ROZHODNUTÍ RADY 2013/383/SZBP
ze dne 15. července 2013,
kterým se mění a prodlužuje mandát zvláštního zástupce Evropské unie při Africké unii
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 20. října 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/697/SZBP (1) o jmenování pana Garyho QUINCE zvláštním zástupcem Evropské unie (dále jen „zvláštní zástupce EU“) při Africké unii (dále jen „AU“). Jeho mandát má skončit dne 30. června 2013.
(2)
Mandát zvláštního zástupce EU by měl být prodloužen o závěrečných dvanáct měsíců.
(3)
Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zvláštní zástupce Evropské unie
Mandát pana Garyho QUINCE jako zvláštního zástupce Evropské unie při Africké unii se prodlužuje do 30. června 2014. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
Článek 2
Cíle politiky
Mandát zvláštního zástupce EU vychází z celkových cílů politiky EU na podporu afrického úsilí o vybudování mírové, demokratické a prosperující budoucnosti, jak jsou stanoveny ve společné strategii Afrika-EU. Tyto cíle zahrnují:
a)
posílení politického dialogu a obecněji vztahů Unie s AU;
b)
posílení partnerství mezi EU a AU ve všech oblastech stanovených ve společné strategii Afrika-EU, podíl na rozvoji a provádění této strategie společně s AU při dodržování zásady africké odpovědnosti a užší spolupráci s africkými představiteli na mnohostranných fórech v součinnosti s mnohostrannými partnery;
c)
spolupráci s AU a poskytování podpory AU prostřednictvím podpory institucionálního rozvoje a posilování vztahů mezi orgány EU a AU, mimo jiné prostřednictvím rozvojové pomoci, s cílem prosazovat:
-
mír a bezpečnost: předvídat konflikty a předcházet jim, zvládat, řešit a prostřednictvím mediace urovnávat konflikty, podporovat úsilí o prosazování míru a stability a podporovat obnovu po skončení konfliktů,
-
lidská práva a správu věcí veřejných: prosazovat a chránit lidská práva; prosazovat základní svobody a dodržování zásad právního státu; prostřednictvím politického dialogu a finanční a technické pomoci podporovat africké úsilí vyvíjené za účelem sledování a zlepšení správy věcí veřejných; podporovat rozvoj participativní demokracie a odpovědnosti; podporovat boj proti korupci a organizované trestné činnosti a dále podporovat úsilí o řešení otázky dětí v ozbrojených konfliktech ze všech hledisek,
-
udržitelný růst, regionální integraci a obchod: podporovat úsilí o propojení a usnadnit přístup obyvatelstva k vodě a hygienickým zařízením, energii a informačním technologiím; prosazovat stabilní, účinný a harmonizovaný právní rámec pro podnikání; napomáhat integraci Afriky do světového obchodního systému, napomáhat africkým zemím, aby splňovaly pravidla a normy EU; pomáhat Africe čelit důsledkům změny klimatu,
-
investice do lidí: podporovat úsilí v oblastech rovnosti žen a mužů, zdraví, zabezpečení potravy a vzdělávání, podporovat výměnné programy, sítě univerzit a středisek excelence, řešit základní příčiny migrace.
Zvláštní zástupce EU dále hraje klíčovou roli při provádění společné strategie Afrika-EU, jejímž cílem je rozvíjet a upevňovat strategické partnerství mezi Afrikou a EU.
