NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/1
ze dne 30. září 2014,
kterým se doplňuje nařízení (ES) č. 1060/2009 Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o regulační technické normy pro pravidelné výkazy poplatků účtovaných ratingovými agenturami předkládané Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy pro účely průběžného dohledu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení (ES) č. 1060/2009 Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 21 odst. 4a třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 a přílohy I oddílu E části II bodu 2 téhož nařízení musí ratingová agentura poskytovat Evropské organizaci pro cenné papíry a trhy jednou ročně seznam poplatků účtovaných každému klientovi za individuální ratingy a veškeré doplňkové služby a také svou cenovou politiku, a to včetně struktury poplatků a cenových kritérií ve vztahu k ratingům různých druhů aktiv. Je zásadně důležité stanovit technické podrobnosti týkající se obsahu výkazů, který musí ratingové agentury dodržet, a formátu, který musí použít, aby splnily své povinnosti a umožnily Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy výkon jeho pravomoci průběžného dohledu.
(2)
Aby se zmírnily střety zájmů a usnadnila spravedlivá hospodářská soutěž na ratingovém trhu, měl by Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zajistit, aby cenová politika, postupy, a v konečném důsledku také poplatky, jež ratingové agentury účtují klientům, nebyly diskriminační. Rozdíly mezi poplatky účtovanými za tentýž druh služby by mělo být možno odůvodnit rozdíly ve skutečných nákladech na poskytování dané služby jednotlivým klientům. Poplatky účtované za ratingové služby emitentovi by navíc neměly záviset na výsledcích či výstupech vykonané práce.
(3)
Informace o poplatcích, které mají registrované ratingové agentury předkládat, by měly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy umožnit, aby určil ratingy, u kterých je zapotřebí podrobnější přezkum a případně další následná dohledová opatření. Za rating a doplňkové služby s obdobnými rysy by se měly účtovat obdobné poplatky, důvodem rozdílů ve výši poplatků by přitom měly být rozdílné náklady. Ze shromážděných informací by měl být Evropský orgán pro cenné papíry a trhy schopen určit u každé registrované ratingové agentury srovnatelné služby a poplatky, které se za tyto služby účtují, a na základě toho zjistit, zda se v účtovaných poplatcích případně nevyskytují podstatné odchylky. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může následně provést šetření a ověřit, že cenové politiky a postupy, na jejichž základě byly tyto poplatky stanoveny, nejsou v rozporu s právními předpisy, a že rozdíly ve výši poplatků vycházející z rozdílných nákladů jsou v souladu se zásadami spravedlivé hospodářské soutěže, a nejsou způsobeny střety zájmů a nezávisí na výsledcích či výstupech vykonané práce.
(4)
Informace o cenových politikách a postupech by se měly vykazovat podle jednotlivých druhů ratingu. Pro účely vykazování a s cílem jasně od sebe odlišit jednotlivé cenové politiky a postupy a jejich aktualizace by měla mít každá verze cenových politik s vlastními sazebníky poplatků, programy poplatků a postupy své identifikační číslo. Pro veškeré ostatní účely by součástí cenových politik měly být struktury poplatků či sazebníky poplatků a cenová kritéria, jež mohou být osobou (osobami), jež jedná (jednají) o poplatcích, které se budou za individuální rating účtovat, použity. Cenové politiky by dále měly zahrnovat údaje o programech četnosti či jiných programech poplatků, které může hodnocená osoba či upisovatel využít z hlediska různých poplatků účtovaných za rating nebo soubor ratingů. Ratingové agentury by měly zaznamenat veškeré případy, kdy cenové politiky, sazebníky poplatků a programy poplatků nebyly použity a veškeré případy odchylek od cenové politiky, která se u individuálního ratingu používá, a jasně uvést, kterého ratingu se týkají.
(5)
Registrované ratingové agentury, které jsou součástí skupiny, by měly moci své ratingové údaje vykazovat Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy buď odděleně, nebo pověřit jednu z agentur ve skupině, aby předkládala údaje jménem všech členů skupiny, na které se vztahuje požadavek na vykazování údajů.
(6)
Pro účely tohoto nařízení by měly pojmy strukturování emise dluhopisů a emise dluhopisů zahrnovat finanční nástroje či jiná aktiva vytvořená sekuritizační transakcí nebo systémem transakcí ve smyslu čl. 4 bodu 61 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (2).
