PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 18. března 2014
o odmítnutí návrhu prováděcího nařízení o opětovném uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a vyráběné společnostmi Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd a o konečném výběru jim uloženého prozatímního cla
(2014/149/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 5. října 2006 přijala Rada nařízení (ES) č. 1472/2006 (2) (dále jen „napadené nařízení“), které uložilo konečné antidumpingové clo z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu a stanovilo konečný výběr uloženého prozatímního cla. Na základě přezkumu před pozbytím platnosti byla opatření rozšířena prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1294/2009 (3). Tato opatření pozbyla platnosti dne 31. března 2011.
(2)
Někteří vyvážející výrobci podali k Tribunálu žaloby na zrušení napadeného nařízení. Tribunál tyto žaloby zamítl (4). Soudní dvůr však v odvolacím řízení svými rozsudky ze dne 2. února 2012 ve věci C-249/10 P, Brosmann a další v. Rada a ze dne 15. listopadu 2012 ve věci C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes v. Rada (dále jen „rozsudky“) zrušil rozsudky Tribunálu a zrušil i nařízení (ES) č. 1472/2006 v rozsahu, v němž se týká navrhovatelů. Soudní dvůr zejména dospěl k závěru, že Komise měla přezkoumat žádosti, které jí navrhovatelé předložili za účelem přiznání zacházení jako v tržním hospodářství v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1225/2009, a dále uvedl, že nelze vyloučit, že takový přezkum by pro navrhovatele vedl k nižší sazbě antidumpingového cla.
(3)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (5) Komise informovala vyvážející výrobce, kterých se dané rozsudky týkaly, že se rozhodla pokračovat v řízení o nahrazení zrušených částí napadeného nařízení a přezkoumat, zda v případě těchto výrobců převládaly během příslušného období podmínky tržního hospodářství.
(4)
Dne 19. února 2014 Komise přijala návrh prováděcího nařízení Rady o opětovném uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a vyráběné společnostmi Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd a o konečném výběru jim uloženého prozatímního cla (dále jen „návrh“). V návrhu se uvádí, že z přezkumu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství vyplynulo, že pro vyvážející výrobce, kterých se týkaly rozsudky, během příslušného období podmínky tržního hospodářství nepřevládaly, že je proto třeba těmto vyvážejícím výrobcům odmítnout zacházení jako v tržním hospodářství, a že by v důsledku toho mělo být obnoveno antidumpingové clo, které bylo původně uloženo napadeným nařízením. Za tímto účelem by návrh obnovil definitivní antidumpingové clo pro vyvážející výrobce, kterých se týkají rozsudky, pro období platnosti napadeného nařízení.
(5)
Čl. 1 odst. 4 návrhu zní takto: „Použijí se platná ustanovení týkající se cel s výjimkou článku 221 nařízení Rady (EHS) č. 2913/1992 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (6). Sdělení výše cla dlužníkovi lze provést později než po uplynutí tří let ode dne vzniku celního dluhu, ale nejpozději dva roky po vstupu tohoto nařízení v platnost.“
V čl. 221 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2913/1992 (dále jen „celní kodex“) je stanoveno promlčení pro sdělení opětovně uloženého antidumpingového cla dlužníkovi pro jakýkoli dovoz, k němuž došlo před více než třemi lety, pokud tato lhůta nebyla pozastavena po dobu řízení o opravném prostředku podle článku 243 celního kodexu. Ustanovení čl. 1 odst. 4 napadeného nařízení stanovilo, že, není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy, a neobsahovalo žádnou odchylku od čl. 221 odst. 3 celního kodexu. Vzhledem k tomu, že původní sdělení dluhu dlužníkovi bylo v důsledku rozsudků staženo, mohly by hospodářské subjekty legitimně očekávat, že po uplynutí tříleté lhůty stanovené v čl. 221 odst. 3 celního kodexu došlo k promlčení jakéhokoli opětovného uložení dluhu, a že dluh proto „zanikl“ (7). Po zaniknutí dluhu podle čl. 221 odst. 3 by jeho opětovné uložení se zpětným účinkem porušilo legitimní očekávání dotčených hospodářských subjektů.
