PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1342/2013
ze dne 12. prosince 2013,
kterým se zrušují antidumpingová opatření na dovoz některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 1601/2001 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace, Turecka, Thajska a České republiky. Uvedená opatření jsou dále uváděna jako „původní opatření“ a šetření, na jehož základě byla tato opatření uložena, je dále uváděno jako „původní šetření“.
(2)
Komise přijala v srpnu 2001 nabídku cenového závazku ruského výrobce (JSC Severstal-Metiz). Tato dohoda o závazku byla v říjnu 2007 zrušena (3), protože kvůli obtížím se správnou klasifikací velkého počtu jednotlivých typů výrobku vyvážených uvedenou společností byla považována za neproveditelnou.
(3)
Nařízením (ES) č. 1279/2007 (4) zachovala Rada původní opatření pro Ruskou federaci po částečném prozatímním přezkumu a přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Na tato opatření se dále odkazuje jako na „platná opatření“ a na šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti se dále odkazuje jako na „poslední šetření“. Nařízení (ES) č. 1279/2007 ukončilo i opatření týkající se dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Turecka a Thajska.
(4)
V současné době (5) jsou v platnosti také opatření proti ocelovým lanům a kabelům z Ukrajiny a Čínské lidové republiky, která byla rozšířena na dovoz ocelových lan a kabelů zasílaných z Maroka, Moldavska a Korejské republiky.
2. Žádost o přezkum
(5)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (6) oznámila Komise dne 27. října 2012 zahájení přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(6)
Přezkum byl zahájen na základě odůvodněné žádosti podané styčným výborem Evropského svazu výrobního odvětví drátěných lan (European Union Wire Rope Industries, dále jen „EWRIS“ nebo „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých železných nebo ocelových lan a kabelů v Unii. Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti opatření by pravděpodobně mělo za následek přetrvání dumpingu a obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
3. Šetření
3.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(7)
Šetření pokračujícího nebo opakovaného dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2011 do 30. září 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení toho, nakolik jsou pokračování nebo opakovaný výskyt újmy pravděpodobné, se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
3.2 Strany dotčené řízením
(8)
Komise oficiálně informovala vyvážející výrobce, výrobce v Unii, dovozce a uživatele, o nichž věděla, jakož i žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(9)
Vzhledem k možnému velkému počtu vyvážejících výrobců v Ruské federaci zahrnutých do šetření předpokládalo oznámení o zahájení řízení původně výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci z Ruské federace požádáni, aby se ve lhůtě 15 dnů od zahájení řízení přihlásili a poskytli Komisi informace požadované v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Vzhledem k tomu, že pouze dva vyvážející výrobci v Ruské federaci poskytli informace požadované v oznámení o zahájení řízení a vyjádřili ochotu dále spolupracovat s Komisí, bylo rozhodnuto, že se pro vyvážející výrobce nepoužije výběr vzorku.
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení sdělila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii, a vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k uvedenému programu ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Tento předběžný vzorek tvořilo pět výrobců v Unii, kteří byli shledáni reprezentativními zástupci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem výroby a prodej obdobného výrobku v Unii.
(12)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky, byly navrhované společnosti vybrány do konečného vzorku a zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány. Nakonec se však jedna z vybraných společností ze vzorku stáhla. Komise se proto rozhodla omezit vzorek na čtyři zbývající společnosti, které byly i pak shledány reprezentativními zástupci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem výroby (29,3 %) a prodej (20,9 %) obdobného výrobku v Unii.
(13)
Ačkoli se v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, nepřihlásil se ani žádný dovozce, který není ve spojení, ani žádný uživatel. Proto nebyli dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazeni do vzorku.
(14)
Dotazníky byly zaslány uvedeným čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dvěma vyvážejícím výrobcům v Ruské federaci a jednomu dovozci, který je ve spojení.
3.3 Odpovědi na dotazník
(15)
Na dotazník odpověděli uvedení čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, dovozce ve spojení a jeden vyvážející výrobce z Ruské federace.
(16)
Přestože se původně přihlásili dva vyvážející výrobci z Ruské federace, pouze jeden z nich poskytl odpověď na dotazník a je považován v šetření za spolupracující stranu. Spolupracující vyvážející výrobce má stoprocentně vlastněnou dceřinou společnost se sídlem v Itálii, rovněž vyrábějící ocelová lana a kabely a dovážející dotčený výrobek z Ruské federace. Druhý vyvážející výrobce poskytl písemné stanovisko v době zahájení šetření, a i když byl vyzván, aby vyplnil dotazník, neučinil tak. Má se proto za to, že druhý vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval.
3.4 Inspekce na místě
(17)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a výsledné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Německo,
-
BRIDON International Ltd., Spojené království,
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Rakousko,
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Portugalsko;
b)
vyvážející výrobce v Ruské federaci:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Čerepovec;
c)
dovozce ve spojení:
-
REDAELLI Tecna SpA, Itálie.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčeným výrobkem je stejný výrobek jako v původním šetření a posledním šetření, na jejichž základě byla uložena platná opatření, tj. železná a ocelová lana a kabely, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem přesahujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami (v terminologii výrobního odvětví jsou často označovány jako „OLK“), v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 (dále jen „dotčený výrobek“).
2. Obdobný výrobek
(19)
Přezkum před pozbytím platnosti potvrdil, že ocelová lana a kabely vyráběné v Ruské federaci a vyvážené do Unie a ocelová lana a kabely vyráběné a prodávané v Unii výrobci z Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečná použití, a jsou proto považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
1. Předběžné poznámky
(20)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda v současné době dochází k dumpingu a zda by pozbytí platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k jeho pokračování nebo obnovení.
(21)
Jak je vysvětleno v 10. bodě odůvodnění, nebylo nutné vybrat vzorek vyvážejících výrobců v Ruské federaci. Spolupracující vyvážející výrobce představoval 99 % vývozu dotčeného výrobku z Ruské federace do Unie během období přezkumného šetření. Na tomto základě byl učiněn závěr, že míra spolupráce byla vysoká.
(22)
Vzhledem k tomu, že dva další známí výrobci v Ruské federaci při šetření nespolupracovali, musely závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu uvedené níže vycházet z nejlepších dostupných informací, včetně údajů Eurostatu, oficiálních ruských statistických údajů a omezených údajů získaných od druhého výrobce.
2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(23)
Podle žádosti o přezkum údajně činilo průměrné dumpingové rozpětí u vývozů z Ruské federace do Unie 130,8 %. Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení (bod 4.1), žadatel srovnal vývozní ceny výrobků vyvážených z Ruské federace do Unie (na úrovni cen ze závodu) s domácími cenami v Ruské federaci.
2.1 Běžná hodnota
(24)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejprve pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce určeno, zda byl jeho celkový domácí prodej obdobného výrobku nezávislým odběratelům na ruském domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil nejméně 5 % celkového objemu odpovídajícího prodeje na vývoz do Unie. Bylo zjištěno, že domácí prodej obdobného výrobku ze strany spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl celkově reprezentativní.
(25)
Komise poté určila typy obdobného výrobku prodávané vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(26)
Dále bylo zjišťováno, zda byl prodej na domácím trhu spolupracujícího vyvážejícího výrobce reprezentativní u každého typu výrobku, tj. zda prodej každého typu výrobku na domácím trhu představoval alespoň 5 % objemu prodeje stejného typu výrobku do Unie. U typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství se poté v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení zkoumalo, zda se tento prodej uskutečnil v běžném obchodním styku.
(27)
Zjišťování, zda lze u prodeje jednotlivých typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství na domácím trhu mít za to, že byl uskutečněn v běžném obchodním styku, vycházelo ze stanovení podílu ziskového prodeje příslušného typu nezávislým odběratelům. Ve všech případech, kdy se prodej určitého typu výrobku na domácím trhu uskutečnil v dostatečném množství a v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr veškerého prodeje tohoto typu na domácím trhu během období přezkumného šetření.
(28)
U zbývajících typů výrobku, jejichž prodej na domácím trhu nebyl reprezentativní nebo se neuskutečnil v běžném obchodním styku, byla v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota určena početně. Běžná hodnota byla stanovena na základě výrobních nákladů vyvážených typů výrobku, v případě potřeby s připočtením přiměřené částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro přiměřený zisk, a to na základě skutečných údajů o výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 6 první větou základního nařízení.
2.2 Vývozní cena
(29)
Jelikož spolupracující ruský vyvážející výrobce prodával výrobky na vývoz na trh Unie přímo nezávislým odběratelům, byla vývozní cena stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(30)
U vývozního obchodu, při němž se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. Byly provedeny úpravy s ohledem na všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a na zisk, aby se stanovila spolehlivá vývozní cena. Jelikož nezávislí dovozci neposkytli informace o úrovni zisků dosažených během období přezkumného šetření, vycházelo se z průměrného ziskového rozpětí ve výši 5 %.
2.3 Srovnání
(31)
Srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni.
(32)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům činitelů, u kterých bylo prokázáno, že ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Za tímto účelem byly provedeny náležité úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, finančních nákladech, nákladech na balení, provizích a slevách, pokud byly použitelné a odůvodněné.
2.4 Dumpingové rozpětí
(33)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku a vážené průměrné vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu, který u vyvážejícího výrobce činil 4,7 %.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení platných opatření
3.1 Předběžné poznámky
(34)
Kromě analýzy existence dumpingu během období přezkumného šetření byla zkoumána též pravděpodobnost pokračování dumpingu v případě zrušení platných opatření. V této souvislosti byly analyzovány tyto prvky: objem a ceny dumpingového dovozu z Ruské federace, přitažlivost trhu Unie a dalších trhů třetích zemí, výrobní kapacita a přebytečná kapacita pro vývoz v Ruské federaci.