(7)
Aby měly registrované ratingové agentury možnost vyvinout podle technických specifikací poskytnutých Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy odpovídající systémy a postupy a aby byla zajištěna úplnost a správnost vykazovaných údajů o poplatcích, měly by registrované ratingové agentury výkazy jednotlivých poplatků poprvé předložit devět měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. V prvním výkazu by přitom měly být předloženy údaje o poplatcích za dobu od vstupu tohoto nařízení v platnost. Tato povinnost by se neměla vykládat tak, že registrované ratingové agentury zprošťuje povinnosti podávat v mezidobí pravidelné informace o poplatcích v souladu s čl. 11 odst. 3 nařízení (EU) č. 1060/2009.
(8)
Cenové politiky a postupy by se měly předkládat průběžně, tak aby se případné podstatné změny vykazovaly bez zbytečných odkladů po svém přijetí, a to nejpozději 30 dní po svém zavedení. Vykazované údaje by měly být sestaveny v normalizovaném formátu, aby Evropský orgán pro cenné papíry mohl záznamy automaticky přijímat a zpracovávat ve svých interních systémech. Vzhledem k tomu, že se s postupem času mohou objevit technické potíže či může dojít k technickému pokroku, bude možná Evropský orgán pro cenné papíry a trhy muset přistoupit k aktualizaci řady technických pokynů k vykazování v oblasti přenosu či formátu souborů, které mají registrované ratingové agentury předkládat, přičemž tyto pokyny oznámí prostřednictvím zvláštních sdělení nebo pokynů.
(9)
Pro případ, že ratingová agentura požadavky na vykazování, které na ni jsou kladeny, nedodrží, měla by být Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy svěřena pravomoc požádat o příslušné informace rozhodnutím vydaným na základě čl. 23b odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009 či případně přijmout jiná opatření k prošetření dané věci.
(10)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (3).
(11)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy uspořádal k návrhu regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, provedl analýzu možných souvisejících nákladů a přínosů a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů, která byla zřízena v souladu s článkem 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Obecné zásady
1. Registrované ratingové agentury předkládají Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy tyto druhy výkazů:
a)
cenových politik a postupů v souladu s článkem 2;
b)
údajů o poplatcích za ratingové činnosti poskytnuté v rámci obchodního modelu „rating placený emitentem“ v souladu s čl. 3 odst. 1;
c)
údajů o poplatcích za ratingové činnosti poskytnuté v rámci obchodního modelu „rating placený upisovatelem nebo investorem“ v souladu s čl. 3 odst. 2.
2. Registrované ratingové agentury zajistí přesnost a úplnost informací a údajů předkládaných Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy.
3. V rámci skupin ratingových agentur mohou členové každé takovéto skupiny pověřit jednoho jejího člena, aby výkazy vyžadované tímto nařízením předkládal jejich jménem. Každá z ratingových agentur, jejímž jménem se taková zpráva předkládá, bude v údajích předložených Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy identifikována.
Článek 2
Cenové politiky a postupy
1. Registrované ratingové agentury poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy své cenové politiky, strukturu poplatků nebo sazebníky poplatků a cenová kritéria týkající se hodnocených osob nebo finančních nástrojů, k nimž vydávají rating, a v příslušných případech cenové politiky týkající se doplňkových služeb.