Na závěr z hodnocení Rady vyplývá, že v tomto případě nelze uplatnit zpětnou působnost odchylky od čl. 221 odst. 3 celního kodexu, jelikož by tak byla porušena legitimní očekávání dotčených hospodářských subjektů.
(6)
Bez zpětné odchylky od čl. 221 odst. 3 by opětovné uložení cel mělo v praxi jen velmi omezený finanční účinek, jelikož původní opatření pozbyla platnosti dne 31. března 2011.
(7)
Navrhovatelé navíc neposkytli údaje prokazující, že přijetí navrženého opatření by na ně mělo dopad.
(8)
Soudní dvůr zrušil napadené nařízení jako celek v rozsahu, v němž se týká navrhovatelů. Účinky rozsudků s ohledem na zrušené opatření tedy nezávisí na žádném dalším aktu, který by měly orgány přijmout. Rada proto dochází k závěru, že článek 266 Smlouvy o fungování Evropské unie neukládá orgánům povinnost, aby v tomto případě opětovně uložily cla,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Návrh prováděcího nařízení Rady o opětovném uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a vyráběné společnostmi Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd a o konečném výběru jim uloženého prozatímního cla se zamítá a řízení týkající se uvedených výrobců se ukončují.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 18. března 2014.
DECISIONE DI ESECUZIONE DEL CONSIGLIO
del 18 marzo 2014
che respinge la proposta di regolamento di esecuzione che reistituisce un dazio antidumping definitivo e dispone la riscossione definitiva del dazio provvisorio istituito sulle importazioni di alcuni tipi di calzature con tomaie di cuoio originarie della Repubblica popolare cinese e fabbricate da Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd e Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/UE)
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea, (1) in particolare l’articolo 9,
vista la proposta presentata dalla Commissione europea, previa consultazione del comitato consultivo,
considerando quanto segue:
(1)
Il 5 ottobre 2006, il Consiglio ha adottato il regolamento (CE) n. 1472/2006 (2) («regolamento controverso») che ha istituito un dazio antidumping definitivo e ha disposto la riscossione definitiva dei dazi provvisori istituiti sulle importazioni di alcuni tipi di calzature con tomaie di cuoio originarie della Repubblica popolare cinese e del Vietnam. In seguito a un riesame in previsione della scadenza, le misure sono state prorogate dal regolamento di esecuzione (UE) n. 1294/2009 del Consiglio. (3) Tali misure sono scadute il 31 marzo 2011.
(2)
Alcuni produttori esportatori hanno adito il Tribunale per ottenere l’annullamento del regolamento controverso. Il Tribunale ha respinto i ricorsi. (4) Tuttavia, in sede di impugnazione, la Corte di giustizia («Corte»), con sentenze del 2 febbraio 2012, nella causa C-249/10 P Brosmann Footwear (HK) Ltd e altri contro Consiglio dell’Unione europea, e del 15 novembre 2012, nella causa C-247/10P Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd contro Consiglio dell’Unione europea («sentenze»), ha annullato le sentenze del Tribunale annullando il regolamento (CE) n. 1472/2006 nella parte in cui riguarda le ricorrenti. In particolare, la Corte ha constatato che la Commissione avrebbe dovuto esaminare le richieste presentate dalle ricorrenti per ottenere il trattamento riservato alle società operanti in condizioni di economia di mercato (TEM), a norma dell’articolo 2, paragrafo 7, lettere b) e c) del regolamento (CE) n. 1225/2009 e che non si può escludere che un tale esame avrebbe potuto determinare un dazio antidumping più basso per le ricorrenti.
(3)
Mediante un avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (5) la Commissione ha informato i produttori esportatori destinatari delle sentenze di aver deciso di riprendere il procedimento diretto a sostituire le parti annullate del regolamento controverso e di valutare la prevalenza delle condizioni di economia di mercato per detti produttori nel periodo in esame.
