PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 780/2013
ze dne 14. srpna 2013,
kterým se mění nařízení Komise (EU) č. 206/2010, kterým se stanoví seznamy třetích zemí, území nebo jejich částí, z nichž je povolen vstup některých zvířat a čerstvého masa na území Evropské unie, a požadavky na veterinární osvědčení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2004/68/ES ze dne 26. dubna 2004, kterou se stanoví veterinární předpisy pro dovoz některých živých kopytníků do Společenství a pro jejich tranzit, mění směrnice 90/426/EHS a 92/65/EHS a zrušuje směrnice 72/462/EHS (1), a zejména na čl. 3 odst. 1 první a druhý pododstavec, čl. 6 odst. 1 první pododstavec, čl. 7 písm. e), čl. 8 písm. c) a čl. 13 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EU) č. 206/2010 (2) stanoví požadavky na vstup na území Unie mimo jiné pro některé kopytníky. Uvedené nařízení se nepoužije na nezdomácnělá zvířata určená pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska, jak jsou definovány v čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (3).
(2)
Nedostatek zvláštních veterinárních požadavků pro vstup kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska do Unie způsobuje těmto strukturám praktické problémy a velmi omezuje jejich činnosti, jelikož potřebují uvedená zvířata dovážet.
(3)
Je vhodné stanovit veterinární předpisy pro vstup kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska do Unie, které by přihlížely ke zvláštní situaci těchto zvířat. V zájmu zjednodušení právních předpisů Unie je vhodné, aby tato pravidla byla stanovena v nařízení (EU) č. 206/2010. Oblast působnosti uvedeného nařízení by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněna.
(4)
Nařízení (EU) č. 206/2010 stanoví, že zásilky kopytníků smějí být propuštěny do Unie pouze tehdy, pokud pocházejí ze třetích zemí, území nebo jejich částí uvedených v části 1 přílohy I uvedeného nařízení.
(5)
Směrnice Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (4), stanoví, že Komise přijme seznamy třetích zemí nebo regionů třetích zemí, z nichž je povolen dovoz určitých produktů živočišného původu.
(6)
Směrnice Rady 2009/156/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních pravidlech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí (5) stanoví, že dovoz koňovitých do Unie je povolen jen ze třetích zemí uvedených na seznamu sestaveném nebo změněném postupem stanoveným v uvedené směrnici.
(7)
Směrnice Rady 2009/158/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních podmínkách pro obchod s drůbeží a násadovými vejci uvnitř Společenství a jejich dovoz ze třetích zemí (6) stanoví, že drůbež a násadová vejce dovážené do Unie musí pocházet ze třetí země nebo z části třetí země uvedené na seznamu vyhotoveném Komisí postupem stanoveným v uvedené směrnici.
(8)
Vstup kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska do Unie by měl zejména splňovat obecné podmínky pro vstup živých zvířat do Unie a další zvláštní veterinární požadavky a poskytovat zvláštní záruky zajišťující, že zvířata dovážená do Unie neohrozí nákazový status Unie.
(9)
Obecné požadavky pro vstup živých zvířat na území Unie, sestávající z účinného systému veterinárních útvarů odpovědných za kontrolu zdraví zvířat, splňují v současné době třetí země, území a jejich části uvedené na seznamech podle směrnic 2002/99/ES, 2009/156/ES a 2009/158/ES.
(10)
Obecné požadavky pro vstup živých zvířat na území Unie však nezaručují, že kopytníci jsou prostí nákaz. Jednotlivá zvířata stále mohou být postižena nákazami, které by se mohly rozšířit do Unie, a proto představují nebezpečí pro zdraví zvířat v Unii. Kopytníci určení pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska by proto měli být do Unie propouštěni přímo z organizací, institutů nebo středisek, které splňují určité požadavky a jsou schváleny příslušným orgánem třetí země, třetího území nebo jejich části, kde sídlí.
(11)
Je vhodné, aby členský stát určení zřídil seznam těchto organizací, institutů nebo středisek, a to po posouzení všech příslušných informací.