3.2 Objem a ceny dumpingového dovozu z Ruské federace
(35)
Podle údajů Eurostatu se v posuzovaném období dovoz z Ruské federace zvýšil z 2 005 tun v roce 2009 na 2 343 tun v období přezkumného šetření, což představovalo přibližně 1 % spotřeby Unie v období přezkumného šetření a v posuzovaném období. Jak je uvedeno výše v 33. bodě odůvodnění, dovoz od spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl uskutečňován za dumpingové ceny (4,7 %) i navzdory platnému antidumpingovému clu.
3.3 Přitažlivost trhu Unie a trhů jiných třetích zemí
(36)
Vývoz do Unie představoval 3 % celkového prodeje spolupracujícího výrobce, zatímco většina prodeje (85 %) se uskutečnila na ruském domácím trhu. Domácí trh vzrostl v posuzovaném období o 38 % (7) a může dále růst, bude-li i nadále růst HDP Ruské federace, jak předpokládají veřejně dostupné zdroje, specializující se na ekonomickou analýzu. Informace shromážděné v průběhu šetření navíc ukázaly, že spolupracující výrobce nevyrábí veškeré typy dotčeného výrobku, a proto jeho konkurenční tlak na výrobce v Unii je omezený. Tak je tomu pravděpodobně i v případě dvou dalších výrobců, a to vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné informace o investicích do nových strojů, které by například umožnily výrobu dotčeného výrobku s větším průměrem. Omezený konkurenční tlak ze strany vyvážejících výrobců z Ruské federace se dále zdá být rovněž potvrzen přítomností výrobců z Unie na ruském trhu. Podle oficiálních ruských celních statistických údajů představoval vývoz obdobného výrobku výrobců z Unie do Ruské federace 30 % veškerého dovozu obdobného výrobku na ruský trh v období přezkumného šetření, v důsledku čehož byli výrobci z Unii největšími vývozci na ruském trhu.
(37)
V reakci na poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že předpokládaný růst HDP Ruska (v rozmezí 3 %) je velmi mírný a neumožní další rozvoj ruského trhu ocelových lan a kabelů. V důsledku toho ruský trh nemusí být schopen absorbovat větší objem obdobného výrobku. V této souvislosti je třeba poznamenat, že růst ruského HDP během posuzovaného období, tj. od roku 2009 do konce období šetření, byl nižší než očekávaný růst pro rok 2014, nicméně umožnil růst trhu ocelových lan a kabelů v Rusku o 38 %. Námitka byla proto zamítnuta.
(38)
Táž strana také poukázala na nové typy výrobků, které spolupracující vyvážející výrobce nedávno vyvinul (ve spolupráci se svou dceřinou společností se sídlem v Unii), a tvrdila, že to potvrzuje investice uskutečněné tímto výrobcem během posuzovaného období. Tato skutečnost však neodporuje závěru, že spolupracující výrobce není schopen vyrábět všechny typy lan (zejména ocelová lana a kabely ve vyšším kvalitativním segmentu trhu). Námitka byla proto zamítnuta.
(39)
Na přitažlivost trhu Unie by se mělo rovněž pohlížet v souvislosti tím, že ruští vyvážející výrobci převzali některé výrobce Unie. Dva ruští výrobci nyní vlastní dceřiné společnosti se sídlem v Unii. Inspekce na místě provedená u dceřiné společnosti spolupracujícího vývozce, která má sídlo v Unii, ukázala, že se prodej uskutečňoval převážně na evropském trhu a že související prodej mezi spolupracujícím vývozcem a touto dceřinou společností byl v období přezkumného šetření omezený.
(40)
Na základě údajů od spolupracujícího vývozce je třeba poukázat na to, že objem ruského vývozu dotčeného výrobku do třetích zemí v období přezkumného šetření přesáhl objem vývozu do Unie čtyřikrát. Vývozní ceny spolupracujícího vyvážejícího výrobce pro třetí země byly v průměru nižší než domácí prodejní cena v Ruské federaci, ale v průměru na vyšší úrovni než vývozní ceny pro trh Unie. To umožňuje závěr, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je přitažlivější než prodej na trhu Unie. V této souvislosti se poukazuje na existenci již dlouho zavedených prodejních kanálů na trzích Společenství nezávislých států (SNS).
(41)
V reakci na poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že vývozní ceny ruských výrobců na trzích třetích zemí jsou ve skutečnosti nižší než vývozní ceny pro Unii. Odvolával se přitom na srovnání mezi průměrnými vývozními cenami pro Ukrajinu a některé evropské státy, vycházející údajně z ruských celních statistických údajů. Nebyly předloženy žádné původní údaje tvořící základ pro srovnání. V této souvislosti je třeba poznamenat, že srovnání cenového rozdílu mezi ruskými vývozními cenami pro Unii a pro trhy třetích zemí provedené při šetření vycházelo z ověřených údajů uvedených v dotazníku spolupracujícím vyvážejícím výrobcem. Toto srovnání cen bylo provedeno na úrovni ceny ze závodu s přihlédnutím k rozdílům mezi jednotlivými typy výrobků a obchodní úrovní. Průměrné ceny, které žadatel předložil, neodrážejí složitost cenových složek a rozpětí existující na trhu ocelových lan a kabelů a způsobenou významným množstvím různých výrobků a různou obchodní úrovní. Námitka byla proto zamítnuta.
(42)
Táž strana tvrdila, že objem vývozu výrobního odvětví Unie do Ruské federace není v tomto případě důležitý, a poukázala na zvýšený dovoz z Čínské lidové republiky do Ruské federace a potřebu zohlednit jej při analýze, protože představuje konkurenční hrozbu pro přítomnost ruských výrobců na trzích Ruska a SNS. V tomto ohledu je skutečnost, že výrobci z Unie jsou i nadále vedoucími vývozci na ruském trhu, důležitá, protože mimo jiné potvrzuje, že ruští výrobci nejsou schopni vyrábět všechny typy ocelových lan a kabelů, pro které existuje poptávka na ruském trhu. Pokud jde o čínský vývoz do Ruské federace, je třeba poznamenat, že vzrostl současně s prudkým růstem poptávky na ruském trhu. Nebyly poskytnuty žádné informace, např. týkající se čínských vývozních cen pro Ruskou federaci a země SNS nebo vlastností dováženého výrobku, který je předmětem šetření, aby bylo možné provést další analýzu. A je třeba také uvést, že podle ruských celních statistických údajů měli ruští výrobci dotčeného výrobku v období přezkumného šetření stále vedoucí postavení na domácím trhu a že celkový dovoz na tento trh představoval pouze 15 % ruského trhu ocelových lan a kabelů. Námitka byla proto zamítnuta.
3.4 Výrobní kapacita a nadměrná kapacita pro vývoz v Ruské federaci
(43)
Podle žádosti o přezkum činila výrobní kapacita všech ruských vyvážejících výrobců 115 000 tun. Během šetření žadatel nově odhadl ruskou výrobní kapacitu; ta je podle něj v rozmezí od 220 000 do 250 000 tun, což ale nijak nedoložil. Na základě ověřených údajů od spolupracujícího vývozce, údajů předložených druhým známým výrobcem a údajů o třetím výrobci obsažených v žádosti byla výrobní kapacita všech ruských výrobců dotčeného výrobku stanovena na zhruba 158 000 tun. V této souvislosti je třeba poznamenat, že výrobní kapacita spolupracujícího výrobce prošla v posuzovaném období strukturálními úpravami, v jejichž důsledku byla jedna výrobní dílna uzavřena.
(44)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že některé stroje z uzavřené dílny byly přemístěny do jiných výrobních závodů spolupracujícího výrobce. Nicméně toto tvrzení nebylo doloženo. V tomto ohledu důkazy shromážděné v průběhu šetření potvrzují, že spolupracující výrobce během posuzovaného období prošel strukturálními úpravami, které zahrnovaly vyřazení některých strojů ve všech třech výrobních závodech a uzavření jedné výrobní dílny. Zároveň nelze vyloučit, že některé stroje z uzavřené výrobní dílny byly přemístěny do zbývajících výrobních závodů. V každém případě to nemění nic na odhadu výrobní kapacity tohoto výrobce a Ruska celkově, což dotyčná strana nezpochybnila. Námitka byla proto zamítnuta.
(45)
Pokud jde o otázku využití kapacity a nadbytečné kapacity, předpokládalo se na základě údajů dvou výrobců a vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné přesné informace o využití kapacity třetího výrobce, že jeho využití kapacity odpovídalo v období přezkumného šetření využití kapacit dvou dalších výrobců, tj. 90 %. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že celková volná kapacita v Ruské federaci činí řádově 17 000 tun. To odpovídá přibližně 8 % spotřeby Unie v období přezkumného šetření.
3.5 Závěr
(46)
Vzhledem k výše popsaným zjištěním, totiž že vývoz z Ruské federace byl v období přezkumného šetření stále dumpingový, je pravděpodobné přetrvávání dumpingu na trhu Unie, pokud by stávající antidumpingová opatření byla zrušena.