2. Registrované ratingové agentury zajistí, aby v cenových politikách u každého druhu nabízeného ratingu byly obsaženy nebo aby je doplňovaly tyto položky:
a)
jména osob odpovědných za schválení a správu cenových politik, sazebníků poplatků a/nebo programů poplatků, a to včetně osob odpovědných za stanovování poplatků, jejich interní identifikační kód, funkci a interní oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
b)
případné interní pokyny k použití cenových kritérií v rámci cenových politik, sazebníků poplatků a/nebo programů poplatků týkající se stanovování jednotlivých poplatků;
c)
podrobný popis rozsahu poplatků či sazebníku poplatků a kritérií, jež se použijí u různých typů poplatků, a to včetně těch, jež stanoví sazebníky poplatků;
d)
podrobný popis případných programů poplatků, a to včetně programu vztahů, programu četnosti, věrnostního programu nebo jiného programu a včetně kritérií pro jejich použití a rozsahu poplatků, jichž lze při individuálních ratinzích nebo souborech ratingů využít z hlediska poplatků;
e)
případné cenové zásady a pravidla, jež se uplatní v případech, kdy existuje vztah či vazba mezi poplatky účtovanými za ratingové služby a doplňkové služby nebo za případné jiné služby, jež klientovi ve smyslu přílohy I oddílu E části II bodu 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1060/2009 (dále jen klient) poskytuje ratingová agentura a/nebo jakýkoli subjekt, jež je součástí skupiny ratingových agentur ve smyslu článků 1 a 2 směrnice Rady 83/349/EHS (4), jakož i jakýkoli subjekt s vazbou na danou ratingovou agenturu, nebo na jinou společnost náležející do dané skupiny ratingových agentur na základě vztahu ve smyslu čl. 12 odst. 1 směrnice 83/349/EHS;
f)
místní působnost dané cenové politiky, sazebníku poplatků nebo programu poplatků, pokud jde o místo příslušnosti klientů a ratingové agentury nebo agentur, jež tuto cenovou politiku, sazebník či program používají;
g)
jména osob oprávněných stanovovat v rámci dotčené cenové politiky, sazebníku poplatků nebo programu poplatků poplatky a další zúčtovatelné částky, včetně jmen osob odpovědných za stanovování poplatků, jejich interní identifikační kód, funkce a interní oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny.
3. Registrované ratingové agentury zajistí, aby v cenových postupech byly obsaženy nebo aby je doplňovaly tyto položky:
a)
jména osob odpovědných za schválení a správu postupů, jimiž se provádějí cenové politiky, a to včetně osob odpovědných za stanovování poplatků, jejich interní identifikační kód, funkce a interní oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
b)
podrobný popis zavedených postupů a kontrol, jimiž je zajištěno a sledováno důsledné dodržování cenových politik;
c)
podrobný popis zavedených postupů v případě snižování poplatků nebo jiných odchylek od sazebníku poplatků či programů poplatků;
d)
jména osob přímo odpovědných za sledování uplatňování cenových politik u jednotlivých poplatků, včetně jejich interního identifikačního kódu, funkce a interního oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
e)
jména osob přímo odpovědných za zajištění souladu jednotlivých poplatků s cenovými politikami, včetně jejich interního identifikačního kódů, funkce a interního oddělení, do něhož jsou dotčené osoby zařazeny;
f)
podrobný popis opatření, jež se přijmou v případě porušení cenových politik, sazebníků poplatků a programů poplatků a postupů;
g)
podrobný popis postupu, jímž se Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy vykazuje případné podstatné porušení cenových politik nebo postupů, v jehož důsledku může dojít k porušení přílohy I oddílu B bodu 3c nařízení (ES) č. 1060/2009.
Článek 3
Seznam poplatků účtovaných každému klientovi
1. Registrované ratingové agentury poskytující rating na základě modelu „rating placený emitentem“ poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy informace o poplatcích, jež účtují každému klientovi za individuální ratingy a veškeré doplňkové služby, a to jak jednotlivě za každou právnickou osobu, tak souhrnně za skupiny společností.
2. Registrované ratingové agentury poskytující rating na základě modelu „rating placený upisovatelem nebo investorem“ poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy za každého klienta údaje o celkových poplatcích účtovaných za tyto služby i za doplňkové služby.
3. Registrované ratingové agentury zaznamenají veškeré odchylky od cenových politik nebo cenových postupů či případy neuplatnění cenové politiky, sazebníku poplatků či programu poplatků nebo cenového postupu u ratingu, přičemž jasně uvedou hlavní důvody dotčené odchylky a individuální rating, jehož se odchylka týká, a to ve formátu stanoveném v tabulce 1 přílohy II. Tento záznam musí být Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy na vyžádání rychle zpřístupněn.
Článek 4
Druhy ratingu
Registrované ratingové agentury klasifikují vykazované ratingy na základě druhů uvedených v článku 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2 (5).
Článek 5
Poskytované údaje
1. Registrované ratingové agentury poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy položky uvedené v čl. 2 odst. 2 a 3 a údaje uvedené v tabulkách 1 až 4 přílohy I, jakož i cenové politiky, sazebníky poplatků a programy poplatků a postupy, a to v samostatných souborech.
