PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/501
ze dne 24. března 2015
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení řízení
(1)
Dne 26. června 2014 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“) do Unie na základě článku 5 základního nařízení. V Úředním věstníku Evropské unie uveřejnila příslušné oznámení (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila toto šetření na základě podnětu podaného dne 13. května 2014 sdružením Eurofer (dále jen „žadatel“) jménem výrobců plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii, kteří podali podnět. Žadatel představuje přibližně 50 % celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a výsledné podstatné újmě, které byly dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Dne 14. srpna 2014 Komise zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR do Unie a zahájila samostatné šetření. Oznámení o zahájení antisubvenčního řízení zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (3).
1.2. Celní evidence
(4)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 15. prosince 2014 prováděcí nařízení (EU) č. 1331/2014 (4), kterým se zavádí celní evidence dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu, a to počínaje dnem 17. prosince 2014.
1.3. Zúčastněné strany
(5)
V oznámení o zahájení řízení vyzvala Komise zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínské a tchajwanské orgány, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, a vyzvala je k účasti. Komise o zahájení šetření rovněž informovala výrobce ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) a Jihoafrické republice a vyzvala je k účasti. V oznámení o zahájení Komise zúčastněné strany informovala, že uvažuje o USA jako o třetí zemi s tržním hospodářstvím („srovnatelná země“) ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(6)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise a/nebo u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(7)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(8)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že vybrala prozatímní vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali přibližně 50 % objemu výroby. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily. K prozatímnímu vzorku nebyly vzneseny žádné připomínky a prozatímní vzorek byl potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(9)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo třicet jedna dovozců, kteří nejsou ve spojení. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala jako vzorek čtyři z nich na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny ohledně výběru vzorku konzultace.
(11)
Komise obdržela připomínky týkající se vlastnické struktury jednoho z vybraných dovozců. Zúčastněné strany tvrdily, že jeden dovozce by do vzorku neměl být zahrnut, protože je ve spojení s jedním výrobcem v Unii. Tento dovozce však nebyl ve spojení s žádnými výrobci v Unii během období šetření, nýbrž až následně. Kromě toho pojem „dovozce, který není ve spojení“, znamená, že daný dovozce není ve spojení s vyvážejícími výrobci. Dovozce, který není ve spojení, totiž může být ve spojení s výrobcem v Unii.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce na Tchaj-wanu, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zástupce Tchaj-wanu při EU, aby našli a/nebo kontaktovali případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(13)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět údajných vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vývozců (z nichž tři jsou ve spojení) na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
(14)
Šetření ukázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku a dvě spolupracující společnosti nezařazené do vzorku nesplňují definici vyvážejícího výrobce, jelikož působí pouze jako střediska služeb a dotčený výrobek používají jako výrobní vstup. Bylo zjištěno, že tyto společnosti nemají zařízení pro válcování za tepla ani za studena a jejich přidaná hodnota je s ohledem na náklady jejich vstupů nevýznamná. Ve skutečnosti kupují a prodávají různé druhy dotčeného výrobku (viz 26. až 28. bod odůvodnění níže).
(15)
Jedna z těchto společností je však ve spojení s vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku. Proto byla v šetření považována za součást uvedené skupiny společností. Po vyloučení společnosti, jež neodpovídala definici vyvážejícího výrobce, ze vzorku představuje zbytek vzorku nejméně zhruba 48 % celkového objemu vývozu z Tchaj-wanu do Unie a přibližně 80 % domácího prodeje na Tchaj-wanu. Vzorek byl tudíž stále reprezentativní.
(16)
Komise vyloučila z výpočtu všech individuálních dumpingových rozpětí a úrovně pro odstranění újmy ostatní tři společnosti. V důsledku toho nebyla pro tyto tři společnosti stanovena žádná celní sazba.
Individuální zjišťování
(17)
Jeden vyvážející výrobce z Tchaj-wanu požádal o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a toto individuální zjišťování mu bylo přiznáno.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala orgány ČLR, aby našly a/nebo kontaktovaly případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(19)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v ČLR. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností ze dvou skupin na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
b) Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství pro vyvážející výrobce v ČLR
(20)
Pro účely čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení zaslala Komise formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství všem spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku a spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení, známému sdružení vyvážejících výrobců a orgánům ČLR. Žádný z vyvážejících výrobců o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
c) Dotazník
(21)
Komise zaslala dotazníky čínským a tchajwanským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, vyvážejícím výrobcům, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování, výrobcům ve dvou potenciálních srovnatelných zemích, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a rovněž uživatelům, kteří se přihlásili.
(22)
Na dotazník odpověděli čtyři čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku, čtyři tchajwanští vyvážející výrobci zařazení do vzorku (včetně dvou, kteří - jak se ukázalo - nebyli vyvážejícími výrobci), jeden tchajwanský vyvážející výrobce, který žádal o individuální zjišťování, dva výrobci v USA (srovnatelné zemi), čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazení do vzorku a šest uživatelů.
d) Inspekce na místě
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení existence dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Itálie
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios a Madrid, Španělsko
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francie
Středisko služeb společnosti Acciai Speciali Terni S.P.A., které je ve spojení
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Itálie
Žadatel
-
Eurofer, Brusel, Belgie
Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei city
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung city
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien city
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung city
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung city
Vyvážející výrobci v ČLR
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Šanghaj
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan City
Dovozce v Unii, který je ve spojení s výrobcem
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburk, Německo
(24)
Komise uspořádala slyšení, včetně slyšení u úředníka pro slyšení, s vyvážejícími výrobci, sdruženími a dovozci.
1.4. Období šetření a posuzované období
(25)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(26)
Dotčeným výrobkem jsou ploché válcované výrobky z korozivzdorné oceli, dále již neupravené, pouze válcované za studena (úběrem za studena) pocházející z Číny a Tchaj-wanu, v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli mají širokou škálu použití, například při výrobě domácích spotřebičů (například vnitřních částí praček a myček nádobí), svařovaných trubek a zdravotnických prostředků, jakož i v odvětví zpracování potravin a v automobilovém průmyslu.
(28)
Šetřením bylo prokázáno, že různé druhy dotčeného výrobku mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2.2. Obdobný výrobek
(29)
Bylo zjištěno, že ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v dotčených zemích a ve srovnatelné zemi mají v podstatě stejné fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní použití jako ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné v dotčených zemích a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(30)
Zúčastněné strany tvrdily, že některé typy výrobku (včetně úzkých a precizních pásků) by měly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože výrobci v Unii nemohou plně zásobovat těmito segmenty trhu. Výrobní odvětví Unie však poskytlo důkazy, že jsou těmito segmenty trhu skutečně schopni plně zásobovat.
(31)
Pokud jde o precizní pásky, strany dále tvrdily, že Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž Evropské komise rozhodlo o vyloučení tohoto typu výrobku z příslušného výrobkového trhu, a to ve své analýze týkající se spojení podniků Outokumpu/INOXUM (5). Nicméně definice trhu ve věci týkající se spojení podniků se zaměřuje na nahraditelnost na straně poptávky a na straně nabídky. V případě antidumpingu je trh definován fyzickými vlastnostmi výrobku, který je předmětem šetření. Proto se v případě antidumpingu mohou typy výrobku lišit v některých parametrech (šířka, tolerance, mechanické vlastnosti). Kromě toho tento typ výrobku byl od samého počátku součástí šetření, jelikož výrobci precizních pásků v Unii byli kontaktováni při ověření postavení.
(32)
Komise proto tvrzení odmítla a rozsah definice výrobku, který je předmětem šetření, ponechala beze změny.
3. DUMPING
3.1. ČLR
3.1.1. Běžná hodnota
3.1.1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(33)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří podali žádost a prokázali, že splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(34)
Za účelem určení, zda jsou kritéria v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení splněna, si Komise vyžádala nezbytné informace tím, že požádala vyvážející výrobce o vyplnění formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Žádný z nich o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
3.1.1.2. Srovnatelná země
(35)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, určena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. Pro tento účel bylo nutné vybrat srovnatelnou zemi.
(36)
V oznámení o zahájení Komise informovala zúčastněné strany, že jako o vhodné srovnatelné zemi uvažuje o USA, a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(37)
Komise kontaktovala řadu potenciálních srovnatelných zemích (Indii, Jižní Afriku, Jižní Koreu, Tchaj-wan a USA) a na základě obdržených informací požádala 32 známých výrobců obdobného výrobku v Jižní Africe, Jižní Koreji a USA o poskytnutí informací. O výrobcích v Indii neobdržela žádné informace, a Indie tudíž nemohla být považována za potenciální srovnatelnou zemi. Tchaj-wan je předmětem stejného šetření, a informace poskytnuté výrobci, jichž se šetření týkalo, byly tedy za tímto účelem zohledněny.
(38)
Pouze dva výrobci v USA odpověděli na dotazník pro výrobce ve srovnatelné zemi. Komise tedy musela vybrat mezi USA a Tchaj-wanem.
(39)
V USA existují alespoň čtyři velcí výrobci obdobného výrobku (tři jsou vertikálně integrovaní a jeden nikoli) a celková výroba a spotřeba jsou srovnatelné s ČLR. Na Tchaj-wanu existuje jedna velká vertikálně integrovaná skupina výrobců, která řídí trh bez ohledu na existenci několika malých neintegrovaných výrobců. Výrobní proces v USA je podobný jako na Tchaj-wanu a přinejmenším jako u některých vyvážejících výrobců v ČLR. Suroviny používané v USA a na Tchaj-wanu jsou v zásadě stejné. V USA existují antidumpingová cla namířená proti Japonsku, Jižní Koreji a Tchaj-wanu a na Tchaj-wanu cla namířená proti ČLR a Jižní Koreji. Nicméně dovoz obdobného výrobku do USA a na Tchaj-wan je významný a během období šetření představuje přibližně 17 %, resp. 37 % celkové spotřeby těchto států. Hlavními zeměmi vyvážejícími do USA jsou Mexiko, ČLR, Tchaj-wan, Francie, Finsko, Japonsko a Německo a na Tchaj-wan pak ČLR, Jižní Korea, Japonsko, Finsko a Vietnam.
(40)
S ohledem na tyto okolnosti jsou USA považovány za vhodnější srovnatelnou zemi ze dvou hlavních důvodů:
i)
zatímco trh v USA je velmi konkurenční, trh a ceny plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli na Tchaj-wanu se do značné míry řídí jednou skupinou společností,
ii)
domácí trh na Tchaj-wanu je podstatně menší než v ČLR a USA.
(41)
Zúčastněné strany nesouhlasily s použitím USA jako srovnatelné země především kvůli údajnému rozdílnému výrobnímu postupu a rozdílnému druhu surovin používaných při výrobě. Tvrdily, že v tomto ohledu bude Tchaj-wan, který je rovněž zahrnut do tohoto šetření, vhodnější srovnatelnou zemí než USA.
(42)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.1.1.3. Běžná hodnota (srovnatelná země)
(43)
Informace obdržené od spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi byly použity jako základ pro stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(44)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje dvou spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi reprezentativní. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představoval během období šetření alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku každého čínského vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku do Unie. Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje dvou spolupracujících výrobců obdobného výrobku na domácím trhu ve srovnatelné zemi reprezentativní.
(45)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku typy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(46)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(47)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(48)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření. Komise zohlednila veškeré transakce vykázané jako domácí prodej, neboť nebyl důvod pochybovat o tom, že byl určen k domácí spotřebě.
(49)
Běžná hodnota je skutečná domácí cena jednotlivých typů výrobku pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
3.1.2. Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku prodávali výrobek na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo - v případě jednoho vyvážejícího výrobce - prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce.
(51)
Jestliže vyvážející výrobci dotyčný výrobek prodávali na vývoz přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanovena na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek prodávaný na vývoz do Unie.
(52)
Pokud vyvážející výrobce prodával dotčený výrobek na vývoz do Unie prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení stanoveny na základě cen, za které byl dovezený výrobek v Unii poprvé znovu prodán nezávislému odběrateli. V tomto případě byly provedeny úpravy cen o všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, včetně prodejních, režijních a správních nákladů, a o dosažený zisk.
3.1.3. Srovnání
(53)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny výrobců zařazených do vzorku na základě ceny ze závodu.
(54)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
3.1.4. Dumpingová rozpětí
(55)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku ve srovnatelné zemi (viz 43. až 49. bod odůvodnění výše) s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(56)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF (zahrnující náklady, pojištění a přepravu zboží) na hranice Unie před proclením představují:
Tabulka 1
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
U spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, vypočítala Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě váženého průměru dumpingových rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 30,0 %.
(59)
U všech ostatních vyvážejících výrobců v dotčené zemi stanovila Komise dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(60)
Úroveň spolupráce byla považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky hodnotu té ze společností zařazených do vzorku, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(61)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 2
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
Všechny ostatní společnosti
34,9
3.2. Tchaj-wan
3.2.1. Běžná hodnota
(62)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje u každého vyvážejícího výrobce, který je předmětem šetření, reprezentativní. Za vyvážející výrobce, kteří jsou předmětem šetření, Komise považovala vyvážející výrobce zařazené do vzorku a jednoho vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu připadající na vyvážejícího výrobce představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku vyváženého během období šetření do Unie.
(63)
Komise zjistila, že objem domácího prodeje vykázaný vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, zahrnoval významné množství obdobného výrobku prodávaného distributorům, kteří jej dále vyváželi. Výpočet na základě dostupných údajů o výrobě od spolupracujících společností a statistik týkajících se dovozu a vývozu obdobného výrobku na Tchaj-wanu potvrdil, že domácí prodej vykázaný spolupracujícími vyvážejícími výrobci zahrnoval přibližně 50 % nepřímého prodeje na vývoz, který nebyl určen k domácí spotřebě.
(64)
Komise dále zjistila, že na domácím trhu na Tchaj-wanu existoval systém slev. Jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku vysvětlil, že tento systém byl vymyšlen s cílem poskytnout pobídku místním střediskům služeb (distributorům), která dále vyvážela jejich výrobky z oceli. Protože ceny stanovené na domácím trhu dvěma hlavními výrobci, včetně slev, jsou v širokém měřítku měsíčně sdělovány všem distributorům, bylo i při neexistenci slev poskytovaných jinými výrobci jejich odběratelům stanovování cen za zboží, jež končí na tuzemském trhu, i za dále vyvážené zboží značně ovlivněno tchajwanským systémem stanovování cen.
(65)
S ohledem na zjištění vyplývající z inspekcí na místě byli tři vyvážející výrobci požádáni, aby přezkoumali prodej, který vykázali pro domácí trh na Tchaj-wanu, a odstranili veškerý prodej, který nebyl určen k domácí spotřebě. Tito výrobci však pouze potvrdili, že neznali konečné místo určení obdobného výrobku, jejž prodávali svým zákazníkům.
(66)
Jak je vysvětleno výše v 63. bodě odůvodnění, a aby se zajistilo, že běžná hodnota se zakládala pouze na cenách stanovených pro domácí spotřebu, zaujala Komise k výpočtu prozatímního dumpingu konzervativní přístup a použila vykázaný prodej koncovým uživatelům na Tchaj-wanu. Komise považovala za koncové uživatele veškeré hospodářské subjekty, jež dále transformovaly obdobný výrobek na jiný výrobek, který již dále nebyl obdobným výrobkem. Z domácího prodeje byl vyloučen prodej distributorům nebo obchodníkům, protože Komise během šetření zjistila, že jeden z hlavních distributorů na Tchaj-wanu, který nakupoval velký objem obdobného výrobku, jejž jeho dodavatelé vykázali v rámci domácího prodeje, většinu takto zakoupeného objemu vyvážel.
(67)
Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje každého jednotlivého vyvážejícího výrobce obdobného výrobku, který je předmětem šetření, na domácím trhu reprezentativní.
(68)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, s reprezentativním domácím prodejem typy výrobku prodávané na domácím trhu, jež byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(69)
Poté Komise prověřovala, zda jsou typy výrobku prodávané výrobci, kteří jsou předmětem šetření, na jejich domácím trhu ve srovnání s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie reprezentativní v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Objem domácího prodeje určitého typu výrobku je považován za reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje daného typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představuje během období šetření alespoň 5 % celkového objemu prodeje shodného nebo srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(70)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(71)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(72)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření.
(73)
Běžná hodnota je skutečná cena jednotlivých typů výrobku na domácím trhu pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
(74)
Analýza domácího prodeje ukázala, že u některých typů výrobku byl domácí prodej ziskový a že vážená průměrná prodejní cena byla vyšší než výrobní náklady. Proto byla běžná hodnota vypočtena jako vážený průměr cen veškerého prodeje na domácím trhu uskutečněného v období šetření (v případě, že byly splněny podmínky uvedené výše v 71. bodě odůvodnění), nebo jako vážený průměr pouze ziskového prodeje (v případě, že tyto podmínky splněny nebyly). Jelikož prodej některých typů obdobného výrobku byl nulový nebo nedostatečný, anebo v případech, kdy v běžném obchodním styku nebyl zjištěn žádný prodej, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(75)
Běžná hodnota byla vypočítána přidáním těchto položek k průměrným výrobním nákladům obdobného výrobku, jež vznikly vyvážejícím výrobcům, kteří jsou předmětem šetření, během období šetření:
i)
vážených průměrných prodejních, režijních a správních nákladů vynaložených během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku a
ii)
váženého průměrného zisku dosaženého během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
(76)
U jednoho z šetřených vyvážejících výrobců byly upraveny výrobní náklady. Jelikož značné množství vstupů používaných k výrobě obdobného výrobku bylo rovněž zajištěno prostřednictvím dodavatele ve spojení, nahradila Komise náklady na nákup těchto vstupů výrobními náklady vstupů šetřeného vyvážejícího výrobce.
(77)
U téhož vyvážejícího výrobce Komise rovněž zjistila, že byla dvakrát započtena úprava o hodnotu šrotu, protože množství vstupů přetvořených na konečné výrobky bylo vykázáno jako čisté množství bez šrotu. Komise proto zamítla odpočty hodnoty šrotu z výrobních nákladů konečného výrobku.
(78)
U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají v reprezentativních množstvích, byly doplněny průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro tyto typy. U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají vůbec, nebo jestliže nebyl zjištěn žádný prodej v běžném obchodním styku, byly doplněny vážené průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk ze všech běžných obchodních transakcí na domácím trhu.
3.2.2. Vývozní cena
(79)
Šetření vyvážející výrobci prodávali dotčený výrobek na vývoz buď přímo nezávislým odběratelům v Unii, nebo prostřednictvím nezávislých distributorů na Tchaj-wanu. Vývozní cena byla proto stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.2.3. Srovnání
(80)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny šetřených vyvážejících výrobců na základě ceny ze závodu.
(81)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
(82)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nepoužili směnné kurzy uvedené v antidumpingových dotaznících, které jim byly zaslány před inspekcí na místě. Komise tudíž přepočítala transakce s použitím směnných kurzů uvedených v dotaznících.
3.2.4. Dumpingová rozpětí
(83)
U vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, včetně dvou společností ve spojení zařazených do vzorku a jedné společnosti, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(84)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Tabulka 3
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (individuální zjišťování)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí vypočetla v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(86)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 10,9 %.