(47)
Nicméně je třeba zdůraznit tyto body. Za prvé, volná kapacita v Ruské federaci je omezeně dostupná a může být absorbována rychle rostoucí poptávkou na domácím trhu. Za druhé, ruští výrobci nemají kapacity, aby mohli dodávat všechny typy lan, a proto je jejich konkurenční tlak na trhu Unie omezený. Za třetí, dva ze tří známých vyvážejících výrobců mají své stoprocentně vlastněné dceřiné společnosti v Unii, které vyrábějí obdobný výrobek. Na základě informací získaných od dceřiné společnosti spolupracujícího vyvážejícího výrobce je možné pozorovat, že obdobný výrobek vyráběný dceřinou společností se prodává především na trhu Unie, zatímco vyvážející výrobce vyrábí a prodává obdobný výrobek převážně pro ruský trh. Ruští vyvážející výrobci mají kromě toho silné obchodní vazby na trhy třetích zemí, zejména na trhy v zemích SNS, které budou přitažlivější pro ruské vývozce, protože v průměru ceny účtované na těchto trzích jsou vyšší než ceny účtované v Unii. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz dotčeného výrobku z Ruské federace by pravděpodobně výrazně nevzrostl, kdyby opatření pozbyla platnosti.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(48)
Během období přezkumného šetření ocelová lana a kabely vyrábělo více než 30 výrobců v Unii. Má se tedy za to, že výroba těchto výrobců (stanovená na základě podkladů doručených spolupracujícími výrobci a pro ostatní výrobce v Unii na základě údajů z žádosti o přezkum) představuje výrobu v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(49)
Jak je vysvětleno ve 12. bodě odůvodnění, vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii byl vybrán vzorek. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, průměrné jednotkové ceny a rozsah dumpingu) byly vyhodnoceny na úrovni celkové výroby v Unii, a to na základě podkladů doručených spolupracujícími výrobci, údajů Eurostatu a u ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů od žadatele,
-
analýza mikroekonomických prvků (tj. zásob, mezd, ziskovosti, návratnosti investic, peněžního toku, schopnosti získávat kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jejich údajů, které byly ověřeny.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(50)
Spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšila o 8 % ze 195 426 tun na 211 380 tun.
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Spotřeba v Unii (v tunách)
195 426
206 940
213 350
211 380
Index
100
106
109
108
2. Současný dovoz z Ruské federace
2.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Ruské federace
(51)
Podle údajů Eurostatu se objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruské federace mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšil z 2 005 tun na 2 343 tun. I přes tento nárůst jsou tyto objemy nižší než dovoz z Ruské federace během posledního šetření, kdy dovoz činil 2 908 tun za rok 2005 a 3 323 tun pro období od 1. července 2005 do 30. června 2006 (poslední období přezkumného šetření). Od konce období přezkumného šetření vykazoval dovoz z Ruska klesající tendenci (snížení o 20 %).
(52)
Podíl ruského dovozu na trhu činil v roce 2009 1,03 % a v období přezkumného šetření 1,11 %.
(53)
Co se týká dovozních cen, ty se v posuzovaném období trvale zvyšovaly a celkem vzrostly o 12 %.
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Dovoz (v tunách)
2 005
2 197
2 549
2 343
index
100
110
127
117
Podíl na trhu
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
index
100
103
116
108
Dovozní cena
1 054
1 084
1 171
1 178
index
100
103
111
112
2.2 Cenové podbízení
(54)
Cenové podbízení bylo stanoveno pomocí vývozních cen spolupracujícího ruského výrobce bez antidumpingového cla, přičemž bylo zjištěno, že se pohybují od 54,7 % do 69,0 % v závislosti na typech výrobku s váženým průměrným rozpětím cenového podbízení ve výši 63,4 %. Nicméně s ohledem na malý objem dovozu z Ruské federace a početnost existujících různých typů ocelových lan a kabelů by cenové podbízení mohlo být stanoveno pouze na základě velmi malého počtu stejných typů výrobku s nízkými objemy (19,9 tuny). Proto lze považovat rozpětí cenového podbízení pouze za orientační.
3. Dovoz z jiných zemí
3.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z jiných zemí
(55)
Dovoz z jiných zemí než z Ruské federace se během posuzovaného období zvýšil o 10,6 %, což je více než nárůst spotřeby na trhu Unie (+ 8 %). I přes nárůst podílu jiných zemí než Ruské federace na trhu Unie lze příslušné podíly na trhu považovat za stabilní.
(56)
Hlavní vyvážející země během období přezkumného šetření byly Jižní Korea s podílem na trhu 16 %, ČLR (1,78 %), Thajsko s podílem na trhu 1,65 % a Ruská federace (viz výše, podíl na trhu 1,11 %), zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl téměř 60 %.
Země / Dovoz v tunách
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Jižní Korea
32 027
23 926
28 906
34 798
Čína
5 797
4 067
5 174
3 765
Thajsko
3 673
3 815
5 348
3 499
Ostatní země
34 938
38 974
39 376
42 444
Dílčí součet
(s výjimkou Ruské federace)
76 435
70 782
78 804
84 506
Rusko
2 005
2 197
2 548
2 343
Celkový dovoz
(včetně Ruské federace)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2 Cenové podbízení
(57)
Celkově průměrné ceny dovozu obdobného výrobku z jiných zemí zůstaly během posuzovaného období stabilní a neměnné a podbízení vůči výrobnímu odvětví Unie činilo v průměru 57 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(58)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila všechny relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav výrobního odvětví Unie.
4.1 Předběžné poznámky
(59)
Vzhledem k tomu, že v případě výrobního odvětví Unie byl použit výběr vzorku, byla újma posouzena na základě informací shromážděných na úrovni celého výrobního odvětví Unie (makroekonomické prvky, jak jsou vymezeny ve 49. bodě odůvodnění) a na základě informací shromážděných na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku (mikroekonomické prvky, jak jsou vymezeny ve 49. bodě odůvodnění).
a) Výroba
(60)
Výroba výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšila o 6 %, tj. z 214 475 tun na 228 368 tun. V souvislosti se zvýšenou spotřebou (+ 8 %), jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie zvýšilo objem své výroby o 6 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Objem výroby (v tunách)
214 475
223 385
224 559
228 368
index
100
104
105
106
b) Kapacita a míra využití kapacity
(61)
Zvýšení spotřeby Unie (+ 8 %) rovněž vyvolalo zvýšení výroby výrobního odvětví Unie o 6 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Kapacita
348 852
371 187
366 976
369 134
index
100
106
105
106
Využití kapacity
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
index
100
98
100
101
c) Objem prodeje
(62)
Prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšil o 7 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Prodej odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
116 902
133 824
131 085
124 524
index
100
114
112
107
d) Podíl na trhu
(63)
Výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet svůj podíl na trhu během posuzovaného období poměrně stabilní, tj. na 60 % v roce 2009 a na 59 % v období přezkumného šetření.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Podíl na trhu
60 %
65 %
61 %
59 %
index
100
108
102
98
e) Růst
(64)
Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření, kdy se spotřeba v Unii zvýšila o 8 %, se i objem prodeje výrobního odvětví Unie zvýšil, a to o 7 %. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu lze proto považovat za stabilní, i když podíl na trhu mírně klesl, zatímco dovoz z Ruské federace se mírně zvýšil.
f) Zaměstnanost
(65)
Zatímco výrobci v Unii zařazení do vzorku během posuzovaného období vykázali nárůst o 5 %, zaměstnanost celého výrobního odvětví Unie se podle odhadu žadatele liší a vykazuje negativní tendenci, totiž pokles o 6 % mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Zaměstnanost
3 763
3 776
3 688
3 544
index
100
100
98
94
g) Velikost dumpingového rozpětí
(66)
Co se týká dopadu velikosti zjištěných skutečných dumpingových rozpětí (4,7 %) na výrobní odvětví Unie, nelze tento dopad vzhledem k nízkému celkovému objemu dovozu z Ruské federace a poměrně nízkému dumpingovému rozpětí považovat za významný.
h) Zásoby
(67)
Konečný stav zásob výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zmenšil.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
11 723
10 240
9 813
10 489
index
100
87
84
89
i) Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(68)
Jednotkové prodejní ceny výrobního odvětví Unie mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření vzrostly o 8 %. Tento cenový vývoj souvisí se skutečností, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo přenést nárůst výrobních nákladů (o 8 %) na uživatele. Souvisí rovněž s postupným přechodem výrobního odvětví Unie na ocelová lana a kabely s větším průměrem a větší zaměřenost na lana pro zvláštní účely.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (v EUR/t)
3 625
3 658
3 809
3 911
Index
100
101
105
108
j) Mzdy
(69)
Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se průměrná mzda na plný pracovní úvazek zvýšila o 20 %. Po restrukturalizaci některých společností zařazených do vzorku se poměr řídících a administrativních pracovníků k manuálním pracovníkům zvýšil, což se odráží ve vyšších průměrných mzdových nákladech na jednoho zaměstnance.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Mzdy na plný pracovní úvazek (v EUR)
42 393
45 174
48 718
51 052
index
100
107
115
120
k) Produktivita
(70)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená jako produkce na pracovníka na plný pracovní úvazek za rok, v posuzovaném období kolísala, protože se v roce 2010 snížila a poté v roce 2011 a v období přezkumného šetření opět vzrostla.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Produktivita
58
52
53
55
index
100
88
90
94
l) Investice a schopnost získávat kapitál
(71)
Investice do ocelových lan a kabelů se v posuzovaném období zvýšily o 271 %, byly významné a v období přezkumného šetření činily více než 16 milionů EUR. Výrobci zařazení do vzorku v posuzovaném období neměli problém získávat kapitál. Navíc velká část investic mohla být financována z vlastních vytvořených peněžních toků.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Investice (v tisících EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
index
100
103
217
271
m) Ziskovost na trhu Unie
(72)
Výrobcům zařazeným do vzorku se během celého posuzovaného období dařilo dosahovat zisku. Zisky dosažené od roku 2009 do období přezkumného šetření byly navzdory poklesu ve srovnání s rokem 2009 vyšší než 5 % cílový zisk stanovený v původním šetření.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Ziskovost na trhu Unie
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
index
100
68
72
72
n) Návratnost investic
(73)
Návratnost investic, vyjádřená jako celkový zisk z činnosti v oblasti ocelových lan a kabelů v procentech čisté účetní hodnoty aktiv přímo a nepřímo souvisejících s výrobou ocelových lan a kabelů, v celém posuzovaném období v zásadě sledovala tendenci zaznamenanou u ziskovosti. Navzdory poklesu je tento ukazatel i nadále dosti vysoký.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Návratnost investic
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
index
100
62
66
61
o) Peněžní tok
(74)
Stav peněžních toků zůstává celkově velmi pozitivní navzdory jistému zhoršení mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření: sleduje do určité míry vývoj ziskovosti za celé posuzované období.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v tisících EUR)
57 545
40 640
38 297
43 380
Index
100
71
67
75
p) Překonání účinků minulého dumpingu
(75)
Z většiny ukazatelů vyplývá, že výrobní odvětví Unie přizpůsobilo své výrobní zařízení, aby lépe reagovalo na nové hospodářské prostředí a mohlo využít příležitostí na trzích v Unii a mimo ni v segmentech, v nichž lze dosáhnout vysokých marží. Zlepšení hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie po uložení antidumpingových opatření v roce 2001 dokládá, že opatření jsou účinná a že výrobní odvětví Unie překonalo účinky minulého dumpingu.