Článek 3
Mandát
K uskutečnění aspektů společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky v rámci cílů uvedených v článku 2 se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:
a)
posilovat celkový vliv EU v rámci dialogu vedeného v Addis Abebě s AU a Komisí AU o celé řadě otázek společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky, jichž se týká partnerství mezi EU a AU, zejména pokud jde o partnerství pro mír a bezpečnost a podporu zavedení rámce pro mír a bezpečnost v Africe, jakož i koordinaci tohoto dialogu;
b)
zajišťovat odpovídající úroveň politického zastoupení, které bude odpovídat významu EU jakožto politického, finančního a institucionálního partnera AU, a zabezpečit zásadní vývoj tohoto partnerství s ohledem na rostoucí politický význam AU na světové scéně;
c)
pokud tak Rada rozhodne, zastupovat postoje a politiky EU v případě, kdy AU hraje důležitou roli v krizové situaci, pro niž nebyl jmenován zvláštní zástupce EU;
d)
napomáhat dosažení lepší soudržnosti, souladu a koordinace politik a opatření EU ve vztahu k AU a přispívat ke zlepšení koordinace mezi všemi partnery a vztahů těchto partnerů s AU;
e)
přispívat k provádění politiky EU v oblasti lidských práv týkající se AU, ve spolupráci se zvláštním zástupcem EU pro lidská práva, včetně obecných zásad EU týkajících se lidských práv, zejména zásad EU týkajících se dětí v ozbrojených konfliktech a násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, politiky EU týkající se žen, míru a bezpečnosti a akčního plánu EU k provádění rozhodnutí Mezinárodního trestního soudu;
f)
podrobně sledovat veškerý významný vývoj na úrovni AU a podávat o něm zprávu;
g)
udržovat úzké vztahy s Komisí AU, dalšími orgány AU, misemi afrických subregionálních organizací při AU a misemi členských států Africké unie při AU;
h)
napomáhat vztahům a spolupráci mezi AU a africkými subregionálními organizacemi, zejména v oblastech, v nichž EU poskytuje podporu;
i)
na požádání poskytovat poradenství a podporu AU v oblastech stanovených ve společné strategii Afrika-EU;
j)
na požádání poskytovat poradenství a podporu při budování kapacit AU pro řešení krizí;
k)
na základě jasného rozdělení úkolů zajišťovat koordinaci s činnostmi zvláštních zástupců EU s mandátem v členských státech a regionech AU a poskytovat jim podporu; a
l)
udržovat úzké vztahy a podporovat koordinaci s klíčovými mezinárodními partnery AU zastoupenými v Addis Abebě, zejména s OSN, ale i s nestátními aktéry, ve všech aspektech společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky, jichž se týká partnerství EU a AU.
Článek 4
Provádění mandátu
1. Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
2. Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro něho hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
3. Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a jejími příslušnými útvary.
Článek 5
Financování
1. Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. července 2013 do 30. června 2014 činí 585 000 EUR.
2. Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet EU.
3. Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
Článek 6
Sestavení a složení týmu
1. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení týmu Radu a Komisi.
2. Členské státy, orgány EU a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takového vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán EU nebo ESVČ. Ke zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů EU nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
3. Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu, vysílajícímu orgánu EU nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
Článek 7
Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů týmu zvláštního zástupce EU
Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskými stranami. Členské státy a ESVČ poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
Článek 8
Bezpečnost utajovaných informací EU
Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (2).
Článek 9
Přístup k informacím a logistická podpora
1. Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
2. Logistickou podporu v oblasti mise poskytují podle okolností delegace EU nebo členské státy.
Článek 10
Bezpečnost
V souladu s politikou EU pro bezpečnost personálu vyslaného mimo EU při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v oblasti své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že
a)
na základě pokynů ESVČ vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi stanovící fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní plán a evakuační plán mise;
b)
zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo EU pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;
c)
zajistí, aby všichni členové týmu zvláštního zástupce EU, kteří mají být vysláni mimo EU, včetně najatého místního personálu prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika, který pro oblast mise určí ESVČ;
d)
zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává Radě, Komisi a vysokému představiteli písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zprávy o provádění mandátu.
Článek 11
Podávání zpráv
Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci. V souladu s článkem 36 Smlouvy může být zvláštní zástupce EU zapojen do informování Evropského parlamentu.