(87)
U všech ostatních společností v dotčené zemi stanovila Komise v souladu s článkem 18 základního nařízení dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících společností do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(88)
Úroveň spolupráce byla v tomto případě považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(89)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 4
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
4. ÚJMA
4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(90)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii devět známých výrobců. Tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(91)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na více než 3 miliony tun. Tento číselný údaj Komise stanovila na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, například informací získaných od výrobců zařazených do vzorku a údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii. Největší výrobce v Unii nespolupracoval, ani neměl proti podnětu výhrady. Při šetření spolupracovalo šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii. Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(92)
Zúčastněné strany tvrdily, že jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku by měl být vyloučen z definice výrobního odvětví Unie, neboť podstatné množství dotčeného výrobku dovážel. Dovoz uskutečňovaný tímto výrobcem v Unii z dotčených zemí však představoval méně než 5 % celkového dovozu dotčeného výrobku a méně než 2 % objemu jeho prodeje v Unii. Na tomto základě se má v této fázi za to, že tento výrobce v Unii byl součástí výrobního odvětví Unie.
(93)
Zúčastněné strany tvrdily, že nezahrnutí největšího výrobce v Unii do vzorku činí vzorek nereprezentativním. Jak již bylo uvedeno, čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii. Komise tudíž dospěla k závěru, že vzorek je reprezentativní. V každém případě se tento největší výrobce nepřihlásil.
4.2. Spotřeba v Unii
(94)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě údajů o objemech prodeje vlastní produkce výrobního odvětví Unie shromážděných od výrobců zařazených do vzorku, údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii a údajů o objemech dovozu na trh Unie získaných ze statistik Eurostatu.
(95)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 5
Spotřeba v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Spotřeba v Unii
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Index
100
103
103
104
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět, Eurostat.
(96)
Spotřeba v Unii během posuzovaného období průběžně rostla o 4 %.
4.3. Dovoz z dotčených zemí
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(97)
Komise zjišťovala, zda by dovoz dotčeného výrobku z dotčených zemí neměl být posouzen souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(98)
Dumpingové rozpětí stanovené s ohledem na dovoz z ČLR a Tchaj-wanu bylo vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou podle čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Podíl na trhu během období šetření činil 5,1 % pro Tchaj-wan a 4,3 % pro ČLR.
(99)
Podmínky hospodářské soutěže mezi dumpingovým dovozem z ČLR a Tchaj-wanu a obdobným výrobkem byly podobné. Přesněji řečeno dovážené výrobky soutěžily spolu navzájem i s obdobným výrobkem vyráběným v Unii, neboť všechny výrobky splňují stejné celosvětové normy, a jsou tudíž vzájemně zaměnitelné. Rovněž jsou prodávány prostřednictvím stejných prodejních kanálů a podobným kategoriím odběratelů.
(100)
Tchajwanské sdružení odvětví železa a oceli (dále jen „TSIIA“) tvrdilo, že Komise by neměla souhrnně posuzovat účinky dumpingového dovozu z ČLR a Tchaj-wanu. Tvrdilo, že ačkoli ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli lze považovat za obdobné ve smyslu základního nařízení, nevztahují se na tchajwanský prodej na trhu Unie stejné podmínky hospodářské soutěže jako na čínský dovoz. Zejména by se měly lišit, pokud jde o třídy a jakost, přičemž tchajwanské výrobky dosahují vyšší jakosti.
(101)
Tvrzení týkající se různých tříd se vztahuje pouze na speciální výrobky, jež představují méně než 1 % dovozu. Kromě toho všechny výrobky (z EU, ČLR i Tchaj-wanu) splňují stejné celosvětové normy a nebyla předložena žádná tvrzení, jež by kvantifikovala rozdíly ve fyzických vlastnostech mezi obdobným výrobkem vyráběným v Unii a dováženým výrobkem, takže tento argument je neopodstatněný. Námitka byla proto zamítnuta.
(102)
Všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla tudíž splněna a dovoz z ČLR a Tchaj-wanu byl pro účely stanovení újmy posouzen souhrnně.
4.3.2. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
(103)
Objem dovozu stanovila Komise na základě údajů o objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na stejném základě.
(104)
Dovoz z dotčených zemí do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem dovozu a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (tuny)
56 477
95 876
87 759
143 420
Index
100
170
155
254
Podíl na trhu (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Index
100
165
151
243
Objem dovozu z Tchaj-wanu (tuny)
127 664
173 968
132 392
169 097
Index
100
136
104
132
Podíl na trhu (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Index
100
133
101
127
Objem dovozu z dotčených zemí (tuny)
184 140
269 845
220 151
312 517
Index
100
147
120
170
Podíl na trhu (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Index
100
143
116
163
Zdroj: Eurostat.
(105)
Souhrnný dovoz z dotčených zemí vzrostl mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 70 % ze 184 140 tun na 312 517 tun. Dovoz během celého posuzovaného období neustále rostl s výjimkou roku 2012, kdy byl objem dovozu vyšší než v roce 2010, ale pod úrovní roku 2011.
(106)
Souhrnný podíl na trhu se v posuzovaném období zvýšil o 63 % z 5,8 % na 9,5 %. Podobně jako objem dovozu během celého posuzovaného období neustále rostl i podíl na trhu, s výjimkou roku 2012.
4.3.3. Dovozní ceny u dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
(107)
Dovozní ceny stanovila Komise na základě údajů o hodnotě a objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Cenové podbízení dovozu bylo stanoveno na základě odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a vyvážejícím výrobcem, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, uvedenými v 17. bodě odůvodnění výše.
(108)
Vážená průměrná dovozní cena z dotčených zemí do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 7
Dovozní ceny
2010
2011
2012
Období šetření
ČLR (EUR/tuna)
2 175
2 280
2 253
2 008
Index
100
105
104
92
Tchaj-wan (EUR/tuna)
2 268
2 414
2 143
1 897
Index
100
106
94
84
Dotčené země (EUR/tuna)
2 239
2 366
2 187
1 948
Index
100
106
98
87
Zdroj: Eurostat.
(109)
Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu nejprve mezi rokem 2010 a 2011 vzrostly o 6 procentních bodů. Následně poklesly o 19 procentních bodů a celkový pokles činil 13 %. Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu sledovaly obdobný trend, s výjimkou roku 2012, kdy byly zaznamenány stále poměrně vysoké ceny pro ČLR, ale již poměrně nízké ceny pro Tchaj-wan. U obou zemí ceny dále klesly mezi rokem 2012 a obdobím šetření.
(110)
Cenové podbízení během období šetření stanovila Komise srovnáním:
i)
váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu, a
ii)
odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu šetřených čínských a tchajwanských výrobců prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(111)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u jednotlivých transakcí, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení slev, provizí a nákladů na dodání. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení u dovozu z dotčených zemí na trh Unie činil 9,6 % až 11,3 %.
(112)
Šetření ukázalo, že vyvážející výrobci prodávají téměř výhradně nezávislým distributorům nebo střediskům služeb pro ocelářský průmysl, zatímco výrobní odvětví Unie prodávalo distributorům, střediskům služeb pro ocelářský průmysl a konečným uživatelům. Z šetření nicméně nevyplynulo, že by tento rozdíl v obchodní úrovni měl dopad na ceny. Nezávislí distributoři a střediska služeb pro ocelářský průmysl naopak tvrdili, že jim výrobci v Unii neposkytují příznivější podmínky prodeje než uživatelům.
4.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1. Obecné poznámky
(113)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(114)
Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku. Do vzorku byli zařazeni čtyři výrobci.
(115)
Pro účely stanovení újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů získaných od výrobců zařazených do vzorku a u ostatních výrobců v Unii na základě údajů uvedených v podnětu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele posuzovala Komise na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(116)
Makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše dumpingového rozpětí.
(117)
Mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
(118)
Zúčastněné strany tvrdily, že pro posouzení újmy by měly být namísto rozdělení ukazatelů na makroekonomické a mikroekonomické ukazatele soustavně používány údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tvrdily, že samostatná analýza makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů byla předmětem manipulace ze strany žadatele, jelikož žadatel mohl ovlivňovat shromažďování údajů na makroekonomické úrovni, neboť rozhodnutí, zda určitý ukazatel byl makroekonomickým nebo mikroekonomickým ukazatelem, se zakládalo na dostupnosti informací.
(119)
Komise stanovila makroekonomické ukazatele a analyzovala je ve stavu zjištěném na úrovni Unie, a nikoli pouze na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku. Má se za to, že pokud jde o makroekonomické ukazatele, odrážejí úplné údaje za celé výrobní odvětví Unie, které zahrnují rovněž údaje od společností zařazených do vzorku, situaci během posuzovaného období lépe než údaje pouze za část tohoto odvětví.
(120)
Údaje poskytnuté žadatelem pro posouzení makroekonomických ukazatelů byly považovány za přesné a spolehlivé. Platnost údajů byla ověřena porovnáním s informacemi poskytnutými výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Pro účely argumentace by analýza újmy soustavně používající pouze údaje poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku ukázala makroekonomické ukazatele v nepříznivějším světle. Neexistovalo odůvodnění vedoucí k závěru, že by žadatel záměrně tajil informace s cílem manipulovat s analýzou újmy. Neexistuje tudíž důvod pro to, aby nebyl brán zřetel k informacím poskytnutým žadatelem, pokud jde o makroekonomické ukazatele. Tvrzení, že analýza všech ukazatelů újmy by se měla omezovat pouze na informace poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku, proto nelze přijmout.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Celková výroba, výrobní kapacita (na úrovni válcování za studena) a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Index
100
99
101
95
Výrobní kapacita (v tunách)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Index
100
102
103
104
Využití kapacity (%)
77
74
75
70
Index
100
97
98
92
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(122)
Objem výroby byl v letech 2010 až 2012 konstantní. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření se objem výroby výrazně snížil, a to o 6 procentních bodů, přičemž celkový pokles činil - navzdory stabilní poptávce - 5 %.
(123)
Výrobní kapacita v posuzovaném období současně mírně vzrostla o 4 %. Mírné zvýšení výrobní kapacity lze připsat lepšímu využívání strojů díky programům zaměřeným na zvýšení účinnosti, jež jsou ve výrobním odvětví Unie prováděny.
(124)
V důsledku toho se využití kapacity během posuzovaného období snížilo o 8 %. Je známo, že 100 % využití kapacity není v odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli dosažitelné ani dlouhodobě udržitelné. Nicméně využití kapacity ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období bylo daleko nižší než 90 % využití kapacity, které lze považovat za dosažitelnou a dlouhodobě udržitelnou úroveň výroby. Jelikož je kromě toho rozdíl mezi výrobní kapacitou a dlouhodobě udržitelnou úrovní výroby nepatrný, nemohl mít dopad na klesající trend zaznamenaný výrobním odvětvím Unie.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(125)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Index
100
100
103
100
Podíl na trhu (%)
84
81
84
80
Index
100
97
100
95
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(126)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl během posuzovaného období stabilní, přičemž v roce 2012 byl mírně vyšší.
(127)
Vzhledem k tomu, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila, jak je uvedeno v 96. bodě odůvodnění výše, vedl poměrně stabilní objem prodeje ke snížení podílu výrobního odvětví Unie na trhu v průběhu posuzovaného období o 5 %. Podobně jako u objemu prodeje se rok 2012 jevil v pozitivnějším světle.
4.4.2.3. Růst
(128)
Jak bylo popsáno výše, v průběhu posuzovaného období byl objem prodeje výrobního odvětví Unie na rostoucím trhu poměrně stabilní. Současně výrazně vzrostl dovoz z dotčených zemí. V důsledku toho lze růst trhu v řádu přibližně 140 000 tun v průběhu posuzovaného období téměř výhradně připisovat dovozu z dotčených zemí, které během téhož období zvýšily jeho objem přibližně o 128 000 tun. Výrobní odvětví Unie proto vůbec nemohlo využívat růstu trhu.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(129)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
13 223
12 978
12 471
11 820
Index
100
98
94
89
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
242
235
258
257
Index
100
97
107
106
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(130)
Počet zaměstnanců výrobního odvětví Unie se v roce 2011 snížil o 2 procentní body, v roce 2012 o další 4 procentní body a v období šetření ještě o dalších 5 procentních bodů, což jasně ukazovalo klesající tendenci. Racionalizace počtu zaměstnanců by mohla souviset s prováděním různých plánů na zvýšení účinnosti výrobci v Unii a se snížením objemu výroby.
(131)
Obecně se má za to, že odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli má vysoké nároky na kapitál. Nicméně počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie je významný. Mzdové náklady jsou rovněž druhým nejdůležitějším nákladovým faktorem po surovinách a v průměru představují přibližně 10 % až 15 % celkových nákladů. Zaměstnanost je v tomto odvětví tudíž významným ukazatelem újmy.
(132)
Produktivita výrobního odvětví Unie v roce 2011 mírně klesla o 3 procentní body, poté v roce 2012 vzrostla o 10 procentních bodů a během období šetření opět klesla o 1 procentní bod. Celkově se v dotčeném období zvýšila o 6 procentních bodů z 242 tun na zaměstnance na 257 tun na zaměstnance, a to navzdory snížení počtu zaměstnanců, což svědčí o vyšší účinnosti.
4.4.2.5. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(133)
Všechna dumpingová rozpětí byla podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčených zemí byl dopad rozsahu skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie zásadní.
(134)
Jedná se o druhé antidumpingové šetření týkající se dotčeného výrobku. Dovoz téhož výrobku pocházejícího z ČLR, Jižní Koreje a Tchaj-wanu byl již předmětem šetření v letech 2008 až 2009 (6). Ačkoliv toto šetření nemělo za následek uložení antidumpingových opatření, byla na jeho základě již tehdy předběžně zjištěna existence dumpingu (7).
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(135)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (EUR za tunu)
2 428
2 572
2 358
2 159
Index
100
106
97
89
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
2 247
2 345
2 149
1 939
Index
100
104
96
86
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(136)
Prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období snížily o 11 %. Zatímco v roce 2011 ceny vzrostly o 6 %, následně do konce posuzovaného období poklesly o 17 procentních bodů.
(137)
Jednotkové výrobní náklady u celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli (včetně zboží, jež bylo nakonec vyvezeno) do značné míry sledovaly trend prodejních cen a v průběhu posuzovaného období klesly o 14 %. Prodejní ceny a jednotkové výrobní náklady však nejsou přímo srovnatelné, protože existuje určitý časový rozdíl mezi výrobou a prodejem. Jelikož průměrná úroveň zásob výrobního odvětví Unie představovala přibližně 15 % obratu, existuje mezi výrobou a prodejem časová prodleva v průměru téměř 2 měsíce.
(138)
Výrobní náklady i prodejní ceny jsou obecně ovlivněny vývojem cen surovin, zejména chromu a niklu. Ceny účtované výrobním odvětvím Unie sledují tzv. mechanismus „přirážky za slévání“. V rámci tohoto mechanismu ceny sestávají z pevně stanovené „základní ceny“ a „přirážky za slévání“, která kolísá v závislosti na chemickém složení dané třídy oceli a kotacích cen slitin na Londýnské burze kovů (London Metal Exchange - LME). Ceny jsou tedy vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin.
(139)
Zúčastněné strany uvedly, že trend vývoje prodejních cen výrobního odvětví Unie by měl být analyzován s vyloučením „přirážky za slévání“. Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie neovlivňuje cenu niklu, zúčastněné strany tvrdily, že Komise by měla posuzovat pouze „základní cenu“.
(140)
Celková cena skutečně sestává ze základní ceny a z přirážky za slévání, přičemž odběratelé si jsou obvykle tohoto dělení vědomi. Šetření však ukázalo, že během období šetření tyto dva prvky ceny zpravidla nebyly na faktuře uvedeny zvlášť. V takových případech ani obchodní doklady, jež byly vystaveny k dřívějšímu datu než faktura, např. objednávka nebo potvrzení objednávky, tyto dva prvky obvykle neuvádějí samostatně.
(141)
Proto byl vývoj základní ceny analyzován na základě veřejně dostupných informací předložených zúčastněnými stranami. Tyto informace poskytují podrobné rozdělení celkové ceny účtované za výrobky z komodity třídy 304 (8) v Německu (9) podle základní ceny a přirážky za slévání. Zatímco přirážka za slévání kolísala v závislosti na vývoji cen surovin, základní cena během posuzovaného období průběžně klesla asi o 20 % z přibližně 1 200 EUR za tunu v roce 2010 na přibližně 1 000 EUR za tunu v období šetření. Zatímco úroveň snížení nemusí být nutně reprezentativní pro všechny výrobky a všechny výrobce v Unii, rozsah snížení podporuje závěr, že klesající tendenci nevykazovala pouze výše přirážky za slévání, ale také výše základní ceny.
4.4.3.2. Náklady práce
(142)
Průměrné náklady práce u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 12
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Index
100
102
105
108
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(143)
Průměrné náklady práce na zaměstnance se během celého posuzovaného období zvyšovaly a mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostly celkem o 8 %.
4.4.3.3. Zásoby
(144)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 13
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
242 166
238 818
208 021
225 418
Index
100
99
86
93
Konečný stav zásob vyjádřený jako procento výroby
15
16
14
15
Index
100
103
90
99
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(145)
Objem zásob zůstal mezi roky 2010 a 2011 poměrně stabilní, poté se v roce 2012 snížil o 13 procentních bodů a v období šetření se mírně zvýšil, a to o 7 procentních bodů. Celkově za posuzované období poklesl o 7 %. Jelikož se většina výroby uskutečňuje na objednávku, zásoby nejsou v tomto odvětví významným ukazatelem.
4.4.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 14
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Index
- 100
- 214
- 330
- 253
Peněžní tok (v milionech EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Index
- 100
54
- 5
- 20
Investice (v milionech EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Index
100
91
85
83
Návratnost investic (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Index
- 100
- 246
- 370
- 269
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Ziskovost výrobců zařazených do vzorku byla po celé posuzované období záporná - mezi rokem 2010 a 2012 se snížila o 1,5 procentního bodu a v období šetření došlo k mírnému zlepšení o 0,5 procentního bodu, kdy činila -1,6 %. Jak je vysvětleno ve 141. bodě odůvodnění výše, záporná hodnota ziskovosti byla způsobena především neustále klesající základní cenou, a nikoli v důsledku kolísání cen surovin, jako je nikl.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Peněžní tok byl záporný ve třech ze čtyř posuzovaných let - v roce 2011 se zlepšil, poté však začal opět klesat. Dočasné zlepšení v roce 2011 bylo způsobeno zejména významným snížením stavu zásob polotovarů.
(149)
Investice vykazovaly klesající tendenci - v roce 2011 se snížily o 9 %, v roce 2012 o dalších 6 % a během období šetření o další 2 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snížily o 17 procentních bodů.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Ve všech čtyřech posuzovaných letech byla negativní. V roce 2011 se snížila o 146 %, v roce 2012 o dalších 124 % a v období šetření dosáhla hodnoty -3,1 %.
(151)
Schopnost získávat kapitál byla u všech čtyř výrobců zařazených do vzorku negativně ovlivněna tím, že z důvodu negativních údajů o ziskovosti nebyly schopni získat financování od bank. Výrobci byli nuceni využívat finanční prostředky poskytnuté jinými společnostmi ze skupiny.
4.4.4. Závěr ohledně újmy
(152)
Většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie vykazovala v posuzovaném období negativní trend. Objem výroby se snížil o 5 %, což způsobilo pokles využití kapacity o 8 %. Stabilní objem prodeje na rostoucím trhu vedl k poklesu podílu na trhu o 5 %. Zaměstnanost se snížila o 11 %, zatímco náklady práce vzrostly o 8 %. Investice se snížily o 17 %, zatímco návratnost investic zůstala během posuzovaného období záporná a prokázala zhoršující se tendenci.
(153)
Jedinými činiteli týkajícími se újmy, jež jasně vykazovaly mírně kladný trend, jsou výrobní kapacita a produktivita. V každém případě je toto zvýšení výrobní kapacity v souladu se zvýšením spotřeby během posuzovaného období. Zvýšení produktivity bylo důsledkem snížení počtu zaměstnanců.