4.2 Závěr
(76)
Během posuzovaného období se výrobnímu odvětví Unie víceméně podařilo udržet svůj podíl na trhu, ceny vzrostly o 8 %, zásoby zůstaly na přiměřené úrovni, přičemž se objem výroby a spotřeba zvýšily. Výrobní odvětví Unie bylo v celém posuzovaném období ziskové, přestože zisky byly na nižší úrovni v období přezkumného šetření než v roce 2009. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že v posuzovaném období nebyla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(77)
Bylo posuzováno i to, zda by se v případě pozbytí platnosti opatření obnovila podstatná újma. Má se za to, že to se pravděpodobně nestane, a to z důvodů, které jsou vysvětleny níže.
(78)
Jak je zdůrazněno v 54. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ceny výrobků dovážených z Ruské federace se podbízejí vůči cenám Unie. Nicméně vzhledem k nízkému objemu odpovídajících typů výrobku lze toto rozpětí cenového podbízení považovat pouze za orientační.
(79)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruské federace činil v roce 2009 2 005 tun a v období přezkumného šetření 2 343 tun, což představovalo podíl na trhu ve výši 1,03 %, resp. 1,11 %.
(80)
Jak je vysvětleno v 43. a 45. bodě odůvodnění, celková ruská výrobní kapacita se odhaduje na přibližně 158 000 tun, zatímco podle odhadu z posledního šetření její výše byla přibližně stejná jako celková spotřeba Unie, tedy 220 000 tun. Volné kapacity jsou dále v současné době zřejmě omezené.
(81)
Při posledním šetření se vycházelo z toho, že ruský trh není schopen absorbovat existující nabídku. V současné době, jak bylo vysvětleno v 36. bodě odůvodnění, domácí spotřeba ocelových lan a kabelů v Rusku v posuzovaném období významně vzrostla o 38 %. Kromě toho veřejně dostupné ekonomické prognózy předpokládají v Ruské federaci v nadcházejících letech silný růst HDP. Volná kapacita v Rusku, jak je uvedeno ve 45. bodě odůvodnění, proto bude pravděpodobně absorbována rychle se rozvíjejícím ruským trhem, protože ruské ceny jsou zhruba o 11 % vyšší než ceny vývozu do Unie. Kromě toho v Rusku vývozní ceny výrobků vyvážených na jiné trhy, zejména zemí SNS, jsou průměrně o 5,6 % vyšší než vývozní ceny výrobků vyvážených do Unie. Je proto nepravděpodobné, že by se podstatná množství volných kapacit nebo jejich současný prodej na výhodnějším domácím trhu nebo trzích zemí SNS přesunuly na trh Unie.
(82)
S ohledem na výše uvedené se vyvozuje závěr, že by zrušení opatření uložených na dovoz pocházející z Ruské federace se vší pravděpodobností nevedlo k obnovení podstatné újmy působené výrobnímu odvětví Unie jako celku.
G. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(83)
S ohledem na výše uvedené by antidumpingová opatření použitelná na dovoz ocelových lan a kabelů z Ruské federace měla být zrušena a toto řízení zastaveno v souladu s čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(84)
Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a faktorech, na jejichž základě se má doporučit, aby stávající opatření uložená na dovoz pocházející z Ruské federace byla ukončena. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek ke zveřejněným zjištěním. Byly obdrženy připomínky jedné zúčastněné strany, která rovněž požádala o slyšení a byla vyslechnuta v přítomnosti úředníka pro slyšení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Antidumpingová opatření týkající se dovozu ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami, pocházejících z Ruské federace a v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98, se zrušují a řízení ohledně tohoto dovozu se zastavuje.
Článek 2
Přezkumné řízení před pozbytím platnosti antidumpingových opatření použitelných na dovoz ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami, v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 a pocházejících z Ruské federace, zahájené podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zastavuje.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. prosince 2013.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 1342/2013 DEL CONSIGLIO
del 12 dicembre 2013
che abroga le misure antidumping sulle importazioni di alcuni tipi di cavi di ferro o di acciaio originarie della Federazione russa in seguito ad un riesame in previsione della scadenza a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1225/2009
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1) («regolamento di base»), in particolare l’articolo 9, paragrafo 2, e l’articolo 11, paragrafo 2,
vista la proposta presentata dalla Commissione europea dopo aver sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDURA
1. Misure in vigore
(1)
Con il regolamento (CE) n. 1601/2001 (2) il Consiglio ha istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di alcuni tipi di cavi di ferro o di acciaio (CFA) originarie della Federazione russa, della Turchia, della Thailandia e della Repubblica ceca. Dette misure sono denominate in appresso «misure iniziali» e l’inchiesta che ha condotto all’adozione di tali misure è denominata «inchiesta iniziale».
(2)
Nell’agosto 2001 la Commissione aveva accettato l’offerta di impegno sui prezzi di un produttore russo (JSC Severstal-Metiz). Tale accordo d’impegno è stato abrogato nell’ottobre 2007 (3), in quanto è stato ritenuto non realizzabile a causa delle difficoltà incontrate nella corretta classificazione dei numerosi tipi di prodotto esportati dalla società.
(3)
Con il regolamento (CE) n. 1279/2007 (4) il Consiglio ha mantenuto, in seguito a un riesame intermedio parziale e a un riesame in previsione della scadenza, le misure iniziali nei confronti della Federazione russa, in conformità all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base. Dette misure sono denominate in appresso «misure in vigore» e l’inchiesta di riesame in previsione della scadenza è denominata «ultima inchiesta». Il regolamento (CE) n. 1279/2007 ha altresì abrogato le misure relative alle importazioni di funi e cavi di acciaio originarie della Turchia e della Thailandia
(4)
Attualmente (5) sono in vigore anche misure nei confronti dei CFA provenienti dall’Ucraina e dalla Repubblica popolare cinese, estese alle importazioni di CFA spedite dal Marocco, dalla Moldova e dalla Repubblica di Corea.
2. Domanda di riesame
(5)
Il 27 ottobre 2012 la Commissione ha annunciato, con un avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea, l’apertura di un riesame in previsione della scadenza («avviso di apertura») (6) delle misure antidumping applicabili alle importazioni di CFA originarie della Federazione russa, in conformità all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento base.
(6)
Il riesame è stato aperto in seguito a una domanda debitamente motivata, presentata dal comitato di collegamento della federazione europea delle industrie di cavi di acciaio (in appresso «EWRIS» o «il richiedente») per conto di produttori dell’Unione che rappresentano oltre il 50 % della produzione totale dell’Unione di determinati tipi di cavi di ferro o acciaio. La domanda è motivata dal fatto che la scadenza delle misure implica il rischio di persistenza del dumping e di reiterazione del pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
3. Inchiesta
3.1. Periodo dell’inchiesta di riesame e periodo in esame
(7)
L’inchiesta relativa alla persistenza o alla reiterazione del dumping e del pregiudizio concerne il periodo compreso tra il 1o ottobre 2011 e il 30 settembre 2012 («PIR»). L’esame delle tendenze significative ai fini della valutazione del rischio di persistenza o reiterazione del pregiudizio ha riguardato il periodo tra il 1o gennaio 2009 e la fine del PIR («periodo in esame»).
3.2. Parti interessate coinvolte nel procedimento
(8)
La Commissione ha informato ufficialmente i produttori esportatori, i produttori dell’Unione, gli importatori e gli utilizzatori notoriamente interessati nonché il richiedente e le autorità del paese esportatore. Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni per iscritto e di chiedere un’audizione entro il termine previsto nell’avviso di apertura.
(9)
In considerazione del numero potenzialmente elevato di produttori esportatori della Federazione russa coinvolti nell’inchiesta, nell’avviso di apertura era inizialmente previsto il ricorso al campionamento, in conformità all’articolo 17 del regolamento di base. Al fine di consentire alla Commissione di decidere se fosse necessario procedere al campionamento e, in tal caso, di selezionare un campione, i produttori esportatori della Federazione russa sono stati invitati a manifestarsi entro 15 giorni dall’apertura del procedimento e a fornire alla Commissione le informazioni richieste nell’avviso di apertura.
(10)
Dato che solo due produttori esportatori della Federazione russa hanno fornito le informazioni richieste nell’avviso di apertura e si sono dichiarati disposti a collaborare ulteriormente con la Commissione, è stato deciso di non ricorrere al campionamento per i produttori esportatori.