(12)
V zájmu ochrany zdraví zvířat v Unii je nezbytné, aby zásilky kopytníků propouštěné na území Unie, které jsou určeny pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska, byly přepravovány přímo a neprodleně na místo určení v zaplombovaných kontejnerech a aby byly omezeny další přesuny těchto zvířat v rámci Unie.
(13)
V zájmu řešení mimořádných okolností, jako jsou situace týkající se problémů v oblasti dobrých životních podmínek zvířat, zachování ohrožených druhů, nenadálé přírodní katastrofy nebo politické nepokoje, kdy není možné uplatnit veškeré veterinární požadavky, a zejména požadavky týkající se schválení organizace, institutu nebo střediska původu, by členské státy měly mít možnost dovážet na své území určité kopytníky určené pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska, a to za zvláštních podmínek. Avšak i v těchto případech by mělo být požadováno povolení, aby se zaručilo dostatečné omezení rizika pro zdraví zvířat.
(14)
Nařízení (EU) č. 206/2010 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 206/2010 se mění takto:
1)
V článku 1 se zrušuje odstavec 3.
2)
Vkládá se nový článek 3a, který zní:
„Článek 3a
Podmínky pro vstup kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska
1. Odchylně od článku 3 smí příslušný orgán členského státu povolit vstup na území tohoto státu pro zásilky kopytníků druhů uvedených v tabulkách 1, 2 a 3 v části 1 přílohy VI, pokud jsou uvedené zásilky určeny pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska, za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
příslušný orgán členského státu určení provedl posouzení rizik pro zdraví zvířat, která může každá zásilka představovat pro Unii;
b)
dotčené zásilky pocházejí ze třetí země, území nebo jejich části, která je zařazena na jeden ze seznamů stanovených:
i)
v příloze I části 1 nebo v příloze II části 1 tohoto nařízení;
ii)
v rozhodnutí 2004/211/ES (7), rozhodnutí 2007/777/ES (8), nařízení (ES) č. 798/2008 (9), nařízení (ES) č. 119/2009 (10), nařízení (EU) č. 605/2010 (11);
c)
kopytníci pocházejí z organizace, institutu nebo střediska ve třetí zemi, na území nebo v jejich části uvedených v písmeni a), které jsou zahrnuty do seznamu vytvořeného v souladu s článkem 3c;
d)
kopytníci prošli karanténou v zařízení chráněném před vektory v prostorách organizace, institutu nebo střediska uvedených v písmeni c) po dobu stanovenou v příslušných osvědčeních;
e)
kopytníci jsou dopraveni přímo do schválené organizace, schváleného institutu nebo schváleného střediska v členském státě určení;
f)
kopytníci jsou doprovázeni příslušným veterinárním osvědčením vypracovaným podle příslušného vzoru veterinárního osvědčení uvedeného v tabulkách 1, 2 a 3 v části 1 přílohy VI a stanovenými v části 2 uvedené přílohy;
g)
kopytníci splňují požadavky stanovené ve vzoru veterinárního osvědčení podle písmene f).
Členský stát určení informuje Komisi a ostatní členské státy ve Stálém výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat o povolení uděleném podle prvního pododstavce, a to před vstupem kopytníků na jeho území.
2. Pokud mimořádné okolnosti znemožňují soulad s odst. 1 písm. c) a d), smí příslušný orgán členského státu určení povolit vstup na území tohoto státu pro kopytníky druhů uvedených v tabulkách 1, 2 a 3 v části 1 přílohy VI z jiných hospodářství, která nesplňují požadavky stanovené v uvedených písmenech, pokud jsou splněny požadavky stanovené v odst. 1 písm. a), b) a e) až g) a pokud jsou splněny tyto dodatečné podmínky:
a)
vlastník nebo fyzická osoba zastupující vlastníka předložila předchozí žádost o povolení a členský stát určení toto povolení udělil po provedení hodnocení rizika, ze kterého vyplývá, že vstup dotčených kopytníků na jeho území nepředstavuje riziko pro zdraví zvířat v Unii;
b)
kopytníci prošli karanténou ve třetí zemi původu, na území nebo v jejich části pod úředním dohledem po dobu nezbytnou k tomu, aby splňovali veterinární podmínky stanovené ve vzoru veterinárního osvědčení podle písmene f):
i)
na místě schváleném příslušným orgánem třetí země původu zvířat, jejího území nebo jejich části;
ii)
v souladu s podmínkami předepsanými v povolení, které poskytují přinejmenším stejné záruky, jako jsou záruky stanovené v odst. 1 písm. a), b) a e) až g).