(154)
V roce 2011 nebo 2012 prošly některé činitele týkající se újmy oproti předchozím letům dočasně pozitivnějším vývojem, načež se opět zhoršily - např. podíl na trhu, prodejní ceny a výrobní náklady. Ziskovost byla záporná všechny čtyři roky, peněžní tok tři roky ze čtyř.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala o to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčených zemí, nebyla přičítána na vrub tomuto dumpingovému dovozu. Těmito činiteli jsou: dovoz ze třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, ceny energie, nadměrná kapacita a hospodářská soutěž uvnitř Unie.
5.1. Účinky dumpingového dovozu
(157)
Spotřeba v Unii vzrostla během posuzovaného období o 4 %, zároveň se však objem dovozu z dotčených zemí zvýšil o 70 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu vykazoval klesající trend. Bylo zjištěno, že způsob, jakým dovoz získal podíl na trhu a výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu, se shodoval. Rostoucí podíl dovozu na trhu v roce 2012 zpomalil a během období šetření vzrostl, zatímco zmenšující se trh výrobního odvětví Unie v roce 2012 rovněž zpomalil svůj vývoj a během období šetření opět poklesl. Je proto zřejmé, že ztracený podíl na trhu výrobního odvětví Unie souvisel s nárůstem dumpingového dovozu.
(158)
Dovozní ceny z dotčených zemí klesly během posuzovaného období o 13 %. V témže období se pak také snížily ceny výrobního odvětví Unie o 11 %. Během období šetření se dumpingový dovoz z dotčených zemí podbízel vůči cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % - 11,3 %, což vyvíjelo cenový tlak na výrobní odvětví Unie. Cenová politika spojená s rostoucím dumpingovým dovozem z dotčených zemí neumožnila výrobnímu odvětví Unie udržet si svůj podíl na trhu anebo ziskovost.
(159)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovážené výrobky z dotčených zemí nesoutěží s výrobky prodávanými výrobním odvětvím Unie. Dovoz z dotčených zemí údajně představují převážně tenké výrobky o tloušťce menší než 2 mm, zatímco výrobky dodávané výrobním odvětvím Unie mají většinou tloušťku větší. Toto tvrzení však nebylo skutečnostmi zjištěnými při šetření potvrzeno. Ve skutečnosti vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie prodávají silné výrobky o tloušťce větší než 2 mm i tenké výrobky o menší tloušťce. Mimoto průměrný vzájemný poměr silných výrobků a tenkých výrobků je podobný a činí přibližně 30 % - 35 % jak u výrobního odvětví Unie, tak u vyvážejících výrobců z dotčených zemí zařazených do vzorku.
(160)
Zúčastněné strany tvrdily, že neexistuje souvislost mezi množstvím a cenami dovozu z ČLR a ziskovostí výrobního odvětví Unie. Konkrétně se odvolávaly na pokles dovozu z ČLR a stabilní ceny v období 2011-2012, což údajně nemohlo způsobit pokles průměrných cen na trhu Unie. Současně se zvýšily ztráty výrobního odvětví Unie a objem prodeje byl poměrně stabilní.
(161)
Tato analýza se však selektivně zaměřuje pouze na dva samostatné roky, a nikoli na celé posuzované období. Z analýzy celého období jasně vyplývá, že výrazné zvýšení dumpingového dovozu vedlo nejenom ke zhoršení ziskovosti, ale také ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu a ke snížení výroby, využití kapacity, zaměstnanosti, investic a návratnosti investic. Ačkoli rok 2012 nesledoval důsledně celkový trend, daný trend byl i nadále záporný. Účelem posouzení ukazatelů újmy během delšího období čtyř let je zejména vyhnout se případným závěrům na základě izolovaného vývoje. V každém případě byly účinky dumpingového dovozu z obou dotčených zemí posuzovány souhrnně z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše. Proto nebylo vhodné posuzovat nezávislé účinky dumpingového dovozu z ČLR samostatně.
(162)
Zúčastněné strany tvrdily, že podíl na trhu, který ztratilo výrobní odvětví Unie kvůli dovozu z Tchaj-wanu, nebyl významný. Tchajwanský dovoz podle informací uvedených v podnětu představoval během období šetření podíl na trhu ve výši 4,98 % a mezi rokem 2010 a obdobím šetření se zvýšil o 1,09 %. Zúčastněné strany tvrdily, že tedy bylo nemožné, aby tchajwanský vývoz způsobil újmu, kterou žadatelé údajně utrpěli.
(163)
Podle závěrů šetření se podíl tchajwanského dovozu na trhu v posuzovaném období celkově zvýšil a v období šetření dosáhl 5,1 %. Při šetření se rovněž jednoznačně zjistilo, že tento dumpingový dovoz se významně podbízel prodejním cenám výrobního odvětví Unie. Proto v rozporu s tvrzením zúčastněných stran vytvořil dumpingový dovoz z Tchaj-wanu cenový tlak a spolu s čínským dumpingovým dovozem způsobil újmu výrobnímu odvětví Unie, jak je uvedeno výše. Je třeba připomenout, že účinky dovozu z obou dotčených zemí byly z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše posuzovány souhrnně. Účinky dumpingového dovozu pouze z Tchaj-wanu tudíž nebyly posuzovány samostatně.
(164)
Zúčastněné strany tvrdily, že objem tchajwanského dovozu byl nadhodnocen, neboť údajně zahrnoval významné množství plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, jež pocházely z Číny nebo z Koreje, avšak byly nesprávně vykázány jako pocházející z Tchaj-wanu. Toto tvrzení však nebylo podloženo důkazy.
(165)
Nicméně spolupracující tchajwanské společnosti (výrobci a další spolupracující strany) vykázaly vývoz představující převážnou část celkového dovozu z Tchaj-wanu. Otázka údajně nesprávně vykázaných výrobků jiného než tchajwanského původu mohla tedy mít maximálně jen velmi omezený dopad.
(166)
Zúčastněné strany uvedly, že ceny čínských a tchajwanských vyvážejících výrobců stejně jako ceny výrobního odvětví Unie kopírovaly cenu niklu. Je sice možné, že v průběhu času vývoj cen vyvážejících výrobců kopíroval vývoj cen surovin, to se však netýká absolutní úrovně cen. V tomto ohledu bylo při šetření zjištěno, že jak čínské, tak tchajwanské ceny se podbízely ceně výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %. Pokud by platil argument, že čínské a tchajwanské ceny a ceny výrobního odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období vyvíjely obdobně, vedlo by to pouze k závěru, že čínský a tchajwanský vývoz se během celého posuzovaného období podbízel cenám výrobního odvětví Unie s podobným rozpětím.
(167)
Zúčastněné strany tvrdily, že údajně vyšší investice neprokazují, že by výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Toto tvrzení však nebylo během šetření potvrzeno. Ve skutečnosti investice během posuzovaného období soustavně klesaly o 17 %, jak je uvedeno ve 149. bodě odůvodnění výše.
(168)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že nárůst levného dumpingového dovozu z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
5.2. Účinky jiných činitelů
5.2.1. Dovoz ze třetích zemí
(169)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 15
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
Objem (v tunách)
17 568
29 437
33 763
61 855
Index
100
168
192
352
Podíl na trhu (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Průměrná cena (EUR/t)
1 912
2 421
2 218
2 098
Index
100
127
116
110
Jižní Korea
Objem (v tunách)
72 256
70 297
62 047
92 189
Index
100
97
86
128
Podíl na trhu (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
1 932
2 112
1 891
1 839
Index
100
109
98
95
Jižní Afrika
Objem (v tunách)
66 142
51 788
50 718
51 907
Index
100
78
77
78
Podíl na trhu (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Průměrná cena (EUR/t)
2 302
2 355
2 102
1 943
Index
100
102
91
84
USA
Objem (v tunách)
94 923
82 387
82 624
90 947
Index
100
87
87
96
Podíl na trhu (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 695
2 943
2 646
2 304
Index
100
109
98
85
Ostatní třetí země
Objem (v tunách)
85 674
109 406
74 897
59 204
Index
100
128
87
69
Podíl na trhu (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 450
2 659
2 715
2 669
Index
100
109
111
109
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě dotčených zemí
Objem (v tunách)
336 564
343 313
304 049
356 102
Index
100
102
90
106
Podíl na trhu (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 351
2 549
2 371
2 156
Index
100
108
101
92
Zdroj: Eurostat.
(170)
Třetími zeměmi s největším objemem dovozu byly Indie, Jižní Korea, Jižní Afrika a Spojené státy americké, přičemž podíly těchto zemí na trhu během období šetření činily 1,6 % až 2,8 %. Podíl všech ostatních třetích zemí na trhu činil 10,8 %.
(171)
Dovoz z Indie byl zanedbatelný a po většinu posuzovaného období odpovídal 1 % nebo méně. Práh 1 % byl překročen pouze jednou, a to během období šetření, kdy byl podíl na trhu 1,9 %.
(172)
Podíl Jižní Koreje na trhu byl v posuzovaném období poměrně stabilní: v letech 2010 až 2012 poklesl z 2,3 % na 1,9 % a během období šetření se zvýšil pouze na 2,8 %.
(173)
Dovoz z Jižní Afriky a Spojených států amerických vykazoval v průběhu posuzovaného období klesající trend. Podíl dovozu z Jižní Afriky na trhu se snížil z 2,1 % na 1,6 %, zatímco podíl dovozu ze Spojených států amerických na trhu klesl z 3,0 % na 2,8 %.
(174)
Pokud jde o ceny na základě údajů Eurostatu, lze konstatovat, že pouze dovozní cena u dovozu z Jižní Koreje byla nižší než dovozní cena u dovozu z ČLR a Tchaj-wanu, zatímco dovoz z Jižní Afriky vykazoval podobné ceny a dovoz z Indie a ze Spojených států amerických vyšší ceny. Je však třeba mít na paměti, že dotčený/obdobný výrobek zahrnuje rozličné třídy oceli, což má za následek významné cenové rozdíly, které v průměrných cenách podle údajů Eurostatu nemohly být zohledněny.
(175)
Zúčastněné strany se odvolávaly na dovoz z jiných třetích zemí, včetně USA, Jižní Koreje, Indie a Jižní Afriky. Tvrdily, že tento dovoz musel mít vliv na situaci výrobního odvětví Unie a že jelikož existuje významný dovoz z ostatních třetích zemí, který není předmětem šetření Komise, neměla by být dovozu z ČLR a Tchaj-wanu připisována žádná újma způsobená dovozem z ostatních zemí.
(176)
Jak je uvedeno výše, během období šetření měly z jiných zemí, jež jsou zdrojem dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli do Unie, největší podíl na trhu Tchaj-wan a ČLR (5,1 %, resp. 4,3 %). Dovoz z žádné jiné země nepřekročil během posuzovaného období 3 % podíl na trhu. Navíc zatímco podíl dovozu z dotčených zemí na trhu vzrostl během posuzovaného období o 3,7 procentního bodu, podíl dovozu z jiných třetích zemí než z dotčené země na trhu byl stabilní a během posuzovaného období se zvýšil pouze o 0,2 procentního bodu.
(177)
Vzhledem k stabilnímu trendu ve vývoji objemu dovozu proto Komise dospěla k předběžnému závěru, že dovoz z jiných třetích zemí nepřispěl významnou měrou k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(178)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 16
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
185 377
188 431
182 370
178 010
Index
100
102
98
96
Průměrná cena (v EUR za tunu)
2 148
2 353
2 082
1 915
Index
100
110
97
89
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(179)
Objem vývozu u výrobců v Unii zařazených do vzorku se po jediném zvýšení v roce 2011 snižuje, a to jak co se týče objemu, tak i prodejních cen. Celkový objem vývozu výrobců zařazených do vzorku představoval přibližně 12 % jejich kombinované výroby. I když pokles vývozu mohl přispět ke snížení výroby, vzhledem k nízké úrovni vývozu v porovnání s prodejem v Unii byl podíl vývozu na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie velmi omezený.
5.2.3. Ceny energie, nadměrná kapacita
(180)
Zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly vysoké ceny energie, které jsou údajně o 20 % vyšší než v ČLR. Energie je však při výrobě plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pouze menším nákladovým faktorem, přičemž obvykle představuje méně než 10 % celkových nákladů. Ponecháme-li stranou otázku, zda ceny energie v ČLR odrážejí tržní hodnoty, rozdíl mezi cenami energie nemůže být příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(181)
Zúčastněné strany tvrdily, že v rozporu s tím, co je uvedeno v podnětu, bylo výrobní odvětví Unie poznamenáno výraznou nadměrnou kapacitou. Komise zjistila, že využití kapacity výrobního odvětví Unie se snížilo ze 77 % v roce 2010 na 70 % během posuzovaného období. Ovšem výrobní kapacita výrobního odvětví Unie a spotřeba na trhu Unie se vyvíjely souběžně a v obou případech došlo během posuzovaného období ke zvýšení o 4 %. Pokles využití kapacity je tudíž způsoben neschopností výrobního odvětví Unie využít rostoucího trhu, neboť tento růst byl absorbován dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Výsledná údajná nadměrná kapacita je tedy spíše důsledkem dumpingového dovozu než příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(182)
Komise dospěla k závěru, že jak náklady na energii výrobního odvětví Unie, tak jeho údajná nadměrná kapacita nemohly způsobit újmu, kterou utrpělo.
5.3. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(183)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR vzrostl v reakci na koncentraci kapacity v Unii do malého počtu dodavatelů, kdy uživatelé v Unii měli k dispozici pouze omezený počet výrobců. Nicméně v posledních 10 letech se na trhu Unie vždy vyskytovali čtyři středně velcí a řada menších dodavatelů. Zatímco vlastnictví některých z těchto společností se během tohoto období změnilo, počet dodavatelů byl stabilní. Nárůst dumpingového čínského dovozu tudíž nemohl nastat v důsledku snížení počtu dodavatelů v Unii.
(184)
Zúčastněné strany uvedly, že trh Unie je velmi koncentrovaný a dovoz z dotčených zemí nemohl způsobit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Tvrdily, že objem dovozu z Asie nebyl dostatečně vysoký na to, aby omezil hospodářskou soutěž, a nemohl bránit výrobnímu odvětví Unie zvyšovat ceny. V této souvislosti se tytéž strany odvolávaly na rozhodnutí Komise o schválení spojení podniků Outokumpu a Inoxum (10) (s výhradou závazků) v listopadu 2012 (dále jen „rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum“).
(185)
Analýza v rámci řízení o spojování podniků a antidumpingové šetření se však týkají různých právních rámců, které mají odlišné cíle. Zatímco v řízení o spojování podniků se analyzuje, zda by navrhované spojení vyvolalo obavy z narušení hospodářské soutěže, antidumpingové šetření analyzuje, zda je výrobní odvětví Unie vystaveno dumpingu působícímu újmu.
(186)
V každém případě bylo v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum zkoumáno, zda nabytí společnosti Inoxum společností Outokumpu by vedlo ke vzniku podniku s dominantním postavením na trhu Unie. Subjekt vzniklý spojením společností Outokumpu a Inoxum by měl kombinovaný podíl na trhu přesahující 50 % a vedl by ke snížení počtu hlavních výrobců ze čtyř na tři. Toto rozhodnutí o spojení podniků zavazovalo společnost Outokumpu odprodat část společnosti Inoxum včetně výrobní společnosti Acciai Speciali Terni (dále jen „AST“). Cílem tohoto odprodeje bylo právě zachovat v Unii hospodářskou soutěž na trhu s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli a vznik plánovaného subjektu (spojením společnosti Outokumpu a veškerých aktiv společnosti Inoxum včetně AST), jehož tržní podíl na trhu Unie by byl vyšší než 50 %, se nikdy neuskutečnil. Namísto toho stále existují čtyři středně velké subjekty a několik menších subjektů, které si navzájem konkurují, aniž by některá z těchto stran dosahovala úrovně tržní síly, jíž by dosahoval navrhovaný subjekt vzniklý spojením podniků analyzovaným ve věci týkající se spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(187)
Zúčastněné strany se rovněž odvolávaly na diskusi v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum ohledně skutečnosti, že výrobci v Unii nebyli omezeni asijským dovozem během těch období, kdy byl asijský dovoz z důvodu kolísání cen niklu, směnných kurzů a nízkých cen niklu na Londýnské burze kovů méně konkurenceschopný. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo poznamenáno, že „i když omezení spojená s dovozem nemusí být v současnosti silná, je možné, že by se v budoucnosti zvýšila“ (11), což následně vedlo k posouzení pravděpodobného vývoje trhu. Ze současného šetření vyplývá následující: dumpingový dovoz z dotčených zemí dosáhl během období šetření 9,5 % podílu na trhu a v porovnání s rokem 2010 vzrostl o 70 %. Rovněž bylo zjištěno, že tento dumpingový dovoz se podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(188)
Kromě toho skutečnost, že poptávka na trhu Unie je relativně stabilní, a to i v případě významného kolísání cen, neznamená, že kupující nejsou citliví na cenu. Zatímco nižší ceny, jež nabízejí vývozci, nevedou ke zvýšení spotřeby na trhu Unie, šetření jasně ukázalo, že kupující jsou ochotni nakupovat větší množství levného zboží z dovozu. Vzhledem k tomu, že tento levný dovoz nevytváří další poptávku, jde tento prodej na úkor prodeje ostatních účastníků trhu, a to hlavně na úkor výrobního odvětví Unie.
(189)
Šetření potvrdilo, že výrobní odvětví Unie prodává širší sortiment výrobků než spolupracující vyvážející výrobci. Avšak během období šetření se přibližně 75 % prodeje výrobního odvětví Unie týkalo čtyř nejčastějších tříd oceli (304, 304L, 316L a 430). Všechny tyto třídy prodávají vývozci z dotčených zemí v řadě různých šířek, tlouštěk a úprav. I výrobky z komodit, které nepatří do těchto tříd, spolu přímo soutěží, jelikož byly rovněž prodávány vývozci z dotčených zemí.
(190)
Žádná ze zúčastněných stran v tomto šetření nevznesla žádné námitky týkající se jakosti výrobku. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo na jedné straně uvedeno, že jakost výrobků neevropských výrobců lze v průměru považovat za srovnatelnou s jakostí u evropských výrobců (12), na druhé straně v něm bylo konstatováno, že odběratelé se zvláštními požadavky nemohou nakupovat v Asii (13). Jak však bylo popsáno výše, převážnou část prodeje výrobního odvětví Unie představují komoditní výrobky, u kterých je jakost srovnatelná.
(191)
Další faktory, které brání některým odběratelům nakupovat dovážené ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli, jsou dlouhé dodací lhůty z důvodu dlouhé přepravy z dotčených zemí a méně příznivé platební podmínky, které nabízejí výrobci v dotčených zemích. Nicméně tyto faktory jsou relevantní především pro odběratele nakupující přímo od ocelárny, kteří představují zhruba pouze třetinu trhu Unie.
(192)
Zároveň většina prodeje probíhala prostřednictvím středisek služeb pro ocelářský průmysl, přičemž tento prodej představoval přibližně dvě třetiny trhu Unie. Téměř veškerý vývoz z dotčených zemí ve skutečnosti probíhá prostřednictvím nezávislých středisek služeb pro ocelářský průmysl, jež také nakupují od výrobního odvětví Unie. V tomto případě jsou platební podmínky, které nabízí distributor, pro uživatele relevantní. Jelikož se tento prodej obvykle uskutečňuje ze zásob distributora, odpovídá příslušná dodací lhůta rovněž době potřebné pro zaslání zboží od distributora uživateli. Proto většina prodeje není těmito faktory ovlivněna.
(193)
Většina prodeje uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie je tedy přímo ovlivněna dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(194)
Komise proto dospěla k závěru, že podmínky hospodářské soutěže v Unii nemohly zabránit tomu, aby dumpingový dovoz z dotčených zemí výrobnímu odvětví Unie působil újmu.