2. Registrované ratingové agentury poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, pokud jde o údaje o poplatcích za každý vydaný individuální rating a o poplatcích účtovaných za ratingy a veškeré doplňkové služby za každého klienta v souladu s čl. 3 odst. 1, údaje uvedené v tabulkách 1 a 2 přílohy II.
3. Registrované ratingové agentury, jež poskytly rating na základě modelu „rating placený upisovatelem nebo investorem“, poskytnou Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, pokud jde o každého klienta ratingových služeb, jež byly poskytnuty v souladu s čl. 3 odst. 2, údaje uvedené v tabulce 1 přílohy III.
4. Údaje uvedené v tabulkách 1 až 4 přílohy I, v tabulkách 1 a 2 přílohy II a v tabulce 1 přílohy III se Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předkládají v samostatných souborech.
Článek 6
První výkazy
1. Ve lhůtě 30 dní ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost poskytne každá registrovaná ratingová agentura Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy údaje vyplněné v tabulce 1 až 4 přílohy I a samostatné soubory k cenovým politikám, sazebníkům poplatků a programům poplatků a postupům, které u každého druhu ratingu, v jehož rámci je činná, používá, a to v souladu s čl. 5 odst. 1.
2. První výkaz poplatků podle čl. 5 odst. 2 a 3 bude Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předložen devět měsíců po dni vstupu tohoto nařízení v platnost a bude obsahovat údaje shromážděné ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost až do 30. června 2015.
3. Druhý výkaz poplatků podle čl. 5 odst. 2 a 3 bude Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předložen do 31. března 2016 a bude obsahovat údaje nashromážděné od 1. července 2015 do 31. prosince 2015.
Článek 7
Průběžné vykazování
1. Aniž jsou dotčeny požadavky na předložení prvních výkazů uvedené v článku 6, předkládají se informace poskytované v souladu s článkem 5 každoročně, a to do 31. března, přičemž musí obsahovat údaje a cenové politiky, sazebníky poplatků, programy poplatků a postupy za předchozí kalendářní rok.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, předkládají se informace o podstatných změnách cenových politik, sazebníků poplatků a programů poplatků a postupů Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy průběžně a bez zbytečného odkladu po svém přijetí, a to nejpozději 30 dní po svém zavedení.
3. Registrované ratingové agentury neprodleně oznámí Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré mimořádné okolnosti, které jim mohou v předložení výkazů v souladu s tímto nařízením dočasně zabránit nebo v jejichž důsledku se toto předložení může opozdit.
Článek 8
Postupy vykazování
1. Registrované ratingové agentury předkládají soubory údajů v souladu s technickými pokyny Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a za použití systému vykazování tohoto orgánu.
2. Registrované ratingové agentury uchovávají soubory údajů zaslané Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy a jím obdržené podle článku 5, jakož i záznamy o odchylkách uvedené v čl. 3 odst. 3 v elektronické podobě po dobu alespoň pěti let. Tyto soubory musí být na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zpřístupněny.
3. Pokud registrovaná ratingová agentura zjistí ve vykázaných údajích věcné chyby, informuje bez zbytečného odkladu Evropský orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné údaje podle technických pokynů vydaných tímto orgánem opraví.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. září 2014.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) 2015/1 DELLA COMMISSIONE
del 30 settembre 2014
che integra il regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda le norme tecniche di regolamentazione sulle notifiche periodiche delle provvigioni applicate dalle agenzie di rating del credito ai fini della vigilanza continuativa da parte dell’Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1060/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 settembre 2009, relativo alle agenzie di rating del credito (1), in particolare l’articolo 21, paragrafo 4 bis, terzo comma,
considerando quanto segue:
(1)
L’articolo 11, paragrafo 3, e l’allegato I, sezione E, parte II, punto 2, del regolamento (CE) n. 1060/2009 impongono alle agenzie di rating del credito di comunicare annualmente all’Autorità europea degli strumenti finanziari e dei mercati (AESFEM) l’elenco delle provvigioni applicate a ciascun cliente per ogni rating del credito ed eventuali servizi ausiliari, nonché la politica tariffaria, compresa la struttura delle provvigioni e i criteri di fissazione dei prezzi in relazione ai rating del credito per le diverse classi di attività valutate. È essenziale prevedere i dettagli tecnici relativi al contenuto che le agenzie di rating del credito devono comunicare e al formato che devono utilizzare per rispettare gli obblighi e per consentire all’AESFEM di esercitare i suoi poteri di vigilanza continuativa.
