SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/14/EU
ze dne 21. května 2013,
kterou se mění směrnice 2003/41/ES o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohledu nad nimi, směrnice 2009/65/ES o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a směrnice 2011/61/EU o správcích alternativních investičních fondů, pokud jde o nadměrné spoléhání se na ratingy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES (4) zavádí na úrovni Unie regulaci činnosti institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (5) na úrovni Unie zavádí regulaci činnosti subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP). Podobně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (6) zavádí na úrovni Unie regulaci činnosti správců alternativních investičních fondů. Všechny tři směrnice stanovují obezřetnostní požadavky, pokud jde o řízení rizik institucemi zaměstnaneckého penzijního připojištění, správcovskými a investičními společnostmi ve vztahu k SKIPCP a správci alternativních investičních fondů.
(2)
Následkem finanční krize investoři včetně institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění, SKIPCP a alternativních investičních fondů při investování do dluhových nástrojů nadměrně spoléhají na ratingy, aniž by nezbytně prováděli vlastní hodnocení bonity emitentů těchto dluhových nástrojů. Aby se zvýšila kvalita investic institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění, SKIPCP a alternativních investičních fondů, a byli tak chráněni investoři do těchto fondů, je vhodné požadovat, aby se instituce zaměstnaneckého penzijního připojištění, správcovské a investiční společnosti ve vztahu k SKIPCP a správci alternativních investičních fondů při hodnocení rizika spojeného s investicemi institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění, SKIPCP a alternativních investičních fondů výhradně nebo mechanicky nespoléhali na ratingy ani je nevyužívali jako jediný parametr. Všeobecná zásada o zamezení nadměrného spoléhání se na ratingy by proto měla být začleněna do systémů a postupů pro řízení rizik, které používají instituce zaměstnaneckého penzijního připojištění, správcovské a investiční společnosti ve vztahu k SKIPCP a správci alternativních investičních fondů, a přizpůsobena jejich specifickým rysům.
(3)
Za účelem dále specifikovat všeobecnou zásadu o zamezení nadměrného spoléhání se na ratingy, která by měla být zavedena do směrnic 2009/65/ES a 2011/61/EU, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, aby se účinně zabránilo tomu, aby se správcovské a investiční společnosti ve vztahu k SKIPCP a správci alternativních investičních fondů při hodnocení bonity držených aktiv nadměrně spoléhali na ratingy. V tomto ohledu je vhodné v těchto směrnicích upravit pravomoc Komise k přijímání aktů v přenesené pravomoci s ohledem na obecná ustanovení týkající se postupů a systémů pro řízení rizik, které používají správcovské a investiční společnosti ve vztahu k SKIPCP a správci alternativních investičních fondů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby výsledky těchto konzultací zveřejňovala. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(4)
Příslušná opatření stanovená v této směrnici by měla doplňovat další ustanovení v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (7). Tato ustanovení stanovují obecný cíl omezit nadměrné spoléhání se investorů na ratingy a měla by napomoci dosažení tohoto cíle.
(5)
Jelikož cíle této směrnice, totiž přispět k omezení nadměrného spoléhání se institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění, SKIPCP a alternativních investičních fondů na ratingy při uskutečňování investic, nemůže být uspokojivě dosaženo koordinovaným postupem na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu celounijní struktury a dopadu činnosti institucí zaměstnaneckého penzijního připojištění, SKIPCP, alternativních investičních fondů a ratingových agentur lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(6)
Směrnice 2003/41/ES, 2009/65/ES a 2011/61/EU by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(7)
Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 (8) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních prováděcích nástrojů. V případě této směrnice považuje zákonodárce předložení takových dokumentů za odůvodněné,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změna směrnice 2003/41/ES
V článku 18 směrnice 2003/41/ES se vkládá nový odstavec, který zní:
„1a. Členské státy s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti činností institucí, nad kterými je vykonáván dohled, zajistí, aby příslušné orgány sledovaly přiměřenost postupů úvěrového hodnocení institucí, hodnotily používání odkazů na ratingy vydávané ratingovými agenturami, jak jsou definovány v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (9), v jejich investičních politikách a tam, kde je to vhodné, podporovaly zmírňování dopadu těchto odkazů s cílem omezit výhradní a mechanické spoléhání se na tyto ratingy.