5.4. Účinek cen surovin
(195)
Zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí, zda si koupí dotčený výrobek pocházející z dotčených zemí, nebo obdobný výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie, je ovlivněno vývojem cen surovin, zejména niklu. Je tomu tak proto, že vývozci si účtují jednotnou cenu a výrobní odvětví Unie si účtuje základní cenu plus přirážku za slévání.
(196)
Proto by údajně bylo pro dovozce výhodnější v dotčených zemích nakupovat, když ceny surovin rostou (neboť ceny výrobního odvětví Unie budou upraveny směrem nahoru, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní). Na druhé straně, pokud by se ceny surovin snížily, údajně by pro dovozce bylo nakupovat v dotčených zemích méně výhodné (neboť ceny výrobního odvětví Unie se sníží, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní).
(197)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum byl analyzován dopad očekávaného vývoje ceny niklu na rozhodování dovozců o nákupu (14). V současném šetření bylo analyzováno, zda vývoj dovozu opravdu sledoval vývoj skutečných cen niklu podle výše popsaného trendu. Ceny niklu klesly (15) o 31 % z 16 453 EUR za tunu v roce 2010 na 11 327 EUR za tunu během období šetření. Podle tvrzení zúčastněných stran uvedeného ve 196. bodě odůvodnění výše mělo toto snížení cen niklu vést k poklesu dovozu z dotčených zemí. Šetření však ukázalo, že i přes značné snížení cen niklu se vývoz z dotčených zemí během stejného období zvýšil o 70 %, jak je popsáno v 104. bodě odůvodnění výše.
(198)
Vývoj cen surovin sice mohl mít určitý vliv na vývoj objemů dovozu, ale další faktory jako nízká úroveň cen vyvážejících výrobců nad tímto účinkem jasně převážily. Má se tedy za to, že vývoj cen niklu neměl na celkově rostoucí trend dumpingového dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období trvalý vliv.
5.5. Změny ve spotřebním vzorci
(199)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo stanoveno, že jak absolutní úroveň cen niklu, tak kolísání cen niklu pravděpodobně sníží atraktivitu korozivzdorné oceli jako materiálu a budou stimulovat poptávku po korozivzdorné oceli neobsahující nikl (16).
(200)
Co se týče atraktivity korozivzdorné oceli jako materiálu, objevil se též argument, že substituci korozivzdorné oceli mohla ovlivnit řada trendů, jako je potřeba využívání lehčích materiálů, např. v automobilech (negativní dopad na korozivzdornou ocel; přechod z oceli na kompozity), kratší životní cykly výrobků u spotřebního zboží (negativní dopad na korozivzdornou ocel; používají se levnější materiály), vyšší potřeba úpravy vody a výroba zelené energie (pozitivní dopad na korozivzdornou ocel; problém náhrady v mnohých použitích) a vývoj cen případných konkurenčních materiálů (železná ruda, hliník, měď) (17).
(201)
V tomto ohledu toto šetření potvrdilo závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum (18), že poptávka po korozivzdorné oceli obecně a po plochých za studena válcovaných výrobcích z korozivzdorné oceli konkrétně je poměrně nepružná. K největšímu růstu spotřeby došlo mezi lety 2010 a 2011, kdy ceny rostly. Během období klesajících cen od roku 2011 až do období šetření zůstala spotřeba stabilní a zvýšila se pouze o 1 %. Substituce korozivzdorné oceli, včetně výše uvedených faktorů, tudíž neměla na celkovou spotřebu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli měřitelný dopad.
(202)
Co se týče přesunu poptávky směrem k třídám korozivzdorné oceli neobsahujícím nikl, které jsou rovněž obdobným výrobkem, podrobná analýza prodejních transakcí, jež vykázali výrobci v Unii zařazení do vzorku, potvrzuje závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(203)
Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění výše, ceny účtované výrobním odvětvím Unie jsou přímo vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin. Přesun poptávky od jedné třídy oceli k jiné proto nemá žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie.
(204)
V této fázi byl tudíž vyvozen závěr, že změny ve spotřebním vzorci neměly na výkonnost výrobního odvětví Unie negativní dopad.
5.6. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(205)
Levný dumpingový dovoz z dotčených zemí se zvýšil jak v absolutním, tak v relativním vyjádření v porovnání se spotřebou v Unii v době, kdy se zhoršila většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie (výroba, využití kapacity, podíl na trhu, zaměstnanost, prodejní ceny, náklady práce, ziskovost, investice, návratnost investic). Dumpingový dovoz z dotčených zemí se během období šetření podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(206)
Ostatní faktory, jako jsou ceny energie, kapacita a podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie, k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie nepřispěly. Faktory jako dovoz z jiných třetích zemí a vývoz výrobního odvětví Unie mohly k újmě přispět, avšak ve velmi omezené míře.
(207)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k předběžnému závěru, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je dumpingový dovoz z dotčených zemí a že ostatní faktory posuzované jednotlivě tuto příčinnou souvislost nenarušují. Újma spočívá především v křehké finanční situaci výrobního odvětví Unie a v poklesu výroby, využití kapacity, zaměstnanosti a podílu na trhu.
(208)
Komise rozlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působícího újmu. Účinek jiného dovozu, vývozu výrobního odvětví Unie, cen energie, kapacity a podmínek hospodářské soutěže na nepříznivý vývoj výrobního odvětví Unie, pokud jde o jeho finanční situaci, výrobu a podíl na trhu, byl buď velmi omezený, nebo žádný.
6. ZÁJEM UNIE
(209)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory zjištění, že újmu způsobuje dumping, může učinit jednoznačný závěr, že v tomto případě není v zájmu Unie přijímat příslušná opatření. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
6.1. Zájem výrobního odvětví Unie
(210)
Většina výrobního odvětví Unie podporuje uložení opatření. Největší výrobce v Unii při šetření nespolupracoval, neměl však proti podnětu výhrady. Šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii při šetření spolupracovalo a podpořilo podnět.
(211)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Všechny finanční ukazatele (ziskovost, peněžní tok, návratnost investic) byly v průběhu celého posuzovaného období většinou záporné. Ostatní ukazatele, jako je výroba, využití kapacity, zaměstnanost a podíl na trhu, se v průběhu celého posuzovaného období vyvíjely negativně. Výrobnímu odvětví Unie se podařilo jen udržet nízký objem prodeje po krizi a nemohlo těžit z růstu trhu.
(212)
Pokud by nebyla přijata opatření, bude dumpingový dovoz z dotčených zemí i nadále nutit výrobní odvětví Unie prodávat za ztrátové ceny. Toto hromadění dalších ztrát povede k dalšímu zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Je proto v zájmu výrobního odvětví Unie opatření uložit.
6.2. Zájem dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení
(213)
Dovozci a distributoři (včetně středisek služeb pro ocelářský průmysl) byli při tomto šetření velmi aktivní. Přihlásilo se 31 dovozců a distributorů, kteří vyjádřili nesouhlas s uložením opatření.
(214)
Dovozci a distributoři tvrdili, že uložením opatření se omezí jejich možné zdroje dodávek. Uvedli, že pokud budou opatření uložena, nebudou již dále moci odebírat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli z ČLR a Tchaj-wanu.
(215)
Šetření však ukázalo, že všichni dovozci a distributoři nakupují z různých zdrojů, včetně výrobního odvětví Unie, dotčených zemí a jiných třetích zemí. Na dodávky z dotčených zemí jsou tudíž odkázáni pouze do určité míry.
(216)
Tyto strany mohou i nadále nakupovat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli od výrobního odvětví Unie a jiných zemí, kterých se toho šetření netýká (například Indie, Jižní Afrika, Jižní Korea nebo USA) a jejichž celkový podíl na trhu dosahuje 11 %. Jak výrobní odvětví Unie, tak dovoz z jiných třetích zemí proto představují věrohodnou alternativu k dovozu z Číny a Tchaj-wanu.
(217)
Proto se v této fázi vyvozuje závěr, že uložení opatření může mít na situaci dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení, pouze malý negativní dopad.
6.3. Zájem uživatelů
(218)
Řada zúčastněných stran, včetně vyvážejících výrobců a distributorů, vyjádřila obavy ohledně možných negativních účinků opatření na uživatele. Samotní uživatelé tyto obavy nemají. Míra zapojení uživatelů do této věci byla velmi nízká. Stanovisko vyjádřilo šest uživatelů (včetně jedné skupiny čtyř společností), z nichž pouze jeden byl proti uložení opatření. Ostatní uživatelé a jejich sdružení se buď nezapojili, nebo se výslovně zdrželi jakéhokoli postoje.
(219)
Proto se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření není proti zájmu uživatelů.
6.4. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(220)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum dospěla Komise k závěru, že navrhované spojení společností Outokumpu a Inoxum by pravděpodobně vedlo k zásadnímu narušení účinné hospodářské soutěže kvůli nekoordinovaným účinkům z důvodu vytvoření dominantního postavení na trhu Evropského hospodářského prostoru (EHP) s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli (19). Komise s cílem vyhnout se takovému narušení uznala, že balíček týkající se odprodeje zahrnující AST postačuje k odstranění obav z narušení hospodářské soutěže (20). Nápravné opatření schválené Komisí zachovalo počet středně velkých výrobců v Unii (tj. 4).
(221)
Toto nápravné opatření již bylo provedeno a nyní je plně účinné. Mimoto se uložením antidumpingových opatření nesnižuje počet středně velkých výrobců v Unii. V této fázi se proto dospělo k závěru, že uložením opatření se nesníží ani neodstraní účinek závazku přijatého Komisí v rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
6.5. Závěr ohledně zájmu Unie
(222)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu v této fázi šetření není v zájmu Unie.
7. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(223)
Na základě závěrů, k nimž Komise v otázce dumpingu, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie dospěla, by měla být zavedena prozatímní opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
7.1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(224)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(225)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by dokázalo pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu.
(226)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období, tj. v letech 2010 až 2013, záporná. Předchozí roky 2008 a 2009 byly postiženy poklesem poptávky v době celosvětové hospodářské krize, a zisk dosažený v těchto letech tudíž nelze považovat za zisk dosažený za běžných podmínek hospodářské soutěže. Jak je uvedeno výše ve 134. bodě odůvodnění, předchozí šetření předběžně zjistilo existenci dumpingu v roce 2007, avšak mezi tímto dovozem a situací výrobního odvětví Unie nemohla být stanovena věcná spojitost.Proto byl cílový zisk stanoven na 8,1 %, což byl zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie v roce 2007. To byl poslední reprezentativní rok, který se vyznačoval běžnými podmínkami hospodářské soutěže před poklesem poptávky v letech 2008 a 2009. Velikost trhu v roce 2013 téměř dosáhla úrovně spotřeby v roce 2007.
(227)
Na tomto základě Komise vypočítala pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla skutečné ztráty utrpěné během období šetření a připočetla výše uvedené ziskové rozpětí ve výši 8,1 %.
(228)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(229)
Úroveň pro odstranění újmy pro „ostatní spolupracující společnosti“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako dumpingové rozpětí pro tyto společnosti (viz výše 57., 60., 85. a 88. bod odůvodnění).
7.2. Prozatímní opatření
(230)
Prozatímní antidumpingová opatření by měla být na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu uvalena podle pravidla nižšího cla, které stanoví čl. 7 odst. 2 základního nařízení. Komise provedla srovnání rozpětí újmy a rozpětí dumpingu. Výše celních sazeb by měla být stanovena tak, aby byla na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy.
(231)
Jak již bylo uvedeno ve 4. bodě odůvodnění výše, Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu nařízením (EU) č. 1331/2014 s ohledem na možné zpětné uplatnění antidumpingových a vyrovnávacích opatření podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení a čl. 16 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (21) (dále jen „základní antisubvenční nařízení“).
(232)
Pokud jde o současné antidumpingové šetření, a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antidumpingového šetření v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení měla být zastavena.
(233)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření (viz 3. bod odůvodnění výše), celní evidence dovozu z ČLR podle čl. 24 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení by měla pokračovat.
(234)
V této fázi řízení nelze přijmout rozhodnutí o možném zpětném uplatnění antidumpingových opatření.
(235)
Prozatímní antidumpingové clo by na základě výše uvedených skutečností mělo mít tyto sazby, vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením:
Země
Společnost
Dumpingové rozpětí
(%)
Rozpětí újmy
(%)
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
ČLR
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
24,5
24,5
Všechny ostatní společnosti
34,9
25,2
25,2
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
22,9
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
23,9
12,0
(236)
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na ně vztahovat žádná z uvedených individuálních antidumpingových celních sazeb.
(237)
Pokud společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatnění těchto individuálních antidumpingových celních sazeb. Tato žádost musí být předložena Komisi (22). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(238)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, sazba antidumpingového cla pro všechny ostatní společnosti by se neměla vztahovat pouze na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(239)
Od 26. března 2015 je ochrana před dumpingovým dovozem zajištěna prozatímním antidumpingovým clem. Celní evidence dovozu pro účely ochrany před dumpingovým dovozem proto již není nutná. Ustanovení čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) č. 1331/2014 proto musí být odpovídajícím způsobem změněno.
8. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(240)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky a/nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(241)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Šanghaj
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,5
Všechny ostatní společnosti
25,2
C999
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze II
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
C999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii podléhá složení jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušná platná ustanovení o clech.
Článek 2
1. Do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost mohou zúčastněné strany:
a)
požádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a důvodech, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato;
b)
předložit Komisi své písemné připomínky a
c)
požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Strany uvedené v čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou vyjádřit k uplatňování prozatímních opatření do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1331/2014 se nahrazuje tímto:
„1. Celní orgány se vyzývají, aby podle čl. 24 odst. 5 nařízení (ES) č. 597/2009 přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozu plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky do Unie.“
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2015.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2015/501 DELLA COMMISSIONE
del 24 marzo 2015
che istituisce un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo originari della Repubblica popolare cinese e di Taiwan
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1) («il regolamento di base»), in particolare l'articolo 7,
dopo avere consultato gli Stati membri,
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
1.1. Apertura
(1)
Il 26 giugno 2014 la Commissione europea («la Commissione») ha avviato, sulla base dell'articolo 5 del regolamento di base, un'inchiesta antidumping in merito alle importazioni nell'Unione di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo originari della Repubblica popolare cinese («RPC») e di Taiwan («i paesi interessati») e ha pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea (2) l'avviso di apertura del relativo procedimento («l'avviso di apertura»).
(2)
La Commissione ha avviato l'inchiesta a seguito di una denuncia presentata il 13 maggio 2014 da Eurofer («il denunziante») per conto di produttori dell'Unione di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo. Il denunziante rappresenta circa il 50 % della produzione totale dell'Unione di tali prodotti. La denuncia conteneva elementi di prova di dumping e di conseguente notevole pregiudizio sufficienti per giustificare l'apertura dell'inchiesta.
(3)
Il 14 agosto 2014 la Commissione ha aperto un procedimento antisovvenzioni in merito alle importazioni nell'Unione di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo originari della Repubblica popolare cinese e ha avviato un'inchiesta separata, pubblicandone il relativo avviso nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea (3).
1.2. Registrazione
(4)
Su richiesta del denunziante, suffragata dai necessari elementi di prova, la Commissione ha adottato, il 15 dicembre 2014, il regolamento di esecuzione (UE) n. 1331/2014 (4) che dispone la registrazione delle importazioni di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo originari della Repubblica popolare cinese e di Taiwan a partire dal 17 dicembre 2014.
1.3. Parti interessate
(5)
Nell'avviso di apertura la Commissione ha invitato le parti interessate a contattarla al fine di partecipare all'inchiesta. La Commissione ha inoltre espressamente informato il denunziante, altri produttori noti dell'Unione, i produttori esportatori noti, le autorità della RPC e di Taiwan, gli importatori noti, i fornitori e gli utilizzatori, gli operatori commerciali, nonché le associazioni notoriamente interessate all'avvio dell'inchiesta e li ha invitati a partecipare. La Commissione ha inoltre informato dell'avvio dell'inchiesta i produttori degli Stati Uniti d'America («USA») e del Sud Africa, invitandoli a partecipare. Nell'avviso di apertura la Commissione ha informato le parti interessate che essa prevedeva di selezionare gli USA come paese terzo a economia di mercato («il paese di riferimento»), a norma dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base.
(6)
Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni sull'avvio dell'inchiesta e di chiedere un'audizione alla Commissione e/o al consigliere-auditore nei procedimenti in materia commerciale.
a) Campionamento
(7)
Nell'avviso di apertura la Commissione ha precisato che avrebbe potuto ricorrere al campionamento selezionando le parti interessate conformemente all'articolo 17 del regolamento di base.
Campionamento dei produttori dell'Unione
(8)
Nell'avviso di apertura la Commissione ha comunicato di aver selezionato provvisoriamente un campione di produttori dell'Unione sulla base del volume della produzione. Tale campione era composto da quattro produttori dell'Unione che rappresentavano circa il 50 % del volume di produzione. La Commissione ha invitato le parti interessate a esprimere osservazioni sul campione provvisorio. Non essendo pervenute osservazioni, il campione provvisorio è stato confermato. Il campione è rappresentativo dell'industria dell'Unione.
Campionamento degli importatori
(9)
Al fine di decidere se il campionamento fosse necessario e di selezionare in caso affermativo un campione, la Commissione ha invitato tutti gli importatori indipendenti a fornire le informazioni specificate nell'avviso di apertura.
(10)
Trentuno importatori indipendenti hanno fornito le informazioni richieste e hanno acconsentito a essere inclusi nel campione. A norma all'articolo 17, paragrafo 1, del regolamento di base, la Commissione ha selezionato un campione di quattro importatori in base al volume più elevato di importazioni nell'Unione. Conformemente all'articolo 17, paragrafo 2, del regolamento di base, tutti gli importatori noti interessati sono stati consultati in merito alla selezione del campione.
(11)
Sono pervenute osservazioni circa l'assetto proprietario di uno degli importatori selezionati: secondo le parti interessate, un determinato importatore doveva essere escluso dal campione perché collegato a un produttore dell'Unione. Tale importatore tuttavia non era collegato ad alcun produttore dell'Unione durante il periodo dell'inchiesta, bensì solo successivamente. Peraltro con l'espressione «importatori indipendenti» si intendono gli importatori non collegati a produttori esportatori. Un importatore indipendente può essere collegato a un produttore dell'Unione.
Campionamento dei produttori esportatori di Taiwan
(12)
Al fine di decidere se il campionamento fosse necessario e di selezionare in caso affermativo un campione, la Commissione ha invitato tutti i produttori esportatori di Taiwan a fornire le informazioni specificate nell'avviso di apertura. La Commissione ha inoltre chiesto ai rappresentanti di Taiwan presso l'UE di individuare e/o contattare altri eventuali produttori esportatori potenzialmente interessati a partecipare all'inchiesta.
(13)
In totale nove asseriti produttori esportatori del paese interessato hanno fornito le informazioni richieste e hanno accettato di essere inseriti nel campione. A norma dell'articolo 17, paragrafo 1, del regolamento di base, la Commissione ha selezionato un campione di quattro produttori (tre dei quali collegati) sulla base del massimo volume rappresentativo delle esportazioni nell'Unione che potesse essere adeguatamente esaminato entro il periodo di tempo a disposizione. Conformemente all'articolo 17, paragrafo 2, del regolamento di base, tutti i produttori esportatori noti interessati e le autorità del paese interessato sono stati consultati in merito alla selezione del campione. Non sono state formulate osservazioni al riguardo.
(14)
Dall'inchiesta è emerso che due società inserite nel campione e due società che hanno collaborato non incluse nel campione non soddisfano la definizione di produttore esportatore poiché si limitano a operare come centri di servizi e a utilizzare il prodotto in esame come fattore di produzione. Si è appurato che dette società non dispongono di impianti di laminazione a caldo o a freddo e che il loro valore aggiunto è marginale rispetto al costo degli input. In realtà essi acquistano e vendono diversi tipi del prodotto in esame (cfr. i considerando da 26 a 28).
