NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1396/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů v Baltském moři
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je postupně odstranit výměty z veškerého rybolovu v Unii zavedením povinnosti vykládky úlovků druhů, na něž se vztahují omezení odlovu.
(2)
Podle čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 je Komise zmocněna přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci plány výmětů pro období nepřevyšující tři roky na základě společných doporučení, jež členské státy vypracovaly v konzultaci s příslušnými poradními sbory.
(3)
Přímý zájem na řízení rybolovu v Baltském moři má Dánsko, Německo, Estonsko, Lotyšsko, Litva, Polsko, Finsko a Švédsko. Tyto členské státy předložily Komisi společné doporučení (2), jež vypracovaly na základě konzultací s poradním sborem pro Baltské moře. Příslušné vědecké subjekty předložily vědecké podklady. Opatření uvedená ve společném doporučení jsou v souladu s čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a podle čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 by tedy měla být zařazena do tohoto nařízení.
(4)
V souladu s čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 by se povinnost vykládky měla vztahovat na úlovky druhů podléhajících omezení odlovu ulovené v rámci drobného pelagického rybolovu, tedy rybolovu sledě obecného a šprota obecného, a komerčního rybolovu v Baltském moři od 1. ledna 2015. Nejpozději od uvedeného data by se měla vztahovat i na úlovky v rámci rybolovu lososa obecného. Treska obecná je považována za druh, jenž určuje některé druhy rybolovu v Baltském moři. V některém rybolovu tresky obecné jsou úlovky platýse velkého většinou považovány za vedlejší úlovky a podléhají omezení odlovu. V souladu s čl. 15 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013 by se tak povinnost vykládky měla vztahovat na tresku obecnou nejpozději od 1. ledna 2015 a platýse velkého nejpozději od 1. ledna 2017. V souladu se společným doporučením by tak tento plán výmětů měl zahrnovat všechny úlovky sledě obecného, šprota obecného, lososa obecného, tresky obecné a platýse velkého ulovené v rámci rybolovu v Baltském moři, a to od 1. ledna 2015, případně od 1. ledna 2017.
(5)
Společné doporučení zahrnuje výjimku z povinnosti vykládky pro lososa obecného a tresku obecnou lovené pomocí vězencových sítí, košů/krytých vrší, keserů a lapadlových sítí. Výjimka se zakládá na vědeckých důkazech o vysoké míře přežití, které poskytlo fórum pro rybolov v Baltském moři (BALTFISH) a přezkoumal Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR) na svém plenárním zasedání. Výbor konstatoval, že většina informací nutná pro odůvodnění takových výjimek je součástí společného doporučení fóra BALTFISH (3). Výbor VTHVR dospěl k závěru, že vzhledem k tomu, že tato lovná zařízení chytají ryby do pevné struktury ze síťoviny, a nedochází tak například k jejich zapletení do sítě ani chycení na háček, je zřejmě přiměřené předpokládat, že úmrtnost ryb bude u těchto lovných zařízení také nízká, obvykle pod 10 %. Výbor však doporučil pokračovat v práci s cílem ověřit, zda je předpoklad nižší úmrtnosti správný, a dále se zabývat postupy zacházení a převládajícími environmentálními podmínkami.
(6)
Podle čl. 15 odst. 10 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze stanovit minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů s cílem zajistit ochranu nedospělých mořských organismů. V souladu s nařízením Rady (ES) č. 2187/2005 platí v současnosti pro tresku obecnou minimální velikost 38 cm (4). Vědecké důkazy, které výbor VTHVR přezkoumal, se vyslovují ve prospěch stanovení minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů tresky obecné na 35 cm. Výbor VTHVR dospěl zejména k závěru, že v zájmu snížení současné míry výmětů mohou existovat dostatečné biologické důvody pro snížení současné minimální velikosti 38 cm. Rovněž dospěl k závěru, že v souladu s povinností vykládky by stanovení minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů na 35 cm u tresky obecné snížilo objem úlovků, jež nesmí být prodávány k lidské spotřebě, a že v souvislosti s otázkou první reprodukce ryb neexistuje žádný důvod, proč by minimální referenční velikost pro zachování zdrojů v Baltském moři musela činit 38 cm. Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů pro tresku obecnou v Baltském moři by proto měla být stanovena na 35 cm.
