazione contabile. Per rispecchiare in maniera più adeguata l'effetto delle spese variabili sui fondi propri, le norme sui fondi propri delle imprese dovrebbero basarsi su un approccio che prevede la detrazione delle spese variabili dalle spese totali.
(3)
Dato che le imprese si avvalgono di agenti collegati e che le attività svolte tramite essi le espongono a rischi al pari delle attività svolte direttamente, adeguate norme sui requisiti di fondi propri basati sulle spese fisse generali per le imprese dovrebbero prevedere l'inclusione delle spese relative agli agenti collegati per tener conto di tali rischi. Tuttavia, poiché le spese relative agli agenti collegati hanno una certa variabilità, senza poter essere considerate spese interamente variabili, e sarebbe sproporzionato includerne l'intero importo nei requisiti di fondi propri, dette norme dovrebbero prescrivere l'inclusione soltanto di una percentuale di esse. Inoltre, al fine di evitare il doppio conteggio degli importi relativi alle commissioni degli agenti collegati, le norme dovrebbero prevederne la detrazione prima di aggiungere siffatta percentuale ai requisiti di fondi propri.
(4)
Il regolamento (UE) n. 575/2013 dispone che le autorità competenti possano adeguare i requisiti di fondi propri qualora vi sia stato un cambiamento sostanziale nell'attività dell'impresa. Al fine di garantire che le autorità competenti applichino le stesse condizioni in tutta l'Unione è necessario stabilire criteri per definire quale cambiamento è ritenuto sostanziale. Considerate le differenti dimensioni delle imprese, per quelle molto piccole o in fase di avvio risulterebbe inutilmente gravoso imporre adeguamenti ai requisiti di fondi propri, dato che per esse i cambiamenti sono destinati a essere frequenti. È pertanto opportuno stabilire soglie minime di requisiti di fondi propri al di sotto delle quali le imprese siano esonerate dall'obbligo di adeguamento.
(5)
Il regolamento delegato (UE) n. 241/2014 della Commissione (2) stabilisce norme tecniche di regolamentazione sui requisiti di fondi propri per gli enti. Il presente regolamento definisce la metodologia per il calcolo delle spese fisse generali per le imprese. A fini di coerenza e per facilitare una prospettiva d'insieme e un accesso unico a tutte le disposizioni sui fondi propri da parte dei soggetti cui incombono obblighi in materia, è opportuno inserire tutte le norme tecniche di regolamentazione previste dal regolamento (UE) n. 575/2013 sui fondi propri in un unico regolamento. Occorre quindi modificare di conseguenza il regolamento delegato (UE) n. 241/2014.
(6)
Il presente regolamento si basa sui progetti di norme tecniche di regolamentazione che l'Autorità bancaria europea ha presentato alla Commissione.
(7)
L'Autorità bancaria europea ha condotto una consultazione pubblica aperta sui progetti di norme tecniche di regolamentazione sui quali è basato il presente regolamento, ha analizzato i potenziali costi e benefici correlati e ha chiesto il parere del gruppo delle parti interessate nel settore bancario istituito a norma dell'articolo 37 del regolamento (UE) n. 1093/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (3). Prima di presentare i progetti di norme tecniche su cui si basa il presente regolamento l'Autorità bancaria europea ha consultato anche l'Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati (AESFEM),
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Nel regolamento delegato (UE) n. 241/2014 è inserito il seguente capo V bis:
«CAPO V bis
FONDI PROPRI BASATI SULLE SPESE FISSE GENERALI
Articolo 34 ter
Calcolo del capitale ammissibile pari ad almeno un quarto delle spese fisse generali dell'anno precedente ai fini dell'articolo 97, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 575/2013
1. Ai fini del presente capo, per “impresa” si intende un'entità di cui all'articolo 4, paragrafo 1, punto 2), lettera c), del regolamento (UE) n. 575/2013 che fornisce i servizi e le attività di investimento elencati all'allegato I, sezione A, punti 2 e 4, della direttiva 2004/39/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (4) o un'impresa di investimento.