Článek 2
Změny směrnice 2009/65/ES
Článek 51 směrnice 2009/65/ES se mění takto:
1)
V odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Správcovská nebo investiční společnost musí uplatňovat postupy pro řízení rizik, které jí umožní sledovat a v kterémkoli okamžiku posuzovat riziko otevřených pozic a jejich podíl na celkovém rizikovém profilu portfolia SKIPCP. Při hodnocení bonity aktiv SKIPCP se společnost především nespoléhá výhradně nebo mechanicky na ratingy vydávané ratingovými agenturami, jak jsou definovány v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (10).
2)
Vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. Příslušné orgány s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti činností SKIPCP sledují přiměřenost postupů úvěrového hodnocení správcovských nebo investičních společností, hodnotí používání odkazů na ratingy, jak je uvedeno v odst. 1 prvním pododstavci, v investičních politikách SKIPCP a tam, kde je to vhodné, podporují zmírňování dopadu těchto odkazů s cílem omezit výhradní a mechanické spoléhání se na tyto ratingy.“
3)
Odstavec 4 se mění takto:
a)
písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
kritéria pro posouzení přiměřenosti postupů pro řízení rizik uplatňovaných správcovskou nebo investiční společností v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem;“
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Kritéria uvedená v prvním pododstavci písm. a) zajišťují, aby se správcovská nebo investiční společnost při hodnocení bonity aktiv SKIPCP nespoléhala výhradně nebo mechanicky na ratingy, jak je uvedeno v odst. 1 prvním pododstavci.“
Článek 3
Změny směrnice 2011/61/EU
Článek 15 směrnice 2011/61/EU se mění takto:
1)
V odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Správce zavede přiměřené systémy řízení rizik, aby mohl zjišťovat, měřit, řídit a sledovat veškerá rizika související s investiční strategií každého alternativního investičního fondu a rizika, kterým je nebo smí být každý alternativní investiční fond vystaven. Při hodnocení bonity aktiv alternativního investičního fondu se správce především nespoléhá výhradně nebo mechanicky na ratingy vydávané ratingovými agenturami, jak jsou definovány v čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (11).
2)
Vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. Příslušné orgány s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti činností alternativních investičních fondů sledují přiměřenost postupů úvěrového hodnocení správců, hodnotí používání odkazů na ratingy, jak je uvedeno v odst. 2 prvním pododstavci, v investičních politikách alternativních investičních fondů a tam, kde je to vhodné, podporují zmírňování dopadu těchto odkazů s cílem omezit výhradní a mechanické spoléhání se na ratingy.“
3)
V odstavci 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Opatření, jimiž se blíže stanoví systémy řízení rizik uvedené v prvním pododstavci písm. a), zajišťují, aby se správce při hodnocení bonity aktiv alternativního investičního fondu nespoléhal výhradně nebo mechanicky na ratingy, jak je uvedeno v odst. 2 prvním pododstavci.“
Článek 4
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. prosince 2014. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 5
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. května 2013.
DIRETTIVA 2013/14/UE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 21 maggio 2013
che modifica la direttiva 2003/41/CE, relativa alle attività e alla supervisione degli enti pensionistici aziendali o professionali, la direttiva 2009/65/CE, concernente il coordinamento delle disposizioni legislative, regolamentari e amministrative in materia di taluni organismi d’investimento collettivo in valori mobiliari (OICVM), e la direttiva 2011/61/UE, sui gestori di fondi di investimento alternativi, per quanto riguarda l’eccessivo affidamento ai rating del credito
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 53, paragrafo 1,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere della Banca centrale europea (1),
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (2),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (3),
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2003/41/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (4) prevede la regolamentazione a livello di Unione degli enti pensionistici aziendali o professionali (EPAP). La direttiva 2009/65/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (5) prevede la regolamentazione a livello di Unione degli organismi d’investimento collettivo in valori mobiliari (OICVM). Analogamente, la direttiva 2011/61/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (6) prevede la regolamentazione a livello di Unione dei gestori dei fondi di investimento alternativi (GEFIA). Le tre direttive stabiliscono requisiti prudenziali in materia di gestione del rischio rispettivamente da parte degli EPAP, da parte delle società di gestione o di investimento per quanto riguarda gli OICVM e da parte dei GEFIA.