Pokud jsou kopytníci do Unie propouštěni na základě prvního pododstavce, musí být umístěni do karantény ve schválené organizaci, schváleném institutu nebo schváleném středisku určení po dobu alespoň šesti měsíců od okamžiku jejich vstupu do Unie, během níž mohou příslušné orgány použít požadavky stanovené v čl. 8 odst. 1 písm. a) směrnice Rady 90/425/EHS.
Členský stát, který povoluje vstup kopytníků podle prvního pododstavce, uvědomí o tomto povolení Komisi a ostatní členské státy v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, a sice ještě před vstupem kopytníků do jeho území.
3)
Vkládá se nový článek 3b, který zní:
„Článek 3b
Podmínky pro vstup kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska a pro jejich tranzit přes území členských států jiných, než je členský stát určení
Tranzit kopytníků uvedených v článku 3a přes jiný členský stát, než je členský stát určení, se povolí pouze na základě povolení příslušného orgánu členského státu tranzitu. Toto povolení smí být uděleno pouze na základě posouzení rizik ze strany uvedeného příslušného orgánu na základě informací, které mu byly předloženy členským státem určení.
Členský stát určení informuje před tímto tranzitem Komisi a ostatní členské státy ve Stálém výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat při povolování vstupu zvířat za podmínek stanovených v článku 3a.“
4)
Vkládá se nový článek 3c, který zní:
„Článek 3c
Seznam schválených organizací, institutů nebo středisek ve třetích zemích, územích nebo v jejich částech
1. Po posouzení souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 2 může každý členský stát zřídit seznam organizací, institutů a středisek, z nichž smí být povolen vstup kopytníků na jeho území v souladu s čl. 3a odst. 1.
2. Organizace, institut nebo středisko ve třetí zemi, na území nebo v jejich části se zařadí na seznam uvedený v odstavci 1 pouze tehdy, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
organizace, institut nebo středisko je v souladu s požadavky stanovenými v části 3 přílohy VI;
b)
organizace, institut nebo středisko je schváleno příslušným orgánem třetí země, území nebo jejich části, kde se tato organizace, institut nebo středisko nachází;
c)
příslušný orgán třetí země, území nebo jejich části poskytuje dostatečné záruky, že jsou splněny podmínky týkající se schválení organizací, institutů nebo středisek stanovené v části 4 přílohy VI.
3. Členský stát může zahrnout do seznamu uvedeného v odstavci 1 organizace, instituty nebo střediska ve třetích zemích, které již byly zahrnuty do tohoto seznamu jiným členským státem, aniž by posoudil soulad s podmínkami stanovenými v odstavci 2.
4. Členské státy musí seznamy uvedené v odstavci 1 aktualizovat, přičemž zohlední zejména jakékoli pozastavení nebo odnětí schválení uděleného příslušným orgánem třetí země, území nebo jejich části organizacím, institutům nebo střediskům, které se zde nacházejí a byly zahrnuty do uvedených seznamů.
5. Členské státy zpřístupní seznamy uvedené v odstavci 1 veřejnosti prostřednictvím informačních internetových stránek a tyto informační internetové stránky aktualizují.
6. Členské státy sdělí internetovou adresu svých informačních internetových stránek Komisi.“
5)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Podmínky pro sběrná střediska pro některé zásilky kopytníků
1. Zásilky kopytníků, které obsahují živá zvířata z více než jednoho hospodářství, smí být propuštěny do Unie pouze tehdy, jsou-li sestaveny ve sběrných střediscích schválených příslušným orgánem třetí země původu zvířat, jejího území nebo jejich části v souladu s požadavky stanovenými v části 5 přílohy I.