(11)
La Commissione ha annunciato nell’avviso di apertura di aver selezionato in via provvisoria un campione di produttori dell’Unione ed ha invitato le parti interessate a presentare osservazioni in merito entro un termine previsto nell’avviso di apertura. Il campione provvisorio era costituito da cinque produttori dell’Unione ritenuti rappresentativi dell’industria dell’Unione in termini di volume della produzione e delle vendite del prodotto simile nell’Unione.
(12)
In assenza di osservazioni, le società proposte sono state scelte per essere incluse nel campione finale e le parti interessate sono state informate al riguardo. Una delle società selezionate si è però ritirata successivamente dal campione. La Commissione ha quindi deciso di ridurre il campione alle quattro società rimanenti, che sono state ancora ritenute rappresentative dell’industria dell’Unione in termini di volume della produzione (29,3 %) e delle vendite (20,9 %) del prodotto simile nell’Unione.
(13)
Anche se nell’avviso di apertura è stato previsto il campionamento degli importatori indipendenti, nessun importatore indipendente o utilizzatore si è manifestato. Di conseguenza non è stato applicato alcun campionamento agli importatori indipendenti.
(14)
Sono stati inviati questionari ai quattro produttori dell’Unione inclusi nel campione, ai due produttori esportatori della Federazione russa e all’importatore collegato.
3.3. Risposte al questionario
(15)
I quattro produttori dell’Unione inclusi nel campione, l’importatore collegato e un produttore esportatore della Federazione russa hanno risposto al questionario.
(16)
Anche se inizialmente si erano manifestati due produttori esportatori della Federazione russa, solo uno di loro ha risposto al questionario ed è stato considerato una società che ha collaborato all’inchiesta. Il produttore esportatore che ha collaborato possiede una filiale controllata al 100 % in Italia, che produce anche CFA ed importa il prodotto in esame dalla Federazione russa. L’altro produttore esportatore ha presentato osservazioni al momento dell’apertura dell’inchiesta e, sebbene sia stato invitato a farlo, non ha compilato il questionario. Si ritiene quindi che il secondo produttore esportatore non abbia collaborato all’inchiesta.
3.4. Visite di verifica
(17)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie per valutare il rischio di persistenza o reiterazione del dumping e del conseguente pregiudizio e per accertare l’interesse dell’Unione. Sono state effettuate visite di verifica presso le sedi delle seguenti società:
a)
i produttori dell’Unione:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Germania,
-
BRIDON International Ltd., Regno Unito,
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Austria,
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Portogallo;
b)
il produttore esportatore della Federazione russa:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Cherepovets;
c)
l’importatore collegato:
-
REDAELLI Tecna SpA, Italia.
B. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
1. Prodotto in esame
(18)
Il prodotto in esame è lo stesso prodotto sottoposto all’inchiesta iniziale e all’ultima inchiesta che ha condotto all’istituzione delle misure attualmente in vigore, ed è costituito da cavi di ferro e acciaio, compresi i cavi chiusi, esclusi i cavi di acciaio inossidabile, con sezione trasversale massima superiore a 3 mm, muniti o no di accessori (nella terminologia industriale spesso denominati «CFA»), attualmente classificati ai codici NC 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ed ex 7312 10 98 («prodotto in esame»).
2. Prodotto simile
(19)
L’attuale inchiesta di riesame in previsione della scadenza ha confermato che i CFA fabbricati nella Federazione russa ed esportati nell’Unione e i CFA prodotti e venduti nell’Unione dai produttori dell’Unione hanno le stesse caratteristiche fisiche e tecniche di base e gli stessi utilizzi finali e sono quindi considerati prodotti simili ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
C. RISCHIO DI PERSISTENZA O REITERAZIONE DEL DUMPING
1. Osservazioni preliminari
(20)
In conformità all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base, è stato esaminato se fossero in atto pratiche di dumping e se la scadenza delle misure in vigore comportasse o no il rischio di una persistenza o reiterazione del dumping.
(21)
Come spiegato al considerando 10, non è stato necessario selezionare un campione di produttori esportatori della Federazione russa. Il produttore esportatore che ha collaborato ha rappresentato il 99 % delle esportazioni del prodotto in esame dalla Federazione russa verso l’Unione durante il PIR. Si è quindi concluso che il livello di collaborazione era elevato.
(22)
Dato che gli altri due produttori noti della Federazione russa non hanno collaborato all’inchiesta, le conclusioni sul rischio di persistenza o reiterazione del dumping riportate sotto hanno dovuto essere basate sui migliori dati disponibili, tra cui i dati di Eurostat, le statistiche russe ufficiali e i dati limitati forniti da un secondo produttore.
2. Importazioni oggetto di dumping durante il PIR
(23)
Secondo quanto affermato nella domanda di riesame, le esportazioni dalla Federazione russa verso l’Unione sarebbero state oggetto di dumping, con un margine medio del 130,8 %. Come indicato nell’avviso di apertura (cfr. punto 4.1), il richiedente ha confrontato i prezzi all’esportazione dalla Federazione russa verso l’Unione (franco fabbrica) con i prezzi praticati sul mercato nazionale della Federazione russa.
2.1. Valore normale
(24)
In conformità all’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, è stato determinato innanzitutto se il totale delle vendite del prodotto simile ad acquirenti indipendenti effettuate sul mercato nazionale russo dal produttore esportatore che ha collaborato fosse rappresentativo, se cioè il volume totale di tali vendite costituisse almeno il 5 % del volume totale delle esportazioni corrispondenti verso l’Unione. Le vendite sul mercato nazionale del prodotto simile effettuate dal produttore esportatore che ha collaborato sono risultate complessivamente rappresentative.
(25)
Successivamente la Commissione ha individuato i tipi di prodotto simile venduti dal produttore esportatore sul mercato nazionale che erano identici o direttamente comparabili ai tipi esportati nell’Unione.
(26)
È stato quindi esaminato se le vendite effettuate sul mercato nazionale del produttore esportatore che ha collaborato fossero rappresentative per ciascun tipo di prodotto, se cioè le vendite di ciascun tipo di prodotto sul mercato nazionale costituissero almeno il 5 % del volume delle vendite dello stesso tipo di prodotto effettuate nell’Unione. Per i tipi di prodotto venduti in quantità rappresentative è stato quindi esaminato se tali vendite fossero state eseguite nell’ambito di normali operazioni commerciali, in conformità all’articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base.
(27)
L’esame per accertare se le vendite di ciascun tipo di prodotto effettuate sul mercato nazionale in quantità rappresentative potessero essere considerate come eseguite nell’ambito di normali operazioni commerciali è stato realizzato calcolando la percentuale delle vendite remunerative del tipo di prodotto in questione ad acquirenti indipendenti. In tutti i casi in cui le vendite sul mercato nazionale di un particolare tipo di prodotto sono state effettuate in quantità sufficienti e nell’ambito di normali operazioni commerciali, il valore normale è stato determinato in base al prezzo effettivo praticato sul mercato nazionale, calcolato come media ponderata di tutte le vendite di questo tipo di prodotto effettuate sul mercato nazionale nel PIR.
(28)
Per gli altri tipi di prodotto, le cui vendite sul mercato nazionale non sono state rappresentative o non sono state eseguite nell’ambito di normali operazioni commerciali, il valore normale è stato determinato in conformità all’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento di base. Il valore normale è stato calcolato sommando ai costi di produzione dei tipi esportati, adeguati ove necessario, un congruo importo per le spese generali, amministrative e di vendita e un congruo margine di profitto, sulla base di dati effettivi attinenti alla produzione e alle vendite del prodotto simile eseguite nell’ambito di normali operazioni commerciali, in conformità alla prima frase dell’articolo 2, paragrafo 6, del regolamento di base.
2.2. Prezzo all’esportazione
(29)
Per le vendite all’esportazione del produttore esportatore russo che ha collaborato effettuate nell’Unione direttamente ad acquirenti indipendenti, il prezzo all’esportazione è stato stabilito in base ai prezzi effettivamente pagati o pagabili per il prodotto in esame, in conformità all’articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base.
(30)
Per l’operazione di esportazione, nella quale l’esportazione verso l’Unione è stata effettuata tramite una società commerciale collegata, il prezzo all’esportazione è stato stabilito in base al prezzo al quale il prodotto importato è stato rivenduto per la prima volta dal commerciante collegato ad acquirenti indipendenti nell’Unione, in conformità all’articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base. Sono stati applicati adeguamenti per tener conto di tutte le spese sostenute tra l’importazione e la rivendita e dei profitti, al fine di stabilire un prezzo all’esportazione attendibile. In mancanza di informazioni fornite dagli importatori indipendenti riguardo al livello dei profitti realizzati durante il PIR, è stato utilizzato un margine di profitto medio del 5 %.
2.3. Confronto
(31)
Il confronto tra la media ponderata del valore normale e la media ponderata del prezzo all’esportazione è stato effettuato a livello franco fabbrica e allo stesso stadio commerciale.
(32)
Al fine di garantire un confronto equo tra il valore normale e il prezzo all’esportazione è stato tenuto conto, in conformità all’articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base, delle differenze tra i fattori che, secondo quanto dimostrato, influiscono sui prezzi e sulla loro comparabilità. A tale scopo sono stati effettuati gli opportuni adeguamenti, se applicabili e giustificati, per tener conto delle differenze di costi di trasporto, assicurazione, movimentazione, carico e spese accessorie, costi finanziari, spese d’imballaggio, commissioni e riduzioni.
2.4. Margine di dumping
(33)
Come stabilito dall’articolo 2, paragrafo 11, del regolamento di base, la media ponderata del valore normale per ciascun tipo di prodotto è stata confrontata con la media ponderata del prezzo all’esportazione del tipo corrispondente del prodotto in esame. Tale confronto ha dimostrato l’esistenza di pratiche di dumping pari al 4,7 % per il produttore esportatore.