(2)
Per ridurre i conflitti di interesse e promuovere la concorrenza leale nel mercato dei rating del credito, l’AESFEM dovrebbe assicurare che le politiche e le procedure tariffarie e le provvigioni applicate dalle agenzie di rating del credito ai clienti non siano discriminatorie. Le provvigioni di entità diversa applicate per il medesimo tipo di servizio dovrebbero essere dettate unicamente da differenze in termini di costi effettivi per la fornitura del servizio a clienti diversi. Inoltre, le provvigioni applicate ad un determinato emittente per i servizi di rating del credito non dovrebbero dipendere dai risultati o dall’esito del lavoro svolto.
(3)
Le informazioni sulle provvigioni che le agenzie di rating del credito registrate sono tenute a trasmettere dovrebbero consentire all’AESFEM di individuare i rating del credito che richiedano un controllo più approfondito ed eventualmente un ulteriore seguito da parte delle autorità di vigilanza. Provvigioni simili dovrebbero essere applicate per i rating del credito e per i servizi ausiliari aventi caratteristiche analoghe, in quanto provvigioni di entità diversa dovrebbero essere dettate unicamente da differenze in termini di costo. Le informazioni raccolte dovrebbero consentire all’AESFEM di individuare, per ogni agenzia di rating del credito registrata, i servizi equiparabili e le rispettive provvigioni e quindi di rilevare eventuali deviazioni significative delle provvigioni applicate. L’AESFEM può successivamente procedere a indagini per accertare che le predette provvigioni siano fissate secondo politiche e procedure tariffarie legittime e che le differenze di entità basate su differenze di costo siano in linea con i principi della concorrenza leale, non siano dovute a conflitti di interesse e non dipendano dai risultati o dall’esito del lavoro svolto.
(4)
Le politiche e le procedure tariffarie dovrebbero essere comunicate per ogni tipo di rating. A fini della comunicazione e per distinguere chiaramente ciascuna politica e procedura tariffaria e i rispettivi aggiornamenti, ogni versione delle politiche tariffarie, assieme agli schemi tariffari, ai programmi tariffari e alle procedure rispettivi, dovrebbe avere un numero identificativo. Per tutti gli altri fini, le politiche tariffarie dovrebbero includere le strutture tariffarie o gli schemi tariffari, nonché i criteri di fissazione dei prezzi che possono essere applicati dalla persona o dalle persone che negoziano le provvigioni da applicare per ogni rating del credito. Le politiche tariffarie dovrebbero includere anche i programmi basati sulla frequenza o altri tipi di programmi tariffari di cui l’entità o il sottoscrittore oggetto di valutazione può beneficiare in termini di provvigioni di entità diversa per singolo rating o per insieme di rating. Le agenzie di rating del credito dovrebbero registrare tutti i casi in cui le politiche tariffarie, gli schemi tariffari, i programmi tariffari e le procedure non sono stati applicati e tutti i casi di scostamento dalla politica tariffaria per singoli rating, indicando chiaramente i rating del credito in questione.
(5)
Le agenzie di rating del credito appartenenti ad un gruppo dovrebbero poter comunicare i dati di rating separatamente all’AESFEM o incaricare una delle altre agenzie di rating del credito del gruppo di trasmettere i dati per conto di tutti i membri del gruppo soggetti agli obblighi di comunicazione.
(6)
Ai fini del presente regolamento, la «strutturazione di un’emissione di debito» e l’«emissione di debito» devono intendersi come comprensive di strumenti finanziari o altre attività derivanti da un’operazione o da uno schema di cartolarizzazione di cui all’articolo 4, punto 61, del regolamento (UE) n. 575/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (2).
