NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1083/2013
ze dne 28. srpna 2013
o stanovení pravidel týkajících se postupu pro dočasné odnětí celních preferencí a přijetí obecných ochranných opatření podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 ze dne 25. října 2012 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 732/2008 (1), a zejména na čl. 15 odst. 12, čl. 19 odst. 14 a čl. 22 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že:
v zájmu zajištění transparentnosti a předvídatelnosti dočasného odnětí preferencí a přijetí obecných ochranných opatření byla Komise zmocněna Evropským parlamentem a Radou k přijetí aktu v přenesené pravomoci, kterým se stanoví pravidla týkající se zejména lhůt, práv zúčastněných stran, důvěrné povahy informací a přezkumu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PRAVIDLA PRO DOČASNÉ ODNĚTÍ CELNÍCH PREFERENCÍ
Článek 1
Přezkum informací
1. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné včetně závěrů a doporučení příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
2. Komise poskytne přiměřenou lhůtu, během níž mohou třetí strany písemně vyjádřit své stanovisko tím, že příslušné informace zašlou Komisi. Tato lhůta bude upřesněna v oznámení o zahájení postupu pro dočasné odnětí. Komise vezme v úvahu názory předložené uvedenými třetími stranami, pokud se opírají o dostatečné důkazy.
3. Jestliže Komise zjistí, že jí dotčená zvýhodněná země nebo jakákoli třetí strana, která se přihlásila v souladu s odstavcem 2, sdělila nesprávné nebo zavádějící informace, nebere tyto informace v úvahu.
Článek 2
Podkladový spis
1. Jestliže Komise zahájila postup pro dočasné odnětí celních preferencí, zřídí podkladový spis. Podkladový spis obsahuje dokumenty, které jsou důležité pro vyvození závěrů, včetně informací poskytnutých dotčenou zemí zvýhodněnou v rámci systému GSP, zemí zvýhodněnou v rámci režimu GSP+ nebo zemí zvýhodněnou v rámci režimu „Vše kromě zbraní“ (dále jen „zvýhodněná země“), informací poskytnutých třetími stranami, které se přihlásily v souladu s čl. 1 odst. 2, a všech příslušných informací, které Komise obdržela.
2. Zvýhodněná země a třetí strany, které předložily informace podložené dostatečnými důkazy v souladu s čl. 1 odst. 2, mají právo na přístup k podkladovému spisu na základě písemné žádosti. Mohou kontrolovat všechny informace obsažené v podkladovém spisu s výjimkou interních dokumentů vypracovaných orgány Unie nebo členských států a s náležitým ohledem na povinnosti týkající se důvěrného zacházení stanovené v článku 38 nařízení (EU) č. 978/2012 (nařízení o GSP).
3. Obsah podkladového spisu podléhá ustanovením o důvěrném zacházení podle článku 38 nařízení o GSP.
Článek 3
Povinnost zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ spolupracovat
1. Jestliže Komise zahájila postup pro dočasné odnětí celních preferencí poskytovaných v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných (GSP+), předloží dotčená země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ ve lhůtě stanovené v oznámení Komise veškeré nezbytné informace poskytující důkaz o splnění povinností vyplývajících z jejích závazků.
2. Nedostatečná spolupráce dotčené země zvýhodněné v rámci režimu GSP+ nenarušuje její právo na přístup k podkladovému spisu.
3. Pokud dotčená země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ odmítá spolupracovat nebo v příslušné lhůtě neposkytne nezbytné informace nebo závažným způsobem brání postupu, mohou pozitivní či negativní zjištění Komise vycházet z dostupných údajů.
Článek 4
Slyšení
1. Dotčená zvýhodněná země a třetí strany, které předložily informace podložené dostatečnými důkazy v souladu s čl. 1 odst. 2, mají právo na slyšení před Komisí.
2. Předloží písemnou žádost, v níž uvedou důvody pro slyšení. Tato žádost musí být doručena Komisi nejpozději jeden měsíc po datu zahájení postupu pro dočasné odnětí preferencí.
Článek 5
Činnost úředníka pro slyšení
1. Dotčená zvýhodněná země a třetí strany, které předložily informace podložené dostatečnými důkazy v souladu s čl. 1 odst. 2, mohou rovněž požádat o intervenci úředníka pro slyšení. Úředník pro slyšení přezkoumává žádosti o přístup k podkladovému spisu, spory ohledně důvěrného zacházení s dokumenty, žádosti o prodloužení lhůt a žádosti o slyšení.
2. Třetí strany, které předložily informace podložené dostatečnými důkazy v souladu s čl. 1 odst. 2, mohou požádat o intervenci úředníka pro slyšení k ověření, zda jejich připomínky byly posouzeny Komisí. Písemná žádost musí být podána nejpozději 10 dnů po uplynutí lhůty pro vyjádření jejich stanoviska.
3. Pokud má dotčená zvýhodněná země nebo třetí strany, které předložily informace podložené dostatečnými důkazy v souladu s čl. 1 odst. 2, jednání s úředníkem pro slyšení, účastní se ho příslušný útvar Komise.
Článek 6
Poskytnutí informací týkajících se šetření podle článku 15 nařízení o GSP
1. Komise sdělí dotčené zemi zvýhodněné v rámci režimu GSP+ informace o podstatných skutečnostech a závěrech, na základě kterých má Komise v úmyslu přijmout rozhodnutí podle čl. 15 odst. 8 a čl. 15 odst. 9 nařízení o GSP.