Článek 12
Koordinace
1. Zvláštní zástupce EU přispívá k jednotě, konzistentnosti a efektivitě opatření EU a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje EU a opatření členských států byly uplatňovány konzistentním způsobem v zájmu dosažení cílů politiky EU. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi Komise a případně i s činnostmi dalších zvláštních zástupců Evropské unie působících v oblasti. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace EU.
2. Na místě jsou udržovány úzké styky s vedoucími delegací EU a vedoucími misí členských států. Ti se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
Článek 13
Pomoc ve vztahu k nárokům
Zvláštní zástupce EU a jeho zaměstnanci jsou nápomocni při poskytování informací při řešení veškerých nároků a závazků vyplývajících z mandátů předchozích zvláštních zástupců EU při AU a poskytují k tomuto účelu administrativní pomoc a přístup k relevantním dokumentům.
Článek 14
Přezkum
Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v oblasti podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, Komisi a vysokému představiteli do konce prosince roku 2013 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Použije se ode dne 1. července 2013.
V Bruselu dne 15. července 2013.
DECISIONE 2013/383/PESC DEL CONSIGLIO
del 15 luglio 2013
che modifica e proroga il mandato del rappresentante speciale dell’Unione europea presso l’Unione africana
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea, in particolare l’articolo 28, l’articolo 31, paragrafo 2, e l’articolo 33,
vista la proposta dell’alto rappresentante dell’Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza,
considerando quanto segue:
(1)
Il 20 ottobre 2011 il Consiglio ha adottato la decisione 2011/697/PESC (1), relativa alla nomina del sig. Gary QUINCE quale rappresentante speciale dell’Unione europea (RSUE) presso l’Unione africana (UA). Il mandato dell’RSUE scade il 30 giugno 2013.
(2)
Il mandato dell’RSUE dovrebbe essere prorogato per un periodo finale di dodici mesi.
(3)
L’RSUE espleterà il mandato nell’ambito di una situazione che potrebbe deteriorarsi e compromettere il raggiungimento degli obiettivi dell’azione esterna dell’Unione fissati nell’articolo 21 del trattato,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Rappresentante speciale dell’Unione europea
Il mandato del sig. Gary QUINCE quale RSUE presso l’UA è prorogato fino al 30 giugno 2014. Il mandato dell’RSUE può terminare anticipatamente qualora il Consiglio decida in tal senso, su proposta dell’alto rappresentante dell’Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza (AR).
Articolo 2
Obiettivi politici
Il mandato dell’RSUE si basa sugli obiettivi politici globali dell’Unione a sostegno degli sforzi dell’Africa di costruire un futuro pacifico, democratico e prospero fissati nella strategia comune Africa-UE. Tali obiettivi consistono tra l’altro nel:
a)
migliorare il dialogo politico dell’Unione e in relazioni più ampie con l’UA;
b)
rafforzare il partenariato Unione-UA in tutti i settori delineati nella strategia comune Africa-UE, contribuendo allo sviluppo e all’attuazione di detta strategia comune in partenariato con l’UA, rispettando il principio della titolarità africana e lavorando a più stretto contatto con i rappresentanti africani nelle sedi multilaterali in coordinamento con i partner multilaterali;
c)
lavorare insieme e dare appoggio all’UA, sostenendo lo sviluppo istituzionale e consolidando i rapporti tra istituzioni dell’Unione e dell’UA, anche attraverso l’aiuto allo sviluppo, al fine di promuovere:
-
la pace e la sicurezza: prevedere, prevenire, gestire, mediare e risolvere i conflitti, sostenere gli sforzi per promuovere la pace e la stabilità e sostenere la ricostruzione postbellica,
-
i diritti umani e il buon governo: promuovere e tutelare i diritti umani; promuovere le libertà fondamentali e il rispetto dello Stato di diritto; sostenere, attraverso il dialogo politico e l’assistenza finanziaria e tecnica, gli sforzi dell’Africa per controllare e migliorare il buon governo; sostenere la crescita della democrazia partecipativa e l’assunzione di responsabilità; sostenere la lotta contro la corruzione e la criminalità organizzata e continuare a promuovere gli sforzi volti a risolvere la questione dei bambini e i conflitti armati in tutti i suoi aspetti,
-
la crescita sostenibile, l’integrazione regionale e il commercio: sostenere gli sforzi verso l’interconnessione e agevolare l’accesso delle persone all’acqua e all’igienizzazione, all’energia e alle tecnologie dell’informazione; promuovere un quadro giuridico per le imprese stabile, efficiente e armonizzato; contribuire a integrare l’Africa nel sistema commerciale mondiale e aiutare i paesi africani a conformarsi alle norme e agli standard dell’Unione; sostenere l’Africa nel contrastare gli effetti dei cambiamenti climatici,
-
l’investimento sulle persone: sostenere gli sforzi nei settori relativi al genere, alla sanità, alla sicurezza alimentare e all’istruzione, promuovere programmi di scambio, reti di università e centri di eccellenza, affrontare le cause all’origine della migrazione.
