PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 29. září 2014,
kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Itálii uplatňovat v určených zeměpisných oblastech snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění
(2014/695/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1), a zejména na čl. 19 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě čl. 19 odst. 1 směrnice 2003/96/ES bylo Itálii povoleno uplatňovat v některých zvláště znevýhodněných oblastech snížené sazby spotřební daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění. Poslední povolení bylo uděleno do 31. prosince 2012 rozhodnutím Rady 2008/318/ES (2).
(2)
Italské orgány požádaly dopisem ze dne 31. května 2012 o povolení uplatňovat v některých zvláště znevýhodněných zeměpisných oblastech snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění prodloužením praxe uplatňované podle rozhodnutí 2008/318/ES, a to před uplynutím jeho platnosti. Italské orgány poskytly doplňující informace a vysvětlení dne 4. prosince 2012, 16. července 2013, 31. prosince 2013 a 22. ledna 2014. Dopisem ze dne 19. března 2014 požádaly italské orgány o prodloužení povolení uděleného rozhodnutím 2008/318/ES beze změn v jeho územní působnosti na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2018.
(3)
Na území Itálie panují velmi různorodé klimatické a zeměpisné podmínky. S ohledem na zvláštní rysy svého území zavedla Itálie snížené sazby daně z plynového oleje a LPG, aby částečně kompenzovala nadměrně vysoké náklady na vytápění, které vznikají obyvatelům některých zeměpisných oblastí.
(4)
Daňová diferenciace v Itálii se opírá o objektivní kritéria a usiluje o to, aby se náklady obyvatel způsobilých oblastí více přiblížily nákladům ostatních obyvatel snížením neúměrně vysokých nákladů na vytápění, které jsou dány nepříznivými klimatickými podmínkami nebo obtížným zásobováním palivy.
(5)
Snížené sazby daně se uplatňují v zeměpisných oblastech, které splňují jedno z těchto kritérií: a) nejméně příznivé klimatické podmínky v rámci italského území, tj. obce klimatické zóny F podle nařízení prezidenta č. 412 z roku 1993 (3); b) nepříznivé klimatické podmínky ve spojení s obtížným zásobováním palivy, tj. obce klimatické zóny E podle nařízení prezidenta č. 412 z roku 1993, a c) zeměpisná odloučenost spojená s obtížným a nákladným zásobováním palivy, tj. Sardinie a malé ostrovy. Jelikož by rozvoj plynárenské sítě přinesl výrazné snížení vícenákladů na vytápění a případně by vedl k větší různorodosti dodávek paliva, mohou být snížené sazby daně uplatňovány pouze do té doby, než bude v příslušných obcích dokončena plynofikace.
(6)
Komise toto požadované opatření přezkoumala a dospěla k závěru, že nenarušuje hospodářskou soutěž, nebrání fungování vnitřního trhu ani není považováno za neslučitelné s politikou EU v oblasti životního prostředí, energetiky a dopravy. Snížená sazba daně z plynového oleje a LPG by zůstala vyšší než minimální úrovně zdanění v EU stanovené ve směrnici 2003/96/ES a pouze částečně by snížila vícenáklady na vytápění, které v příslušných zeměpisných oblastech vznikají.
(7)
Požadované opatření by se vztahovalo pouze na vytápění místností (jak pro jednotlivce, tak pro účely podnikání) a nevztahovalo by se na další formy využití plynového oleje a LPG pro účely podnikání. Podle italských orgánů by výše daňového zvýhodnění pro komerční uživatele byla v každém jednotlivém případě stanovena podle nařízení Komise (EU) č. 1407/2013 (4). Pokud však výhoda pro jednotlivý podnik přesahuje strop stanovený v uvedeném nařízení, měla by být oznámena Komisi v souladu s nařízením Rady (EU) č. 734/2013 (5).