2. Informace se poskytují v písemné podobě, obsahují zjištění Komise a odrážejí její prozatímní záměr, zda postup dočasného odnětí ukončit nebo dočasně odejmout celní preference
3. Poskytnutí informací se provádí s patřičným ohledem na ochranu důvěrných informací podle článku 38 nařízení o GSP co nejdříve, obvykle nejpozději 45 dnů před vydáním konečného rozhodnutí Komise o návrhu konečného postupu. Pokud Komise nemůže sdělit některé skutečnosti nebo úvahy ve stanovené době, sdělí je co nejdříve.
4. Poskytnutím informací není dotčeno žádné další rozhodnutí, které může být přijato, ale pokud toto rozhodnutí vychází z jiných skutečností a úvah, musí být tyto sděleny co nejdříve.
5. Podání učiněná poté, co byly informace poskytnuty, se zohlední pouze tehdy, budou-li doručena během lhůty stanovené Komisí v každém jednotlivém případě, která činí alespoň 14 dnů po poskytnutí informací, přičemž je nutno brát náležitý ohled na naléhavost dané záležitosti.
Článek 7
Přezkum
1. Jestliže byly celní preference zvýhodněné zemi dočasně odňaty, může dotčená zvýhodněná země předložit písemnou žádost o obnovení celních preferencí, pokud se domnívá, že důvody pro dočasné odnětí již nejsou aktuální.
2. Komise může přezkoumat potřebu dočasného odnětí preferencí, pokud se domnívá, že již nejsou splněny podmínky pro toto odnětí.
3. Ustanovení této kapitoly se použijí obdobně na přezkum dočasného odnětí celních preferencí.
KAPITOLA II
PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE POSTUPU PRO PŘIJETÍ OBECNÝCH OCHRANNÝCH OPATŘENÍ
Článek 8
Zahájení šetření na žádost
1. Žádost o zahájení ochranného šetření se podává písemně, v důvěrném znění i ve znění bez důvěrných údajů. Musí obsahovat tyto informace, nakolik jsou žadateli obvykle dostupné:
a)
totožnost stěžujících si výrobců v Unii a uvedení objemu a hodnoty jejich výroby obdobného výrobku nebo přímo konkurujícího výrobku v Unii. Je-li písemná žádost podána jejich jménem, musí v ní být uvedeni výrobci v Unii, jejichž jménem se žádost podává. Žádost musí rovněž obsahovat seznam dalších známých výrobců v Unii (nebo sdružení výrobců obdobného výrobku v Unii), kteří žádost nepodávají, a uvedení objemu a hodnoty jejich výroby v Unii;
b)
úplný popis obdobného výrobku, název dotčené zvýhodněné země, totožnost všech známých vývozců nebo zahraničních výrobců a seznam známých osob dovážejících dotčený výrobek;
c)
informace o úrovních a tendencích vývoje objemu a cen dovozu obdobného výrobku pocházejícího z dotčené zvýhodněné země. Tato informace musí rozlišovat mezi preferenčním dovozem podle nařízení o GSP, jiným preferenčním dovozem a dovozem, který preferencí nevyužívá;
d)
informace o situaci stěžujících si výrobců v Unii na základě faktorů uvedených v článku 23 nařízení o GSP;
e)
informace o účinku dovozu podle písmene c) na výrobce v Unii, kteří podali podnět, přičemž je nutné zohlednit další faktory, které mají vliv na situaci výrobců v Unii.
2. Žádost se předkládá s připojenými dokumenty na podatelnu Komise na adresu:
Central mail service (Courrier central)
Bâtiment DAV1
Avenue du Bourget 1/Bourgetlaan 1
1140 Bruxelles/Brussel
BELGIQUE/BELGIË
Žádost se považuje za podanou v první pracovní den následující po doporučeném doručení Komisi nebo po vystavení potvrzení o jejím přijetí Komisí.
Poté, co Komise žádost obdrží, zašle její kopii členským státům.
3. Kromě vlastního podání žádosti v listinné podobě se žádost a přiložené dokumenty podávají rovněž v elektronické podobě. Pro účely tohoto nařízení však nebudou považovány za platné žádosti, jež byly učiněny výlučně v elektronické podobě.
4. Orgány nezveřejňují informace o žádosti o zahájení šetření, pokud nebylo učiněno rozhodnutí je zahájit. Co nejdříve po obdržení žádosti s náležitými podklady a před zahájením šetření však bude informována vláda příslušné země vývozu.
5. Žádost může být před zahájením šetření stažena; v tom případě se na ni hledí, jako by nebyla podána.
Článek 9
Zahájení šetření z moci úřední
Komise může zahájit šetření bez žádosti na základě dostatečných důkazů prima facie o splnění podmínek pro uložení ochranného opatření stanoveného v čl. 22 odst. 1 nařízení o GSP.
Článek 10
Informace o zahájení šetření
1. Oznámení o zahájení šetření zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie:
a)
obsahuje souhrn získaných informací a pokyn, že je nutno sdělit Komisi všechny užitečné informace;
b)
stanoví lhůtu, v níž mohou zúčastněné strany písemně vyjádřit své stanovisko a předat informace, aby toto stanovisko a informace mohly být při šetření vzaty v úvahu;
c)
stanoví období šetření, které obvykle zahrnuje dobu alespoň 3 let bezprostředně před zahájením řízení. K informacím, které se týkají pozdějšího období, se zpravidla nepřihlíží;
d)
stanoví lhůtu, během níž mohou zúčastněné strany požádat o slyšení před Komisí;
e)
stanoví lhůtu, během níž mohou zúčastněné strany požádat o intervenci úředníka pro slyšení.