3. Andamento delle importazioni in caso di abrogazione delle misure
3.1. Osservazioni preliminari
(34)
Dopo aver verificato l’esistenza di pratiche di dumping nel PIR, si è proceduto ad esaminare anche il rischio di persistenza del dumping in caso di abrogazione delle misure. A tale riguardo sono stati analizzati i seguenti elementi: il volume e i prezzi delle importazioni oggetto di dumping provenienti dalla Federazione russa, l’attrattiva del mercato dell’Unione e di altri mercati di paesi terzi, la capacità di produzione e l’eccesso di capacità per le esportazioni della Federazione russa.
3.2. Volume e prezzi delle importazioni oggetto di dumping provenienti dalla Federazione russa
(35)
Secondo Eurostat, nel corso del periodo in esame le importazioni dalla Federazione russa sono aumentate da 2 005 t nel 2009 a 2 343 t nel PIR, che rappresentano circa l’1 % del consumo dell’Unione nel PIR e nel periodo in esame. Come indicato al considerando 33, le importazioni del produttore esportatore che ha collaborato sono state effettuate a prezzi di dumping (4,7 %), nonostante il dazio antidumping in vigore.
3.3. Attrattiva del mercato dell’Unione e di altri mercati dei paesi terzi
(36)
Le esportazioni verso l’Unione hanno costituito il 3 % del totale delle vendite del produttore che ha collaborato, mentre la maggior parte delle vendite (85 %) è stata effettuata sul mercato nazionale russo. Tale mercato è aumentato del 38 % nel periodo in esame (7) e può aumentare ulteriormente se il PIL della Federazione russa continua ad aumentare, come previsto da fonti accessibili al pubblico specializzate nell’analisi economica. Dalle informazioni raccolte durante l’inchiesta è risultato inoltre che il produttore che ha collaborato non produce tutti i tipi del prodotto in esame e quindi la sua pressione concorrenziale sui produttori dell’Unione è limitata. È probabile che ciò valga anche per gli altri due produttori, dato che mancano informazioni sugli investimenti in macchinari nuovi, che potrebbero consentire ad esempio la fabbricazione del prodotto in esame con un diametro maggiore. La pressione concorrenziale limitata dei produttori esportatori della Federazione russa sembra confermata anche dalla presenza dei produttori dell’Unione sul mercato russo. Secondo le statistiche doganali russe ufficiali, nel PIR le esportazioni del prodotto simile dei produttori dell’Unione verso la Federazione russa hanno rappresentato il 30 % di tutte le importazioni del prodotto simile verso il mercato russo, facendo dei produttori dell’Unione il maggior esportatore verso tale mercato.
(37)
Rispondendo alla comunicazione delle conclusioni definitive, il richiedente ha obiettato che la crescita prevista del PIL in Russia (che si aggira sul 3 %) è piuttosto modesta e non consentirà un ulteriore sviluppo del mercato russo di CFA. Di conseguenza il mercato russo potrebbe non essere in grado di assorbire volumi supplementari del prodotto simile. A tale riguardo va notato che durante il periodo in esame, cioè dal 2009 alla fine del PI, la crescita del PIL russo è stata inferiore a quella prevista per l’anno 2014 e nonostante ciò ha consentito una crescita del 38 % del mercato di CFA in Russia. L’argomentazione è stata quindi respinta.
(38)
La stessa parte interessata ha inoltre richiamato l’attenzione sui nuovi tipi di prodotti che il produttore esportatore che ha collaborato ha messo a punto recentemente, in collaborazione con la sua filiale situata nell’Unione, ed ha affermato che ciò conferma gli investimenti effettuati da tale produttore nel periodo in esame. Questo fatto non contraddice però la conclusione secondo cui il produttore che ha collaborato non sia in grado di produrre tutti i tipi di cavi (in particolare i CFA del segmento superiore del mercato). L’argomentazione è stata quindi respinta.
(39)
L’attrattiva del mercato dell’Unione va vista anche nel contesto di alcune acquisizioni dei produttori dell’Unione da parte dei produttori esportatori russi. Attualmente due produttori russi possiedono infatti filiali con sede nell’Unione. Dalla visita di verifica presso la filiale situata nell’UE dell’esportatore che ha collaborato è emerso che le sue vendite sono state effettuate principalmente sul mercato europeo e che le vendite collegate tra il produttore che ha collaborato e tale filiale sono rimaste limitate nel PIR.
(40)
In base ai dati del produttore esportatore che ha collaborato, va notato che nel PIR il volume delle importazioni russe del prodotto in esame verso i paesi terzi ha superato del quadruplo il volume delle esportazioni verso l’Unione. I prezzi all’esportazione verso i paesi terzi praticati dal produttore esportatore che ha collaborato sono risultati in media inferiori al prezzo delle vendite effettuate sul mercato nazionale della Federazione russa, ma mediamente superiori ai prezzi all’esportazione verso il mercato dell’Unione. Ciò permette di concludere che le vendite all’esportazione verso i mercati dei paesi terzi sono più interessanti delle vendite verso il mercato dell’Unione. In questo contesto va notata anche l’esistenza di canali di vendita già consolidati con la Comunità degli Stati indipendenti (CSI).
(41)
In risposta alla comunicazione delle conclusioni definitive, il richiedente ha obiettato che in realtà i prezzi all’esportazione verso i mercati dei paesi terzi praticati dai produttori russi sono inferiori ai prezzi all’esportazione verso l’Unione. Egli si è richiamato a un confronto tra i prezzi medi delle esportazioni verso l’Ucraina e verso alcuni paesi europei, basato presumibilmente sulle statistiche doganali russe. Non sono stati presentati dati originali che comprovassero il confronto. A tale riguardo va notato che il confronto effettuato nell’inchiesta tra i prezzi delle esportazioni russe verso l’Unione e quelli delle esportazioni russe verso i mercati terzi si basava su dati verificati del questionario del produttore esportatore che ha collaborato. Tale confronto dei prezzi è stato effettuato a livello franco fabbrica, tenendo conto delle differenze tra i tipi di prodotto e dello stadio commerciale. I prezzi medi presentati dal richiedente non riflettono la complessità delle componenti e delle gamme dei prezzi esistenti sul mercato di CFA, derivanti da un numero considerevole di prodotti e stadi commerciali diversi. L’argomentazione è stata quindi respinta.
(42)
La stessa parte interessata ha affermato che in questo caso il volume delle esportazioni dell’industria dell’Unione verso la Federazione russa è irrilevante ed ha messo in evidenza invece l’aumento delle importazioni dalla Repubblica popolare cinese verso la Federazione russa e la necessità di tenerne conto nell’analisi, poiché esse costituiscono una minaccia concorrenziale alla presenza dei produttori russi sui mercati della Russia e della CSI. A tale proposito il fatto che i produttori dell’Unione restino i maggiori esportatori sul mercato russo è rilevante, perché conferma tra l’altro che i produttori russi non sono in grado di produrre tutti i tipi di CFA per cui esiste una domanda sul mercato russo. Per quanto riguarda le esportazioni cinesi verso la Federazione russa, va notato che sono aumentate parallelamente al rapido incremento della domanda del mercato russo. Non è stata fornita alcuna informazione, ad esempio, sul livello dei prezzi delle esportazioni cinesi verso la Federazione russa o verso i paesi della CSI oppure sulle caratteristiche del prodotto importato oggetto dell’inchiesta, in modo da consentire un’ulteriore analisi. Va notato infine che secondo le statistiche doganali russe i produttori russi del prodotto in esame sono rimasti i principali fornitori di CFA sul mercato nazionale nel PIR e il totale delle importazioni verso tale mercato ha rappresentato solo circa il 15 % del mercato russo di CFA. L’argomentazione è stata quindi respinta.
3.4. Capacità di produzione ed eccesso di capacità disponibile per le esportazioni nella Federazione russa
(43)
Secondo la domanda di riesame, la capacità di produzione di tutti i produttori esportatori russi era di 115 000 t. Durante l’inchiesta il richiedente ha valutato le capacità di produzione russa fra 220 000 t e 250 000 t, stima però non suffragata da alcun elemento di prova. In base ai dati verificati dell’esportatore che ha collaborato, ai dati forniti da un secondo produttore noto e quelli contenuti nella domanda del terzo produttore, è stato stabilito che la capacità di produzione di tutti i produttori russi del prodotto in esame è di circa 158 000 t. In tale contesto va notato che nel periodo in esame la capacità di produzione del produttore esportatore che ha collaborato ha subito adeguamenti strutturali, in seguito ai quali uno stabilimento di produzione è stato chiuso.
(44)
In risposta alla comunicazione delle conclusioni definitive, una parte ha sostenuto che alcuni macchinari erano stati trasferiti dallo stabilimento di produzione chiuso ad un altro sito di produzione del produttore che ha collaborato. Tuttavia, a sostegno di questa asserzione non è stato fornito alcun elemento di prova. A tale riguardo, le prove raccolte durante l’inchiesta confermano che il produttore che ha collaborato ha subito adeguamenti strutturali nel periodo in esame, che hanno compreso lo smantellamento di alcuni macchinari in tutti e tre i siti di produzione e la chiusura di uno stabilimento di produzione. Allo stesso tempo non si può escludere che alcuni macchinari dello stabilimento chiuso siano stati trasferiti negli altri stabilimenti. In ogni caso, ciò non cambia la stima della capacità di produzione di questo produttore e della Russia in generale, che non è stata contestata dalle parti. L’argomentazione è stata quindi respinta.