(7)
Per consentire alle agenzie di rating del credito registrate di mettere in atto sistemi e procedure adeguati sulla base delle specifiche tecniche emanate dall’AESFEM e per assicurare una comunicazione corretta e completa dei dati sulle provvigioni, le agenzie di rating del credito registrate dovrebbero comunicare per la prima volta i dati su singole provvigioni nove mesi dopo l’entrata in vigore del presente regolamento. La prima comunicazione dovrebbe riguardare i dati sulle provvigioni relativi al periodo a partire dall’entrata in vigore del presente regolamento. Tale obbligo non dovrebbe essere interpretato come un esonero delle agenzie di rating del credito registrate dall’obbligo di comunicazione periodica delle informazioni sulle provvigioni ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1060/2009 durante il periodo transitorio.
(8)
Le politiche e le procedure tariffarie dovrebbero essere fornite su base continuativa, in modo che le modifiche sostanziali siano comunicate senza indebito ritardo dopo l’adozione e al più tardi 30 giorni dopo l’attuazione. Le informazioni da comunicare dovrebbero essere fornite in un formato standard per consentire all’AESFEM di riceverle ed elaborarle automaticamente nei sistemi interni. Tenuto conto delle difficoltà tecniche e dei progressi tecnici nel tempo, è probabile che alcune istruzioni tecniche riguardanti la trasmissione o il formato dei file che le agenzie di rating registrate devono presentare debbano essere aggiornate e rese note dall’AESFEM mediante comunicazioni o orientamenti specifici.
(9)
Quando un’agenzia di rating del credito non rispetta gli obblighi di comunicazione, l’AESFEM dovrebbe poter chiedere le informazioni mediante decisione emanata a norma dell’articolo 23 ter, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1060/2009, o adottare altre misure di indagine.
(10)
Il presente regolamento è basato sui progetti di norme tecniche di regolamentazione presentati dall’AESFEM alla Commissione a norma dell’articolo 10 del regolamento (UE) n. 1095/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (3).
(11)
L’AESFEM ha condotto una consultazione pubblica aperta sui progetti di norme tecniche di regolamentazione sui quali è basato il presente regolamento, ha analizzato i potenziali costi e benefici collegati e ha chiesto il parere del gruppo delle parti interessate nel settore degli strumenti finanziari e dei mercati istituito dall’articolo 37 del regolamento (UE) n. 1095/2010,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Principi generali
1. Le agenzie di rating del credito registrate trasmettono all’AESFEM quanto segue:
a)
le politiche e le procedure tariffarie, ai sensi dell’articolo 2;
b)
i dati relativi alle provvigioni applicate per le attività di rating del credito fornite secondo il modello «paga l’emittente» (issuer-pays), ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1;
c)
i dati relativi alle provvigioni applicate per le attività di rating del credito fornite secondo il modello «paga l’investitore» (investor-pays) o «paga il sottoscrittore» (subscriber-pays), ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2.
2. Le agenzie di rating del credito registrate assicurano l’accuratezza e la completezza delle informazioni e dei dati comunicati all’AESFEM.
3. Per i gruppi di agenzie di rating del credito, i membri del gruppo possono incaricare un membro di effettuare per loro conto le comunicazioni previste dal presente regolamento. Le agenzie di rating del credito per conto delle quali viene effettuata la comunicazione sono indicate nei dati comunicati all’AESFEM.
Articolo 2
Politiche e procedure tariffarie
1. Le agenzie di rating del credito registrate forniscono all’AESFEM le politiche tariffarie, la struttura tariffaria o gli schemi tariffari e i criteri di fissazione dei prezzi in relazione alle entità valutate o agli strumenti finanziari sui quali emettono il rating del credito e, se del caso, le politiche tariffarie riguardanti i servizi ausiliari.