(15)
Una di queste società tuttavia è collegata a un produttore esportatore incluso nel campione e nell'inchiesta la si è considerata pertanto come appartenente a tale gruppo di società. Dopo l'esclusione dal campione della società che non soddisfa la definizione di produttore esportatore, il campione rimanente rappresenta come minimo il 48 % circa del volume totale delle esportazioni da Taiwan verso l'Unione e circa l'80 % delle vendite sul mercato interno di Taiwan. Il campione restava quindi ancora rappresentativo.
(16)
La Commissione ha escluso le altre tre società da qualsiasi calcolo del margine di dumping individuale e del livello di eliminazione del pregiudizio. Di conseguenza, per queste tre società non è stata determinata nessuna aliquota del dazio.
Esame individuale
(17)
A un produttore esportatore di Taiwan che lo aveva richiesto è stato accordato un esame individuale a norma dell'articolo 17, paragrafo 3, del regolamento di base.
Campionamento dei produttori esportatori della RPC
(18)
Al fine di decidere se il campionamento fosse necessario e di selezionare in caso affermativo un campione, la Commissione ha invitato tutti i produttori esportatori della RPC a fornire le informazioni specificate nell'avviso di apertura. La Commissione ha inoltre chiesto alle autorità della RPC di individuare e/o contattare altri eventuali produttori esportatori potenzialmente interessati a partecipare all'inchiesta.
(19)
Otto produttori esportatori della RPC hanno fornito le informazioni richieste e hanno accettato di essere inseriti nel campione. A norma dell'articolo 17, paragrafo 1, del regolamento di base, la Commissione ha selezionato un campione di quattro società appartenenti a due gruppi, sulla base del massimo volume rappresentativo delle esportazioni nell'Unione che potesse essere adeguatamente esaminato entro il periodo di tempo a disposizione. Conformemente all'articolo 17, paragrafo 2, del regolamento di base, tutti i produttori esportatori noti interessati e le autorità del paese interessato sono stati consultati in merito alla selezione del campione. Non sono state formulate osservazioni al riguardo.
b) Moduli di domanda del riconoscimento di operare in condizioni di economia di mercato per i produttori esportatori della RPC
(20)
Ai fini dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera b), del regolamento di base, la Commissione ha inviato i moduli di domanda del riconoscimento di operare in condizioni di economia di mercato a tutti i produttori esportatori della RPC che hanno collaborato selezionati per essere inclusi nel campione e ai produttori esportatori disposti a collaborare non inclusi nel campione che desideravano chiedere un esame individuale a norma dell'articolo 17, paragrafo 3, del regolamento di base, nonché alle associazioni note di produttori esportatori e alle autorità della RPC. Nessuno dei produttori esportatori ha presentato domanda per essere riconosciuto come operante in condizioni di economia di mercato.
c) Questionario
(21)
La Commissione ha inviato questionari ai produttori esportatori cinesi e taiwanesi inclusi nel campione, ai produttori esportatori intenzionati a chiedere un esame individuale, ai produttori di due potenziali paesi di riferimento, nonché ai produttori dell'Unione inclusi nel campione, agli importatori indipendenti inclusi nel campione, nonché agli utilizzatori che si sono manifestati.
(22)
Questionari debitamente compilati sono stati restituiti da quattro produttori esportatori cinesi inclusi nel campione, quattro produttori esportatori taiwanesi inseriti nel campione (compresi due che sono risultati non essere produttori esportatori), un produttore esportatore di Taiwan che chiedeva un esame individuale, due produttori degli USA (paese di riferimento), quattro produttori dell'Unione inclusi nel campione, quattro importatori indipendenti inseriti nel campione e sei utilizzatori.
d) Visite di verifica
(23)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie per determinare in via provvisoria il dumping, il conseguente pregiudizio e l'interesse dell'Unione. Sono state effettuate visite di verifica a norma dell'articolo 16 del regolamento di base presso le sedi delle seguenti società:
Produttori dell'Unione
-
Acciai Speciali Terni S.p.A, Terni, Italia
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios e Madrid, Spagna
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francia
Centro di servizi connessi di Acciai Speciali Terni SpA.
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Italia
Il denunziante
-
Eurofer, Bruxelles, Belgio
Produttori esportatori di Taiwan
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei city
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung city
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien city
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung city
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung city
Produttori esportatori della RPC
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Shanghai
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan City
Importatore collegato dell'Unione
-
Baosteel Europe GmbH, Amburgo, Germania
(24)
La Commissione ha proceduto alle audizioni, comprese le audizioni con il consigliere-auditore, con i produttori esportatori, le associazioni e gli importatori.
1.4. Periodo dell'inchiesta e periodo in esame
(25)
L'inchiesta relativa al dumping e al pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1o gennaio 2013 e il 31 dicembre 2013 («il periodo dell'inchiesta»). L'analisi delle tendenze utili per valutare il pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1o gennaio 2010 e la fine del periodo dell'inchiesta («il periodo in esame»).
2. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
2.1. Prodotto in esame
(26)
Il prodotto in esame è costituito dai prodotti laminati piatti di acciaio inossidabile, semplicemente laminati a freddo, originari della RPC e di Taiwan, attualmente classificati ai codici NC 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 e 7220 20 89 («il prodotto in esame»).
(27)
I prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo trovano molteplici applicazioni, ad esempio nella produzione di elettrodomestici (interni di lavatrici e lavastoviglie), tubi saldati e dispositivi medici, nonché nell'industria alimentare e automobilistica.
(28)
Dall'inchiesta è emerso che i diversi tipi di prodotto in esame presentano tutti le stesse caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche di base e sono essenzialmente destinati agli stessi scopi.
2.2. Prodotto simile
(29)
Si è riscontrato che i prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo fabbricati e venduti nell'Unione dall'industria dell'Unione e i prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo fabbricati e venduti nei paesi interessati e nel paese di riferimento presentano essenzialmente le stesse caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche di base e gli stessi utilizzi fondamentali dei prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo fabbricati nei paesi interessati e venduti per l'esportazione verso l'Unione. Tali prodotti sono pertanto considerati prodotti simili a termini dell'articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
2.3. Contestazioni riguardanti la definizione del prodotto
(30)
Le parti interessate hanno sostenuto che alcuni tipi di prodotto (compresi i nastri stretti e i nastri di precisione) avrebbero dovuto essere esclusi dall'ambito dell'inchiesta, in quanto i produttori dell'Unione non sono in grado di rifornire adeguatamente questi segmenti di mercato. L'industria dell'Unione ha presentato tuttavia elementi di prova attestanti di essere pienamente in grado di rifornire questi segmenti di mercato.
(31)
In merito ai nastri di precisione le stesse parti hanno inoltre sostenuto che la direzione generale della Concorrenza della Commissione europea aveva deciso di escludere questo tipo di prodotto dal pertinente mercato nella sua analisi della concentrazione Outokumpu/Inoxum (5). La definizione del mercato in un caso di concentrazione è focalizzata tuttavia sulla sostituibilità sul versante della domanda e dell'offerta. In un procedimento antidumping il mercato è definito in base alle caratteristiche fisiche del prodotto in esame. In un procedimento antidumping i tipi di prodotto possono pertanto essere differenti in relazione ad alcuni parametri (larghezza, tolleranze, proprietà meccaniche). Questo tipo di prodotto è oggetto dell'inchiesta sin dal suo inizio dato che i produttori dell'Unione di nastri di precisione sono stati contattati nell'esame della rappresentatività.
(32)
La Commissione ha pertanto respinto l'argomentazione e ha lasciato invariata la definizione del prodotto oggetto dell'inchiesta.
3. DUMPING
3.1. RPC
3.1.1. Valore normale
3.1.1.1. Trattamento riservato alle società operanti in condizioni di economia di mercato («TEM»)
(33)
A norma dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera b), del regolamento di base, la Commissione determina il valore normale in conformità all'articolo 2, paragrafi da 1 a 6, di detto regolamento per i produttori esportatori della RPC che sostengono e dimostrano di soddisfare i criteri di cui all'articolo 2, paragrafo 7, lettera c), dello stesso regolamento e ai quali si può pertanto riconoscere il TEM.
(34)
Per stabilire se i criteri di cui all'articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base fossero soddisfatti, la Commissione ha cercato di raccogliere le informazioni necessarie chiedendo ai produttori esportatori in questione di compilare il modulo di richiesta del TEM. Nessuno di essi ha richiesto il TEM.
3.1.1.2. Paese di riferimento
(35)
A norma dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base, il valore normale è stato determinato sulla base del prezzo o del valore costruito in un paese terzo ad economia di mercato per i produttori esportatori ai quali non è riconosciuto il TEM. A tal fine è stato necessario selezionare un paese di riferimento.
(36)
Nell'avviso di apertura la Commissione ha informato le parti interessate della sua intenzione di selezionare gli USA come paese di riferimento adeguato e ha invitato le parti interessate a presentare le loro osservazioni.
(37)
La Commissione ha preso contatto con vari potenziali paesi di riferimento (India, Sud Africa, Corea del Sud, Taiwan e USA) e sulla base delle informazioni ricevute ha chiesto a 32 produttori noti del prodotto simile in Sud Africa, Corea del Sud e Stati Uniti di fornire informazioni. Non essendo pervenuta alcuna informazione sui produttori dell'India, tale paese non ha potuto pertanto essere considerato come potenziale paese di riferimento. Taiwan è soggetta alla stessa inchiesta e, di conseguenza, le informazioni fornite dai produttori oggetto dell'inchiesta sono state prese in considerazione a tal fine.
(38)
Solo due produttori statunitensi hanno risposto al questionario predisposto per i produttori del paese di riferimento. La Commissione ha dovuto quindi scegliere tra gli USA e Taiwan.
(39)
Negli Stati Uniti vi sono almeno quattro grandi produttori del prodotto simile (tre sono integrati verticalmente e uno no) e la produzione e i consumi totali sono paragonabili a quelli della RPC. A Taiwan esiste un unico grande gruppo di produttori integrati verticalmente che influenza il mercato, a prescindere dall'esistenza di un paio di piccoli produttori non integrati. Il processo di produzione negli USA è simile a quello di Taiwan e almeno a quello di alcuni produttori esportatori della RPC. Le materie prime utilizzate negli USA e a Taiwan sono essenzialmente identiche. Negli Stati Uniti sono in vigore dazi antidumping nei confronti del Giappone, della Corea del Sud e di Taiwan e in quest'ultimo paese nei confronti della RPC e della Corea del Sud. Le importazioni del prodotto simile negli USA e a Taiwan sono tuttavia consistenti, pari rispettivamente a circa il 17 % e al 37 % dei loro consumi totali durante il periodo dell'inchiesta. Tra i principali paesi esportatori negli USA figurano Messico, RPC, Taiwan, Francia, Finlandia, Giappone e Germania, mentre tra i principali paesi esportatori verso Taiwan figurano RPC, Corea del Sud, Giappone, Finlandia e Vietnam.
(40)
Alla luce di quanto precede, gli USA sono considerati più adatti come paese di riferimento per due principali motivi:
i)
se il mercato degli USA è molto competitivo, per contro il mercato e i prezzi dei prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo a Taiwan sono influenzati in larga misura da un unico gruppo di imprese;
ii)
il mercato interno di Taiwan ha dimensioni molto più ridotte rispetto a quelli della RPC e degli USA.
(41)
Le parti interessate hanno contestato la scelta degli Stati Uniti come paese di riferimento, soprattutto a motivo di una presunta differenza tra i processi di produzione e tra i tipi di materie prime utilizzate nella produzione. Taiwan, paese anch'esso oggetto dell'inchiesta, sarebbe a loro parere un paese di riferimento più appropriato degli Stati Uniti.
(42)
In questa fase la Commissione ha concluso che gli USA rappresentano un paese di riferimento appropriato ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base.
3.1.1.3. Valore normale (paese di riferimento)
(43)
Le informazioni ottenute dai produttori del paese di riferimento che hanno collaborato sono state utilizzate come base per la determinazione del valore normale per i produttori esportatori cui non è stato accordato il TEM, ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base.
(44)
La Commissione ha dapprima verificato se il volume totale delle vendite sul mercato interno dei due produttori che hanno collaborato nel paese di riferimento fosse rappresentativo a norma dell'articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. Le vendite effettuate sul mercato interno sono rappresentative se il volume totale delle vendite del prodotto simile sul mercato interno ad acquirenti indipendenti ha rappresentato almeno il 5 % del volume totale delle vendite all'esportazione verso l'Unione del prodotto in esame di ciascun produttore esportatore cinese incluso nel campione durante il periodo dell'inchiesta. Alla luce di quanto precede, le vendite totali del prodotto simile sul mercato interno del paese di riferimento da parte dei due produttori che hanno collaborato sono rappresentative.
(45)
La Commissione ha successivamente individuato i tipi di prodotto venduti sul mercato interno che sono identici o comparabili ai tipi venduti per l'esportazione verso l'Unione per i produttori esportatori inclusi nel campione.
(46)
La Commissione ha poi definito, per ogni tipo di prodotto, la percentuale di vendite remunerative effettuate ad acquirenti indipendenti sul mercato interno durante il periodo dell'inchiesta allo scopo di decidere se utilizzare le vendite effettivamente realizzate sul mercato interno per il calcolo del valore normale conformemente all'articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base.
(47)
Il valore normale si basa sul prezzo effettivo praticato sul mercato interno per tipo di prodotto, a prescindere dal fatto che le vendite siano remunerative o meno, se:
i)
il volume delle vendite di un tipo di prodotto, a prezzi di vendita netti pari o superiori al costo di produzione calcolato, ha rappresentato più dell'80 % del volume totale delle vendite di questo tipo di prodotto; e
ii)
la media ponderata del prezzo di vendita di tale tipo di prodotto è pari o superiore al costo unitario di produzione.
(48)
In questo caso il valore normale è pari alla media ponderata dei prezzi di tutte le vendite sul mercato interno di quel tipo di prodotto durante il periodo dell'inchiesta. La Commissione ha preso in considerazione tutte le transazioni dichiarate come vendite sul mercato interno non avendo motivo di dubitare che non fossero destinate al consumo su tale mercato.
(49)
Il valore normale è il prezzo effettivo, praticato sul mercato interno per ciascun tipo di prodotto, delle sole vendite remunerative sul mercato interno dei tipi di prodotto durante il periodo dell'inchiesta se:
i)
il volume delle vendite remunerative del tipo di prodotto rappresenta una percentuale pari o inferiore all'80 % del volume totale delle vendite di tale tipo di prodotto; oppure
ii)
la media ponderata dei prezzi di questo tipo di prodotto è inferiore al costo unitario di produzione.
3.1.2. Prezzo all'esportazione
(50)
I produttori esportatori inclusi nel campione hanno esportato verso l'Unione vendendo direttamente ad acquirenti indipendenti o, nel caso di un produttore esportatore, tramite una società collegata operante come importatore.
(51)
Nel caso dei produttori esportatori che hanno esportato il prodotto in esame vendendolo direttamente ad acquirenti indipendenti dell'Unione, il prezzo all'esportazione è stato stabilito sulla base dei prezzi effettivamente pagati o pagabili per il prodotto in esame venduto per l'esportazione nell'Unione ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base.
(52)
Nel caso della vendita all'esportazione verso l'Unione del prodotto in esame da parte del produttore esportatore per il tramite di una società collegata operante come importatore, il prezzo all'esportazione è stato stabilito sulla base del prezzo al quale il prodotto importato è stato rivenduto per la prima volta ad acquirenti indipendenti nell'Unione a norma dell'articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base. In questo caso il prezzo è stato rettificato per tener conto di tutti i costi sostenuti tra l'importazione e la rivendita, compresi gli utili e le spese generali, amministrative e di vendita.
3.1.3. Confronto
(53)
La Commissione ha confrontato il valore normale e il prezzo all'esportazione dei produttori esportatori inclusi nel campione a livello franco fabbrica.
(54)
A norma dell'articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base, ove giustificato dalla necessità di garantire un confronto equo, la Commissione ha rettificato il valore normale e/o il prezzo all'esportazione per tener conto delle differenze che incidono sui prezzi e sulla loro comparabilità. Sono state apportate rettifiche riguardo a trasporto, assicurazione, movimentazione, carico e costi accessori, imballaggio, costo del credito, oneri bancari e commissioni.
3.1.4. Margini di dumping
(55)
A norma dell'articolo 2, paragrafi 11 e 12, del regolamento di base, la Commissione ha proceduto a comparare per i produttori esportatori inclusi nel campione la media ponderata del valore normale di ciascun tipo di prodotto simile nel paese di riferimento (cfr. i considerando da 43 a 49) con la media ponderata dei prezzi all'esportazione del corrispondente tipo di prodotto in esame.
(56)
Alla luce di quanto precede, i margini di dumping medi ponderati provvisori, espressi in percentuale del prezzo cif, franco frontiera dell'Unione, dazio non corrisposto, sono i seguenti:
Tabella 1
Margini di dumping, RPC
Società
Margine di dumping provvisorio
(%)
Gruppo Baosteel: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
Gruppo TISCO: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
Per i produttori esportatori che hanno collaborato non inclusi nel campione la Commissione ha calcolato la media ponderata del margine di dumping a norma dell'articolo 9, paragrafo 6, del regolamento di base. Tale margine è stato quindi fissato sulla base della media ponderata dei margini di dumping calcolati per i produttori esportatori inseriti nel campione.
(58)
Alla luce di quanto precede, il margine di dumping provvisorio dei produttori esportatori che hanno collaborato non inclusi nel campione è pari al 30,0 %.
(59)
Per tutti gli altri produttori esportatori del paese interessato, la Commissione ha fissato il margine di dumping sulla base dei dati disponibili conformemente all'articolo 18 del regolamento di base. A tal fine la Commissione ha determinato il livello di collaborazione dei produttori esportatori. Detto livello corrisponde al volume delle esportazioni verso l'Unione dei produttori esportatori che hanno collaborato, espresso in percentuale del volume totale delle esportazioni - quale risulta dalle statistiche delle importazioni di Eurostat - dal paese interessato verso l'Unione.
(60)
Il livello di collaborazione è stato considerato elevato e la Commissione ha pertanto deciso di stabilire il margine di dumping residuo al livello della società inserita nel campione con il più alto margine di dumping.
(61)
I margini di dumping provvisori, espressi in percentuale del prezzo cif, franco frontiera dell'Unione, dazio non corrisposto, sono i seguenti:
Tabella 2
Margini di dumping, RPC
Società
Margine di dumping provvisorio
(%)
Gruppo Baosteel: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
Gruppo TISCO: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Altre società che hanno collaborato
30,0
Tutte le altre società
34,9
3.2. Taiwan
3.2.1. Valore normale
(62)
La Commissione ha dapprima verificato se il volume totale di vendite sul mercato interno per ciascun produttore esportatore oggetto dell'inchiesta fosse rappresentativo ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. Come produttori esportatori oggetto dell'inchiesta la Commissione ha considerato i produttori esportatori inclusi nel campione, oltre a un produttore esportatore al quale è stato accordato un esame individuale. Le vendite effettuate sul mercato interno sono rappresentative se il volume totale delle vendite del prodotto simile sul mercato interno ad acquirenti indipendenti ha rappresentato per ciascun produttore esportatore almeno il 5 % del volume totale delle sue vendite all'esportazione verso l'Unione del prodotto in esame durante il periodo dell'inchiesta.