2. Zásilky kopytníků propouštěné do Unie v souladu s článkem 3a nebo článkem 6 nesmí pocházet z více než jednoho hospodářství a nesmí být sestaveny ve sběrných střediscích.“
6)
V článku 8 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
vyloženy ve třetí zemi, na třetím území nebo v jejich části, které nemají povolení pro dovoz dotčených zvířat do Unie, nebo, pokud jsou přepravovány letecky, přeloženy do jiného letadla, ani přepravovány po silnici, železnici nebo hnány přes takovou třetí zemi, území nebo jejich část.“
7)
V článku 11 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Zásilky kopytníků jiných, než jsou kopytníci uvedení v článku 3a, musí být po propuštění do Unie bez odkladu dopraveny do hospodářství určení v dopravním prostředku chráněném před vektory.
Pokud nejsou uvedení kopytníci odesláni přímo na jatka, zůstanou v tomto hospodářství alespoň 30 dní.“
8)
Vkládá se nový článek 13a, který zní:
„Článek 13a
Podmínky použitelné po propuštění zásilek kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska
1. Zásilky kopytníků určených pro schválené organizace, schválené instituty nebo schválená střediska musí být po propuštění do Unie bez odkladu dopraveny do schválené organizace, schváleného institutu nebo schváleného střediska v dopravním prostředku, který je chráněn před vektory a je konstruován tak, aby z něj zvířata nemohla uprchnout a aby z vozidla nebo kontejneru nemohly během přepravy vytékat nebo vypadávat výkaly, moč, stelivo, píce, odpad ani jakýkoli jiný materiál.
2. Zvířata musí být držena v karanténě v zařízení chráněném před vektory v prostorách schválené organizace, schváleného institutu nebo střediska členského státu určení po dobu alespoň 30 dní. Po tomto 30denním období karantény smí být zvířata přemístěna do jiné schválené organizace, schváleného institutu nebo střediska.
3. Zvířata propuštěná do schválené organizace, schváleného institutu nebo střediska smí být přemístěna na jiné místo určení, než je schválená organizace, schválený institut nebo schválené středisko, pouze tehdy, pokud:
a)
od propuštění do Unie již uplynulo alespoň šest měsíců; a
b)
přesun se provádí v souladu s odstavcem 4 přílohy C směrnice 92/65/EHS.
4. Odchylně od odstavce 3 smí zvířata opustit schválenou organizaci, schválený institut nebo schválené středisko před skončením šestiměsíčního období stanoveného v uvedeném odstavci pouze tehdy, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
zvířata jsou vyvážena do třetí země, na třetí území nebo do jejich části;
b)
pro účely jejich vývozu, jak je uvedeno v písmeni a), jsou zvířata přepravována v dopravním prostředku, který je chráněn před vektory a je konstruován tak, aby z něj zvířata nemohla uprchnout a aby z vozidla nebo kontejneru nemohly během přepravy vytékat nebo vypadávat výkaly, moč, stelivo, píce, odpad ani jakýkoli jiný materiál.“
9)
Doplňuje se příloha VI, jejíž znění je obsaženo v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. srpna 2013.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 780/2013 DELLA COMMISSIONE
del 14 agosto 2013
recante modifica del regolamento (UE) n. 206/2010 della Commissione che istituisce elenchi di paesi terzi, territori o loro parti autorizzati a introdurre nell'Unione europea determinati animali e carni fresche e che definisce le condizioni di certificazione veterinaria
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2004/68/CE del Consiglio, del 26 aprile 2004, che stabilisce norme di polizia sanitaria per le importazioni e il transito nella Comunità di determinati ungulati vivi, che modifica le direttive 90/426/CEE e 92/65/CEE e che abroga la direttiva 72/462/CEE (1), in particolare l'articolo 3, paragrafo 1, primo e secondo comma, l'articolo 6, paragrafo 1, primo comma, l'articolo 7, lettera e), l'articolo 8, lettera c), e l'articolo 13, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (UE) n. 206/2010 (2) della Commissione stabilisce le prescrizioni relative all'introduzione nell'Unione di vari animali tra cui determinati ungulati. Tale regolamento non si applica all'introduzione nell'Unione di animali non domestici destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto così come definito all'articolo 2, paragrafo 1, lettera c), della direttiva 92/65/CEE, del 13 luglio 1992, che stabilisce norme sanitarie per gli scambi e le importazioni nella Comunità di animali, sperma, ovuli e embrioni non soggetti, per quanto riguarda le condizioni di polizia sanitaria, alle normative comunitarie specifiche di cui all'allegato A, sezione I, della direttiva 90/425/CEE (3).