2. Ai fini dell'articolo 97, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 575/2013, le imprese calcolano le loro spese fisse generali dell'anno precedente utilizzando i dati risultanti dalla disciplina contabile applicabile, sottraendo i seguenti elementi dalle spese totali dopo la distribuzione agli azionisti dei profitti dell'ultimo bilancio annuale sottoposto a revisione o, qualora non disponibile, del bilancio annuale convalidato dall'autorità nazionale di vigilanza:
a)
bonus pienamente discrezionali per il personale;
b)
quote dei profitti per dipendenti, amministratori e soci, se pienamente discrezionali;
c)
altre forme di partecipazione ai profitti e altre componenti variabili della remunerazione, se pienamente discrezionali;
d)
provvigioni e commissioni pagabili condivise che sono direttamente collegate a provvigioni e commissioni ricevibili, incluse nel totale delle entrate, e qualora il pagamento delle prime sia subordinato all'effettiva riscossione delle seconde;
e)
commissioni, spese di mediazione e altri oneri pagati a stanze di compensazione, borse e mediatori interposti per l'esecuzione, la registrazione o la compensazione di operazioni;
f)
commissioni di agenti collegati, quali definiti all'articolo 4, punto 25), della direttiva 2004/39/CE ove applicabile;
g)
interessi versati ai clienti sul loro denaro;
h)
spese non ricorrenti da attività non ordinarie.
3. In caso di spese fisse sostenute per conto delle imprese da parte di terzi diversi da agenti collegati e se tali spese fisse non sono già comprese nelle spese totali di cui al paragrafo 2, le imprese eseguono una delle seguenti azioni:
a)
qualora sia disponibile una ripartizione delle spese di detti terzi, le imprese determinano l'importo delle spese fisse da essi sostenute per loro conto e lo aggiungono al risultato ottenuto in applicazione del paragrafo 2;
b)
qualora la ripartizione di cui alla lettera a) non sia disponibile, le imprese determinano l'importo delle spese sostenute per loro conto da detti terzi conformemente ai propri piani aziendali e lo aggiungono al risultato ottenuto in applicazione del paragrafo 2.
4. Nel caso si avvalgano di agenti collegati le imprese aggiungono un importo pari al 35 % di tutte le commissioni degli agenti collegati al risultato ottenuto in applicazione del paragrafo 2.
5. Se l'ultimo bilancio sottoposto a revisione non corrisponde a un periodo di dodici mesi, le imprese dividono il risultato del calcolo di cui ai paragrafi da 2 a 4 per il numero di mesi oggetto del bilancio e moltiplicano il risultato per 12, in modo da ottenere un importo annuo equivalente.
Articolo 34 quater
Condizioni per l'adeguamento da parte delle autorità competenti del requisito di detenere capitale ammissibile pari ad almeno un quarto delle spese fisse generali dell'anno precedente in conformità dell'articolo 97, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 575/2013
1. Per le imprese definite al secondo comma, un cambiamento nell'attività è considerato sostanziale se è soddisfatta una delle seguenti condizioni:
a)
il cambiamento nell'attività dell'impresa determina una variazione pari o superiore al 20 % delle spese fisse generali previste dell'impresa;
b)
il cambiamento nell'attività dell'impresa determina una variazione pari o superiore a 2 milioni di EUR dei requisiti di fondi propri dell'impresa basati sulle spese fisse generali previste.
Le imprese di cui al primo comma sono quelle che soddisfano una delle seguenti condizioni:
a)
i loro attuali requisiti di fondi propri basati sulle spese fisse generali sono pari o superiori a 125 000 EUR;
b)
i loro requisiti di fondi propri soddisfano entrambe le seguenti condizioni:
i)
se basati sulle spese fisse generali attuali, sono inferiori a 125 000 EUR;
ii)
se basati sulle spese fisse generali previste, sono pari o superiori a 150 000 EUR.
2. Per le imprese definite al secondo comma, un cambiamento nell'attività è considerato sostanziale se determina una variazione pari o superiore al 100 % delle spese fisse generali previste dell'impresa.
Le imprese di cui al primo comma sono quelle che soddisfano entrambe le seguenti condizioni:
a)
i loro requisiti di fondi propri basati sulle spese fisse generali attuali sono inferiori a 125 000 EUR;
b)
i loro requisiti di fondi propri basati sulle spese fisse generali previste sono inferiori a 150 000 EUR.
Articolo 34 quinquies
Calcolo delle spese fisse generali previste nel caso in cui il periodo di attività dell'impresa è inferiore a un anno completo in conformità dell'articolo 97, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 575/2013
Nel caso in cui il periodo di attività sia inferiore a un anno completo a decorrere dal giorno d'inizio dell'attività, le imprese usano, ai fini del calcolo degli elementi di cui alle lettere da a) a h) dell'articolo 34 ter, paragrafo 2, le spese fisse generali previste iscritte nel bilancio per i primi dodici mesi di attività presentato con la domanda di autorizzazione.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 4 settembre 2014