PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 102/2013
ze dne 4. února 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 206/2010, pokud jde o položku týkající se Spojených států v seznamu třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup živých kopytníků na území Evropské unie, veterinární osvědčení podle vzoru „POR-X“ a protokoly pro vyšetřovací metody na vezikulární stomatitidu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2004/68/ES ze dne 26. dubna 2004, kterou se stanoví veterinární předpisy pro dovoz některých živých kopytníků do Společenství a pro jejich tranzit, mění směrnice 90/426/EHS a 92/65/EHS a zrušuje směrnice 72/462/EHS (1), a zejména na čl. 3 odst. 1 první a druhý pododstavec, čl. 6 odst. 1 první pododstavec, čl. 7 písm. e), článek 9 a čl. 13 odst. 1 písm. e) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2004/68/ES stanoví veterinární požadavky na dovoz některých živých kopytníků do Unie a jejich tranzit přes území Unie. Stanoví, že pro dovoz živých kopytníků druhů uvedených v příloze I ze schválených třetích zemí na území Unie mohou být stanoveny zvláštní podmínky, včetně vzorů veterinárních osvědčení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 206/2010 ze dne 12. března 2010, kterým se stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Evropské unie (2), a požadavky na veterinární osvědčení, stanoví mimo jiné požadavky na veterinární osvědčení pro vstup určitých zásilek živých sudokopytníků druhů uvedených v příloze I směrnice 2004/68/ES na území Unie. Příloha I nařízení (EU) č. 206/2010 stanoví seznam třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup takových zásilek na území Unie. Dále uvádí vzory veterinárních osvědčení, které mají uvedené zásilky doprovázet.
(3)
V současnosti mohou být kopytníci dováženi do Unie ze třetích zemí, nebo v případě regionálního uspořádání z částí třetích zemí, které byly prosté vezikulární stomatitidy po dobu alespoň šesti měsíců před odesláním zvířat.
(4)
Spojené státy požádaly o povolení dovozu živých prasat určených k chovu a k produkci do Unie.
(5)
Spojené státy oznámily výskyt ohnisek vezikulární stomatitidy. Tato ohniska jsou však ojedinělá a omezená na určité oblasti. Riziko zavlečení vezikulární stomatitidy do Unie z této třetí země prostřednictvím dovozu živých prasat je zanedbatelné, jestliže budou použita opatření pro biologickou bezpečnost podle kapitoly 8.15.6. Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE), včetně umístění prasat v období před vývozem v zařízení prostém této nákazy, ochrany před vektory po dobu karantény před vývozem a během převozu na místo nakládky a vyšetření všech zvířat určených na vývoz.
(6)
Část 1 přílohy I nařízení (EU) č. 206/2010 by proto měla být změněna doplněním Spojených států na seznam třetích zemí, území nebo jejich částí, ze kterých je povolen vstup zásilek živých kopytníků na území Unie, a uvedením vhodných záruk týkajících se vyšetření na vezikulární stomatitidu. Provedení těchto záruk by mělo být potvrzeno ve veterinárním osvědčení pro živá prasata určená k chovu a k produkci, které doprovází zvířata v okamžiku vstupu do Unie.
(7)
Vzor veterinárního osvědčení „POR-X“ pro dovoz živých domácích prasat, uvedený v části 2 přílohy I nařízení (EU) č. 206/2010 by proto měl být změněn doplněním podmínek týkajících se umístění prasat před vývozem a karantény a požadavků na laboratorní vyšetření.
(8)
Kromě toho článek 5 nařízení (EU) č. 206/2010 stanoví, že je-li podle veterinárních osvědčení v příloze I uvedeného nařízení nutný odběr vzorků a provedení vyšetření, provede se tento odběr vzorků a vyšetření v souladu s protokoly pro standardizaci materiálů a provádění vyšetření v části 6 uvedené přílohy. Je proto nutné změnit část 6 přílohy I nařízení (EU) č. 206/2010 doplněním potřebného protokolu a vyšetřovací metody pro vezikulární stomatitidu. Vyšetření by měla být prováděna a vyhodnocována v souladu s protokoly pro sérologická vyšetření na vezikulární stomatitidu předepsanými pro mezinárodní obchod v kapitole 2.1.19. Příručky pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata OIE.