(45)
Per quanto riguarda la questione dell’utilizzo della capacità e dell’eccesso di capacità, in seguito alla fornitura dei dati da parte di due produttori e in mancanza di informazioni precise sull’utilizzo degli impianti del terzo produttore, è stato stimato che il suo utilizzo delle capacità fosse nell’ordine degli altri due produttori, cioè pari al 90 % nel PIR. In considerazione di quanto precede, è stato concluso che la capacità di riserva totale della Federazione russa si aggira sulle 17 000 t. Ciò corrisponde a circa l’8 % del consumo dell’Unione nel PIR.
3.5. Conclusioni
(46)
Essendo stato accertato che le esportazioni dalla Federazione russa sono state oggetto di dumping anche durante il PIR, esiste il rischio di persistenza del dumping sul mercato dell’Unione se le misure antidumping vigenti dovessero essere abrogate.
(47)
Occorre tuttavia mettere in evidenza i seguenti punti. In primo luogo, nella Federazione russa esiste una capacità inutilizzata limitata, che può essere assorbita grazie alla rapida crescita della domanda sul mercato nazionale. In secondo luogo, i produttori russi non dispongono delle capacità necessarie per fornire tutti i tipi di cavi e quindi la loro pressione concorrenziale sul mercato dell’Unione è limitata. In terzo luogo, due dei tre produttori esportatori noti possiedono nell’Unione filiali controllate al 100 % che producono il prodotto simile. In base alle informazioni fornite dalla filiale del produttore esportatore che ha collaborato, è possibile constatare che il prodotto simile fabbricato dalla filiale viene venduto principalmente sul mercato dell’Unione, mentre il produttore esportatore produce e vende il prodotto simile soprattutto per il mercato russo. I produttori esportatori russi hanno inoltre forti legami commerciali con i mercati di paesi terzi, in particolare con quelli della CSI, più attraenti per loro perché i prezzi praticati su questi mercati sono in media superiori a quelli praticati nell’Unione. È stato pertanto concluso che è improbabile che le importazioni del prodotto in esame dalla Federazione russa aumentino in modo sostanziale in caso di scadenza delle misure.
D. DEFINIZIONE DELL’INDUSTRIA DELL’UNIONE
(48)
Nel PIR oltre 30 produttori dell’Unione hanno fabbricato CFA. Si ritiene quindi che la produzione di tali produttori (stabilita in base alle informazioni raccolte presso i produttori che hanno collaborato e, per gli altri produttori dell’Unione, in base ai dati forniti dal richiedente) costituisca la produzione dell’Unione ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 1, del regolamento di base.
(49)
Come indicato al considerando 12, visto il numero elevato di produttori dell’Unione, è stato selezionato un campione. Ai fini dell’analisi del pregiudizio sono stati stabiliti indicatori di pregiudizio a due livelli:
-
gli elementi macroeconomici (produzione, capacità produttiva, volume delle vendite, quota di mercato, crescita, occupazione, produttività, prezzi medi unitari, entità del dumping) sono stati valutati a livello dell’intera produzione dell’Unione, in base alle informazioni raccolte presso i produttori che hanno collaborato e ai dati di Eurostat e per gli altri produttori dell’Unione è stata utilizzata una stima basata sui dati forniti dal richiedente,
-
gli elementi microeconomici (scorte, salari, redditività, utile sul capitale investito, flusso di cassa, capacità di reperire capitali e investimenti) sono stati analizzati, per i produttori dell’Unione inclusi nel campione, in base alle informazioni da loro fornite, sottoposte a verifica.
E. SITUAZIONE DEL MERCATO DELL’UNIONE
1. Consumo dell’Unione
(50)
Tra il 2009 ed il PIR il consumo dell’Unione è aumentato dell’8 %, passando da 195 426 t a 211 380 t.
2009
2010
2011
PIR
Consumo dell’Unione (in t)
195 426
206 940
213 350
211 380
Indice
100
106
109
108
2. Importazioni attuali dalla Federazione russa
2.1. Volume, quota di mercato e prezzi delle importazioni dalla Federazione russa
(51)
In base ai dati di Eurostat, tra il 2009 e il PIR il volume delle importazioni del prodotto in esame originarie della Federazione russa è aumentato da 2 005 t a 2 343 t. Nonostante quest’incremento, il volume è inferiore a quello registrato per le importazioni dalla Federazione russa durante l’ultima inchiesta, in cui le importazioni ammontavano a 2 908 t per il 2005 e a 3 323 t per il periodo tra il 1o luglio 2005 e il 30 giugno 2006 (l’ultimo PIR). Dalla fine del PIR è stata inoltre registrata una tendenza al calo (- 20 %) delle importazioni dalla Russia.
(52)
La quota di mercato delle importazioni russe è stata dell’1,03 % nel 2009 e dell’1,11 % nel PIR.
(53)
Per quanto riguarda i prezzi delle importazioni, nel periodo in esame sono aumentati costantemente del 12 %.
2009
2010
2011
PIR
Importazioni (in t)
2 005
2 197
2 549
2 343
Indice
100
110
127
117
Quota di mercato
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
Indice
100
103
116
108
Prezzo delle importazioni
1 054
1 084
1 171
1 178
Indice
100
103
111
112
2.2. Sottoquotazione dei prezzi (price undercutting)
(54)
La sottoquotazione dei prezzi è stata calcolata utilizzando i prezzi all’esportazione del produttore russo che ha collaborato, senza dazio antidumping, ed è risultata compresa tra il 54,7 % e il 69,0 % a seconda dei tipi di prodotto, con una media ponderata del margine di sottoquotazione del 63,4 %. Tuttavia, a causa del basso volume delle importazioni dalla Federazione russa e dell’esistenza di numerosi tipi diversi di CFA, la sottoquotazione dei prezzi ha potuto essere calcolata solo sulla base di pochissimi tipi di prodotto identici a basso volume (19,9 t). Il margine di sottoquotazione è quindi da considerarsi solo indicativo.
3. Importazioni da altri paesi
3.1. Volume, quota di mercato e prezzi delle importazioni da altri paesi
(55)
Nel periodo in esame le importazioni dai paesi diversi dalla Federazione russa sono aumentate del 10,6 %, vale a dire più del consumo sul mercato dell’Unione (+ 8 %). Nonostante l’aumento della quota di mercato detenuta nell’Unione dai paesi diversi dalla Federazione russa, le rispettive quote di mercato possono essere considerate stabili.
(56)
Nel PIR i principali paesi esportatori sono stati la Corea del Sud, con una quota di mercato del 16 %, seguita dalla RPC (1,78 %), dalla Thailandia (1,65 %) e dalla Federazione russa (1,11 %, come indicato sopra), mentre la quota di mercato dell’industria dell’Unione ha raggiunto quasi il 60 %.
Paesi/importazioni in t
2009
2010
2011
PIR
Corea del Sud
32 027
23 926
28 906
34 798
Cina
5 797
4 067
5 174
3 765
Thailandia
3 673
3 815
5 348
3 499
Altri paesi
34 938
38 974
39 376
42 444
Totale parziale
(Federazione russa esclusa)
76 435
70 782
78 804
84 506
Russia
2 005
2 197
2 548
2 343
Totale delle importazioni
(Federazione russa inclusa)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2. Sottoquotazione dei prezzi (price undercutting)
(57)
I prezzi medi complessivi delle importazioni del prodotto simile dagli altri paesi sono rimasti stabili e invariati durante il periodo in esame e mediamente inferiori del 57 % rispetto ai prezzi dell’industria dell’Unione.
4. Situazione dell’industria dell’Unione
(58)
In conformità all’articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base, la Commissione ha esaminato tutti i fattori e gli indicatori economici rilevanti per la situazione dell’industria dell’Unione.
4.1. Osservazioni preliminari
(59)
Visto che si è proceduto a un campionamento per quanto riguarda l’industria dell’Unione, il pregiudizio è stato valutato sulla base delle informazioni raccolte a livello dell’intera industria dell’Unione, (elementi macroeconomici secondo la definizione del considerando 49) e a livello dei produttori dell’Unione inclusi nel campione (elementi microeconomici definiti al considerando 49).
a) Produzione
(60)
La produzione dell’industria dell’Unione è aumentata del 6 % tra il 2009 e il PIR, passando da 214 475 t a 228 368 t. In un contesto di aumento del consumo (+ 8 %), come indicato al considerando 52, l’industria dell’Unione ha aumentato del 6 % il volume di produzione.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Volume di produzione (t)
214 475
223 385
224 559
228 368
Indice
100
104
105
106
b) Capacità produttiva e tassi di utilizzo degli impianti
(61)
L’aumento del consumo dell’Unione (+ 8 %) ha determinato anche un aumento del 6 % della produzione dell’industria dell’Unione.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Capacità
348 852
371 187
366 976
369 134
Indice
100
106
105
106
Utilizzo degli impianti
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
Indice
100
98
100
101
c) Volume delle vendite
(62)
Tra il 2009 e il PIR le vendite effettuate dall’industria dell’Unione sul mercato dell’Unione sono aumentate del 7 %.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Vendite ad acquirenti indipendenti nell’Unione (t)
116 902
133 824
131 085
124 524
Indice
100
114
112
107
d) Quota di mercato
(63)
L’industria dell’Unione è riuscita a mantenere una quota di mercato relativamente stabile nel periodo in esame, pari al 60 % nel 2009 e al 59 % nel PIR.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Quota di mercato
60 %
65 %
61 %
59 %
Indice
100
108
102
98
e) Crescita
(64)
Tra il 2009 ed il PIR, quando il consumo dell’Unione è aumentato dell’8 %, anche il volume delle vendite dell’industria dell’Unione è aumentato del 7 %. La quota di mercato dell’industria dell’Unione può quindi essere considerata stabile, anche se è diminuita leggermente, mentre le importazioni dalla Federazione russa hanno registrato un lieve aumento.