(2)
Una conseguenza della crisi finanziaria è che gli investitori, compresi gli EPAP, gli OICVM e i fondi di investimento alternativi (FIA) si affidano eccessivamente ai rating del credito per l’effettuazione dei loro investimenti in strumenti di debito, spesso omettendo di valutare loro stessi il merito creditizio degli emittenti di tali strumenti. Per migliorare la qualità degli investimenti realizzati dagli EPAP, dagli OICVM e dai FIA, tutelando così coloro che investono in tali fondi, è opportuno imporre agli EPAP, alle società di gestione o di investimento per quanto riguarda gli OICVM e ai GEFIA l’obbligo di non affidarsi esclusivamente o meccanicamente ai rating del credito o di non utilizzarli come unico parametro ai fini della valutazione del rischio insito negli investimenti realizzati dagli EPAP, dagli OICVM e dai FIA. È pertanto necessario che il principio generale contro un eccessivo affidamento ai rating del credito sia non solo integrato nei processi e sistemi di gestione del rischio degli EPAP, delle società di gestione o di investimento per quanto riguarda gli OICVM e dei GEFIA, ma anche adattato alle loro specificità.
(3)
Al fine di specificare ulteriormente il principio generale contro un eccessivo affidamento ai rating del credito, che dovrebbe essere introdotto nelle direttive 2009/65/CE e 2011/61/UE, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all’articolo 290 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea per garantire che alle società di gestione o di investimento per quanto riguarda gli OICVM e ai GEFIA sia effettivamente impedito di affidarsi in maniera eccessiva ai rating del credito per la valutazione del merito di credito delle attività detenute. Sotto questo profilo è opportuno modificare i poteri conferiti da tali direttive alla Commissione per l’adozione di atti delegati riguardo alle disposizioni generali sui processi e sui sistemi di gestione del rischio utilizzati dalle società di gestione o di investimento per quanto riguarda gli OICVM e dai GEFIA. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti, e che pubblichi i risultati di tali consultazioni. Nella preparazione e nell’elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(4)
Le misure in questione stabilite dalla presente direttiva dovrebbero essere complementari ad altre disposizioni del regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, relativo alle agenzie di rating del credito (7). Tali disposizioni stabiliscono l’obiettivo generale di ridurre l’eccessivo affidamento ai rating del credito da parte degli investitori e dovrebbero agevolare il raggiungimento dell’obiettivo stesso.
(5)
Poiché l’obiettivo della presente direttiva, vale a dire contribuire a ridurre l’eccessivo affidamento ai rating del credito da parte degli EPAP, degli OICVM e dei FIA in sede di effettuazione dei rispettivi investimenti, non può essere conseguito in misura sufficiente dagli Stati membri attraverso un’azione coordinata e può dunque, a motivo della struttura e dell’impatto panunionale delle attività degli EPAP, degli OICVM, dei FIA e delle agenzie di rating del credito, essere conseguito meglio a livello di Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. La presente direttiva si limita a quanto è necessario per conseguire tale obiettivo in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo.
(6)
È opportuno pertanto modificare di conseguenza le direttive 2003/41/CE, 2009/65/CE e 2011/61/UE.
(7)
Conformemente alla dichiarazione politica comune degli Stati membri e della Commissione sui documenti esplicativi del 28 settembre 2011 (8), gli Stati membri si sono impegnati ad accompagnare, ove ciò sia giustificato, la notifica delle loro misure di recepimento con uno o più documenti intesi a chiarire il rapporto tra gli elementi costitutivi di una direttiva e le parti corrispondenti degli strumenti nazionali di recepimento. Per quanto riguarda la presente direttiva, il legislatore ritiene che la trasmissione di tali documenti sia giustificata,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Modifica della direttiva 2003/41/CE
All’articolo 18 della direttiva 2003/41/CE è aggiunto il paragrafo seguente:
«1 bis. Tenendo conto della natura, della portata e della complessità delle attività degli enti soggetti a vigilanza, gli Stati membri assicurano che le autorità competenti verifichino l’adeguatezza delle procedure di valutazione del credito degli enti, valutino l’utilizzo dei riferimenti ai rating del credito emessi da agenzie di rating del credito quali definite all’articolo 3, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, relativo alle agenzie di rating del credito (9), nell’ambito delle loro politiche di investimento e, se del caso, incoraggino a ridurre l’incidenza di tali riferimenti in vista di un ricorso meno esclusivo e meccanico a detti rating del credito.