2. Le agenzie di rating del credito registrate assicurano che per ogni tipo di rating del credito offerto le politiche tariffarie contengano o siano corredate dei seguenti elementi:
a)
i nomi delle persone responsabili dell’approvazione e dell’aggiornamento delle politiche tariffarie, degli schemi tariffari e/o dei programmi tariffari, ivi compresi le persone responsabili della fissazione delle provvigioni, l’identificativo interno, la funzione e il servizio interno a cui appartengono;
b)
gli orientamenti interni per l’applicazione dei criteri tariffari nelle politiche tariffarie, negli schemi tariffari e/o nei programmi tariffari relativamente alla fissazione delle singole provvigioni;
c)
la descrizione dettagliata della gamma o dello schema tariffari e dei criteri applicabili ai diversi tipi di provvigioni, compresi quelli previsti nello schema tariffario;
d)
la descrizione dettagliata di ogni programma tariffario, compresi i programmi basati sulle relazioni, i programmi basati sulla frequenza d’uso, i programmi fedeltà o altri programmi, ivi compresi i criteri di applicazione e la gamma tariffaria, di cui possono beneficiare singoli rating o insieme di rating;
e)
se del caso, qualora vi sia una relazione o un collegamento tra le provvigioni applicate per i servizi di rating del credito e i servizi ausiliari o ogni altro servizio fornito al cliente di cui alla definizione dell’allegato I, sezione E, parte II, punto 2, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1060/2009 («cliente»), le regole e i principi tariffari che devono essere utilizzati dall’agenzia di rating del credito e/o dalle entità appartenenti al gruppo dell’agenzia di rating del credito ai sensi degli articoli 1 e 2 della direttiva 83/349/CEE del Consiglio (4), nonché da ogni entità legata all’agenzia di rating del credito o altra impresa del gruppo dell’agenzia di rating da una relazione ai sensi dell’articolo 12, paragrafo 1, della direttiva 83/349/CEE;
f)
il campo di applicazione geografico della politica tariffaria, dello schema tariffario o del programma tariffario in termini di ubicazione dei clienti e l’agenzia o le agenzie di rating del credito che applicano la politica tariffaria, lo schema tariffario o il programma tariffario;
g)
i nomi delle persone autorizzate a fissare le provvigioni e gli altri oneri secondo la politica tariffaria, lo schema tariffario o il programma tariffario, ivi compresi le persone responsabili della fissazione delle provvigioni, l’identificativo interno, la funzione e il servizio interno a cui appartengono.
3. Le agenzie di rating del credito registrate assicurano che le procedure tariffarie contengano o siano corredate dei seguenti elementi:
a)
i nomi delle persone responsabili dell’approvazione e dell’aggiornamento delle procedure di attuazione delle politiche tariffarie, ivi compresi le persone responsabili della fissazione delle provvigioni, l’identificativo interno, la funzione e il servizio interno a cui appartengono;
b)
la descrizione dettagliata delle procedure e dei controlli in atto per assicurare e monitorare il rigoroso rispetto delle politiche tariffarie;
c)
la descrizione dettagliata delle procedure in atto per la riduzione delle provvigioni o per altro scostamento dallo schema tariffario o dal programma tariffario;
d)
i nomi delle persone direttamente responsabili di monitorare l’applicazione delle politiche tariffarie alle singole provvigioni, ivi compresi l’identificativo interno, la funzione e il servizio interno a cui appartengono;
e)
i nomi delle persone direttamente responsabili di assicurare che le singole provvigioni rispettino le politiche tariffarie, ivi compresi l’identificativo interno, la funzione e il servizio interno a cui appartengono;
f)
la descrizione dettagliata delle misure da adottare in caso di violazione delle politiche tariffarie, degli schemi tariffari, dei programmi tariffari e delle procedure;
g)
la descrizione dettagliata della procedura per comunicare all’AESFEM le violazioni rilevanti delle politiche o delle procedure tariffarie che possono comportare una violazione dell’allegato I, sezione B, punto 3 ter, del regolamento (CE) n. 1060/2009.
Articolo 3
Elenco delle provvigioni applicate ad ogni cliente
1. Le agenzie di rating del credito registrate che forniscono rating del credito secondo il modello «paga l’emittente» comunicano all’AESFEM le provvigioni applicate a ogni cliente per ogni rating ed eventuali servizi ausiliari sia per persona giuridica che come aggregato per gruppo di società.
2. Le agenzie di rating del credito registrate che forniscono rating del credito secondo il modello «paga l’investitore» o «paga il sottoscrittore» forniscono all’AESFEM, per ogni cliente, il totale delle provvigioni applicate per detti servizi e per i servizi ausiliari forniti.
3. Tutte le deviazioni dalle politiche o dalle procedure tariffarie o la mancata applicazione ad un rating della politica tariffaria, dello schema tariffario o del programma tariffario o della procedura tariffaria sono registrate dalle agenzie di rating del credito registrate nel formato di cui alla tabella 1 dell’allegato II, con la chiara indicazione dei principali motivi della deviazione e del rating in questione. La registrazione è messa prontamente a disposizione dell’AESFEM su richiesta.