f) Occupazione
(65)
Mentre i produttori dell’Unione inclusi nel campione hanno registrato un aumento del 5 % durante il periodo in esame, la stima effettuata dal richiedente del livello di occupazione dell’intera industria dell’Unione è diversa e presenta una tendenza negativa, con un calo del 6 % tra il 2009 e il PIR.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Occupazione
3 763
3 776
3 688
3 544
Indice
100
100
98
94
g) Entità del margine di dumping
(66)
Per quanto riguarda l’impatto sull’industria dell’Unione dell’entità dei margini di dumping effettivi constatati (4,7 %), visto il basso volume complessivo delle importazioni dalla Federazione russa e il margine di dumping relativamente basso, tale impatto non può essere considerato significativo.
h) Scorte
(67)
Tra il 2009 ed il PIR il livello delle scorte finali dell’industria dell’Unione è diminuito.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Scorte finali (t)
11 723
10 240
9 813
10 489
Indice
100
87
84
89
i) Prezzi di vendita e fattori che incidono sui prezzi del mercato nazionale
(68)
I prezzi di vendita unitari dell’industria dell’Unione sono aumentati dell’8 % tra il 2009 e il PIR. Questo andamento dei prezzi è legato al fatto che l’industria dell’Unione è stata in grado di trasferire l’aumento dei costi di produzione (+ 8 %) sugli utilizzatori. Inoltre, è legato al progressivo passaggio dell’industria dell’Unione a CFA di diametro maggiore e a una maggiore concentrazione sui cavi per usi specifici.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Prezzo medio unitario di vendita nell’UE (EUR/t)
3 625
3 658
3 809
3 911
Indice
100
101
105
108
j) Salari
(69)
Tra il 2009 e il PIR il salario medio per equivalente a tempo pieno (ETP) è aumentato del 20 % nel periodo in esame. In seguito alla ristrutturazione di alcune società incluse nel campione, nel periodo in esame la percentuale degli impiegati è aumentata rispetto a quella degli operai e ciò si riflette nell’aumento dei costi medi dei salari per dipendente.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Salari per ETP (EUR)
42 393
45 174
48 718
51 052
Indice
100
107
115
120
k) Produttività
(70)
La produttività della manodopera dell’industria dell’Unione, misurata come ETP, è stata variabile nel periodo in esame, dato che è diminuita nel 2010 ed è aumentata nuovamente nel 2011 e nel PIR.
Industria dell’Unione
2009
2010
2011
PIR
Produttività
58
52
53
55
Indice
100
88
90
94
l) Investimenti e capacità di reperire capitali
(71)
Gli investimenti in CFA sono aumentati del 271 % nel periodo in esame e sono stati significativi raggiungendo quasi 16 milioni di EUR durante il PIR. I produttori inclusi nel campione non hanno incontrato difficoltà a reperire capitali nel periodo in esame. Una parte cospicua degli investimenti ha inoltre potuto essere finanziata tramite i flussi di cassa autogenerati.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Investimenti (migliaia di EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
Indice
100
103
217
271
m) Redditività sul mercato dell’Unione
(72)
I produttori inclusi nel campione sono riusciti a realizzare profitti durante l’intero periodo in esame. I profitti ottenuti tra il 2009 e il PIR, nonostante il calo rispetto al 2009, sono stati superiori all’obiettivo del 5 % fissato nell’inchiesta iniziale.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Redditività sul mercato dell’Unione
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
Indice
100
68
72
72
n) Utile sul capitale investito
(73)
L’utile sul capitale investito, espresso come profitto totale generato dalla produzione di CFA in percentuale del valore contabile netto degli attivi direttamente e indirettamente connessi alla produzione di CFA, ha seguito nel complesso il suddetto andamento della redditività in tutto il periodo in esame. Nonostante il calo, questo indicatore rimane piuttosto elevato.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Utile sul capitale investito
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
Indice
100
62
66
61
o) Flusso di cassa
(74)
La situazione del flusso di cassa resta in generale molto positiva e nonostante qualche deterioramento tra il 2009 e il PIR ha seguito, entro una certa misura, le tendenze della redditività in tutto il periodo in esame.
Produttori inclusi nel campione
2009
2010
2011
PIR
Flusso di cassa (in migliaia di EUR)
57 545
40 640
38 297
43 380
Indice
100
71
67
75
p) Ripresa dagli effetti di precedenti pratiche di dumping
(75)
La maggior parte degli indicatori dimostra che l’industria dell’Unione ha adattato i propri impianti di produzione per affrontare meglio il nuovo contesto economico e per poter cogliere le opportunità sui mercati dell’Unione e dei paesi terzi in segmenti in cui si possono ottenere margini elevati. Il miglioramento della situazione economica e finanziaria dell’industria dell’Unione in seguito all’istituzione delle misure antidumping nel 2001 è una prova dell’efficacia di tali misure e della ripresa dell’industria dell’Unione dagli effetti delle pratiche di dumping precedenti.
4.2. Conclusioni
(76)
Durante il periodo in esame l’industria dell’Unione è riuscita a mantenere più o meno la propria quota di mercato, i prezzi sono aumentati dell’8 % e le scorte sono rimaste a un livello ragionevole, mentre il volume di produzione e il consumo sono aumentati. L’industria dell’Unione ha conseguito utili durante tutto il periodo in esame, anche se il livello dei profitti è stato inferiore nel PIR rispetto al 2009. In considerazione di quanto precede, si può concludere che l’industria dell’Unione non ha subito un grave pregiudizio nel periodo in esame.
F. RISCHIO DI REITERAZIONE DEL PREGIUDIZIO
(77)
È stato inoltre esaminato se l’eventuale scadenza delle misure comportasse il rischio di reiterazione del pregiudizio sostanziale. Si ritiene che ciò sia improbabile per i motivi esposti di seguito.
(78)
Come evidenziato nel considerando 54, i prezzi delle importazioni dalla Federazione russa sono risultati inferiori ai prezzi dell’UE (undercutting). Dati i volumi esigui dei tipi di prodotto corrispondenti, il margine di sottoquotazione attuale può tuttavia essere considerato solo indicativo.
(79)
Come spiegato nel considerando 51, il volume delle importazioni del prodotto in esame originarie della Federazione russa era pari a 2 005 t nel 2009 e a 2 343 t nel PIR, che rappresentano rispettivamente una quota di mercato dell’1,03 % e dell’1,11 %.
(80)
Come indicato nei considerando 43 e 45, la capacità russa totale è stimata a circa 158 000 t, mentre durante l’ultima inchiesta è stata stimata all’incirca al livello del consumo totale dell’UE, cioè a 220 000 t. Inoltre, le capacità di riserva sembrano attualmente limitate.
(81)
Nell’ultima inchiesta il mercato russo non è stato ritenuto in grado di assorbire il livello dell’offerta. Attualmente, come spiegato nel considerando 36, il consumo interno russo di CFA ha registrato un notevole aumento del 38 % nel periodo in esame. Inoltre, secondo le previsioni economiche accessibili al pubblico, nei prossimi anni la Federazione russa vedrà una forte crescita del suo PIL. È quindi probabile che la capacità di riserva russa, come indicato al considerando 45, venga assorbita dal crescente mercato russo, poiché i prezzi russi sono più elevati, di circa l’11 %, rispetto ai prezzi all’esportazione verso l’UE. Inoltre, i prezzi all’esportazione russi verso gli altri mercati, in particolare quelli dei paesi della CSI, sono in media più elevati del 5,6 % rispetto ai prezzi all’esportazione verso l’UE. È quindi improbabile che quantità sostanziali della capacità di riserva o delle attuali vendite più redditizie sul mercato nazionale e/o sui mercati dei paesi della CSI vengano riorientate verso il mercato dell’Unione.
(82)
In considerazione di quanto precede, si è concluso che l’abrogazione delle misure sulle importazioni originarie della Federazione russa molto probabilmente non determinerebbe una reiterazione del pregiudizio sostanziale subito dall’industria dell’Unione nel suo complesso.
G. MISURE ANTIDUMPING
(83)
Considerato quanto precede, è opportuno abrogare le misure antidumping applicabili alle importazioni di CFA dalla Federazione russa e chiudere il presente procedimento, in conformità all’articolo 9, paragrafo 2, e all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base.
(84)
Tutte le parti sono state informate dei fatti e delle considerazioni essenziali in base ai quali si intende raccomandare l’abrogazione delle misure in vigore sulle importazioni originarie della Federazione russa. È stato inoltre concesso loro un periodo entro il quale hanno potuto presentare osservazioni su tali informazioni. Sono pervenute le osservazioni di una parte interessata, che ha chiesto e ottenuto di essere sentita in presenza del consigliere-auditore,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Le misure antidumping relative alle importazioni di cavi di acciaio, compresi i cavi chiusi, esclusi i cavi di acciaio inossidabile, con sezione trasversale massima superiore a 3 mm, muniti o no di accessori, originari della Federazione russa e attualmente classificati ai codici NC ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ed ex 7312 10 98 sono abrogate e il procedimento relativo a tali importazioni è chiuso.
Articolo 2
È chiuso il procedimento di riesame in previsione della scadenza delle misure antidumping applicabili alle importazioni di cavi di acciaio, compresi i cavi chiusi, esclusi i cavi di acciaio inossidabile, con sezione trasversale massima superiore a 3 mm, muniti o no di accessori, attualmente classificati ai codici NC ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ed ex 7312 10 98 e originari della Federazione russa, aperto in conformità all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1225/2009.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 12 dicembre 2013