Inoltre, l’RSUE svolge un ruolo di primo piano nell’attuazione della strategia comune Africa-UE intesa a sviluppare e consolidare ulteriormente il partenariato strategico fra l’Africa e l’Unione.
Articolo 3
Mandato
Per la realizzazione degli aspetti relativi alla politica estera e di sicurezza comune (PESC) e alla politica di sicurezza e di difesa comune (PSDC) degli obiettivi di cui all’articolo 2, l’RSUE ha il mandato di:
a)
rafforzare l’influenza generale dell’Unione sul dialogo con l’UA e la sua commissione, basato ad Addis Abeba, in merito a tutte le questioni PESC/PSDC che rientrano nel rapporto Unione-UA, in particolare il partenariato per la pace e la sicurezza e il sostegno all’operatività dell’architettura africana di pace e di sicurezza, e rafforzare il coordinamento di tale dialogo;
b)
garantire un adeguato livello di rappresentanza politica che rispecchi l’importanza dell’Unione in quanto partner politico, finanziario e istituzionale dell’UA e il cambio di ritmo in questo partenariato richiesto dal crescente profilo politico dell’UA su scala mondiale;
c)
rappresentare, qualora il Consiglio lo decida, le posizioni e le politiche dell’Unione allorché l’UA svolge un ruolo preminente in una situazione di crisi per la quale non sia stato nominato alcun RSUE;
d)
contribuire ad assicurare una maggior coerenza e un migliore coordinamento delle politiche e azioni dell’Unione nei confronti dell’UA e a rafforzare il coordinamento di tutti i partner in senso lato e le relazioni di detti partner con l’UA;
e)
contribuire all’attuazione delle politiche dell’UE sui diritti umani pertinenti per l’UA nella cooperazione con l’RSUE per i diritti umani, compresi gli orientamenti dell’Unione sui diritti umani, in particolare gli orientamenti dell’UE sui bambini e i conflitti armati, nonché gli orientamenti dell’UE sulle violenze contro le donne e la lotta contro tutte le forme di discriminazione nei loro confronti, così come delle politiche dell’UE in materia di donne, pace e sicurezza e il piano d’azione dell’Unione per dar seguito alle decisioni della Corte penale internazionale;
f)
seguire da vicino tutti gli sviluppi importanti a livello di UA e riferire in merito;
g)
mantenere stretti contatti con la commissione dell’UA, gli altri organi dell’UA, le missioni delle organizzazioni subregionali africane presso l’UA e le missioni degli Stati membri dell’UA presso quest’ultima;
h)
agevolare le relazioni e la cooperazione tra l’UA e le organizzazioni subregionali africane, specie in quei settori in cui l’UE fornisce il suo sostegno;
i)
offrire, a richiesta, consulenza e appoggio all’UA nei settori delineati nella strategia comune Africa-UE;
j)
offrire, a richiesta, consulenza e sostegno allo sviluppo, da parte dell’UA, di capacità di gestione di crisi;
k)
sulla base di una suddivisione precisa dei compiti, coordinare le proprie attività con le azioni degli RSUE che ricoprono mandati in Stati membri e regioni dell’UA e sostenere tali azioni; nonché
l)
mantenere stretti contatti e promuovere il coordinamento con i principali partner internazionali dell’UA presenti ad Addis Abeba, specialmente le Nazioni Unite, ma anche con soggetti non statali, su tutte le tematiche PESC/PSDC che rientrano nel partenariato UE-UA.