(2)
L'assenza di specifiche prescrizioni di polizia sanitaria relative all'introduzione nell'Unione di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto comporta problemi di ordine pratico per le strutture suddette e limita fortemente le loro attività, avendo esse necessità di introdurre tali animali.
(3)
È quindi opportuno stabilire specifiche prescrizioni di polizia sanitaria per regolamentare l'introduzione nell'Unione di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto, che tengano conto della situazione peculiare di tali animali. Nell'interesse della semplificazione della legislazione dell'Unione è opportuno che tali prescrizioni figurino nel regolamento (UE) n. 206/2010. Occorre quindi modificare in tal senso il campo d'applicazione del suddetto regolamento.
(4)
A norma del regolamento (UE) n. 206/2010 le partite di ungulati possono essere introdotte nell'Unione solo se provenienti da paesi terzi, territori o loro parti elencati nel regolamento, allegato I, parte 1.
(5)
La direttiva 2002/99/CE del Consiglio, del 16 dicembre 2002, che stabilisce norme di polizia sanitaria per la produzione, la trasformazione, la distribuzione e l'introduzione di prodotti di origine animale destinati al consumo umano (4), prevede che la Commissione adotti elenchi dei paesi terzi, o di regioni di tali paesi, dai quali sono consentite le importazioni di determinati prodotti di origine animale.
(6)
La direttiva 2009/156/CE del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativa alle condizioni di polizia sanitaria che disciplinano i movimenti di equidi e le importazioni di equidi in provenienza dai paesi terzi (5), stabilisce che è autorizzata l'importazione nell'Unione di equidi unicamente in provenienza da paesi terzi che figurano in un elenco da stilare o modificare secondo la procedura esposta nella direttiva in questione.
(7)
La Direttiva 2009/158/CE del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativa alle norme di polizia sanitaria per gli scambi intracomunitari e le importazioni in provenienza da paesi terzi di pollame e uova da cova (6) prescrive che il pollame e le uova da cova importati nell'Unione debbano provenire da un paese terzo (o da parte di tale paese) iscritto in un elenco redatto dalla Commissione secondo la procedura di cui alla direttiva in questione.
(8)
L'introduzione nell'Unione di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto deve nel caso specifico soddisfare i requisiti generali relativi all'introduzione nell'Unione di animali vivi e le ulteriori specifiche prescrizioni di polizia sanitaria, nonché offrire specifiche garanzie che gli animali introdotti nell'Unione non costituiscono un pericolo per la situazione zoosanitaria dell'Unione.
(9)
I requisiti generali relativi all'introduzione nell'Unione di animali vivi, che si esplicano in un sistema efficace di servizi veterinari addetti ai controlli di polizia sanitaria, sono attualmente soddisfatti da paesi terzi, territori o loro parti iscritti in elenchi redatti a norma delle direttive 2002/99/CE, 2009/156/CE e 2009/158/CE.
(10)
I requisiti generali relativi all'introduzione nell'Unione di animali vivi non garantiscono tuttavia che gli ungulati siano indenni da malattie. Singoli animali potrebbero comunque essere portatori di malattie infettive atte a propagarsi all'Unione e rappresentare quindi un pericolo zoosanitario per l'Unione. Gli ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto devono pertanto essere introdotti nell'Unione solo direttamente in provenienza da un organismo, istituto o centro conforme a determinati requisiti nonché riconosciuto dall'autorità competente del paese terzo, del territorio o della sua parte, in cui esso si trova.