(9)
Nařízení (EU) č. 206/2010 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (EU) č. 206/2010 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2013.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 102/2013 DELLA COMMISSIONE
del 4 febbraio 2013
recante modifica del regolamento (UE) n. 206/2010 per quanto riguarda la voce relativa agli Stati Uniti nell’elenco di paesi terzi, territori o loro parti autorizzati a introdurre ungulati vivi nell’Unione, il modello di certificato veterinario «POR-X» e i protocolli per le prove della stomatite vescicolosa
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2004/68/CE del Consiglio, del 26 aprile 2004, che stabilisce norme di polizia sanitaria per le importazioni e il transito nella Comunità di determinati ungulati vivi, che modifica le direttive 90/426/CEE e 92/65/CEE e che abroga la direttiva 72/462/CEE (1), in particolare l’articolo 3, paragrafo 1, primo e secondo comma, l’articolo 6, paragrafo 1, primo comma, l’articolo 7, lettera e), l’articolo 9 e l’articolo 13, paragrafo 1, lettera e),
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2004/68/CE stabilisce norme di polizia sanitaria per le importazioni e il transito nell’Unione di determinati ungulati vivi. Essa inoltre dispone che possono essere stabilite particolari prescrizioni, compresi i modelli di certificati veterinari, per l’importazione di ungulati vivi delle specie di cui all’allegato I dell’anzidetta direttiva provenienti da paesi terzi autorizzati.
(2)
Il regolamento (UE) n. 206/2010 della Commissione, del 12 marzo 2010, che istituisce elenchi di paesi terzi, territori o loro parti autorizzati a introdurre nell’Unione europea determinati animali e carni fresche e che definisce le condizioni di certificazione veterinaria (2), stabilisce fra l’altro le condizioni di certificazione veterinaria cui sottostà l’introduzione nell’Unione di determinate partite di artiodattili vivi delle specie di cui all’allegato I della direttiva 2004/68/CE. L’allegato I del regolamento (UE) n. 206/2010 istituisce un elenco di paesi terzi, territori o loro parti dai quali tali partite possono essere introdotte nell’Unione. Essa inoltre prevede i modelli di certificati veterinari che devono accompagnare tali partite.
(3)
Attualmente gli ungulati possono essere importati nell’Unione solo da paesi terzi o, in caso di regionalizzazione, da parti di essi che siano stati indenni da stomatite vescicolosa almeno nel corso dei sei mesi precedenti la spedizione degli animali.
(4)
Gli Stati Uniti hanno chiesto l’autorizzazione a importare nell’Unione suini vivi da ingrasso e da riproduzione.
(5)
Gli Stati Uniti hanno notificato la presenza di focolai di stomatite vescicolosa dei suini. Tali focolai sono tuttavia di carattere sporadico e sono limitati ad alcune zone. Il rischio d’introdurre nell’Unione la stomatite vescicolosa mediante le importazioni di suini vivi provenienti dal paese terzo è trascurabile se si applicano le misure di biosicurezza di cui al capitolo 8.15.6. del codice sanitario per gli animali terrestri dell’Organizzazione mondiale per la salute animale (OIE), ossia tra l’altro la segregazione in locali indenni dei suini durante il periodo precedente l’esportazione, la protezione da vettori d’infezione durante la quarantena precedente l’esportazione e durante il trasporto fino al luogo di carico e l’esecuzione di test su tutti gli animali da esportare.
(6)
Occorre pertanto modificare l’allegato I, parte 1, del regolamento (UE) n. 206/2010 per aggiungere gli Stati Uniti all’elenco di paesi terzi, territori o loro parti dai quali le partite di ungulati vivi possono essere introdotte nell’Unione indicando le opportune garanzie per quanto riguarda le prove per la stomatite vescicolosa. Il certificato veterinario che accompagna i suini da ingrasso e riproduzione al momento della loro introduzione nell’Unione deve attestare il rispetto dei provvedimenti di garanzia.
(7)
Il modello di certificato veterinario per l’importazione di suini domestici vivi, «POR-X», di cui all’allegato I, parte 2 del regolamento (UE) n. 206/2010 va quindi modificato di conseguenza introducendo le condizioni di soggiorno e quarantena precedenti l’esportazione, nonché le prescrizioni relative alle prove di laboratorio.
(8)
L’articolo 5 del regolamento (UE) n. 206/2010 stabilisce inoltre che, laddove i certificati veterinari elencati nell’allegato I del regolamento prevedano il prelievo di campioni e l’esecuzione di analisi questi ultimi avvengono nel rispetto dei protocolli per la standardizzazione dei materiali e delle procedure di analisi di cui alla parte 6 dell’allegato precitato. Occorre pertanto modificare la parte 6 dell’allegato I del regolamento (UE) n. 206/2010 aggiungendo il protocollo in questione e la procedura di analisi per la stomatite vescicolosa. L’esame è svolto e interpretato secondo i protocolli per le prove sierologiche relative alla stomatite vescicolosa prescritte per il commercio internazionale nel capitolo 2.1.19 del manuale delle prove diagnostiche e dei vaccini per animali terrestri dell’OIE.
(9)
È opportuno pertanto modificare di conseguenza il regolamento (UE) n. 206/2010.
(10)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L’allegato I del regolamento (UE) n. 206/2010 è modificato conformemente all’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 4 febbraio 2013