(8)
Aby se opatření uplatnilo bez přerušení, pokud jde o povolení uplatňovat snížené sazby spotřební daně povolené rozhodnutím 2008/318/ES, jehož platnost skončila dne 31. prosince 2012, bylo by vhodné, aby se toto rozhodnutí použilo ode dne 1. ledna 2013. Nepřetržité uplatňování režimu snížené sazby spotřební daně by přispělo k zaručení právní jistoty a neohrozilo by oprávněná očekávání obyvatel způsobilých oblastí. Bylo by proto vhodné udělit povolení na dobu šesti let. Tato doba použití by měla italským orgánům poskytnout dostatek času k posouzení účinku opatření na životní prostředí. Rovněž by poukazovala na to, že v budoucnosti by měly být zavedeny cílenější opatření na úsporu energie s cílem zlepšit energetickou účinnost a zajistit pozitivní vliv na životní prostředí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Itálii se povoluje uplatňovat snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění v těchto znevýhodněných zeměpisných oblastech:
a)
obce klimatické zóny F podle nařízení prezidenta č. 412 ze dne 26. srpna 1993;
b)
obce klimatické zóny E podle nařízení prezidenta č. 412 ze dne 26. srpna 1993;
c)
obce na Sardinii a malých ostrovech, tj. všechny italské ostrovy kromě Sicílie.
2. Aby snížení nebylo nadměrné, nesmí překročit vícenáklady na vytápění, které v dotčených oblastech vznikají. V konkrétním případě Sardinie a malých ostrovů nesmí snížení daně vést v důsledku k ceně nižší, než jaká je cena stejného paliva v pevninské části Itálie.
3. Snížená sazba musí být v souladu s požadavky směrnice 2003/96/ES, a zejména s minimálními úrovněmi zdanění stanovenými v článku 9 uvedené směrnice.
Článek 2
Způsobilost zeměpisných oblastí uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. b) a c) je podmíněna absencí plynofikace dané obce.
Článek 3
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2013 do dne 31. prosince 2018.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 29. září 2014.
DECISIONE DI ESECUZIONE DEL CONSIGLIO
del 29 settembre 2014
che autorizza l'Italia ad applicare, in determinate zone geografiche, aliquote di tassazione ridotte al gasolio e al GPL utilizzati per riscaldamento ai sensi dell'articolo 19 della direttiva 2003/96/CE
(2014/695/UE)
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2003/96/CE del Consiglio, del 27 ottobre 2003, che ristruttura il quadro comunitario per la tassazione dei prodotti energetici e dell'elettricità (1), in particolare l'articolo 19, paragrafo 1,
vista la proposta della Commissione europea,
considerando quanto segue:
(1)
Ai sensi dell'articolo 19, paragrafo 1, della direttiva 2003/96/CE, l'Italia è stata autorizzata ad applicare, in talune zone geografiche particolarmente svantaggiate, aliquote ridotte di accisa sul gasolio e sul GPL usati come combustibile per riscaldamento. Tale autorizzazione era stata concessa fino al 31 dicembre 2012, con decisione 2008/318/CE del Consiglio (2).
(2)
Con lettera del 31 maggio 2012, le autorità italiane hanno chiesto l'autorizzazione ad applicare, in talune zone geografiche particolarmente svantaggiate, aliquote ridotte di accisa sul gasolio e sul GPL usati come combustibile per riscaldamento mediante l'estensione della prassi seguita ai sensi della decisione 2008/318/CE in alcune zone, e questo prima della cessazione degli effetti di tale decisione. Le autorità italiane hanno trasmesso ulteriori informazioni e chiarimenti in data 4 dicembre 2012, 16 luglio 2013, 31 dicembre 2013 e 22 gennaio 2014. Con lettera del 19 marzo 2014, le autorità italiane hanno chiesto il rinnovo dell'autorizzazione concessa con decisione 2008/318/CE, senza modificarne l'ambito d'applicazione territoriale, per il periodo dal 1o gennaio 2013 al 31 dicembre 2018.
(3)
L'Italia presenta un territorio estremamente eterogeneo, caratterizzato da condizioni climatiche e geografiche diverse. Tenendo conto delle peculiarità del proprio territorio, l'Italia ha introdotto aliquote di tassazione ridotte per il gasolio e il GPL al fine di compensare in parte i costi di riscaldamento eccessivamente elevati sostenuti dai residenti di alcune zone geografiche.
(4)
La differenziazione delle aliquote in Italia si basa su criteri oggettivi e mira a porre la popolazione delle zone ammissibili in condizioni paragonabili al resto della popolazione, riducendo i costi di riscaldamento eccessivamente elevati dovuti al rigore delle condizioni climatiche o a una difficoltà di procurarsi il combustibile in tali zone.