Articolo 4
Tipi di rating del credito
Le agenzie di rating del credito classificano i rating da comunicare in base ai tipi definiti all’articolo 3 del regolamento delegato (UE) 2015/2 della Commissione (5).
Articolo 5
Dati da comunicare
1. Le agenzie di rating del credito registrate forniscono all’AESFEM gli elementi di cui all’articolo 2, paragrafi 2 e 3, e i dati di cui all’allegato I, tabelle da 1 a 4, nonché, in file separati, le politiche tariffarie, gli schemi tariffari, i programmi tariffari e le procedure.
2. Le agenzie di rating del credito registrate forniscono all’AESFEM i dati di cui all’allegato II, tabelle 1 e 2, relativi alle provvigioni per ogni singolo rating emesso e le provvigioni applicate a ciascun cliente per i rating del credito ed eventuali servizi ausiliari, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 1.
3. Le agenzie di rating del credito registrate che hanno fornito rating del credito secondo il modello «paga l’investitore» o «paga il sottoscrittore» forniscono all’AESFEM i dati di cui all’allegato III, tabella 1, per ciascun cliente dei servizi di rating del credito forniti, ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 2.
4. I dati specificati nell’allegato I, tabelle da 1 a 4, nell’allegato II, tabelle 1 e 2, e nell’allegato III, tabella 1, sono comunicati all’AESFEM in file separati.
Articolo 6
Prima comunicazione
1. Entro 30 giorni dalla data di entrata in vigore del presente regolamento le agenzie di rating del credito registrate forniscono all’AESFEM i dati compilando le tabelle da 1 a 4 dell’allegato I, e le trasmettono in file separati le politiche tariffarie, gli schemi tariffari, i programmi tariffari e le procedure che applicano per ogni tipo di rating del credito in cui sono attive, ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 1.
2. La prima comunicazione sulle provvigioni di cui all’articolo 5, paragrafi 2 e 3, viene trasmessa all’AESFEM nove mesi dopo la data di entrata in vigore del presente regolamento e include i dati raccolti a partire dalla data di entrata in vigore del presente regolamento fino al 30 giugno 2015.
3. La seconda comunicazione sulle provvigioni di cui all’articolo 5, paragrafi 2 e 3, viene trasmessa all’AESFEM entro il 31 marzo 2016 e comprende i dati raccolti dal 1o luglio 2015 al 31 dicembre 2015.
Articolo 7
Comunicazione continuativa
1. Fatti salvi gli obblighi di prima comunicazione di cui all’articolo 6, le informazioni presentate a norma dell’articolo 5 sono trasmesse annualmente entro il 31 marzo e includono i dati e le politiche tariffarie, gli schemi tariffari, i programmi tariffari e le procedure relativi all’anno civile precedente.
2. Fatto salvo il paragrafo 1, le modifiche sostanziali delle politiche tariffarie, degli schemi tariffari, dei programmi tariffari e delle procedure sono comunicate all’AESFEM su base continuativa senza indebito ritardo dopo l’adozione ed entro 30 giorni dall’attuazione.
3. Le agenzie di rating del credito registrate comunicano immediatamente all’AESFEM eventuali circostanze eccezionali che possano impedire temporaneamente o ritardare la comunicazione ai sensi del presente regolamento.
Articolo 8
Procedure di comunicazione
1. Le agenzie di rating del credito trasmettono file di dati conformemente alle istruzioni tecniche impartite dall’AESFEM e utilizzando il sistema di comunicazione stabilito dalla stessa Autorità.
2. Le agenzie di rating del credito registrate conservano i file di dati inviati all’AESFEM e da questa ricevuti ai sensi dell’articolo 5, nonché le registrazioni delle deviazioni di cui all’articolo 3, paragrafo 3, in formato elettronico per almeno cinque anni. I file sono messi a disposizione dell’AESFEM su richiesta.
3. Se l’agenzia di rating del credito registrata riscontra errori materiali nei dati comunicati, ne informa l’AESFEM senza indebito ritardo e correggere i dati in questione conformemente alle istruzioni tecniche impartite dall’AESFEM.
Articolo 9
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 30 settembre 2014