2. Komise o zahájení šetření uvědomí známé dotčené vývozce, dovozce a reprezentativní sdružení dovozců nebo vývozců, zástupce příslušné zvýhodněné země a žádající výrobce v Unii a sdělí s náležitým ohledem na ochranu důvěrných informací známým vývozcům, orgánům země vývozu a na požádání i jiným účastníkům řízení plné znění písemného podnětu. Pokud se šetření týká zvláště vysokého počtu vývozců, může být plné znění písemného podnětu předáno pouze orgánům země vývozu nebo příslušnému obchodnímu sdružení.
Článek 11
Šetření
1. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné k provedení šetření.
2. Zúčastněné strany mohou písemně vyjádřit své stanovisko tím, že příslušné informace zašlou Komisi. Jejich stanoviska budou zohledněna, pokud se opírají o dostatečné důkazy. Komise může obdržené informace ověřit u dotčené zvýhodněné země a u jakékoli zúčastněné strany.
3. Stranám, které v rámci šetření obdrží dotazníky, se k jejich zodpovězení poskytne lhůta nejméně 30 dnů. Tato třicetidenní lhůta může být prodloužena s náležitým ohledem na lhůty pro provedení šetření, pokud příslušná strana může toto prodloužení náležitě odůvodnit zvláštními okolnostmi.
4. Komise může požádat členské státy, aby jí poskytly informace, a členské státy učiní veškerá nezbytná opatření, aby její žádosti vyhověly.
5. Komise může požádat členské státy, aby uskutečnily veškeré nezbytné kontroly a inspekce, zejména u dovozců, obchodníků a výrobců v Unii, a aby provedly šetření ve třetích zemích, pokud s tím dotčené hospodářské subjekty souhlasí a pokud o tom byla oficiálně informována vláda dané země a nevznesla námitky. Členské státy učiní veškerá nezbytná opatření, aby žádosti Komise vyhověly. Úředníci Komise jsou na žádost Komise nebo některého členského státu nápomocni úředníkům členských států při plnění jejich úkolů.
6. V případech, kdy je počet zúčastněných stran, vývozců nebo dovozců, typů výrobků nebo obchodů příliš velký, může být šetření omezeno na přiměřený počet stran, výrobků nebo obchodů, který se vybere jako statisticky reprezentativní vzorek na základě informací dostupných v době výběru nebo jako největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Konečný výběr stran, typů výrobků nebo obchodů podle tohoto článku provádí Komise, avšak nejvhodnější je výběr vzorku po projednání s dotčenými stranami a s jejich souhlasem, pokud se tyto strany přihlásí a poskytnou dostatek informací, aby mohl být proveden výběr reprezentativního vzorku. Pokud se provádí výběr reprezentativního vzorku a některé nebo všechny vybrané strany nejsou ochotny spolupracovat do té míry, že může být podstatně ovlivněn výsledek šetření, může být proveden nový výběr. Pokud je spolupráce i nadále v podstatné míře nedostatečná nebo pokud z časových důvodů nelze vybrat nový reprezentativní vzorek, použijí se příslušná ustanovení článku 13.
Článek 12
Inspekce na místě
1. Komise může provádět inspekce na místě, aby prozkoumala písemnosti dovozců, vývozců, obchodníků, zástupců, výrobců, obchodních sdružení a organizací a ostatních zúčastněných stran a ověřila informace o výrobcích, jež mohou vyžadovat ochranná opatření.
2. Komise může v případě potřeby provádět šetření ve třetích zemích, pokud s tím dotčené hospodářské subjekty souhlasí a pokud o tom byla oficiálně informována vláda dané země a nevznesla námitky. Jakmile Komise obdrží souhlas dotčených hospodářských subjektů, měla by oznámit orgánům země vývozu názvy a adresy hospodářských subjektů, v nichž budou inspekce na místě probíhat, a dohodnuté termíny.
3. Dotčeným hospodářským subjektům se oznámí, jaké druhy informací budou při inspekci na místě ověřovány a jaké informace je nutno během inspekce poskytnout. Mohou být požadovány další informace.
4. Při šetření podle odstavců 1, 2 a 3 jsou Komisi nápomocni zaměstnanci těch členských států, které o to požádají.
Článek 13
Nedostatečná spolupráce
1. Pokud účastník řízení odmítne umožnit přístup k nezbytným informacím nebo je neposkytne ve lhůtě stanovené tímto nařízením nebo pokud klade závažným způsobem překážky šetření, mohou pozitivní nebo negativní zjištění vycházet z dostupných údajů. Pokud se zjistí, že zúčastněná strana předložila nepravdivé nebo zavádějící informace, nepřihlédne se k nim a je možné vycházet z dostupných údajů. Účastníci řízení budou seznámeni s důsledky nedostatečné spolupráce.
2. Nejsou-li informace předložené účastníkem řízení zcela bezchybné, přesto se k nim přihlédne, pokud nedostatky neúměrně neztěžují učinění přiměřeně správných závěrů, pokud jsou informace předloženy včas, je možné je ověřit a pokud účastník řízení jednal podle svého nejlepšího vědomí a svědomí.
3. Pokud nejsou důkazy nebo informace přijaty, je účastník řízení, který je předložil, okamžitě zpraven o důvodech jejich odmítnutí a je mu dána možnost podat dodatečná vysvětlení ve stanovené lhůtě. Pokud vysvětlení nejsou považována za dostatečná, je třeba uvést důvody pro odmítnutí důkazů nebo informací a uvést je ve zveřejněných závěrech.
4. Pokud závěry vycházejí z ustanovení odstavce 1, včetně informací obsažených v žádosti, musí být tyto informace, je-li to proveditelné a s ohledem na lhůty pro šetření, ověřeny na základě informací z jiných dostupných nezávislých zdrojů, jako jsou zveřejněné ceníky, úřední dovozní statistiky a celní výkazy, nebo na základě informací získaných v průběhu šetření od jiných účastníků řízení.