(63)
La Commissione ha accertato che le vendite sul mercato interno dichiarate dai produttori esportatori oggetto dell'inchiesta comprendevano quantitativi significativi del prodotto simile venduto ai distributori e da questi successivamente esportato. Un calcolo basato sui dati della produzione forniti dalle società che hanno collaborato e sulle statistiche sulle importazioni e sulle esportazioni del prodotto simile di Taiwan ha confermato che le vendite realizzate sul mercato interno dichiarate dai produttori esportatori che hanno collaborato comprendevano per circa il 50 % vendite indirette all'esportazione non destinate al consumo sul mercato interno.
(64)
La Commissione ha accertato inoltre l'esistenza sul mercato interno di Taiwan di un sistema di sconti. Uno dei produttori esportatori inclusi nel campione ha spiegato che tale sistema è stato concepito al fine di incentivare i centri di servizi locali (distributori) che successivamente esportano i loro prodotti di acciaio. Poiché i prezzi fissati sul mercato interno dai due principali produttori, compresi gli sconti, sono comunicati mensilmente a tutti i distributori, anche in assenza di sconti concessi da altri produttori ai loro clienti, la fissazione dei prezzi per i prodotti che arrivano sul mercato interno e quelli successivamente esportati è stata fortemente influenzata dal sistema di prezzi esistente a Taiwan.
(65)
Alla luce dei risultati delle verifiche in loco, tre dei produttori esportatori sono stati invitati a riesaminare le vendite da essi dichiarate sul mercato interno di Taiwan e a defalcare tutte le vendite non destinate al consumo sul mercato interno. Tali produttori si sono tuttavia limitati a confermare di non essere a conoscenza della destinazione finale del prodotto simile da essi venduto ai propri clienti.
(66)
Come indicato al considerando 63 e al fine di assicurarsi che il valore normale fosse basato solo sui prezzi fissati per il consumo sul mercato interno, la Commissione ha adottato un approccio cautelativo nel calcolo del dumping provvisorio sulla base delle vendite a utilizzatori finali a Taiwan. La Commissione ha considerato come utilizzatori finali gli operatori che hanno successivamente trasformato il prodotto simile in un altro prodotto che non corrispondeva più al prodotto simile. Le vendite ai distributori o agli operatori commerciali sono state escluse dalle vendite sul mercato interno in quanto la Commissione ha accertato nel corso dell'inchiesta che uno dei principali distributori di Taiwan che aveva acquistato grandi volumi del prodotto simile dichiarati come vendite sul mercato interno dai suoi fornitori esportava la maggior parte dei quantitativi acquistati.
(67)
Alla luce di quanto precede, le vendite totali del prodotto simile sul mercato interno da parte di ciascun produttore esportatore oggetto dell'inchiesta sono rappresentative.
(68)
La Commissione ha successivamente individuato i tipi di prodotto venduti sul mercato interno che sono identici o comparabili ai tipi venduti per l'esportazione nell'Unione per i produttori esportatori oggetto dell'inchiesta con vendite rappresentative sul mercato interno.
(69)
La Commissione ha poi verificato se i tipi di prodotto venduti sul rispettivo mercato interno dai produttori esportatori oggetto dell'inchiesta rispetto ai tipi di prodotto venduti per l'esportazione nell'Unione fossero rappresentativi a norma dell'articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base. Le vendite sul mercato interno di un tipo di prodotto sono rappresentative se il volume totale delle vendite sul mercato interno di questo tipo di prodotto ad acquirenti indipendenti, durante il periodo dell'inchiesta, rappresenta almeno il 5 % del volume totale delle vendite all'esportazione verso l'Unione del tipo di prodotto identico o comparabile.
(70)
La Commissione ha poi definito, per ogni tipo di prodotto, la percentuale di vendite remunerative effettuate ad acquirenti indipendenti sul mercato interno durante il periodo dell'inchiesta allo scopo di decidere se utilizzare le vendite effettivamente realizzate sul mercato interno per il calcolo del valore normale conformemente all'articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base.
(71)
Il valore normale si basa sul prezzo effettivo praticato sul mercato interno per tipo di prodotto, a prescindere dal fatto che le vendite siano remunerative o meno, se:
i)
il volume delle vendite di un tipo di prodotto, a prezzi di vendita netti pari o superiori al costo di produzione calcolato, ha rappresentato più dell'80 % del volume totale delle vendite di questo tipo di prodotto; e
ii)
la media ponderata del prezzo di vendita di tale tipo di prodotto è pari o superiore al costo unitario di produzione.
(72)
In questo caso il valore normale è pari alla media ponderata dei prezzi di tutte le vendite sul mercato interno di quel tipo di prodotto durante il periodo dell'inchiesta.
(73)
Il valore normale è il prezzo effettivo, praticato sul mercato interno per ciascun tipo di prodotto, delle sole vendite remunerative sul mercato interno dei tipi di prodotto durante il periodo dell'inchiesta se:
i)
il volume delle vendite remunerative del tipo di prodotto rappresenta una percentuale pari o inferiore all'80 % del volume totale delle vendite di tale tipo di prodotto; oppure
ii)
la media ponderata dei prezzi di questo tipo di prodotto è inferiore al costo unitario di produzione.
(74)
Dall'analisi delle vendite sul mercato interno è emerso che per alcuni tipi di prodotti talune vendite sul mercato interno erano remunerative e che la media ponderata del prezzo di vendita era superiore al costo di produzione. Di conseguenza, il valore normale è stato calcolato come media ponderata dei prezzi di tutte le vendite sul mercato interno durante il periodo dell'inchiesta nei casi in cui le condizioni di cui al considerando 71 erano soddisfatte o come media ponderata esclusivamente delle vendite remunerative nei casi in cui tali condizioni non erano soddisfatte. Quando le vendite di alcuni tipi di prodotto del prodotto simile erano insufficienti o inesistenti o allorché non si sono riscontrate vendite nel corso di normali operazioni commerciali, la Commissione ha proceduto a costruire il valore normale ai sensi dell'articolo 2, paragrafi 3 e 6, del regolamento di base.
(75)
Il valore normale è stato costruito sommando al costo medio di produzione del prodotto simile dei produttori esportatori oggetto dell'inchiesta durante il periodo dell'inchiesta i seguenti elementi:
i)
la media ponderata delle spese generali, amministrative e di vendita sostenute dai produttori esportatori oggetto dell'inchiesta in relazione alle vendite del prodotto simile effettuate sul mercato interno nel corso di normali operazioni commerciali durante il periodo dell'inchiesta;
ii)
la media ponderata degli utili conseguiti dai produttori esportatori oggetto dell'inchiesta dalla vendita del prodotto simile sul mercato interno nel corso di normali operazioni commerciali durante il periodo dell'inchiesta.
(76)
Per uno dei produttori esportatori oggetto dell'inchiesta il costo di produzione è stato rettificato. Poiché un volume rilevante degli input utilizzati per la fabbricazione del prodotto simile è stato fornito da un fornitore collegato, la Commissione ha sostituito il costo degli acquisti di tali input con il costo di produzione degli input del produttore esportatore oggetto dell'inchiesta.
(77)
Per lo stesso produttore esportatore la Commissione ha inoltre riscontrato un doppio conteggio di una rettifica per tener conto del valore dei rottami, perché il volume degli input convertiti in prodotti finiti è stato contabilizzato al netto dei rottami. La Commissione ha pertanto escluso la detrazione del valore dei rottami dal costo di produzione del prodotto finito.
(78)
Per i tipi di prodotto non venduti in quantità rappresentative sul mercato interno, è stata aggiunta la media delle spese generali, amministrative e di vendita e degli utili relativi alle transazioni effettuate nel corso di normali operazioni commerciali sul mercato interno per questi tipi di prodotto. Per i tipi di prodotto non venduti sul mercato interno o dei quali non sono state riscontrate vendite nel corso di normali operazioni commerciali, è stata aggiunta la media ponderata delle spese generali, amministrative e di vendita e degli utili di tutte le transazioni effettuate nel corso di normali operazioni commerciali sul mercato interno.
3.2.2. Prezzo all'esportazione
(79)
I produttori esportatori oggetto dell'inchiesta hanno esportato il prodotto in esame vendendolo direttamente ad acquirenti indipendenti dell'Unione o tramite distributori indipendenti di Taiwan. Il prezzo all'esportazione è stato pertanto stabilito sulla base dei prezzi effettivamente pagati o pagabili a norma dell'articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base.
3.2.3. Confronto
(80)
La Commissione ha confrontato il valore normale e il prezzo all'esportazione dei produttori esportatori oggetto dell'inchiesta a livello franco fabbrica.
(81)
A norma dell'articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base, ove giustificato dalla necessità di garantire un confronto equo, la Commissione ha rettificato il valore normale e/o il prezzo all'esportazione per tener conto delle differenze che incidono sui prezzi e sulla loro comparabilità. Sono state apportate rettifiche riguardo a trasporto, assicurazione, movimentazione, carico e costi accessori, imballaggio, costo del credito, oneri bancari e commissioni.
(82)
I produttori esportatori inclusi nel campione non hanno utilizzato i tassi di cambio loro indicati nei questionari antidumping inviati prima di effettuare le visite di verifica. La Commissione ha pertanto proceduto al ricalcolo del valore delle transazioni utilizzando i tassi indicati nei questionari.
3.2.4. Margini di dumping
(83)
A norma dell'articolo 2, paragrafi 11 e 12, del regolamento di base, la Commissione ha proceduto a comparare per i produttori esportatori oggetto dell'inchiesta, comprese le due società collegate incluse nel campione e una società cui è stato accordato un esame individuale, la media ponderata del valore normale di ciascun tipo di prodotto simile con la media ponderata dei prezzi all'esportazione del corrispondente tipo di prodotto in esame.
(84)
Alla luce di quanto precede, i margini di dumping medi ponderati provvisori, espressi in percentuale del prezzo cif, franco frontiera dell'Unione, dazio non corrisposto, sono i seguenti:
Tabella 3
Margini di dumping, Taiwan
Società
Margine di dumping provvisorio
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (esame individuale)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. e Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Per i produttori esportatori che hanno collaborato non inclusi nel campione la Commissione ha calcolato la media ponderata del margine di dumping a norma dell'articolo 9, paragrafo 6, del regolamento di base. Tale margine è stato quindi fissato sulla base dei margini calcolati per i produttori esportatori inseriti nel campione.
(86)
Alla luce di quanto precede, il margine di dumping provvisorio dei produttori esportatori che hanno collaborato non inclusi nel campione è pari al 10,9 %.
(87)
Per tutte le altre società del paese interessato, la Commissione ha fissato il margine di dumping sulla base dei dati disponibili conformemente all'articolo 18 del regolamento di base. A tal fine la Commissione ha determinato il livello di collaborazione. Detto livello corrisponde al volume delle esportazioni verso l'Unione delle società che hanno collaborato all'inchiesta, espresso in percentuale del volume totale delle esportazioni - quale risulta dalle statistiche delle importazioni di Eurostat - dal paese interessato verso l'Unione.
(88)
Il livello di collaborazione è stato considerato elevato in questo caso e la Commissione ha pertanto deciso di stabilire il margine di dumping residuo al livello della società con il più alto margine di dumping.
(89)
I margini di dumping provvisori, espressi in percentuale del prezzo cif, franco frontiera dell'Unione, dazio non corrisposto, sono i seguenti:
Tabella 4
Margini di dumping, Taiwan
Società
Margine di dumping provvisorio
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. e Yieh United Steel Corporation
10,9
Altre società che hanno collaborato
10,9
Tutte le altre società
12,0
4. PREGIUDIZIO
4.1. Definizione dell'industria dell'Unione e della produzione dell'Unione
(90)
Il prodotto simile è stato fabbricato da nove produttori noti dell'Unione durante il periodo dell'inchiesta; essi costituiscono «l'industria dell'Unione» ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 1, del regolamento di base.
(91)
La produzione totale dell'Unione durante il periodo dell'inchiesta è ammontata a oltre 3 milioni di tonnellate. La Commissione ha determinato tale dato sulla base di tutte le informazioni disponibili riguardanti l'industria dell'Unione, come le informazioni raccolte presso i produttori inclusi nel campione e i dati contenuti nella denuncia per gli altri produttori dell'Unione. Il più grande produttore dell'Unione non ha collaborato, né si è opposto alla denuncia. Sei produttori dell'Unione che rappresentano circa il 55 % delle vendite e della produzione dell'Unione hanno collaborato all'inchiesta. Come indicato al considerando 8, è stato selezionato un campione di quattro produttori dell'Unione che rappresentano circa il 50 % della produzione totale dell'Unione del prodotto simile.
(92)
Le parti interessate hanno sostenuto che uno dei produttori dell'Unione inserito nel campione dovrebbe essere escluso dalla definizione dell'industria dell'Unione perché ha importato rilevanti quantità del prodotto in esame. Le importazioni del produttore dell'Unione dai paesi interessati rappresentavano tuttavia una percentuale inferiore al 5 % delle importazioni totali del prodotto in esame e inferiore al 2 % del volume delle vendite nell'Unione. Alla luce di quanto precede questo produttore dell'Unione è stato considerato in questa fase come facente parte dell'industria dell'Unione.
(93)
Le parti interessate hanno argomentato che la mancata inclusione nel campione del maggiore produttore dell'Unione rendesse il campione non rappresentativo. Come già precisato, i quattro produttori dell'Unione inclusi nel campione rappresentano circa il 50 % della produzione totale dell'Unione del prodotto simile. La Commissione ha concluso pertanto che il campione fosse rappresentativo. Ad ogni modo il più grande produttore dell'Unione non si è manifestato.
4.2. Consumi dell'Unione
(94)
La Commissione ha determinato i consumi dell'Unione sulla base del volume delle vendite della produzione propria dell'industria dell'Unione comunicato dai produttori inclusi nel campione, nonché sulla base dei dati contenuti nella denuncia per gli altri produttori dell'Unione e dei dati sul volume delle importazioni sul mercato dell'Unione ricavati dalle statistiche di Eurostat.
(95)
I consumi dell'Unione hanno avuto il seguente andamento:
Tabella 5
Consumi dell'Unione
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
Consumi dell'Unione (in tonnellate)
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Indice
100
103
103
104
Fonte: produttori dell'Unione inclusi nel campione, denuncia, Eurostat
(96)
I consumi dell'Unione sono cresciuti costantemente a un tasso del 4 % durante l'intero periodo in esame.
4.3. Importazioni dai paesi interessati
4.3.1. Valutazione cumulativa degli effetti delle importazioni dai paesi interessati
(97)
La Commissione ha esaminato se le importazioni del prodotto in esame originario dei paesi interessati andassero valutate cumulativamente ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 4, del regolamento di base.
(98)
Il margine di dumping determinato in relazione alle importazioni dalla RPC e da Taiwan era superiore alla soglia minima di cui all'articolo 9, paragrafo 3, del regolamento di base. Il volume delle importazioni da ciascuno dei paesi interessati non era trascurabile ai sensi dell'articolo 5, paragrafo 7, del regolamento di base. Le quote di mercato nel periodo dell'inchiesta erano pari al 5,1 % per Taiwan e al 4,3 % per la RPC.
(99)
Le condizioni di concorrenza tra le importazioni oggetto di dumping dalla RPC e da Taiwan e il prodotto simile erano analoghe. Più precisamente, i prodotti importati erano in concorrenza tra loro e con il prodotto simile fabbricato nell'Unione, in quanto tutti i prodotti rispettano le stesse norme globali e sono quindi intercambiabili. Essi sono inoltre commercializzati utilizzando gli stessi canali di vendita e sono destinati a categorie simili di acquirenti.
(100)
La Taiwan Steel & Iron Industries Association («TSIIA») ha argomentato che la Commissione non dovrebbe valutare cumulativamente gli effetti delle importazioni oggetto di dumping dalla RPC e da Taiwan in quanto, benché i prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo possano essere considerati simili ai sensi del regolamento di base, le vendite di Taiwan sul mercato dell'Unione sono effettuate in condizioni di concorrenza differenti rispetto alle importazioni cinesi. I prodotti differirebbero soprattutto in relazione al livello di qualità: i prodotti di Taiwan sarebbero infatti di qualità superiore.
(101)
L'argomentazione relativa a livelli di qualità differenti si riferisce unicamente ai prodotti speciali che rappresentano meno dell'1 % delle importazioni. Tutti i prodotti (originari dell'UE, della Cina e di Taiwan) rispettano peraltro le stesse norme applicabili su scala mondiale e non è stata avanzata nessuna richiesta di quantificare le differenze riguardo alle caratteristiche fisiche tra il prodotto simile fabbricato nell'Unione e le importazioni. Tale argomentazione non è risultata pertanto sufficientemente suffragata ed è stata respinta.
(102)
Tutti i criteri di cui all'articolo 3, paragrafo 4, del regolamento di base risultavano pertanto soddisfatti e le importazioni dalla RPC e da Taiwan sono state quindi esaminate cumulativamente ai fini della determinazione del pregiudizio.
4.3.2. Volume e quota di mercato delle importazioni dai paesi interessati
(103)
La Commissione ha determinato il volume delle importazioni sulla base del volume delle importazioni ricavato dalle statistiche di Eurostat. La quota di mercato delle importazioni è stata calcolata a partire dalla stessa fonte.
(104)
Le importazioni verso l'Unione dai paesi interessati hanno registrato il seguente andamento:
Tabella 6
Volume delle importazioni e quota di mercato
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
Volume delle importazioni dalla RPC (in tonnellate)
56 477
95 876
87 759
143 420
Indice
100
170
155
254
Quota di mercato (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Indice
100
165
151
243
Volume delle importazioni da Taiwan (in tonnelate)
127 664
173 968
132 392
169 097
Indice
100
136
104
132
Quota di mercato (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Indice
100
133
101
127
Volume delle importazioni dai paesi interessati (in tonnellate)
184 140
269 845
220 151
312 517
Indice
100
147
120
170
Quota di mercato (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Indice
100
143
116
163
Fonte: Eurostat
(105)
Le importazioni cumulate dai paesi interessati sono cresciute del 70 %, passando da 184 140 tonnellate a 312 517 tonnellate tra il 2010 e il periodo dell'inchiesta. Le importazioni sono aumentate a un ritmo costante durante l'intero periodo in esame, ad eccezione del 2012, anno in cui i volumi delle importazioni sono risultati superiori a quelli del 2010, ma inferiori a quelli del 2011.
(106)
Nel complesso, la loro quota di mercato è cresciuta del 63 %, passando dal 5,8 % al 9,5 % durante il periodo in esame. Come il volume delle importazioni anche la quota di mercato è aumentata costantemente durante il periodo in esame, fatta eccezione per il 2012.
4.3.3. Prezzi delle importazioni dai paesi interessati e sottoquotazione dei prezzi (price undercutting)
(107)
La Commissione ha determinato i prezzi delle importazioni sulla base del valore e del volume delle importazioni ricavati dalle statistiche di Eurostat. La sottoquotazione dei prezzi delle importazioni è stata calcolata sulla base delle risposte al questionario fornite dai produttori dell'Unione inclusi nel campione, dai produttori esportatori inseriti nel campione e dal produttore esportatore cui è stato accordato un esame individuale di cui al considerando 17.
(108)
La media ponderata dei prezzi delle importazioni verso l'UE dai paesi interessati ha registrato il seguente andamento:
Tabella 7
Prezzi all'importazione
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
RPC (EUR/tonnellata)
2 175
2 280
2 253
2 008
Indice
100
105
104
92
Taiwan (EUR/tonnellata)
2 268
2 414
2 143
1 897
Indice
100
106
94
84
Paesi interessati (EUR/tonnellata)
2 239
2 366
2 187
1 948
Indice
100
106
98
87
Fonte: Eurostat
(109)
I prezzi delle importazioni dalla RPC e da Taiwan hanno registrato inizialmente un aumento di 6 punti percentuali tra il 2010 e il 2011, per calare successivamente di 19 punti percentuali, con una diminuzione globale del 13 %. I prezzi delle importazioni dalla RPC e da Taiwan hanno presentato un andamento simile, fatta eccezione per il 2012, anno in cui si sono registrati prezzi ancora relativamente elevati per la RPC, ma già prezzi comparativamente bassi per Taiwan. Per entrambi i paesi, i prezzi sono ulteriormente diminuiti tra il 2012 e il periodo dell'inchiesta.
