PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 31. října 2013
o úpravách ročních emisních přídělů členských států na období 2013-2020 v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES
(2013/634/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (1), a zejména na článek 10 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K provedení článku 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES by měly být roční emisní příděly členských států na období 2013-2020 stanovené v souladu s rozhodnutím Komise 2013/162/EU (2) upraveny v souladu s množstvím:
-
povolenek, které mají být vydány pro zařízení provádějící činnosti stanovené v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (3), které jsou zahrnuty do systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) až od roku 2013,
-
povolenek vydaných na základě rozhodnutí Komise, kterými se schvaluje jednostranné zahrnutí dodatečných činností a plynů některými členskými státy do systému pro obchodování s emisemi podle čl. 24 odst. 1 směrnice 2003/87/ES, v letech 2008-2012, a
-
povolenek odpovídajících zařízením, která jsou vyloučena ze systému EU pro obchodování s emisemi podle článku 27 směrnice 2003/87/ES od roku 2013 po dobu, kdy jsou vyloučena.
(2)
Při výpočtu úpravy ročního emisního přídělu každého členského státu, který se na něj vztahuje, byly použity údaje předložené členskými státy v souladu s čl. 9a odst. 2 směrnice 2003/87/ES a obsažené v rozhodnutích Komise K(2011) 3798, K(2008) 7867, K(2009) 3032, K(2009) 9849 a C(2012) 497 k přijetí jednostranného zahrnutí dodatečných skleníkových plynů a činností Itálií, Nizozemskem, Rakouskem, Lotyšskem a Spojeným královstvím podle článku 24 směrnice 2003/87/ES, jakož i s přihlédnutím k vyloučení zařízení s nízkými emisemi z EU ETS Německem, Spojeným královstvím, Francií, Španělskem, Chorvatskem, Slovinskem a Itálií podle článku 27 směrnice 2003/87/ES, a upraveny Komisí o lineární faktor 1,74 %.
(3)
Množství relevantní pro použití článku 7 rozhodnutí č. 406/2009/ES by se mělo vypočítat jako rozdíl mezi ročními emisními příděly stanovenými v rozhodnutí 2013/162/EU a úpravami stanovenými v tomto rozhodnutí. Pokud je číslo úpravy záporné, mělo by se příslušné množství vypočítat zvýšením ročních emisních přídělů stanovených v rozhodnutí 2013/162/EU o úpravy stanovené v tomto rozhodnutí.
(4)
Aby se zajistil soulad mezi stanovením ročních emisních přídělů, jejich úpravami a vykazovanými emisemi skleníkových plynů za každý rok, měly by se úpravy ročních emisních přídělů členských států také vypočítat pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě Mezivládního panelu o změně klimatu (IPCC), která byla přijata rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu. Takto vypočítané úpravy ročních emisních přídělů by měly být použitelné od prvního roku, od kterého se vykazování inventur skleníkových plynů s pomocí těchto nových hodnot potenciálu globálního oteplování stane povinným v souladu s čl. 7 odst. 6 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (4).
(5)
V zájmu zajištění včasného provádění rozhodnutí č. 406/2009/ES a právní jistoty ohledně upravených ročních emisních přídělů členských států a množství relevantního pro použití článku 7 rozhodnutí č. 406/2009/ES by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost třetím dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Úpravy ročních emisních přídělů každého členského státu pro každý rok období 2013-2020 jsou stanoveny v příloze I.
Článek 2
V případě, že akt přijatý v souladu s čl. 7 odst. 6 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 stanoví pro členské státy povinnost předložit inventury emisí skleníkových plynů určené s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu, použijí se úpravy ročních emisních přídělů stanovené v příloze II od prvního roku, od něhož se toto vykazování inventur skleníkových plynů stane povinným. Pokud se použije tento článek, článek 1 se nepoužije.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 31. října 2013.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 31 ottobre 2013
sugli adeguamenti delle assegnazioni annuali di emissioni degli Stati membri per il periodo dal 2013 al 2020 a norma della decisione n. 406/2009/CE del Parlamento europeo e del Consiglio
(2013/634/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la decisione n. 406/2009/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 aprile 2009, concernente gli sforzi degli Stati membri per ridurre le emissioni dei gas a effetto serra al fine di adempiere agli impegni della Comunità in materia di riduzione delle emissioni di gas a effetto serra entro il 2020 (1), in particolare l’articolo 10,
considerando quanto segue:
(1)
Ai fini dell’applicazione dell’articolo 10 della decisione n. 406/2009/CE occorre che le assegnazioni annuali di emissioni degli Stati membri per il periodo dal 2013 al 2020 determinate in conformità della decisione 2013/162/UE della Commissione (2) siano adeguate in funzione della quantità di:
-
quote da rilasciare agli impianti che svolgono attività elencate nell’allegato I della direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (3) e che figurano nel sistema di scambio delle quote di emissioni dell’UE (ETS dell’UE) solo a partire dal 2013,
-
quote rilasciate ai sensi delle decisioni della Commissione che approvano l’inclusione unilaterale, in alcuni Stati membri, di altre attività e gas nel sistema di scambio di quote di emissioni a norma dell’articolo 24, paragrafo 1, della direttiva 2003/87/CE tra il 2008 e il 2012, e
-
quote che corrispondono ad impianti esclusi dal sistema ETS dell’UE a norma dell’articolo 27 della direttiva 2003/87/CE a decorrere dal 2013, nel periodo di esclusione.