(4)
Il 19 febbraio 2014 la Commissione ha adottato la proposta di regolamento di esecuzione del Consiglio che reistituisce un dazio antidumping definitivo e dispone la riscossione definitiva del dazio provvisorio istituito sulle importazioni di alcuni tipi di calzature con tomaie di cuoio originarie della Repubblica popolare cinese e fabbricate da Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd e Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd. La proposta stabilisce che l’esame delle richieste TEM ha dimostrato che i produttori esportatori interessati dalle sentenze non avevano operato in condizioni di economia di mercato durante il periodo in esame e che pertanto il TEM deve essere rifiutato a detti produttori. Di conseguenza è opportuno ripristinare il dazio antidumping inizialmente istituito dal regolamento controverso. La proposta ripristinerebbe pertanto un dazio antidumping definitivo per i produttori esportatori destinatari delle sentenze per il periodo di applicazione del regolamento controverso.
(5)
L’articolo 1, paragrafo 4, della proposta è così formulato: «Si applicano le disposizioni in vigore in materia di dazi doganali, ad eccezione dell’articolo 221 del regolamento (CEE) n. 2913/1992 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che istituisce un codice doganale comunitario (6). La comunicazione dell’importo dei dazi al debitore può essere effettuata più di tre anni dopo la data di insorgenza dell’obbligazione doganale ed entro e non oltre due anni dall’entrata in vigore del presente regolamento.».
L’articolo 221, paragrafo 3, del regolamento (CEE) n. 2913/1992(«codice doganale») prescrive la comunicazione al debitore del dazio antidumping reistituito per ogni importazione avvenuta più di tre anni prima, fatta salva una sospensione di tale periodo in attesa di un ricorso ai sensi dell’articolo 243 del codice doganale. L’articolo 1, paragrafo 4, del regolamento controverso disponeva che, salvo diversa disposizione, si applicavano le norme vigenti in materia di dazi doganali, e non prevedeva alcuna deroga all’articolo 221, paragrafo 3, del codice doganale. Nella misura in cui la comunicazione iniziale dell’obbligazione al debitore è stata ritirata in seguito alla sentenze, gli operatori potevano aspettarsi legittimamente che, una volta scaduto il periodo di tre anni previsto all’articolo 221, paragrafo 3, del codice doganale, qualsiasi reistituzione dell’obbligazione fosse prescritta e tale obbligazione, di conseguenza, «estinta». (7) Una volta estinta l’obbligazione ai sensi dell’articolo 221, paragrafo 3, la sua reistituzione retroattiva costituirebbe quindi una violazione del legittimo affidamento degli operatori interessati.
In conclusione, la valutazione del Consiglio è che l’applicazione retroattiva della deroga all’articolo 221, paragrafo 3, del codice doganale non è possibile in questo caso, in quanto essa violerebbe il legittimo affidamento degli operatori interessati.
(6)
In assenza di deroga retroattiva all’articolo 221, paragrafo 3, la reistituzione dei dazi avrebbe in pratica un effetto finanziario decisamente limitato dal momento che le misure originali sono scadute il 31 marzo 2011.
(7)
Inoltre, i denuncianti non hanno fornito elementi comprovanti che l’adozione della misura proposta avrebbe avuto un effetto su di essi.
(8)
La Corte ha annullato il regolamento controverso in tutti i suoi elementi, nella misura in cui riguarda le parti ricorrenti. Di conseguenza, l’effetto delle sentenze sulle misure annullate non dipende dall’adozione di un atto addizionale da parte delle istituzioni. Il Consiglio conclude pertanto che l’articolo 266 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea non obbliga le istituzioni a reistituire i dazi in questo caso,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La proposta di regolamento di esecuzione del Consiglio che restituisce un dazio antidumping definitivo e dispone la riscossione definitiva del dazio provvisorio istituito sulle importazioni di alcuni tipi di calzature con tomaie di cuoio originarie della Repubblica popolare cinese e fabbricate da Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd e Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd è respinta e i procedimenti nei confronti di detti fabbricanti sono chiusi.
Articolo 2
La presente decisione entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, il 18 marzo 2014