Tyto informace mohou případně obsahovat relevantní údaje týkající se světového trhu nebo jiných reprezentativních trhů.
5. Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nejsou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval.
Článek 14
Podkladový spis
1. Zahájila-li Komise v souladu s čl. 24 odst. 2 nařízení o GSP šetření, zřídí podkladový spis. Podkladový spis obsahuje informace předložené členskými státy, zvýhodněnou zemí, účastníky řízení a příslušné informace, které Komise získala, a to s náležitým ohledem na povinnosti týkající se důvěrného zacházení stanovené v článku 38 nařízení o GSP.
2. Dotčená zvýhodněná země a zúčastněné strany, které se přihlásily v souladu s čl. 11 odst. 2, mají právo na přístup k podkladovému spisu na základě písemné žádosti. Mohou kontrolovat všechny informace obsažené v podkladovém spisu s výjimkou interních dokumentů vypracovaných orgány EU nebo členských států a s náležitým ohledem na povinnosti týkající se důvěrného zacházení stanovené v článku 38 nařízení o GSP. Mohou se k těmto informacím vyjádřit a k jejich stanoviskům se přihlédne, pokud jsou řádně doložena.
3. Obsah podkladového spisu podléhá ustanovením o důvěrném zacházení podle článku 38 nařízení o GSP.
Článek 15
Slyšení
1. Dotčená zvýhodněná země a zúčastněné strany, které se přihlásily v souladu s čl. 11 odst. 2, mají právo na slyšení před Komisí.
2. Předloží písemnou žádost ve lhůtě stanovené oznámením v Úředním věstníku Evropské unie a prokáží, že mohou být výsledkem šetření skutečně dotčeni a že existují zvláštní důvody pro jejich slyšení.
Článek 16
Zapojení úředníka pro slyšení
1. Zvýhodněná země a zúčastněné strany, které se přihlásily v souladu s čl. 11 odst. 2, mohou rovněž požádat o intervenci úředníka pro slyšení. Úředník pro slyšení přezkoumává žádosti o přístup k podkladovému spisu, spory ohledně důvěrného zacházení s dokumenty, žádosti o prodloužení lhůt a žádosti o slyšení.
2. Koná-li se slyšení u úředníka pro slyšení, účastní se ho příslušný útvar Komise.
Článek 17
Poskytnutí informací
1. Komise poskytne podrobné informace, z nichž vycházejí podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě rozhoduje.
2. Informace se poskytují v písemné podobě. Zpráva obsahuje zjištění Komise a odráží její záměr znovu zavést běžná cla společného celního sazebníku, či nikoli.
3. Poskytnutí informací se provádí s patřičným ohledem na ochranu důvěrných informací co nejdříve, obvykle nejpozději 45 dnů před vydáním konečného rozhodnutí Komise o návrhu konečného postupu a v každém případě v přiměřené době, aby strany mohly vyjádřit svá stanoviska a aby Komise tato stanoviska zvážila. Pokud Komise nemůže sdělit některé skutečnosti nebo úvahy v tomto okamžiku, sdělí je co nejdříve.
4. Poskytnutím informací není dotčeno žádné další rozhodnutí, které může být přijato, ale pokud toto rozhodnutí vychází z jiných skutečností a úvah, musí být tyto sděleny co nejdříve.
5. Podání učiněná poté, co byly informace poskytnuty, se zohlední pouze tehdy, budou-li doručena během lhůty stanovené Komisí v každém jednotlivém případě, která činí alespoň 14 dnů, přičemž je nutno brát náležitý ohled na naléhavost dané záležitosti.
Článek 18
Přezkum
1. Jestliže byla znovu zavedena běžná cla společného celního sazebníku, může kterákoli zúčastněná strana předložit písemnou žádost o obnovení celních preferencí s předložením důkazů prima facie o tom, že důvody pro znovuzavedení běžných cel již nejsou platné. Výrobci v Unii mohou podat písemnou žádost o prodloužení lhůty pro znovuzavedení běžných cel s předložením důkazů prima facie o tom, že důvody pro znovuzavedení běžných cel i nadále přetrvávají.
2. Komise může přezkoumat potřebu obnovení běžných cel společného celního sazebníku, pokud takový přezkum považuje za odůvodněný.
3. Ustanovení této kapitoly se použijí obdobně na přezkum ochranných opatření.
Článek 19
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. srpna 2013.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 1083/2013 DELLA COMMISSIONE
del 28 agosto 2013
che stabilisce norme relative alla procedura di revoca temporanea delle preferenze tariffarie e di adozione di misure di salvaguardia generale a norma del regolamento (UE) n. 978/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio relativo all’applicazione di un sistema di preferenze tariffarie generalizzate
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 207,
visto il regolamento (UE) n. 978/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 25 ottobre 2012, relativo all’applicazione di un sistema di preferenze tariffarie generalizzate e che abroga il regolamento (CE) n. 732/2008 del Consiglio (1), in particolare l’articolo 15, paragrafo 12, l’articolo 19, paragrafo 14, e l’articolo 22, paragrafo 4,
considerando quanto segue:
Per garantire la trasparenza e la prevedibilità della revoca temporanea delle preferenze e dell’adozione di misure di salvaguardia generale, alla Commissione è stato conferito dal Parlamento europeo e dal Consiglio il potere di adottare un atto delegato per stabilire norme, in particolare per quanto riguarda i termini, i diritti delle parti, la riservatezza e il riesame,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
NORME RELATIVE ALLA PROCEDURA DI REVOCA TEMPORANEA DELLE PREFERENZE TARIFFARIE
Articolo 1
Esame delle informazioni
1. La Commissione ricerca tutte le informazioni che ritiene necessarie, comprese fra l’altro le conclusioni e le raccomandazioni degli organi di controllo competenti. Nel formulare le sue conclusioni, la Commissione valuta tutte le informazioni pertinenti.