Articolo 2
Modifiche della direttiva 2009/65/CE
L’articolo 51 della direttiva 2009/65/CE è così modificato:
1)
al paragrafo 1, il primo comma è sostituito dal seguente:
«1. Le società di gestione o di investimento utilizzano procedure di gestione del rischio che consentano loro di controllare e di valutare in ogni momento il rischio delle posizioni e il contributo di queste ultime al profilo di rischio generale del portafoglio di un OICVM. In particolare, esse non si affidano esclusivamente o meccanicamente ai rating del credito emessi da agenzie di rating del credito quali definite all’articolo 3, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, relativo alle agenzie di rating del credito (10), per valutare il merito di credito delle attività degli OICVM.
2)
è inserito il paragrafo seguente:
«3 bis. Tenendo conto della natura, della portata e della complessità delle attività degli OICVM, le autorità competenti verificano l’adeguatezza delle procedure di valutazione del credito delle società di gestione o di investimento, valutano l’utilizzo dei riferimenti ai rating del credito di cui al paragrafo 1, primo comma, nell’ambito delle politiche di investimento degli OICVM e, se del caso, incoraggiano a ridurre l’incidenza di tali riferimenti in vista di un ricorso meno esclusivo e meccanico a detti rating del credito.»;
3)
il paragrafo 4 è così modificato:
a)
la lettera a) è sostituita dalla seguente:
«a)
criteri per valutare l’adeguatezza della procedura di gestione dei rischi utilizzata dalla società di gestione o di investimento ai sensi del paragrafo 1, primo comma;»;
b)
è aggiunto il comma seguente:
«I criteri di cui al primo comma, lettera a), garantiscono che alla società di gestione o di investimento sia impedito di affidarsi esclusivamente o meccanicamente ai rating del credito di cui al paragrafo 1, primo comma, per valutare il merito di credito delle attività degli OICVM.»
Articolo 3
Modifiche della direttiva 2011/61/UE
L’articolo 15 della direttiva 2011/61/UE è così modificato:
1)
al paragrafo 2, il primo comma è sostituito dal seguente:
«2. I GEFIA mettono in atto sistemi appropriati di gestione del rischio per individuare, misurare, gestire e monitorare adeguatamente tutti i rischi inerenti a ogni strategia di investimento del FIA e ai quali ogni FIA è o può essere esposto. In particolare, i GEFIA non si affidano esclusivamente o meccanicamente ai rating del credito emessi da agenzie di rating del credito quali definite all’articolo 3, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, relativo alle agenzie di rating del credito (11), per valutare il merito di credito delle attività dei FIA.
2)
è inserito il paragrafo seguente:
«3 bis. Tenendo conto della natura, della portata e della complessità delle attività dei FIA, le autorità competenti verificano l’adeguatezza delle procedure di valutazione del credito dei GEFIA, valutano l’utilizzo dei riferimenti ai rating del credito di cui al paragrafo 2, primo comma, nell’ambito delle politiche di investimento dei FIA e, se del caso, incoraggiano a ridurre l’incidenza di tali riferimenti in vista di un ricorso meno esclusivo e meccanico a detti rating del credito.»;
3)
al paragrafo 5 è aggiunto il comma seguente:
«Le misure che specificano i sistemi di gestione del rischio di cui al primo comma, lettera a), garantiscono che ai GEFIA sia impedito di affidarsi esclusivamente o meccanicamente ai rating del credito di cui al paragrafo 2, primo comma, per valutare il merito di credito delle attività dei FIA.»
Articolo 4
Recepimento
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 21 dicembre 2014. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Le disposizioni adottate dagli Stati membri contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di tale riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità del riferimento sono stabilite dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni fondamentali di diritto interno che adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 5
Entrata in vigore
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 6
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Strasburgo, il 21 maggio 2013