(11)
È opportuno che sia lo Stato membro di destinazione a stabilire l'elenco di tali organismi, istituti o centri previa valutazione di tutte le informazioni pertinenti.
(12)
Onde assicurare la protezione della salute degli animali nell'Unione è opportuno che le partite di ungulati introdotti nell'Unione e destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto vengano trasportate direttamente e senza indugio a destinazione in contenitori sigillati e che si pongano limitazioni ad ulteriori movimenti di tali animali entro i confini dell'Unione.
(13)
Per far fronte a circostanze eccezionali, quali criticità per il benessere degli animali, conservazione di specie in pericolo, repentine catastrofi naturali o disordini politici, nelle quali non è possibile applicare tutte le prescrizioni di polizia sanitaria e in particolare quelle correlate al riconoscimento di organismi, istituti o centri d'origine, è opportuno che gli Stati membri possano introdurre nei rispettivi territori determinati ungulati, destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto, nel rispetto di specifiche condizioni. Anche in tali casi tuttavia deve essere imposto l'ottenimento di un permesso, al fine di assicurare una sufficiente limitazione del rischio zoosanitario.
(14)
È pertanto opportuno modificare di conseguenza il regolamento (UE) n. 206/2010.
(15)
I provvedimenti disciplinati dal presente regolamento risultano conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (UE) n. 206/2010 è così modificato:
1)
All’articolo 1, il paragrafo 3 è soppresso.
2)
È inserito il seguente articolo 3 bis:
"Articolo 3bis
Condizioni relative all'introduzione di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto
1. In deroga all'articolo 3 l'autorità competente di uno Stato membro può autorizzare l'introduzione nel suo territorio di partite di ungulati appartenenti alle specie elencate nell'allegato VI, parte 1, tabelle 1, 2 e 3, se tali partite di ungulati sono destinate a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto, purché siano rispettate le seguenti condizioni:
a)
che l'autorità competente dello Stato membro di destinazione abbia effettuato una valutazione dei rischi zoosanitari per l'Unione eventualmente rappresentati da ogni partita;
b)
che le partite provengano da un paese terzo, territorio o sua parte, iscritto in uno degli elenchi di cui:
i)
all'allegato I, parte 1, o allegato II, parte 1, del presente regolamento,
ii)
alla decisione 2004/211/CE (7), alla decisione 2007/777/CE (8), al regolamento (CE) n. 798/2008 (9), al regolamento (CE) n. 119/2009 (10), al regolamento (UE) n. 605/2010 (11);
c)
che gli ungulati provengano da un organismo, istituto o centro in un paese terzo, territorio o sua parte, di cui alla lettera a), iscritto nell'elenco stabilito conformemente all'articolo 3 quater;
d)
che gli ungulati siano stati sottoposti a quarantena in una struttura protetta dai vettori di infezione presso l'organismo, istituto o centro di cui alla lettera c) per il periodo disposto dai pertinenti certificati;
e)
che gli ungulati vengano trasferiti direttamente presso l'organismo, istituto o centro nello Stato membro di destinazione;
f)
che gli ungulati siano accompagnati da idoneo certificato veterinario, redatto secondo il pertinente modello di certificato veterinario di cui all'allegato VI, parte 1, tabelle 1, 2, 3 nonché parte 2;
g)
che gli ungulati soddisfino le condizioni enunciate nel modello di certificato veterinario di cui alla lettera f).
Prima dell'introduzione di tali ungulati nel territorio di uno Stato membro, lo Stato membro di destinazione comunica alla Commissione e agli altri Stati membri rappresentati nel comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali il rilascio di un'autorizzazione a norma del primo comma.