(5)
Le aliquote ridotte sono applicabili nelle zone geografiche che soddisfano i seguenti criteri: a) condizioni climatiche estremamente rigide nell'ambito del territorio italiano, ossia i comuni che rientrano nella zona F quale definita dal D.P.R. n. 412 del 1993 (3); b) condizioni climatiche rigide abbinate a una difficoltà a procurarsi il combustibile, ossia i comuni che rientrano nella zona E quale definita dal D.P.R. n. 412 del 1993; c) isolamento geografico abbinato a una difficoltà a procurarsi il combustibile nonché al costo di quest'ultimo, ossia in Sardegna e nelle piccole isole. Considerato che lo sviluppo della rete di distribuzione del gas naturale è suscettibile di contribuire significativamente a ridurre i costi di riscaldamento supplementari, sfociando in una maggior diversità di fonti di combustibile, se del caso, l'applicazione delle aliquote ridotte dovrebbe limitarsi fino al completamento della rete di distribuzione del gas naturale nei comuni interessati.
(6)
La misura richiesta è stata esaminata dalla Commissione, la quale ha stabilito che non causa distorsioni di concorrenza, non ostacola il funzionamento del mercato interno e non è incompatibile con la politica unionale in materia di ambiente, energia e trasporti. L'aliquota di tassazione ridotta dovrebbe rimanere, sia per il gasolio che per il GPL, superiore ai livelli minimi unionali fissati nella direttiva 2003/96/CE, e dovrebbe alleviare solo in parte i costi di riscaldamento supplementari sostenuti nelle zone geografiche interessate.
(7)
La misura richiesta dovrebbe applicarsi soltanto al riscaldamento d'ambiente (sia di privati che di imprese) e non dovrebbe applicarsi ad altri tipi di uso commerciale del gasolio e del GPL. Secondo le autorità italiane, l'importo del beneficio fiscale per gli utenti commerciali dovrebbe essere contemplato in ciascun caso particolare dal regolamento (UE) n. 1407/2013 della Commissione (4). Se, tuttavia, il beneficio concesso a una singola impresa dovesse superare il massimale fissato in tale regolamento, esso sarà notificato alla Commissione in conformità al regolamento (UE) n. 734/2013 del Consiglio (5).
(8)
Al fine di garantire che la misura si applichi senza soluzione di continuità rispetto all'autorizzazione di applicare delle aliquote ridotte di accisa concessa con decisione 2008/318/CE, la quale ha cessato di produrre effetti il 31 dicembre 2012, sarebbe opportuno che la presente decisone si applichi dal 1o gennaio 2013. L'applicazione senza interruzioni delle aliquote ridotte di accisa dovrebbe contribuire a garantire la certezza del diritto e non dovrebbe minare le legittime aspettative della popolazione delle zone ammissibili. Pertanto, sarebbe opportuno concedere l'autorizzazione per sei anni. Tale periodo di applicazione dovrebbe concedere alle autorità italiane tempo sufficiente per valutare l'effetto della misura sull'ambiente e dovrebbe altresì indicare la necessità di adottare in futuro misure di risparmio energetico più mirate, al fine di migliorare l'efficienza energetica e di garantire un effetto positivo sull'ambiente,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. L'Italia è autorizzata ad applicare un'aliquota di tassazione ridotta al gasolio e al GPL utilizzati per riscaldamento nelle seguenti zone geografiche svantaggiate:
a)
comuni che rientrano nella zona climatica F definita nel decreto del presidente della Repubblica 26 agosto 1993, n. 412;
b)
comuni che rientrano nella zona climatica E definita nel decreto del presidente della Repubblica 26 agosto 1993, n. 412;
c)
comuni della Sardegna e delle piccole isole, ossia tutte le isole italiane con eccezione della Sicilia.
2. Al fine di evitare compensazioni eccessive, la riduzione non è superiore ai costi di riscaldamento supplementari sostenuti nelle zone interessate. Nel caso particolare della Sardegna e delle piccole isole, la riduzione fiscale non fa diminuire il prezzo al di sotto del livello praticato sul continente per lo stesso combustibile.
3. L'aliquota ridotta è conforme agli obblighi stabiliti alla direttiva 2003/96/CE, in particolare rispetta i livelli minimi di tassazione di cui all'articolo 9 della stessa.
Articolo 2
L'ammissibilità delle zone geografiche di cui ai punti b) e c) dell'articolo 1, paragrafo 1 è subordinata all'indisponibilità di una rete di distribuzione del gas naturale nel comune.
Articolo 3
La presente decisione si applica dal 1o gennaio 2013 al 31 dicembre 2018.
Articolo 4
La Repubblica italiana è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 29 settembre 2014