2. La Commissione concede un periodo di tempo ragionevole entro il quale i terzi possono comunicare le loro osservazioni per iscritto, inviando alla Commissione le informazioni pertinenti. Tale periodo è specificato nell’avviso che annuncia l’apertura della procedura di revoca temporanea. La Commissione tiene conto delle osservazioni presentate dai terzi di cui sopra se sono suffragate da elementi di prova sufficienti.
3. La Commissione non tiene conto di tali informazioni qualora constati che il paese beneficiario interessato, o qualsiasi terzo di cui al paragrafo 2, le abbia fornito informazioni false o ingannevoli.
Articolo 2
Apertura del fascicolo
1. Nel caso in cui la Commissione abbia avviato la procedura di revoca temporanea delle preferenze tariffarie, essa apre un fascicolo contenente i documenti pertinenti per formulare le conclusioni, comprendenti le informazioni fornite dal paese beneficiario dell’SPG, dal paese beneficiario dell’SPG + o dal paese beneficiario dell’EBA (il «paese beneficiario»), le informazioni comunicate dai terzi di cui all’articolo 1, paragrafo 2, e qualsiasi informazione pertinente pervenuta alla Commissione.
2. Il paese beneficiario e i terzi che hanno comunicato informazioni suffragate da elementi di prova sufficienti, a termini dell’articolo 1, paragrafo 2, hanno il diritto di consultare il fascicolo, previa richiesta scritta. Essi possono prendere visione di tutte le informazioni ivi contenute, salvo i documenti interni preparati dalle istituzioni dell’Unione o dalle autorità degli Stati membri, tenendo in debito conto gli obblighi di riservatezza di cui all’articolo 38 del regolamento (UE) n. 978/2012 (regolamento SPG).
3. Il contenuto di un fascicolo è conforme alle disposizioni sulla riservatezza di cui all’articolo 38 del regolamento SPG.
Articolo 3
Obbligo di cooperazione per i paesi beneficiari dell’SPG+
1. Nel caso in cui la Commissione abbia avviato la procedura di revoca temporanea delle preferenze tariffarie previste a titolo del regime speciale di incentivazione per lo sviluppo sostenibile e il buon governo (SPG+), il paese beneficiario dell’SPG + presenta, entro un periodo indicato nell’avviso della Commissione, tutte le informazioni necessarie comprovanti l’osservanza degli obblighi risultanti dai suoi impegni vincolanti.
2. La mancanza di cooperazione da parte del paese beneficiario dell’SPG + non ostacola il diritto di consultare il fascicolo.
3. Se il paese beneficiario dell’SPG + si rifiuta di cooperare, non fornisce le informazioni necessarie entro il termine previsto, oppure ostacola gravemente la procedura, le conclusioni della Commissione, positive o negative, possono essere formulate sulla base dei dati disponibili.
Articolo 4
Audizione generale
1. Il paese beneficiario interessato e i terzi che hanno comunicato informazioni suffragate da elementi di prova sufficienti, a termini dell’articolo 1, paragrafo 2, hanno il diritto di essere sentiti dalla Commissione.
2. Essi presentano una richiesta scritta specificando le ragioni relative alla richiesta di audizione orale. Tale richiesta deve pervenire alla Commissione al più tardi un mese dopo la data di avvio di una procedura di revoca temporanea.
Articolo 5
Intervento del consigliere-auditore
1. Il paese beneficiario interessato e i terzi che hanno comunicato informazioni suffragate da elementi di prova sufficienti, a termini dell’articolo 1, paragrafo 2, possono anche chiedere l’intervento del consigliere-auditore. Il consigliere-auditore esamina le richieste di accesso al fascicolo, le controversie sulla riservatezza dei documenti, le richieste di proroga dei termini e le richieste di audizione.
2. I terzi che hanno comunicato informazioni suffragate da elementi di prova sufficienti, a termini dell’articolo 1, paragrafo 2, possono chiedere l’intervento del consigliere-auditore al fine di verificare se le loro osservazioni sono state prese in considerazione dalla Commissione. La richiesta scritta deve pervenire entro dieci giorni dalla data di scadenza del periodo previsto per la presentazione delle proprie osservazioni.
3. Se il paese beneficiario interessato o i terzi che hanno comunicato informazioni suffragate da elementi di prova sufficienti, a termini dell’articolo 1, paragrafo 2, ottengono un’audizione con il consigliere-auditore, il servizio competente della Commissione vi partecipa.
Articolo 6
Divulgazione di informazioni nel quadro di inchieste a norma dell’articolo 15 del regolamento SPG
1. La Commissione comunica al paese beneficiario dell’SPG + i dettagli su cui si fondano i fatti e le considerazioni principali in base a cui la Commissione intende adottare decisioni a norma dell’articolo 15, paragrafi 8 e 9, del regolamento SPG.
2. La divulgazione di informazioni avviene in forma scritta, contiene quanto risulta alla Commissione e riflette la sua intenzione provvisoria di chiudere la procedura di revoca temporanea o di revocare temporaneamente le preferenze tariffarie.
3. Detta divulgazione tutela altresì debitamente le informazioni riservate, in conformità dell’articolo 38 del regolamento SPG, è effettuata quanto prima e di norma entro 45 giorni prima che la Commissione decida in modo risolutivo su qualsiasi proposta di azione definitiva. Se la Commissione non può divulgare determinati fatti o considerazioni a tale data, essi vengono resi noti quanto prima in un momento successivo.