2. Qualora circostanze eccezionali rendano impossibile rispettare il paragrafo 1, lettere c) e d), l'autorità competente dello Stato membro di destinazione può autorizzare l'introduzione nel suo territorio di ungulati delle specie elencate nell'allegato VI, parte 1, tabelle 1, 2 e 3, provenienti da altre aziende che non sono conformi a quanto prescritto nei riferimenti citati, purché siano soddisfatti i requisiti di cui al paragrafo 1, lettere a), b), e), f) e g), e nel rispetto delle seguenti condizioni aggiuntive:
a)
che il proprietario o una persona fisica in rappresentanza del proprietario in questione abbia preventivamente richiesto un permesso in tal senso e che lo Stato membro di destinazione abbia concesso tale permesso dopo aver effettuato una valutazione del rischio, dalla quale risulti che l'introduzione degli ungulati in questione nel suo territorio non comporta un rischio zoosanitario per l'Unione;
b)
che gli ungulati siano stati sottoposti a quarantena nel paese terzo, territorio o sua parte, di origine, sotto supervisione ufficiale, per il periodo di tempo necessario a soddisfare le prescrizioni di polizia sanitaria esposte nel modello di certificato veterinario di cui alla lettera f):
i)
in luogo approvato dall'autorità competente del paese terzo, territorio o sua parte, di origine degli animali;
ii)
in conformità a quanto disposto dal permesso, documento che deve fornire garanzie almeno equivalenti a quanto esposto al paragrafo 1, lettere a), b), e), f) e g).
Se determinati ungulati vengono introdotti nell'Unione a norma del primo comma, essi vanno sottoposti a quarantena presso un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto di destinazione, per almeno sei mesi dalla data della loro introduzione nell'Unione; durante tale periodo le autorità competenti possono applicare quanto previsto dall'articolo 8, paragrafo 1, lettera a) della direttiva 90/425/CEE del Consiglio.
Lo Stato membro che autorizza l'introduzione di ungulati a norma del primo comma ne informa la Commissione e gli altri Stati membri rappresentati nel comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali prima dell'introduzione degli ungulati nel suo territorio.
3)
È inserito il seguente articolo 3 ter:
"Articolo 3 ter
Condizioni relative all'ingresso e al transito di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato membro di destinazione
Il transito degli ungulati di cui all'articolo 3 bis attraverso uno Stato membro diverso da quello di destinazione è permesso solo se autorizzato dall'autorità competente dello Stato membro di transito. Tale autorizzazione può essere concessa solo sulla base di una valutazione del rischio effettuata dalla stessa autorità competente, considerate le informazioni presentatele dallo Stato membro di destinazione.
Qualora autorizzi l'introduzione di animali alle condizioni di cui all'articolo 3 bis, lo Stato membro di destinazione informa la Commissione e gli altri Stati membri rappresentati nel comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali prima del transito."
4)
È inserito il seguente articolo 3 quater:
"Articolo 3 quater
Elenco di organismi, istituti o centri ufficialmente riconosciuti in paesi terzi, territori o loro parti
1. Previa valutazione della conformità a quanto prescritto dal paragrafo 2, ogni Stato membro può istituire un elenco di organismi, istituti e centri dai quali possono provenire ungulati la cui introduzione nel territorio di tale Stato può essere autorizzata ai sensi dell'articolo 3 bis, paragrafo 1.
2. L'iscrizione di un organismo, istituto o centro sito in un paese terzo, territorio o sua parte, nell'elenco di cui al paragrafo 1 è soggetta al rispetto delle seguenti condizioni:
a)
che tale organismo, istituto o centro sia conforme a quanto prescritto dall'allegato VI, parte 3;
b)
che tale organismo, istituto o centro risulti approvato dall'autorità competente del paese terzo, territorio o sua parte, ove il suddetto organismo, istituto o centro è situato;
c)
che l'autorità competente del paese terzo, territorio o sua parte, fornisca sufficienti garanzie di conformità alle condizioni relative al riconoscimento di organismi, istituti e centri di cui all'allegato VI, parte 4.
3. Nell'elenco di cui al paragrafo 1 ogni Stato membro può iscrivere organismi, istituti e centri di paesi terzi che risultano già presenti in analogo elenco istituito da un altro Stato membro, senza effettuare una valutazione delle condizioni di cui al paragrafo 2.
