NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1068/2013
ze dne 30. října 2013,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání difosforečnanů (E 450), trifosforečnanů (E 451) a polyfosforečnanů (E 452) v čerstvých solených rybách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na čl. 10 odst. 3 a čl. 30 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 obsahuje seznam potravinářských přídatných látek Unie schválených pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Tento seznam může být pozměněn postupem podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1331/2008 ze dne 16. prosince 2008, kterým se stanoví jednotné povolovací řízení pro potravinářské přídatné látky, potravinářské enzymy a potravinářská aromata (2).
(3)
Podle čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1331/2008 může být seznam potravinářských přídatných látek Unie aktualizován buď z podnětu Komise, nebo na základě podání žádosti.
(4)
Dne 19. června 2009 byla předložena žádost o povolení používání difosforečnanů (E 450), trifosforečnanů (E 451) a polyfosforečnanů (E 452) v čerstvých solených rybách a byla zpřístupněna členským státům.
(5)
Ryby lze upravovat a konzervovat přidáním vysokého množství soli do surového materiálu. Solení se vyvinulo z jednorázového procesu do procesu sestávajícího z několika kroků, mezi něž patří fáze nasolování, která umožňuje kratší dobu solení a poměrně homogenní koncentraci soli ve svalovině ryb. Za tímto účelem jsou ryby nejprve nasoleny pomocí vstřiku a/nebo aplikace solného nálevu, a to připraveným solným nálevem s kontrolovanou koncentrací soli. Poté jsou ryby soleny za sucha (tzv. suchosolení), aby se docílilo správné koncentrace soli v konečném produktu.
(6)
Během této dlouhé konzervace může stále nastat oxidace, zejména u lipidů přítomných ve svalovině ryb. To vede ke změně barvy a chuti. Oxidaci urychlují ionty kovů přítomné ve svalovině ryb a použitá sůl. Jelikož vytvářejí chemické komplexy s ionty kovů, ukázaly se difosforečnany (E 450), trifosforečnany (E 451) a polyfosforečnany (E 452) nejúčinnější ochranou solených ryb před oxidací. Většina přidaných fosforečnanů a soli je odstraněna namáčením do vody před spotřebou. Obsah vody v konečném čerstvém soleném výrobku se tímto použitím fosforečnanů nezvyšuje. Solené ryby se zachovanou původní barvou a chutí jsou žádány zejména na trzích ve Španělsku, Itálii a Řecku.
(7)
V souladu s článkem 3 ve spojení s čl. 6 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (3) musí být používání fosforečnanů v čerstvých solených rybách uvedeno v seznamu složek. Provozovatelé potravinářských podniků mohou rovněž na svých výrobcích uvést, že polyfosforečnany nebyly použity.
(8)
Vzhledem k tomu, že většina přidaných fosforečnanů je odstraněna během namáčení do vody, bude expozice spotřebitelů fosforečnanům minimální, a z tohoto důvodu nemá pravděpodobně vliv na lidské zdraví. Je proto vhodné umožnit používání difosforečnanů (E 450), trifosforečnanů (E 451) a polyfosforečnanů (E 452) ke konzervaci čerstvých solených ryb.
(9)
Podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1331/2008 je Komise povinna požádat o stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin za účelem aktualizace seznamu potravinářských přídatných látek Unie stanoveného v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008, s výjimkou případů, kdy tato aktualizace pravděpodobně nemá vliv na lidské zdraví. Vzhledem k tomu, že povolení používání difosforečnanů (E 450), trifosforečnanů (E 451) a polyfosforečnanů (E 452) ke konzervaci čerstvých solených ryb představuje aktualizaci uvedeného seznamu, která pravděpodobně nemá vliv na lidské zdraví, není nutné žádat o stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin.
(10)
Bacalhau neboli portugalská treska se vyrábí dalším sušením čerstvých solených ryb. Používání polyfosforečnanů by tento proces sušení mohlo ovlivnit. Kromě toho by toto použití rovněž mohlo bránit rozvoji typické barvy a chuti portugalské tresky bacalhau. Solené ryby, které jsou ošetřeny pomocí fosforečnanů, by proto nebyly žádány výrobci tradičních bacalhau. Aby se umožnilo výrobcům tradičních bacalhau přizpůsobit se situaci, kdy lze na trh uvést ryby ošetřené pomocí fosforečnanů, mělo by být navrženo přechodné období. Během tohoto období mohou výrobci tradičních bacalhau uzavírat dohody s dodavateli a seznámit se s analytickými metodami, které se mohou používat ke kontrole přítomnosti fosforečnanů přidávaných do ryb.
(11)
V zájmu dalšího posouzení dopadu na dostupnost čerstvých solených ryb pro výrobu bacalhau bude Komise po tři roky sledovat používání polyfosforečnanů v hlavních producentských zemích solené tresky.
(12)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. října 2013.
REGOLAMENTO (UE) N. 1068/2013 DELLA COMMISSIONE
del 30 ottobre 2013
che modifica l’allegato II del regolamento (CE) n. 1333/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda l’impiego di difosfati (E 450), trifosfati (E 451) e polifosfati (E 452) nel pesce salato
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1333/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 dicembre 2008, relativo agli additivi alimentari (1), in particolare l’articolo 10, paragrafo 3, e l’articolo 30, paragrafo 5,
considerando quanto segue:
(1)
L’allegato II del regolamento (CE) n. 1333/2008 contiene un elenco UE degli additivi alimentari autorizzati negli alimenti e ne specifica le condizioni d’impiego.