4. La divulgazione di informazioni non pregiudica alcuna eventuale successiva decisione; se tuttavia tale decisione si fondasse su fatti o considerazioni diversi, questi vengono comunicati quanto prima.
5. Si terrà conto di osservazioni pervenute dopo la divulgazione di informazioni solo se saranno state ricevute entro un termine da fissare a cura della Commissione caso per caso, in funzione dell’urgenza della questione, e comunque non inferiore a 14 giorni dopo la comunicazione.
Articolo 7
Riesame
1. Nel caso in cui per un paese beneficiario le preferenze tariffarie siano state temporaneamente revocate, il paese beneficiario interessato può presentare una domanda scritta per ristabilire le preferenze tariffarie, qualora ritenga che le ragioni che giustificano la revoca temporanea cessano di sussistere.
2. La Commissione può riesaminare la necessità di revoca temporanea delle preferenze ogniqualvolta reputi che le condizioni per tale revoca non siano più soddisfatte.
3. Le disposizioni di cui al presente capo si applicano mutatis mutandis al riesame della revoca temporanea delle preferenze tariffarie.
CAPO II
NORME RELATIVE ALLA PROCEDURA DI ADOZIONE DI MISURE DI SALVAGUARDIA GENERALE
Articolo 8
Apertura di un’inchiesta su domanda
1. La domanda di apertura di un’inchiesta in vista dell’istituzione di misure di salvaguardia va presentata per iscritto, in forma riservata e non riservata, e contiene le informazioni di cui il richiedente può ragionevolmente disporre relativamente a quanto segue:
a)
l’identità dei produttori dell’Unione all’origine della denuncia e una descrizione del volume e del valore della loro produzione nell’Unione del prodotto simile o del prodotto direttamente concorrente. Qualora una denuncia scritta venga presentata per loro conto, tale denuncia definisce i produttori dell’Unione per conto dei quali è stata presentata. Nella denuncia figura anche un elenco di altri produttori noti (o associazioni di produttori UE del prodotto simile) in seno all’Unione, che non sono all’origine della denuncia, e descrive altresì il volume e il valore della loro produzione nell’Unione;
b)
una descrizione completa del prodotto simile, i nomi del paese beneficiario interessato, l’identità di ciascun esportatore o produttore straniero noto, nonché un elenco delle persone note che importano il prodotto in questione;
c)
le informazioni su livelli e tendenze di volumi e prezzi delle importazioni del prodotto simile originario del paese beneficiario interessato. Tali informazioni operano una distinzione tra importazioni preferenziali nel quadro del regolamento SPG, altre importazioni preferenziali ed importazioni che non beneficiano di preferenze;
d)
le informazioni sulla situazione dei produttori dell’Unione all’origine della denuncia, in base ai fattori enunciati all’articolo 23 del regolamento SPG;
e)
le informazioni concernenti l’effetto prodotto dalle importazioni di cui alla lettera c) sui produttori dell’Unione all’origine della denuncia, tenendo debitamente conto di altri fattori aggiuntivi che incidono sulla situazione dei produttori dell’Unione.
2. La domanda, corredata dei documenti di accompagnamento, va presentata al servizio centrale di smistamento della corrispondenza della Commissione:
Central mail service (Courrier central)
Bâtiment DAV1
Avenue du Bourget 1/Bourgetlaan 1
1140 Bruxelles/Brussel
BELGIQUE/BELGIE
La domanda si considera presentata il primo giorno lavorativo successivo a quello della sua consegna alla Commissione per posta raccomandata o a quello del rilascio di un avviso di ricevimento da parte della Commissione.
In seguito alla relativa ricezione, la Commissione trasmette agli Stati membri una copia della suddetta domanda.
3. Oltre alla presentazione formale in forma scritta, la domanda e i documenti che la corredano vengono trasmessi anche in formato elettronico. Le domande presentate nel solo formato elettronico non saranno considerate valide ai fini del presente regolamento.
4. Se non è stata presa la decisione di avviare un’inchiesta, le autorità evitano di rendere nota la relativa domanda. A seguito della ricezione di una domanda adeguatamente documentata, tuttavia, e prima di procedere ad avviare l’inchiesta, esse provvedono ad informare a tale proposito il governo del paese esportatore interessato.
5. La domanda può essere ritirata prima dell’apertura dell’inchiesta e in tal caso viene considerata come non presentata.
Articolo 9
Apertura d’ufficio dell’inchiesta
La Commissione può aprire un’inchiesta senza che sia stata presentata una domanda in tal senso, basandosi su elementi di prova prima facie sufficienti a dimostrare che sono soddisfatte le condizioni di istituzione della misura di salvaguardia di cui all’articolo 22, paragrafo 1, del regolamento SPG.
Articolo 10
Informazioni relative all’apertura di un’inchiesta
1. L’avviso di apertura pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea:
a)
riassume le informazioni ricevute e precisa che ogni informazione pertinente va comunicata alla Commissione;
b)
stabilisce il termine entro il quale gli interessati possono rendere note le loro osservazioni per iscritto e fornire informazioni, affinché di tali osservazioni e informazioni si tenga conto durante l’inchiesta;
c)
indica il periodo dell’inchiesta, che di norma copre un periodo di 3 anni immediatamente precedente all’avvio del procedimento di inchiesta. Di norma non si tiene conto delle informazioni relative ad un periodo successivo a quello dell’inchiesta;
d)
definisce il periodo entro il quale le parti interessate possono richiedere un’audizione orale alla Commissione;
e)
stabilisce il periodo entro il quale le parti interessate possono chiedere l’intervento del consigliere-auditore.