Articolo 4
Esecuzione del mandato
1. L’RSUE è responsabile dell’esecuzione del mandato, sotto l’autorità dell’AR.
2. Il comitato politico e di sicurezza (CPS) è un interlocutore privilegiato dell’RSUE e ne costituisce il principale punto di contatto con il Consiglio. Il CPS fornisce all’RSUE un orientamento strategico e una direzione politica nell’ambito del mandato, fatte salve le competenze dell’AR.
3. L’RSUE opera in stretto coordinamento con il servizio europeo per l’azione esterna (SEAE) e i suoi uffici competenti.
Articolo 5
Finanziamento
1. L’importo di riferimento finanziario destinato a coprire le spese connesse con il mandato dell’RSUE per il periodo dal 1o luglio 2013 al 30 giugno 2014 è pari a 585 000 EUR.
2. Le spese sono gestite nel rispetto delle procedure e delle norme applicabili al bilancio generale dell’Unione.
3. La gestione delle spese è oggetto di un contratto fra l’RSUE e la Commissione. L’RSUE è responsabile dinanzi alla Commissione di tutte le spese.
Articolo 6
Costituzione e composizione della squadra
1. Nei limiti del mandato dell’RSUE e dei corrispondenti mezzi finanziari messi a disposizione, l’RSUE è responsabile della costituzione di una squadra. La squadra dispone delle competenze necessarie su problemi politici specifici, secondo le indicazioni del mandato. L’RSUE informa senza indugio il Consiglio e la Commissione della composizione della squadra.
2. Gli Stati membri, le istituzioni dell’Unione e il SEAE possono proporre il distacco di personale presso l’RSUE. La retribuzione di tale personale distaccato è a carico, rispettivamente, dello Stato membro o dell’istituzione dell’Unione interessati o del SEAE. Anche gli esperti distaccati presso le istituzioni dell’Unione o il SEAE dagli Stati membri possono essere assegnati all’RSUE. Il personale internazionale a contratto ha la cittadinanza di uno Stato membro.
3. Ciascun membro del personale distaccato resta alle dipendenze amministrative dello Stato membro o dell’istituzione dell’Unione che l’hanno distaccato o del SEAE e assolve i propri compiti e agisce nell’interesse del mandato dell’RSUE.
Articolo 7
Privilegi e immunità dell’RSUE e del personale dell’RSUE
I privilegi, le immunità e le altre garanzie necessarie per il compimento e il regolare svolgimento della missione dell’RSUE e del personale dell’RSUE sono convenuti con le parti ospitanti, a seconda dei casi. Gli Stati membri e il SEAE concedono tutto il sostegno necessario a tale scopo.
Articolo 8
Sicurezza delle informazioni classificate UE
L’RSUE e i membri della squadra dell’RSUE rispettano i principi e le norme minime di sicurezza fissati dalla decisione 2011/292/UE del Consiglio, del 31 marzo 2011, sulle norme di sicurezza per la protezione delle informazioni classificate UE (2).
Articolo 9
Accesso alle informazioni e supporto logistico
1. Gli Stati membri, la Commissione e il segretariato generale del Consiglio assicurano che l’RSUE abbia accesso ad ogni pertinente informazione.