(7)
Toto nařízení by mělo být použitelné od 1. ledna 2015, aby byl zajištěn soulad s časovým rámcem stanoveným v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by mělo být použitelné nejvýše tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti pro provádění povinnosti vykládky, vymezené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, v Baltském moři, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. b) uvedeného nařízení:
a)
od 1. ledna 2015 u rybolovu sledě obecného, šprota obecného, lososa obecného a tresky obecné,
b)
od 1. ledna 2017 u platýse velkého uloveného v rámci veškerého rybolovu.
Článek 2
Výjimka z důvodu přežití
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky tresky obecné a lososa obecného ulovené pomocí vězencových sítí, košů/krytých vrší, keserů a lapadlových sítí. Veškeré takové úlovky tresky obecné a lososa obecného lze vrátit zpět do moře.
Článek 3
Minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů tresky obecné v Baltském moři činí 35 cm.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 do dne 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) N. 1396/2014 DELLA COMMISSIONE
del 20 ottobre 2014
che istituisce un piano in materia di rigetti nel Mar Baltico
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1380/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio relativo alla politica comune della pesca, che modifica i regolamenti (CE) n. 1954/2003 e (CE) n. 1224/2009 del Consiglio e che abroga i regolamenti (CE) n. 2371/2002 e (CE) n. 639/2004 del Consiglio, nonché la decisione 2004/585/CE del Consiglio (1), in particolare l'articolo 15, paragrafo 6, e l'articolo 18, paragrafi 1 e 3,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (UE) n. 1380/2013 mira alla progressiva eliminazione dei rigetti in tutte le attività di pesca dell'Unione mediante l'introduzione di un obbligo di sbarco delle catture di specie soggette a limiti di cattura.
(2)
L'articolo 15, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1380/2013 conferisce alla Commissione il potere di adottare piani in materia di rigetti mediante un atto delegato, per un periodo non superiore a tre anni, sulla base di raccomandazioni comuni elaborate dagli Stati membri in consultazione con i pertinenti consigli consultivi.
(3)
Danimarca, Germania, Estonia, Lettonia, Lituania, Polonia, Finlandia e Svezia hanno un interesse diretto nella gestione della pesca nel Mar Baltico. Tali Stati membri hanno presentato alla Commissione una raccomandazione comune (2), previa consultazione del Consiglio consultivo per il Mar Baltico. Organismi scientifici competenti hanno fornito la loro consulenza. Le misure incluse nella raccomandazione comune sono conformi all'articolo 15, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 1380/2013 e pertanto, in base all'articolo 18, paragrafo 3, del medesimo regolamento, è opportuno che siano incluse nel presente regolamento.
(4)
Per il Mar Baltico, a norma dell'articolo 15, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (UE) n. 1380/2013, l'obbligo di sbarco dovrebbe applicarsi al più tardi a decorrere dal 1o gennaio 2015 alle catture di specie soggette a limiti di cattura effettuate nella pesca di piccoli pelagici, vale a dire aringa e spratto, e nella pesca a fini industriali praticate nel Mar Baltico. Tale obbligo dovrebbe anche applicarsi a tali catture nella pesca del salmone al più tardi a decorrere da tale data. Il merluzzo bianco è considerato una specie che definisce talune attività di pesca nel Mar Baltico. La passera di mare è pescata principalmente come cattura accessoria in taluni tipi di pesca del merluzzo bianco ed è soggetta a limiti di cattura. A norma dell'articolo 15, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (UE) n. 1380/2013, l'obbligo di sbarco dovrebbe quindi applicarsi al merluzzo bianco al più tardi a decorrere dal 1o gennaio 2015 e alla passera di mare al più tardi a decorrere dal 1o gennaio 2017. In conformità della raccomandazione comune, il presente piano in materia di rigetti dovrebbe pertanto comprendere tutte le catture di aringa, spratto, salmone, merluzzo bianco e passera di mare effettuate nella pesca nel Mar Baltico a decorrere dal 1o gennaio 2015 o dal 1o gennaio 2017, a seconda dei casi.