2. La Commissione informa gli esportatori, gli importatori e le associazioni rappresentative degli importatori o degli esportatori notoriamente interessati, nonché i rappresentanti del paese beneficiario interessato e i produttori dell’Unione all’origine della denuncia in merito all’apertura dell’inchiesta e, tenendo debitamente conto dell’esigenza di tutelare le informazioni riservate, fornisce il testo integrale della denuncia scritta agli esportatori noti e alle autorità del paese esportatore, nonché alle altre parti interessate implicate nell’inchiesta che ne facciano richiesta. Qualora il numero degli esportatori interessati sia particolarmente elevato, il testo integrale della denuncia scritta può invece essere fatto pervenire unicamente alle autorità del paese esportatore o alla relativa associazione di categoria.
Articolo 11
Inchiesta
1. La Commissione raccoglie tutte le informazioni che considera necessarie per condurre un’inchiesta.
2. Le parti interessate possono presentare le loro osservazioni per iscritto, inviando alla Commissione le informazioni pertinenti. Dette osservazioni vengono prese in considerazione se sono suffragate da elementi di prova sufficienti. La Commissione può verificare le informazioni ricevute con il paese beneficiario interessato e con qualsiasi parte interessata.
3. Le parti che ricevono i questionari utilizzati nelle inchieste hanno almeno trenta giorni di tempo per la risposta. Il periodo di trenta giorni può essere prorogato, tenendo debitamente conto dei termini fissati per l’inchiesta e a condizione che la parte interessata abbia validi motivi, connessi a circostanze particolari, per chiedere tale proroga.
4. La Commissione può chiedere agli Stati membri di fornirle informazioni e gli Stati membri adottano i provvedimenti necessari per dar seguito a tali richieste.
5. La Commissione può chiedere agli Stati membri di svolgere tutte le verifiche e i controlli necessari, in particolare fra gli importatori, gli operatori commerciali e i produttori dell’Unione, nonché di condurre inchieste in paesi terzi, a condizione che gli operatori economici interessati acconsentano e che il governo del paese in questione sia stato ufficialmente informato e non abbia sollevato obiezioni. Gli Stati membri adottano i provvedimenti necessari per dar seguito a tali richieste della Commissione. I funzionari della Commissione sono autorizzati, a richiesta di quest’ultima o di uno Stato membro, ad assistere i funzionari degli Stati membri nell’adempimento delle loro funzioni.
6. Nei casi in cui il numero delle parti interessate, delle tipologie di prodotto o delle transazioni sia elevato, l’inchiesta può essere limitata ad un numero ragionevole di parti, prodotti o transazioni ricorrendo all’utilizzo di campioni statisticamente validi, in base alle informazioni disponibili al momento della selezione, oppure al massimo volume rappresentativo della produzione, delle vendite o delle esportazioni, che possa essere ragionevolmente esaminato entro il periodo di tempo disponibile. La selezione definitiva delle parti, delle tipologie di prodotto o delle transazioni a norma delle disposizioni in materia di campionamento spetta alla Commissione, anche se di preferenza la scelta del campione avviene previa consultazione e con il consenso delle parti interessate, a condizione che dette parti si manifestino e comunichino informazioni sufficienti per consentire la selezione di un campione rappresentativo. Qualora si decida di ricorrere al campionamento e tutte le parti selezionate o alcune di esse rifiutino di collaborare in misura tale da incidere sostanzialmente sui risultati dell’inchiesta, può essere selezionato un nuovo campione. Se tuttavia persiste un certo grado di non cooperazione o manca il tempo sufficiente per effettuare una nuova selezione, si applicano le disposizioni pertinenti di cui all’articolo 13.
Articolo 12
Visite di verifica
1. La Commissione può effettuare visite volte ad esaminare la documentazione contabile di importatori, esportatori, operatori commerciali, agenti, produttori, associazioni e organizzazioni di categoria ed altre parti interessate, allo scopo di verificare le informazioni fornite sui prodotti che possono richiedere l’istituzione di misure di salvaguardia.
2. La Commissione può condurre inchieste nei paesi terzi come richiesto, a condizione che ottenga il consenso degli operatori economici interessati, che informi a tale proposito i rappresentanti governativi del paese in questione e che questi ultimi non sollevino obiezioni in merito all’inchiesta. Non appena ottenuto il consenso degli operatori economici interessati, la Commissione comunica alle autorità del paese esportatore i nominativi e gli indirizzi degli operatori economici da visitare e le date convenute.
3. Gli operatori economici interessati vengono informati circa la natura delle informazioni da verificare durante le visite di verifica e riguardo a qualsiasi informazione da fornire nel corso delle stesse. Possono essere richieste ulteriori informazioni.
4. Nelle inchieste condotte a norma dei paragrafi 1, 2 e 3, la Commissione è assistita dai funzionari degli Stati membri che lo richiedano.
Articolo 13
Omessa collaborazione
1. Nei casi in cui una parte interessata rifiuti l’accesso alle informazioni necessarie o non le comunichi entro i termini fissati dal presente regolamento, oppure ostacoli gravemente l’inchiesta, possono essere elaborate conclusioni, positive o negative, in base ai dati disponibili. Qualora si accerti che una parte interessata ha fornito informazioni false o fuorvianti, non si tiene conto di tali informazioni ed è possibile avvalersi dei dati disponibili. Le parti interessate vengono informate circa le conseguenze dell’omessa collaborazione.
2. Se le informazioni comunicate da una parte interessata non sono ottimali sotto ogni aspetto, non vanno comunque ignorate, a condizione che le eventuali carenze non siano tali da provocare eccessive difficoltà per l’elaborazione di conclusioni ragionevolmente precise, che le informazioni siano state presentate correttamente in tempo utile e siano verificabili ed inoltre che la parte interessata abbia agito con la migliore diligenza.