2. Le delegazioni dell’Unione e/o gli Stati membri, a seconda dei casi, forniscono il supporto logistico nella regione.
Articolo 10
Sicurezza
Secondo la politica dell’Unione in materia di sicurezza del personale schierato al di fuori dell’Unione con capacità operative ai sensi del titolo V del trattato, l’RSUE adotta tutte le misure ragionevolmente praticabili, conformemente al mandato dell’RSUE e in base alla situazione della sicurezza nell’area geografica di sua competenza, per garantire la sicurezza di tutto il personale sotto la diretta autorità dell’RSUE, in particolare:
a)
stabilendo un piano di sicurezza specifico della missione, sulla base di orientamenti del SEAE, che contempli le misure di sicurezza fisiche, organizzative e procedurali specifiche della missione che regolano la gestione della sicurezza dei movimenti del personale verso la zona della missione e al suo interno nonché la gestione degli incidenti di sicurezza e preveda un piano di emergenza e un piano di evacuazione della missione;
b)
assicurando che tutto il personale schierato al di fuori dell’Unione abbia una copertura assicurativa contro i rischi gravi, in funzione delle condizioni esistenti nella zona della missione;
c)
assicurando che tutti i membri della squadra dell’RSUE schierati al di fuori dell’Unione, compreso il personale assunto a livello locale, abbiano ricevuto un’adeguata formazione in materia di sicurezza, prima o al momento del loro arrivo nella zona della missione, sulla base dei livelli di rischio assegnati dal SEAE alla zona della missione stessa;
d)
assicurando che siano attuate tutte le raccomandazioni convenute, formulate in seguito a valutazioni periodiche della sicurezza, e presentando al Consiglio, alla Commissione e all’AR relazioni scritte sull’attuazione di tali raccomandazioni e su altre questioni di sicurezza nell’ambito della relazione sui progressi compiuti e della relazione di esecuzione del mandato.
Articolo 11
Relazioni
L’RSUE riferisce periodicamente all’AR e al CPS oralmente e per iscritto. Se necessario, l’RSUE riferisce anche ai gruppi di lavoro del Consiglio. Le relazioni scritte periodiche sono diffuse mediante la rete COREU. Su raccomandazione dell’AR o del CPS, l’RSUE può presentare relazioni al Consiglio «Affari esteri». Conformemente all’articolo 36 del trattato, l’RSUE può essere associato all’informazione del Parlamento europeo.
Articolo 12
Coordinamento
1. L’RSUE contribuisce all’unità, alla coerenza e all’efficacia dell’azione dell’Unione e concorre ad assicurare che tutti gli strumenti dell’Unione e le azioni degli Stati membri siano impiegati in un quadro coerente ai fini del raggiungimento degli obiettivi politici dell’Unione. Le attività dell’RSUE sono coordinate con quelle della Commissione e, se del caso, con quelle degli altri RSUE attivi nella regione. L’RSUE informa regolarmente le missioni degli Stati membri e le delegazioni dell’Unione.
2. Sono mantenuti stretti contatti sul campo con i capi delle delegazioni dell’Unione e i capimissione degli Stati membri. Questi si adoperano al massimo per assistere l’RSUE nell’esecuzione del mandato. L’RSUE mantiene stretti contatti anche con altri soggetti internazionali e regionali sul campo.
Articolo 13
Assistenza in relazione ai reclami
L’RSUE e la sua squadra assistono e forniscono elementi al fine di rispondere a qualsiasi reclamo e obbligo derivante dai mandati dei precedenti RSUE nell’UA, e forniscono assistenza amministrativa e accesso ai documenti rilevanti per tali finalità.
Articolo 14
Riesame
L’attuazione della presente decisione e la coerenza della stessa con altri contributi dell’Unione nella regione sono riesaminate periodicamente. L’RSUE presenta al Consiglio, alla Commissione e all’AR una relazione sui progressi compiuti entro la fine di dicembre 2013 e una relazione esauriente sull’esecuzione del mandato allo scadere dello stesso.
Articolo 15
Entrata in vigore
La presente decisione entra in vigore il giorno dell’adozione.
Essa si applica a decorrere dal 1o luglio 2013.
Fatto a Bruxelles, il 15 luglio 2013