(110)
La Commissione ha determinato la sottoquotazione dei prezzi durante il periodo dell'inchiesta confrontando:
i)
la media ponderata dei prezzi di vendita per tipo di prodotto praticati dai produttori dell'Unione inclusi nel campione sul mercato dell'Unione ad acquirenti indipendenti, opportunamente rettificati al livello franco fabbrica;
ii)
la corrispondente media ponderata dei prezzi per tipo di prodotto importato praticati dai produttori cinesi e taiwanesi oggetto dell'inchiesta al primo acquirente indipendente sul mercato dell'Unione, su base cif, opportunamente rettificati per tener conto dei costi successivi all'importazione.
(111)
Il confronto tra i prezzi è stato effettuato per singolo tipo di prodotto per transazioni opportunamente rettificate, ove necessario, e previa detrazione di sconti, commissioni e spese di consegna. Il risultato del confronto, espresso in percentuale del fatturato dei produttori dell'Unione inclusi nel campione durante il periodo dell'inchiesta, indicava un margine di sottoquotazione medio ponderato compreso tra il 9,6 % e l'11,3 % per le importazioni dai paesi interessati verso il mercato dell'Unione.
(112)
Dall'inchiesta è emerso che i produttori esportatori vendono quasi esclusivamente a distributori indipendenti o a centri di servizi siderurgici, mentre l'industria dell'Unione vende a distributori, centri di servizi siderurgici e utilizzatori finali. L'inchiesta non ha tuttavia dimostrato che tale differenza di stadio commerciale abbia avuto un impatto sui prezzi. Al contrario, i distributori indipendenti e i centri di servizi siderurgici hanno affermato di non spuntare dai produttori dell'Unione condizioni di vendita più favorevoli rispetto agli utilizzatori.
4.4. Situazione economica dell'industria dell'Unione
4.4.1. Osservazioni di carattere generale
(113)
Ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base, l'esame dell'incidenza delle importazioni oggetto di dumping sull'industria dell'Unione ha incluso una valutazione di tutti gli indicatori economici che hanno influenzato la situazione dell'industria dell'Unione nel periodo in esame.
(114)
Come indicato al considerando 8 si è proceduto a un campionamento per determinare l'eventuale pregiudizio subito dall'industria dell'Unione. Sono stati inclusi nel campione quattro produttori.
(115)
Ai fini della determinazione del pregiudizio la Commissione ha operato una distinzione tra indicatori di pregiudizio macroeconomici e microeconomici. La Commissione ha valutato gli indicatori macroeconomici sulla base dei dati rilevati presso i produttori inclusi nel campione e dei dati contenuti nella denuncia per gli altri produttori dell'Unione: i dati si riferivano a tutti i produttori dell'Unione. La Commissione ha valutato gli indicatori microeconomici sulla base dei dati contenuti nelle risposte al questionario fornite dai produttori dell'Unione inclusi nel campione: i dati si riferivano a questi ultimi produttori. Entrambe le serie di dati sono state considerate rappresentative della situazione economica dell'industria dell'Unione.
(116)
Gli indicatori macroeconomici sono: produzione, capacità produttiva, tasso di utilizzo degli impianti, volume delle vendite, quota di mercato, crescita, occupazione, produttività ed entità del margine di dumping.
(117)
Gli indicatori microeconomici sono: prezzi medi unitari, costo unitario, costi del lavoro, scorte, redditività, flusso di cassa, investimenti, utile sul capitale investito e capacità di reperire capitali.
(118)
Le parti interessate hanno sostenuto che i dati dei produttori dell'Unione inclusi nel campione dovrebbero essere utilizzati in modo coerente per la valutazione del pregiudizio, senza operare una distinzione tra indicatori macroeconomici e indicatori microeconomici. L'analisi separata degli indicatori macroeconomici e microeconomici si presterebbe infatti a manipolazioni da parte del denunziante, in quanto quest'ultimo potrebbe indirizzare la rilevazione di dati verso il livello macroeconomico, dato che la decisione se un indicatore specifico sia microeconomico o macroeconomico è basata sulla disponibilità di informazioni.
(119)
La Commissione ha determinato e analizzato gli indicatori macroeconomici così come essi sono stati rilevati a livello dell'Unione e non solo a livello dei produttori dell'Unione inclusi nel campione. Per quanto riguarda gli indicatori macroeconomici, si ritiene che i dati completi di tutta l'industria dell'Unione (i quali comprendono anche i dati rilevati presso le società incluse nel campione) riflettano la situazione durante il periodo in esame meglio dei dati relativi unicamente a una parte dell'industria.
(120)
I dati forniti dal denunziante per la valutazione degli indicatori macroeconomici sono stati considerati precisi e attendibili. La validità dei dati è stata verificata sulla base delle informazioni trasmesse dai produttori dell'Unione inclusi nel campione. Un'analisi del pregiudizio utilizzando in modo coerente solo i dati forniti dai produttori dell'Unione inclusi nel campione comunque avrebbe tracciato un quadro più negativo per gli indicatori macroeconomici. Non avendo elementi per stabilire che il denunziante abbia deliberatamente occultato informazioni al fine di manipolare l'analisi del pregiudizio, non vi è alcun motivo per non prendere in considerazione le informazioni fornite dal denunziante per quanto riguarda gli indicatori macroeconomici. Di conseguenza, l'argomentazione secondo cui l'analisi di tutti gli indicatori di pregiudizio dovrebbe essere limitata alle informazioni fornite dai soli produttori dell'Unione inclusi nel campione non può essere accolta.
4.4.2. Indicatori macroeconomici
4.4.2.1. Produzione, capacità produttiva e tasso di utilizzo degli impianti
(121)
Nel periodo in esame la produzione totale dell'Unione (a livello di laminazione a freddo), la capacità produttiva e il tasso di utilizzo degli impianti hanno registrato il seguente andamento:
Tabella 8
Produzione, capacità produttiva e tasso di utilizzo degli impianti
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
Volume di produzione (in tonnellate)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Indice
100
99
101
95
Capacità produttiva (in tonnellate)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Indice
100
102
103
104
Tasso di utilizzo degli impianti (%)
77
74
75
70
Indice
100
97
98
92
Fonte: produttori dell'Unione inclusi nel campione, denuncia
(122)
Il volume della produzione è rimasto stabile tra il 2010 e il 2012. Tra il 2012 e il periodo dell'inchiesta il volume della produzione ha subito una forte contrazione (di 6 punti percentuali), determinando una diminuzione globale del 5 % nonostante una domanda stabile.
(123)
Contemporaneamente la capacità produttiva è lievemente aumentata del 4 % durante il periodo in esame. Il leggero aumento della capacità produttiva potrebbe essere riconducibile a un migliore utilizzo degli impianti ottenuto grazie ai programmi di recupero di efficienza attuati dall'industria dell'Unione.
(124)
Il tasso di utilizzo degli impianti ha subito pertanto una flessione dell'8 % nel corso del periodo in esame. È risaputo che un tasso di utilizzo degli impianti del 100 % non è fattibile e sostenibile a lungo termine nel settore dei prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo. Il tasso di utilizzo degli impianti conseguito dall'industria dell'Unione durante il periodo in esame è tuttavia ben al di sotto del tasso superiore al 90 % ritenuto raggiungibile a un livello di produzione sostenibile a lungo termine. Inoltre, essendo minima, la differenza tra la capacità produttiva e il livello di produzione sostenibile a lungo termine non può aver avuto un'incidenza sulla tendenza alla diminuzione registrata dall'industria dell'Unione.
4.4.2.2. Volume delle vendite e quota di mercato
(125)
Nel periodo in esame il volume delle vendite e la quota di mercato dell'industria dell'Unione hanno avuto il seguente andamento:
Tabella 9
Volume delle vendite e quota di mercato
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
Volume delle vendite sul mercato dell'Unione (in tonnellate)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Indice
100
100
103
100
Quota di mercato (%)
84
81
84
80
Indice
100
97
100
95
Fonte: produttori dell'Unione inclusi nel campione, denuncia
(126)
Il volume delle vendite dell'industria dell'Unione è rimasto stabile durante il periodo in esame, con un lieve aumento nel 2012.
(127)
Poiché, come precisato nel considerando 96, i consumi dell'Unione sono aumentati durante l'intero periodo in esame, i volumi alquanto stabili delle vendite hanno comportato una diminuzione del 5 % della quota di mercato detenuta dall'industria dell'Unione durante il periodo in esame. Nel 2012, come per i volumi delle vendite, si è registrato un quadro più positivo.
4.4.2.3. Crescita
(128)
Come indicato in precedenza, nell'intero periodo in esame il volume delle vendite dell'industria dell'Unione è rimasto piuttosto stabile a fronte di un mercato in crescita. Contemporaneamente le importazioni dai paesi interessati sono fortemente aumentate. Di conseguenza, dalla crescita del mercato di circa 140 000 tonnellate nell'intero periodo in esame hanno tratto beneficio quasi esclusivamente le importazioni dai paesi interessati, che sono aumentate in termini di volume di circa 128 000 tonnellate nello stesso periodo. L'industria dell'Unione non ha potuto pertanto trarre alcun beneficio dalla crescita del mercato.
4.4.2.4. Occupazione e produttività
(129)
L'occupazione e la produttività hanno mostrato il seguente andamento durante il periodo in esame:
Tabella 10
Occupazione e produttività
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
Numero di addetti
13 223
12 978
12 471
11 820
Indice
100
98
94
89
Produttività (tonnellata/addetto)
242
235
258
257
Indice
100
97
107
106
Fonte: produttori dell'Unione inclusi nel campione, denuncia
(130)
Il numero di addetti dell'industria dell'Unione è diminuito di 2 punti percentuali nel 2011, di altri 4 punti percentuali nel 2012 e ancora di 5 punti percentuali nel periodo dell'inchiesta, evidenziando una chiara tendenza alla diminuzione. La razionalizzazione del numero di addetti potrebbe essere attribuita all'attuazione da parte dei produttori dell'Unione di vari programmi di recupero di efficienza e al calo dei volumi di produzione.
(131)
Quello dei prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo è generalmente considerato un settore ad alta intensità di capitale. L'occupazione garantita da tale comparto dell'industria dell'Unione è tuttavia rilevante. Il costo del lavoro inoltre è la seconda voce di costo più importante dopo le materie prime, rappresentando in media circa il 10 %-15 % dei costi totali. L'occupazione risulta pertanto un indicatore di pregiudizio pertinente per questo settore.
(132)
Dopo essere leggermente diminuita nel 2011 (di 3 punti percentuali), la produttività dell'industria dell'Unione è aumentata di 10 punti percentuali nel 2012, per subire un'ulteriore flessione di 1 punto percentuale nel periodo dell'inchiesta. Nel complesso è aumentata di 6 punti percentuali, passando da 242 tonnellate per addetto a 257 tonnellate per addetto nel periodo in esame, nonostante la diminuzione del numero degli addetti che hanno conseguito una maggiore efficienza.
4.4.2.5. Entità del margine di dumping e superamento delle conseguenze di precedenti pratiche di dumping
(133)
Tutti i margini di dumping sono notevolmente superiori al livello minimo. L'entità dei margini di dumping effettivi ha inciso in modo consistente sull'industria dell'Unione, considerati il volume e i prezzi delle importazioni dai paesi interessati.
(134)
Quella in parola è la seconda inchiesta antidumping relativa al prodotto in esame. Le importazioni dello stesso prodotto originarie della RPC, della Corea del Sud e di Taiwan sono già state oggetto di un'inchiesta nel periodo 2008-2009 (6). Anche se non ha comportato l'istituzione di misure antidumping, l'inchiesta aveva riscontrato in via provvisoria l'esistenza di pratiche di dumping già a quell'epoca (7).
4.4.3. Indicatori microeconomici
4.4.3.1. Prezzi e fattori che incidono sui prezzi
(135)
Nel periodo in esame la media ponderata dei prezzi unitari di vendita praticati dai produttori dell'Unione inseriti nel campione ad acquirenti indipendenti nell'UE ha registrato il seguente andamento:
Tabella 11
Prezzi di vendita nell'Unione
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
Prezzo medio unitario di vendita nell'Unione (EUR/tonnellata)
2 428
2 572
2 358
2 159
Indice
100
106
97
89
Costo unitario di produzione (EUR/tonnellata)
2 247
2 345
2 149
1 939
Indice
100
104
96
86
Fonte: produttori dell'Unione inclusi nel campione
(136)
I prezzi di vendita praticati ad acquirenti indipendenti dai produttori dell'Unione inclusi nel campione sono diminuiti dell'11 % durante il periodo in esame. I prezzi, aumentati del 6 % nel 2011, sono successivamente diminuiti di 17 punti percentuali fino alla fine del periodo in esame.
(137)
Il costo unitario di produzione per il totale dei prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo fabbricati (compresi i prodotti successivamente esportati) ha seguito essenzialmente la tendenza dei prezzi di vendita, registrando una flessione del 14 % durante il periodo in esame. Il costo unitario di produzione e i prezzi di vendita non sono tuttavia direttamente comparabili in quanto tra la produzione e la vendita intercorre un certo lasso di tempo. Poiché il livello medio delle scorte dell'industria dell'Unione rappresenta circa il 15 % del fatturato, tra la produzione e la vendita trascorrono in media quasi 2 mesi.
(138)
In generale, sia i costi di produzione sia i prezzi di vendita sono influenzati dall'andamento dei costi delle materie prime, principalmente cromo e nichel. I prezzi praticati dall'industria dell'Unione seguono infatti un meccanismo che ripartisce i prezzi in un «prezzo di base» stabile e in un supplemento di prezzo («extra di lega») che varia in funzione della composizione chimica della qualità dell'acciaio e della quotazione delle leghe sul London Metal Exchange («LME»). I prezzi sono pertanto correlati alla qualità dell'acciaio e ai corrispondenti costi delle materie prime.
(139)
Le parti interessate hanno suggerito di analizzare l'andamento dei prezzi di vendita dell'industria dell'Unione escludendo l'extra di lega. Poiché l'industria dell'Unione non influenza il prezzo del nichel, le parti interessate hanno sostenuto che la Commissione avrebbe dovuto prendere in esame esclusivamente il «prezzo di base».
(140)
Il prezzo totale è costituito effettivamente dal prezzo di base e dall'extra di lega e i clienti sono normalmente consapevoli di tale dicotomia. Dall'inchiesta è emerso tuttavia che durante il periodo dell'inchiesta questi due elementi di prezzo non erano di norma indicati separatamente sulla fattura. Nemmeno i documenti commerciali precedenti alla fattura come l'ordine o la conferma dell'ordine indicano di norma questi due elementi separatamente.
(141)
L'andamento del prezzo di base è stato pertanto esaminato sulla base delle informazioni pubblicamente disponibili fornite dalle parti interessate. Da queste informazioni emerge una dettagliata ripartizione del prezzo complessivo praticato per i prodotti della qualità 304 (8) fabbricati in Germania (9) in prezzo di base ed extra di lega. Mentre l'extra di lega ha subito oscillazioni conformemente all'andamento dei costi delle materie prime, il prezzo di base è diminuito costantemente durante tutto il periodo in esame (del 20 % circa), passando da circa 1 200 EUR/tonnellata nel 2010 a circa 1 000 EUR/tonnellata nel periodo dell'inchiesta. Se il livello della diminuzione può non essere necessariamente rappresentativo per tutti i prodotti e per tutti i produttori dell'Unione, l'entità di tale diminuzione corrobora la conclusione che anche il livello del prezzo di base, oltre al livello dell'extra di lega, ha registrato una tendenza alla flessione.
4.4.3.2. Costo del lavoro
(142)
Durante il periodo in esame il costo medio del lavoro dei produttori dell'Unione inclusi nel campione ha presentato la seguente evoluzione:
Tabella 12
Costo medio del lavoro per addetto
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
Costo medio del lavoro per addetto (EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Indice
100
102
105
108
Fonte: produttori dell'Unione inclusi nel campione
(143)
Il costo medio del lavoro per addetto è aumentato durante l'intero periodo in esame e globalmente dell'8 % tra il 2010 e il periodo dell'inchiesta.
4.4.3.3. Scorte
(144)
Nel periodo in esame il livello delle scorte dei produttori dell'Unione inclusi nel campione ha registrato il seguente andamento:
Tabella 13
Scorte
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
Scorte finali (in tonnellate)
242 166
238 818
208 021
225 418
Indice
100
99
86
93
Scorte finali in percentuale della produzione
15
16
14
15
Indice
100
103
90
99
Fonte: produttori dell'Unione inclusi nel campione
(145)
Il volume delle scorte, mantenutosi piuttosto stabile tra il 2010 e il 2011, è diminuito di 13 punti percentuali nel 2012, per aumentare poi leggermente di 7 punti percentuali nel periodo dell'inchiesta. Nel complesso, durante il periodo in esame è diminuito del 7 %. Dato che la maggior parte della produzione è su ordinazione, le scorte non sono un indicatore significativo per questo settore.
4.4.3.4. Redditività, flusso di cassa, investimenti, utile sul capitale investito e capacità di reperire capitali
(146)
Durante il periodo in esame la redditività, il flusso di cassa, gli investimenti e l'utile sul capitale investito dei produttori dell'Unione inclusi nel campione hanno registrato la seguente evoluzione:
Tabella 14
Redditività, flusso di cassa, investimenti e utile sul capitale investito
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
Redditività delle vendite nell'Unione ad acquirenti indipendenti (in % del fatturato delle vendite)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Indice
- 100
- 214
- 330
- 253
Flusso di cassa (in milioni di euro)
- 199
107
- 10
- 39
Indice
- 100
54
- 5
- 20
Investimenti (in milioni di euro)
1 504
1 375
1 279
1 244
Indice
100
91
85
83
Utile sul capitale investito (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Indice
- 100
- 246
- 370
- 269
Fonte: produttori dell'Unione inclusi nel campione
(147)
La Commissione ha determinato la redditività dei produttori dell'Unione inseriti nel campione esprimendo l'utile netto, al lordo delle imposte, derivante dalle vendite del prodotto simile ad acquirenti indipendenti dell'Unione in percentuale del fatturato delle stesse vendite. La redditività dei produttori inseriti nel campione è stata negativa durante l'intero periodo in esame: è diminuita di 1,5 punti percentuali tra il 2010 e il 2012 e ha leggermente recuperato 0,5 punti percentuali nel periodo dell'inchiesta, sino a raggiungere il valore di -1,6 %. Come precisato al considerando 141, il segno negativo della redditività è in gran parte dovuto a una costante diminuzione del prezzo di base e non a oscillazioni dei prezzi delle materie prime, come il nichel.
(148)
Il flusso di cassa netto rappresenta la capacità dei produttori dell'Unione di autofinanziare le proprie attività. Il flusso di cassa è risultato negativo in tre dei quattro anni presi in considerazione: ha registrato un miglioramento nel 2011, ma successivamente ha iniziato a diminuire di nuovo. Il temporaneo miglioramento nel 2011 è dovuto in larga misura a una considerevole diminuzione delle scorte di prodotti semilavorati.
(149)
Gli investimenti hanno registrato una tendenza alla contrazione: calati nel 2011 del 9 %, sono diminuiti di un ulteriore 6 % nel 2012 e di un ulteriore 2 % nel periodo dell'inchiesta. Nel complesso, nel periodo in esame sono calati di 17 punti percentuali.