(2)
Per il calcolo dell’adeguamento relativo all’assegnazione annuale di emissioni di ciascuno Stato membro, sono stati utilizzati, a seconda del caso, i dati presentati dagli Stati membri ai sensi dell’articolo 9 bis, paragrafo 2, della direttiva 2003/87/CE e contenuti nelle decisioni della Commissione C(2011) 3798, C(2008) 7867, C(2009) 3032, C(2009) 9849 e C(2012) 497 per l’accettazione dell’inclusione unilaterale di ulteriori gas serra e attività da parte dell’Italia, dei Paesi Bassi, dell’Austria, della Lettonia e del Regno Unito ai sensi dell’articolo 24 della direttiva 2003/87/CE, tenendo conto anche dell’esclusione degli impianti a emissioni ridotte dall’ETS dell’UE da parte della Germania, del Regno Unito, della Francia, della Spagna, della Croazia, della Slovenia e dell’Italia ai sensi dell’articolo 27 della direttiva 2003/87/CE. Per l’adeguamento è stato applicato un fattore lineare dell’1,74 %.
(3)
Occorre che la quantità rilevante ai fini dell’applicazione dell’articolo 7 della decisione n. 406/2009/CE sia calcolata come la differenza tra le assegnazioni annuali di emissioni di cui alla decisione 2013/162/UE e gli adeguamenti di cui alla presente decisione. Se il dato relativo all’adeguamento è negativo, la quantità corrispondente va calcolata sommando alle assegnazioni annuali di emissioni di cui alla decisione 2013/162/UE gli adeguamenti di cui alla presente decisione.
(4)
Al fine di garantire la coerenza tra la determinazione delle assegnazioni annuali di emissioni, gli adeguamenti della stessa e le emissioni di gas serra comunicate per ogni anno, è opportuno che gli adeguamenti degli Stati membri relativi alle assegnazioni annuali di emissioni siano anche calcolati applicando i valori relativi al potenziale di surriscaldamento del pianeta indicati nella quarta relazione di valutazione del gruppo intergovernativo sui cambiamenti climatici, adottato con decisione 15/CP.17 della conferenza delle parti della convenzione quadro delle Nazioni Unite sui cambiamenti climatici. Occorre che gli adeguamenti delle assegnazioni annuali di emissioni così calcolati si applichino a partire dal primo anno in cui la presentazione degli inventari dei gas a effetto serra sulla base di tali valori relativi al potenziale di surriscaldamento del pianeta diventa obbligatoria ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 6, lettera b), del regolamento (UE) n. 525/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (4).
(5)
Al fine di assicurare una tempestiva attuazione della decisione n. 406/2009/CE e di garantire la certezza del diritto per quanto riguarda le emissioni annuali soggette ad adeguamento nonché la quantità rilevante ai fini dell’applicazione dell’articolo 7 della decisione n. 406/2009/CE, è opportuno che la presente decisione entri in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Gli adeguamenti delle assegnazioni annuali di emissioni per ciascuno Stato membro per ciascun anno del periodo dal 2013 al 2020 sono indicati nell’allegato I.
Articolo 2
Se un atto adottato a norma dell’articolo 7, paragrafo 6, lettera b), del regolamento (UE) n. 525/2013 prevede che gli Stati membri debbano presentare inventari delle emissioni di gas a effetto serra utilizzando i valori relativi al potenziale di surriscaldamento del pianeta che figurano nella quarta relazione di valutazione dell’IPCC, adottata mediante la decisione 15/CP.17 della conferenza delle parti della convenzione quadro delle Nazioni Unite sui cambiamenti climatici, gli adeguamenti delle assegnazioni annuali di emissioni indicate nell’allegato II si applicano a decorrere dal primo anno in cui la rendicontazione sugli inventari dei gas a effetto serra diventa obbligatoria. L’applicazione del presente articolo esclude l’applicazione dell’articolo 1.
Articolo 3
La presente decisione entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, il 31 ottobre 2013