3. Se le informazioni o gli elementi di prova non vengono accettati, la parte che li ha forniti viene immediatamente informata circa le relative motivazioni ed ha la possibilità di presentare ulteriori spiegazioni entro il termine specificato. Qualora le spiegazioni vengano considerate non soddisfacenti, le motivazioni addotte per il rigetto di tali elementi di prova o informazioni vengono rese note ed indicate nelle conclusioni pubblicate.
4. Se le determinazioni si fondano su quanto disposto dal paragrafo 1, comprese le informazioni fornite nella domanda, ove possibile e tenendo debitamente conto dei termini per l’inchiesta, esse vengono verificate in relazione alle informazioni disponibili provenienti da altre fonti indipendenti, quali listini prezzi pubblicati, statistiche ufficiali sulle importazioni e dichiarazioni doganali, oppure in relazione alle informazioni ottenute da altre parti interessate nel corso dell’inchiesta.
Dette informazioni possono eventualmente comprendere dati pertinenti, riguardanti il mercato mondiale o altri mercati rappresentativi, se del caso.
5. Qualora una parte interessata non collabori o collabori solo parzialmente, impedendo in tal modo l’accesso ad informazioni pertinenti, l’esito dell’inchiesta può essere per essa meno favorevole che nell’ipotesi della collaborazione.
Articolo 14
Apertura del fascicolo
1. Qualora la Commissione abbia avviato un’inchiesta a norma dell’articolo 24, paragrafo 2, del regolamento SPG, essa apre un fascicolo contenente le informazioni presentate dagli Stati membri, da un paese beneficiario e dalle parti interessate, nonché le informazioni pertinenti pervenute alla Commissione, nel rispetto degli obblighi di riservatezza di cui all’articolo 38 del regolamento SPG.
2. Un paese beneficiario interessato e le parti interessate che si sono manifestate in conformità dell’articolo 11, paragrafo 2, hanno il diritto di consultare il fascicolo, previa richiesta scritta. Essi possono prendere visione di tutte le informazioni contenute nel fascicolo, salvo i documenti interni preparati dalle autorità UE o dagli Stati membri, tenendo in debito conto gli obblighi di riservatezza di cui all’articolo 38 del regolamento SPG. Possono rispondere a tali informazioni e i loro commenti vengono presi in considerazione purché siano sufficientemente circostanziati.
3. Il contenuto di un fascicolo è conforme alle disposizioni sulla riservatezza di cui all’articolo 38 del regolamento SPG.
Articolo 15
Audizione generale
1. Un paese beneficiario interessato e le parti interessate che si sono manifestate a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, hanno il diritto di essere sentiti dalla Commissione.
2. Essi presentano una richiesta scritta entro il termine stabilito nell’avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, dimostrando che possono effettivamente essere interessati dal risultato dell’inchiesta e che sussistono motivi particolari per un’audizione orale.
Articolo 16
Intervento del consigliere-auditore
1. Un paese beneficiario e le parti interessate che si sono manifestate a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, possono anche chiedere l’intervento del consigliere-auditore. Il consigliere-auditore esamina le richieste di accesso al fascicolo, le controversie sulla riservatezza dei documenti, le richieste di proroga dei termini e le richieste di audizione.
2. Qualora sia prevista un’audizione orale con il consigliere-auditore, il servizio competente della Commissione vi partecipa.
Articolo 17
Divulgazione di informazioni
1. La Commissione divulga i dettagli su cui si fondano i fatti e le considerazioni principali in base a cui adotta le proprie decisioni.
2. La divulgazioni di informazioni avviene in forma scritta, contiene quanto risulta alla Commissione e riflette la sua intenzione di ripristinare o meno i normali dazi della tariffa doganale comune.
3. Detta divulgazione tutela altresì debitamente le informazioni riservate, è effettuata quanto prima e di norma entro 45 giorni prima che la Commissione decida in modo risolutivo su qualsiasi proposta di azione definitiva, e in ogni caso in tempo utile affinché le parti presentino le loro osservazioni e la Commissione proceda ad esaminarle. Se la Commissione non può divulgare determinati fatti o considerazioni a tale data, essi vengono resi noti quanto prima in un momento successivo.
4. La divulgazione di informazioni non pregiudica alcuna eventuale successiva decisione; se tuttavia tale decisione si fondasse su fatti o considerazioni diversi, questi vengono comunicati quanto prima.
5. Si terrà conto di osservazioni presentate dopo la divulgazione di informazioni solo se saranno state ricevute entro un termine da fissare a cura della Commissione caso per caso, in funzione dell’urgenza della questione, e comunque non inferiore a 14 giorni dopo la comunicazione.
Articolo 18
Riesame
1. Nel caso in cui siano stati ripristinati i normali dazi della tariffa doganale comune, ogni parte interessata può presentare una richiesta scritta per ristabilire le preferenze tariffarie, fornendo elementi di prova prima facie atti a dimostrare che le ragioni che giustificano la reintroduzione dei normali dazi non sono più applicabili. I produttori dell’Unione possono presentare per iscritto una domanda di proroga del periodo di reintroduzione dei normali dazi, fornendo elementi di prova prima facie atti a dimostrare che continuano ad applicarsi le ragioni che giustificano la reintroduzione dei normali dazi.
2. La Commissione può riesaminare la necessità di ripristino dei normali dazi della tariffa doganale comune ogniqualvolta ritenga giustificato tale riesame.
3. Le disposizioni di cui al presente capo si applicano mutatis mutandis al riesame delle misure di salvaguardia.
Articolo 19
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 28 agosto 2013