4. Gli Stati membri tengono aggiornati gli elenchi di cui al paragrafo 1, con particolare attenzione ai casi di sospensione o revoca di un riconoscimento rilasciato dall'autorità competente di un paese terzo, territorio o sua parte, a organismi, istituti e centri ivi situati e iscritti in tali elenchi.
5. Gli Stati membri rendono disponibili al pubblico, a mezzo di pagine informative presenti su Internet, gli elenchi di cui al paragrafo 1, e tengono aggiornate tali pagine.
6. Gli Stati membri comunicano alla Commissione l'indirizzo Internet delle proprie pagine informative."
5)
L'articolo 4 è sostituito dal seguente:
"Articolo 4
Condizioni relative ai centri di raccolta per determinate partite di ungulati
1. Le partite di ungulati costituite da animali vivi provenienti da più aziende possono essere introdotte nell'Unione solo se gli animali sono raccolti in centri di raccolta riconosciuti dall'autorità competente del paese terzo, territorio o sua parte, di origine degli animali, conformemente alle condizioni enunciate nell'allegato I, parte 5.
2. Le partite di ungulati introdotte nell'Unione ai sensi dell'articolo 3 bis o dell'articolo 6 non devono provenire da più di un'azienda e non vanno raccolte in centri di raccolta."
6)
All'articolo 8, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
"b)
scaricate, né - in caso di trasporto aereo - trasferite su un altro aeromobile, né trasportate su strada o ferrovia né condotte a piedi attraverso un paese terzo, territorio o sua parte, da cui non sia autorizzata l'importazione nell'Unione degli animali in questione."
7)
All'articolo 11, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
"1. Dopo la loro introduzione nell'Unione le partite di ungulati, salvo quelle di cui all'articolo 3 bis, vanno trasferite quanto prima all'azienda di destinazione mediante mezzo di trasporto protetto dai vettori di infezione.
Tali ungulati restano nell'azienda in questione per almeno 30 giorni, tranne in caso di trasferimento diretto a un macello."
8)
È inserito il seguente articolo 13 bis:
"Articolo 13 bis
Condizioni da applicare successivamente all'introduzione di partite di ungulati destinati a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto
1. Una volta introdotte nell'Unione, le partite di ungulati destinate a un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto vanno trasportate quanto prima all'organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto di destinazione mediante mezzo di trasporto protetto dai vettori di infezione, nonché costruito in modo tale che gli animali non possano sfuggire e che le feci, l'urina, lo strame, il foraggio, i rifiuti o qualsiasi altro materiale non possano fuoriuscire dal veicolo o dal contenitore durante il trasporto.
2. Gli animali sono tenuti in quarantena in una struttura protetta dai vettori di infezione presso l'organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto dello Stato membro di destinazione per almeno 30 giorni. Dopo il periodo di quarantena di 30 giorni gli animali possono essere trasferiti ad un altro organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto.
3. Gli animali introdotti presso un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto possono essere trasferiti a destinazione diversa da un altro organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto purché:
a)
siano trascorsi almeno sei mesi dalla data della loro introduzione nell'Unione e
b)
tale spostamento avvenga conformemente alle disposizioni dell'allegato C, paragrafo 4 della direttiva 92/65/CEE.
4. In deroga al paragrafo 3 è consentito che gli animali siano trasferiti fuori da un organismo, istituto o centro ufficialmente riconosciuto prima della fine del periodo di sei mesi di cui al paragrafo citato unicamente nel rispetto delle seguenti condizioni:
a)
che gli animali vengano esportati verso un paese terzo o territorio o sua parte;
b)
che per l'esportazione di cui alla lettera a) gli animali vengano trasferiti mediante mezzo di trasporto protetto dai vettori di infezione, nonché costruito in modo tale che gli animali non possano sfuggire e che le feci, l'urina, lo strame, il foraggio, i rifiuti o qualsiasi altro materiale non possano fuoriuscire dal veicolo o dal contenitore durante il trasporto."
9)
È aggiunto l'allegato VI, il cui testo figura nell'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 14 agosto 2013