(2)
Tale elenco può essere modificato conformemente alla procedura di cui al regolamento (CE) n. 1331/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 dicembre 2008, che istituisce una procedura uniforme di autorizzazione per gli additivi, gli enzimi e gli aromi alimentari (2).
(3)
A norma dell’articolo 3, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1331/2008, l’elenco UE degli additivi alimentari può essere aggiornato o su iniziativa della Commissione o a seguito di una domanda.
(4)
Una domanda di autorizzazione per l’impiego di difosfati (E 450), trifosfati (E 451) e polifosfati (E 452) nel pesce salato è stata presentata il 19 giugno 2009 ed è stata resa accessibile agli Stati membri.
(5)
Il pesce può essere essiccato e conservato aggiungendo un tasso elevato di sale alla materia prima. La salagione si è evoluta da una singola fase a un processo di varie fasi, comprendente una fase di presalatura che consente di ridurre i tempi della salagione e di ottenere una concentrazione di sale relativamente omogenea nel muscolo di pesce. A tal fine, il pesce viene dapprima presalato mediante iniezione e/o in salamoia, preparata con una concentrazione controllata di sale. Poi il pesce è sottoposto a una salatura a secco (essicazione) per ottenere la giusta concentrazione di sale nel prodotto finito.
(6)
Durante il lungo processo di conservazione può ancora verificarsi un’ossidazione, in particolare dei lipidi presenti nel muscolo di pesce, che causa un’alterazione del colore e del sapore. L’ossidazione è accelerata da ioni metallici presenti nel muscolo di pesce e nel sale utilizzato. Dato che i difosfati (E 450), i trifosfati (E 451) e i polifosfati (E 452) formano complessi chimici con gli ioni metallici, si sono dimostrati più efficaci per proteggere il pesce salato dall’ossidazione. La maggior parte dei fosfati aggiunti e del sale vengono rimossi immergendo il pesce in acqua prima del consumo. Il tenore di acqua nel prodotto finito salato non aumenta con l’utilizzo dei fosfati. Il pesce salato il cui colore e sapore originali sono stati conservati è particolarmente richiesto sui mercati della Spagna, dell’Italia e della Grecia.
(7)
A norma dell’articolo 3, in combinato disposto con l’articolo 6, paragrafo 4, della direttiva 2000/13/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 20 marzo 2000, relativa al ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri concernenti l’etichettatura e la presentazione dei prodotti alimentari, nonché la relativa pubblicità (3) l’impiego dei fosfati nel pesce salato deve essere indicato nell’elenco degli ingredienti. Gli operatori del settore alimentare possono anche indicare sui loro prodotti che non sono stati utilizzati polifosfati.
(8)
Dato che la maggior parte dei fosfati viene rimossa con l’immersione in acqua, l’esposizione del consumatore ai fosfati è minima e per questo motivo non può avere un effetto sulla salute umana. È quindi opportuno consentire l’utilizzo di difosfati (E 450), trifosfati (E 451) e polifosfati (E 452) per la conservazione del pesce salato.
(9)
A norma dell’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1331/2008, per aggiornare l’elenco UE degli additivi alimentari di cui all’allegato II del regolamento (CE) n. 1333/2008, la Commissione non è tenuta a chiedere il parere dell’Autorità europea per la sicurezza alimentare se l’aggiornamento in questione non può avere un effetto sulla salute umana. Dato che l’autorizzazione all’impiego di difosfati (E 450), trifosfati (E 451) e polifosfati (E 452) per la conservazione del pesce salato costituisce un aggiornamento di tale elenco che non può avere un effetto sulla salute umana, non è necessario chiedere il parere dell’Autorità europea per la sicurezza alimentare.
(10)
Il baccalà o merluzzo portoghese viene prodotto essiccando ulteriormente il pesce salato. L’impiego di polifosfati potrebbe influenzare questo processo di essiccazione e potrebbe anche ostacolare lo sviluppo del tipico colore e sapore del baccalà. I produttori del baccalà tradizionale non accetterebbero perciò il pesce salato trattato con fosfati. Occorre quindi prevedere un periodo transitorio per consentire ai produttori del baccalà tradizionale di adattarsi alla possibilità di un’immissione sul mercato di pesce trattato con fosfati. Durante tale periodo i produttori del baccalà tradizionale possono concludere accordi con i rifornitori e familiarizzarsi con i metodi analitici che possono essere utilizzati per controllare la presenza di fosfati aggiunti nel pesce.
(11)
Per valutare ulteriormente l’impatto sulla disponibilità di pesce salato per la produzione del baccalà, la Commissione provvederà a monitorare per tre anni l’impiego di polifosfati nei principali paesi produttori di merluzzo salato.
(12)
In considerazione di quanto precede, occorre modificare di conseguenza l’allegato II del regolamento (CE) n. 1333/2008.
(13)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del Comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L’allegato II del regolamento (CE) n. 1333/2008 è modificato conformemente all’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 30 ottobre 2013