(5)
La raccomandazione comune prevede un'esenzione dall'obbligo di sbarco per il salmone e il merluzzo bianco catturati con trappole, nasse, cogolli e reti a postazione fissa. Tale esenzione è basata su prove scientifiche relative all'alto tasso di sopravvivenza presentate dal forum regionale per la pesca nel Mar Baltico (BALTFISH) e verificate dal Comitato scientifico, tecnico ed economico per la pesca (CSTEP). Lo CSTEP osserva che la maggior parte delle informazioni necessarie per giustificare tali esenzioni è inclusa nella raccomandazione comune del forum BALTFISH (3). Il comitato ha concluso che, poiché tali attrezzi funzionano intrappolando il pesce all'interno di una struttura statica contrariamente, ad esempio, alle reti da posta impiglianti o agli ami, è ragionevole presumere che anche la mortalità dovuta a questi attrezzi sia bassa (generalmente inferiore al 10 %). Il comitato raccomanda comunque di svolgere ulteriori lavori per verificare la validità di tale ipotesi, le pratiche di manipolazione e le condizioni ambientali esistenti. L'esenzione in questione dovrebbe pertanto essere inserita nel presente regolamento.
(6)
A norma dell'articolo 15, paragrafo 10, del regolamento (UE) n. 1380/2013, al fine di assicurare la protezione del novellame si possono stabilire taglie minime di riferimento per la conservazione. Attualmente il regolamento (CE) n. 2187/2005 del Consiglio (4) stabilisce una taglia minima di 38 cm per il merluzzo bianco. Le prove scientifiche esaminate dallo CSTEP giustificano la fissazione della taglia minima di riferimento per la conservazione del merluzzo bianco a 35 cm. In particolare, lo CSTEP ha concluso che, ai fini della riduzione degli attuali livelli di rigetti, possono esservi validi motivi dal punto di vista biologico per ridurre l'attuale taglia minima di 38 cm. Secondo lo CSTEP, tenuto conto dell'obbligo di sbarco, la fissazione di una taglia minima di riferimento per il merluzzo bianco a 35 cm ridurrebbe il livello di catture che non possono essere vendute per il consumo umano; inoltre non è stata presentata alcuna argomentazione relativa alla prima riproduzione che giustifichi una taglia minima di riferimento di 38 cm nel Baltico. Pertanto, è opportuno fissare la taglia minima di riferimento per la conservazione del merluzzo bianco nel Mar Baltico a 35 cm.
(7)
È opportuno che il presente regolamento si applichi a decorrere dal 1o gennaio 2015 al fine di rispettare il calendario definito all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013. In conformità dell'articolo 15, paragrafo 6, del suddetto regolamento, è opportuno che il presente regolamento si applichi per un periodo non superiore a tre anni,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce disposizioni dettagliate per l'attuazione dell'obbligo di sbarco previsto all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013 nel Mar Baltico, quale definito all'articolo 4, paragrafo 2, lettera b), del medesimo regolamento:
a)
a decorrere dal 1o gennaio 2015 per la pesca dell'aringa, dello spratto, del salmone e del merluzzo bianco,
b)
a decorrere dal 1o gennaio 2017 per la pesca della passera di mare in tutte le attività di pesca.
Articolo 2
Esenzione legata al tasso di sopravvivenza
In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, l'obbligo di sbarco non si applica alle catture di merluzzo bianco e di salmone nella pesca con trappole, nasse, cogolli e reti a postazione fissa. Tali catture di merluzzo bianco e di salmone possono essere quindi rilasciate in mare.
Articolo 3
Taglia minima di riferimento per la conservazione
La taglia minima di riferimento per la conservazione del merluzzo bianco nel Mar Baltico è fissata a 35 cm.
Articolo 4
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica dal 1o gennaio 2015 al 31 dicembre 2017.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile negli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 20 ottobre 2014