(150)
L'utile sul capitale investito, corrispondente all'utile in percentuale del valore contabile netto degli investimenti, è stato negativo in tutti e quattro gli anni in esame. È diminuito del 146 % nel 2011 e ancora del 124 % nel 2012, raggiungendo un valore di -3,1 % nel periodo dell'inchiesta.
(151)
La capacità di reperire capitali da parte di tutti e quattro i produttori inclusi nel campione è stata influenzata negativamente in quanto, a causa della loro redditività negativa, essi non erano in grado di ottenere finanziamenti dalle banche. I produttori hanno dovuto fare ricorso a fondi messi a disposizione da altre società del gruppo.
4.4.4. Conclusioni relative al pregiudizio
(152)
La maggior parte degli indicatori di pregiudizio dell'industria dell'Unione ha presentato un andamento negativo nel periodo in esame. Il volume della produzione è diminuito del 5 %, determinando una flessione dell'8 % del tasso di utilizzo degli impianti. La stabilità del volume delle vendite in un mercato in crescita ha avuto come conseguenza una riduzione della quota di mercato del 5 %. L'occupazione è diminuita dell'11 % mentre il costo del lavoro è aumentato dell'8 %. Gli investimenti sono calati del 17 %, mentre l'utile sul capitale investito è rimasto negativo durante tutto il periodo in esame, evidenziando una tendenza al peggioramento.
(153)
Gli unici indicatori di pregiudizio per i quali è stata riscontrata chiaramente una tendenza lievemente positiva sono la capacità produttiva e la produttività. Ad ogni modo tale incremento della capacità produttiva è in linea con la crescita dei consumi durante il periodo in esame. L'aumento della produttività è una conseguenza della riduzione del numero di addetti.
(154)
Alcuni indicatori (quota di mercato, prezzi di vendita, costi di produzione) hanno presentato temporaneamente un andamento più positivo nel 2011 o nel 2012 rispetto all'anno precedente, per registrare poi una nuova flessione. La redditività è stata negativa in tutti e quattro gli anni, il flusso di cassa in tre anni su quattro.
(155)
Alla luce di quanto precede, la Commissione ha concluso in questa fase che l'industria dell'Unione ha subito un pregiudizio notevole ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base.
5. NESSO DI CAUSALITÀ
(156)
Conformemente all'articolo 3, paragrafo 6, del regolamento di base la Commissione ha verificato se le importazioni oggetto di dumping originarie dei paesi interessati avessero causato un pregiudizio notevole all'industria dell'Unione. Ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 7, del regolamento di base, la Commissione ha altresì verificato se altri fattori noti avessero potuto contemporaneamente recare pregiudizio all'industria dell'Unione. La Commissione si è accertata di non attribuire alle importazioni oggetto di dumping originarie dei paesi interessati alcun eventuale pregiudizio causato da fattori diversi da tali importazioni. Tali fattori sono: le importazioni da paesi terzi, l'andamento delle esportazioni dell'industria dell'Unione, i costi dell'energia, la sovraccapacità e la concorrenza all'interno dell'Unione.
5.1. Effetti delle importazioni in dumping
(157)
I consumi dell'Unione sono aumentati del 4 % durante il periodo in esame, ma il volume delle importazioni dai paesi interessati è contemporaneamente aumentato del 70 %, mentre la quota di mercato dell'industria dell'Unione ha evidenziato una tendenza alla contrazione. Sono stati riscontrati elementi a conferma di un accrescimento della quota di mercato delle importazioni e di perdita della quota di mercato dell'industria dell'Unione. L'aumento della quota di mercato delle importazioni ha rallentato il suo ritmo nel 2012, per riprendere velocità nel periodo dell'inchiesta, mentre anche la flessione della quota di mercato dell'industria dell'Unione è rallentata nel 2012 ma è proseguita nuovamente nel periodo dell'inchiesta. È evidente quindi che la perdita di quota di mercato dell'industria dell'Unione era in correlazione con l'aumento delle importazioni oggetto di dumping.
(158)
I prezzi delle importazioni dai paesi interessati sono diminuiti del 13 % nel corso del periodo in esame. Nello stesso periodo i prezzi dell'industria dell'Unione sono calati dell'11 %. Durante il periodo dell'inchiesta i prezzi delle importazioni in dumping dai paesi interessati risultavano inferiori del 9,6 %-11,3 % rispetto a quelli dell'industria dell'Unione, esercitando in tal modo una pressione sui prezzi di quest'ultima. L'andamento dei prezzi delle crescenti importazioni in dumping dai paesi interessati non ha consentito all'industria dell'Unione di mantenere la propria quota di mercato o di operare in condizioni di redditività.
(159)
Le parti interessate hanno sostenuto che i prodotti importati dai paesi interessati non sono in concorrenza con i prodotti venduti dall'industria dell'Unione. Le importazioni dai paesi interessati riguarderebbero prevalentemente prodotti sottili, di spessore inferiore a 2 mm, mentre i prodotti di spessore maggiore sarebbero principalmente forniti dall'industria dell'Unione. Questa asserzione non è stata confermata dagli elementi raccolti nel corso dell'inchiesta. In realtà i produttori esportatori e l'industria dell'Unione vendono prodotti sia di spessore superiore a 2 mm, sia di spessore inferiore. In media il rapporto tra prodotti spessi e prodotti sottili è simile tanto per l'industria dell'Unione quanto per i produttori esportatori inclusi nel campione dei paesi interessati, attorno a circa il 30 %-35 %.
(160)
Le parti interessate hanno sostenuto che non esiste una correlazione tra il livello e i prezzi delle importazioni dalla RPC e la redditività dell'industria dell'Unione. In particolare hanno fatto riferimento alla diminuzione delle importazioni dalla RPC e alla stabilità dei relativi prezzi nel periodo 2011-2012, che non possono quindi essere la causa del calo dei prezzi medi sul mercato dell'Unione. Contemporaneamente le perdite dell'industria dell'Unione sono aumentate e il volume delle vendite è rimasto alquanto stabile.
(161)
Tale analisi tuttavia si focalizza soltanto su due anni ben precisi anziché sull'intero periodo in esame. Da un'analisi estesa all'intero periodo emerge chiaramente che il forte aumento delle importazioni oggetto di dumping ha comportato non soltanto un deterioramento della redditività, ma anche la perdita di quote di mercato da parte dell'industria dell'Unione, la flessione della produzione e il decremento del tasso di utilizzo degli impianti, dell'occupazione, degli investimenti e dell'utile sul capitale investito. Nonostante lo scostamento del 2012, la tendenza generale è rimasta negativa. Lo scopo di una valutazione degli indicatori di pregiudizio su un arco di tempo più lungo (quattro anni) è proprio quello di evitare di trarre conclusioni sulla base di eventuali tendenze isolate. Ad ogni modo gli effetti delle importazioni in dumping da entrambi i paesi interessati sono stati valutati cumulativamente per le ragioni esposte ai considerando da 97 a 102. Non si è pertanto ritenuto giustificato valutare separatamente gli effetti esclusivamente delle importazioni in dumping dalla RPC.
(162)
Secondo le parti interessate la quota di mercato persa dall'industria dell'Unione a causa delle importazioni da Taiwan sarebbe marginale. In base alle informazioni fornite nella denuncia, le importazioni da Taiwan rappresentavano una quota di mercato del 4,98 % nel periodo dell'inchiesta e sono aumentate dell'1,09 % tra il 2010 e il periodo dell'inchiesta. Le parti interessate hanno sostenuto che era pertanto impossibile che le esportazioni da Taiwan avessero causato il pregiudizio che il denunziante afferma di aver subito.
(163)
Secondo le conclusioni dell'inchiesta, la quota di mercato delle importazioni da Taiwan è complessivamente aumentata durante il periodo in esame, raggiungendo il 5,1 % durante il periodo dell'inchiesta. L'inchiesta ha inoltre chiaramente accertato che i prezzi di queste importazioni in dumping erano sensibilmente inferiori ai prezzi di vendita dell'industria dell'Unione. Pertanto, contrariamente a quanto sostenuto dalla parte interessata, le importazioni oggetto di dumping provenienti da Taiwan hanno esercitato una pressione sui prezzi e, come illustrato in precedenza, insieme con le importazioni in dumping dalla RPC, hanno recato pregiudizio all'industria dell'Unione. Si ricorda che gli effetti delle importazioni originarie di entrambi i paesi interessati sono stati valutati cumulativamente per le ragioni esposte ai considerando da 97 a 102. Gli effetti delle importazioni oggetto di dumping esclusivamente originarie di Taiwan non sono stati pertanto valutati in maniera indipendente.
(164)
Le parti interessate hanno sostenuto che il volume delle importazioni da Taiwan è stato sovrastimato in quanto comprenderebbe notevoli quantità di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo cinesi o coreani erroneamente dichiarati come taiwanesi. Questa asserzione non è stata tuttavia corroborata da elementi di prova.
(165)
Le società taiwanesi che hanno collaborato (produttori e altre parti che hanno collaborato all'inchiesta) hanno dichiarato esportazioni che rappresentano la grande maggioranza delle importazioni totali da Taiwan. Pertanto una presunta erronea dichiarazione di prodotti non taiwanesi potrebbe avere avuto, eventualmente, un impatto molto limitato.
(166)
Le parti interessate hanno sostenuto che i prezzi dei produttori esportatori cinesi e taiwanesi, così come quelli dell'industria dell'Unione, hanno seguito l'andamento del prezzo del nichel. Se può essere vero che l'evoluzione dei prezzi dei produttori esportatori abbia seguito nel tempo l'andamento dei prezzi delle materie prime, ciò non risolve la questione del livello assoluto del prezzo. A tale riguardo, l'inchiesta ha accertato che i prezzi sia cinesi sia taiwanesi erano inferiori ai prezzi dell'industria dell'Unione del 9,6 %-11,3 %. Se fosse valida, l'argomentazione secondo cui i prezzi cinesi, taiwanesi e dell'industria dell'Unione hanno seguito lo stesso andamento durante tutto il periodo in esame porterebbe soltanto a concludere che il differenziale dei prezzi delle esportazioni cinesi e taiwanesi rispetto ai prezzi dell'industria dell'Unione è rimasto stabile durante tutto il periodo in esame.
(167)
Le parti interessate hanno sostenuto che l'asserito aumento degli investimenti dimostra che l'industria dell'Unione non ha subito un notevole pregiudizio. L'inchiesta non ha tuttavia confermato tale asserzione. Al contrario gli investimenti sono diminuiti a un ritmo costante del 17 % durante tutto il periodo in esame, come indicato al considerando 149.
(168)
In questa fase la Commissione ha concluso che l'aumento delle importazioni oggetto di dumping a basso prezzo originarie dei paesi interessati ha causato il pregiudizio notevole subito dall'industria dell'Unione.
5.2. Effetti di altri fattori
5.2.1. Importazioni da paesi terzi
(169)
Nel periodo in esame il volume delle importazioni da altri paesi terzi ha registrato il seguente andamento:
Tabella 15
Importazioni da altri paesi terzi
Paese
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
India
Volume (in tonnellate)
17 568
29 437
33 763
61 855
Indice
100
168
192
352
Quota di mercato (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Prezzo medio (EUR/tonnellata)
1 912
2 421
2 218
2 098
Indice
100
127
116
110
Corea del Sud
Volume (in tonnellate)
72 256
70 297
62 047
92 189
Indice
100
97
86
128
Quota di mercato (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Prezzo medio (EUR/tonnellata)
1 932
2 112
1 891
1 839
Indice
100
109
98
95
Sud Africa
Volume (in tonnellate)
66 142
51 788
50 718
51 907
Indice
100
78
77
78
Quota di mercato (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Prezzo medio (EUR/tonnellata)
2 302
2 355
2 102
1 943
Indice
100
102
91
84
USA
Volume (in tonnellate)
94 923
82 387
82 624
90 947
Indice
100
87
87
96
Quota di mercato (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Prezzo medio (EUR/tonnellata)
2 695
2 943
2 646
2 304
Indice
100
109
98
85
Altri paesi terzi
Volume (in tonnellate)
85 674
109 406
74 897
59 204
Indice
100
128
87
69
Quota di mercato (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Prezzo medio (EUR/tonnellata)
2 450
2 659
2 715
2 669
Indice
100
109
111
109
Totale di tutti i paesi terzi eccetto i paesi interessati
Volume (in tonnellate)
336 564
343 313
304 049
356 102
Indice
100
102
90
106
Quota di mercato (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Prezzo medio (EUR/tonnellata)
2 351
2 549
2 371
2 156
Indice
100
108
101
92
Fonte: Eurostat
(170)
I paesi terzi con i maggiori volumi di importazioni sono India, Corea del Sud, Sud Africa e Stati Uniti, con quote di mercato comprese tra l'1,6 % e il 2,8 % durante il periodo dell'inchiesta. La quota di mercato di tutti gli altri paesi terzi era del 10,8 %.
(171)
Le importazioni dall'India sono risultate trascurabili, pari o inferiori all'1 %, durante la maggior parte del periodo in esame. Esse hanno superato la soglia dell'1 % solo una volta durante il periodo dell'inchiesta, quando hanno detenuto una quota di mercato dell'1,9 %.
(172)
La quota di mercato della Corea del Sud si è mantenuta piuttosto stabile nel corso del periodo in esame, scendendo dal 2,3 % all'1,9 % tra il 2010 e il 2012, per risalire solo al 2,8 % durante il periodo dell'inchiesta.
(173)
Le importazioni dal Sud Africa e dagli Stati Uniti mostrano una tendenza alla diminuzione durante tutto il periodo in esame. La quota di mercato delle importazioni dal Sud Africa è scesa dal 2,1 % all'1,6 %, mentre la quota di mercato delle importazioni dagli USA è passata dal 3,0 % al 2,8 %.
(174)
Esaminando i prezzi sulla base dei dati di Eurostat, si può osservare che soltanto i prezzi delle importazioni dalla Corea del Sud sono risultati inferiori ai prezzi delle importazioni dalla RPC e da Taiwan, mentre i prezzi delle importazioni dal Sud Africa erano di livello simile e quelli delle importazioni dall'India e dagli Stati Uniti erano più elevati. Va osservato tuttavia che il prodotto in esame/prodotto simile è costituito da acciaio di varie qualità con notevoli differenze di prezzo che non hanno potuto essere prese in considerazione in sede di calcolo del prezzo medio da parte di Eurostat.
(175)
Le parti interessate hanno fatto riferimento alle importazioni da altri paesi terzi, compresi gli Stati Uniti, la Corea del Sud, l'India e il Sud Africa. Esse hanno affermato che tali importazioni non possono non avere influenzato la situazione dell'industria dell'Unione e che, vista la rilevanza delle importazioni da altri paesi terzi non prese in considerazione dall'inchiesta della Commissione, le importazioni dalla RPC e da Taiwan non dovrebbero essere ritenute responsabili del pregiudizio recato dalle importazioni da altri paesi.
(176)
Come descritto in precedenza, nel periodo dell'inchiesta, tra i paesi dai quali l'Unione ha importato prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo, Taiwan e la RPC detenevano le maggiori quote di mercato (rispettivamente 5,1 % e 4,3 %). Le importazioni da altri paesi non hanno mai superato una quota di mercato del 3 % durante il periodo in esame. Inoltre, mentre la quota di mercato dei paesi interessati è cresciuta di 3,7 punti percentuali durante il periodo in esame, nel complesso la quota di mercato delle importazioni da paesi terzi diversi dai paesi interessati è rimasta stabile, aumentando soltanto di 0,2 punti percentuali durante il periodo in esame.
(177)
A causa della stabilità dell'evoluzione delle importazioni in termini di volume, la Commissione ha quindi concluso in via provvisoria che le importazioni da altri paesi terzi non hanno contribuito in misura sensibile al pregiudizio subito dall'industria dell'Unione.
5.2.2. Andamento delle esportazioni dell'industria dell'Unione
(178)
Le esportazioni in termini di volume dei produttori dell'Unione inclusi nel campione hanno registrato nel periodo in esame l'andamento seguente:
Tabella 16
Andamento delle esportazioni dei produttori dell'Unione inclusi nel campione
2010
2011
2012
Periodo dell'inchiesta
Volume delle esportazioni (in tonnellate)
185 377
188 431
182 370
178 010
Indice
100
102
98
96
Prezzo medio (EUR/tonnellata)
2 148
2 353
2 082
1 915
Indice
100
110
97
89
Fonte: produttori dell'Unione inclusi nel campione
(179)
Il volume delle esportazioni dei produttori dell'Unione inclusi nel campione è in diminuzione dopo aver registrato un unico aumento nel 2011 in termini sia di volume sia di prezzi di vendita. In generale il volume delle esportazioni dei produttori inclusi nel campione ha rappresentato circa il 12 % della loro produzione complessiva. Sebbene il calo delle esportazioni possa aver contribuito alla contrazione della produzione, dato il basso livello delle esportazioni in rapporto alle vendite nell'Unione, qualsiasi contributo delle esportazioni al pregiudizio subito dall'industria dell'Unione sarebbe molto limitato.
5.2.3. Costo dell'energia, sovraccapacità
(180)
Secondo le parti interessate il pregiudizio subito dall'industria dell'Unione sarebbe dovuto all'alto costo dell'energia, che si afferma sia del 20 % più elevato rispetto ai costi nella RPC. Nella fabbricazione di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo tuttavia l'energia rappresenta una voce di costo soltanto secondaria, inferiore di norma al 10 % dei costi totali. A prescindere dal fatto se i costi dell'energia nella RPC riflettano i valori di mercato o meno, il differenziale dei prezzi per l'energia non può avere causato il pregiudizio subito dall'industria dell'Unione.
(181)
Le parti interessate hanno sostenuto che, contrariamente alle informazioni fornite nella denuncia, l'industria dell'Unione ha sofferto di notevoli sovraccapacità. La Commissione ha riscontrato una flessione del tasso di utilizzo degli impianti dell'industria dell'Unione dal 77 % nel 2010 al 70 % durante il periodo in esame. La capacità produttiva dell'industria dell'Unione e i consumi sul mercato dell'Unione tuttavia hanno avuto un andamento parallelo, presentando entrambi un aumento del 4 % durante il periodo in esame. La diminuzione del tasso di utilizzo degli impianti è quindi causata dall'incapacità dell'industria dell'Unione di trarre vantaggio dalla crescita di mercato, poiché tale crescita è stata assorbita dalle importazioni in dumping dai paesi interessati. La conseguente presunta sovraccapacità è quindi più una conseguenza delle importazioni oggetto di dumping che non una causa del pregiudizio subito dall'industria dell'Unione.
(182)
La Commissione ha concluso che né il costo dell'energia né la presunta sovraccapacità dell'industria dell'Unione possono aver causato il pregiudizio da essa subito.
5.3. Timori per la concorrenza
(183)
Le parti interessate hanno sostenuto che le importazioni di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo originari della RPC sono aumentate a seguito della concentrazione delle capacità nelle mani di un numero limitato di fornitori verificatasi nell'Unione, lasciando agli utilizzatori dell'Unione la possibilità di rivolgersi a un numero limitato di produttori UE. Negli ultimi 10 anni tuttavia sul mercato dell'Unione sono sempre stati attivi quattro fornitori di medie dimensioni e diversi piccoli fornitori. Se l'assetto proprietario di alcune di queste società è cambiato durante tale periodo, il numero di fornitori è rimasto stabile. L'aumento delle importazioni cinesi oggetto di dumping non può pertanto essere la conseguenza di una riduzione del numero di fornitori dell'Unione.
(184)
Secondo le parti interessate il mercato dell'Unione sarebbe molto concentrato e le importazioni dai paesi interessati non possono aver recato alcun pregiudizio all'industria dell'Unione. Esse hanno sostenuto che il volume delle importazioni dall'Asia non era sufficiente per limitare la concorrenza e non ha potuto impedire all'industria dell'Unione di aumentare i suoi prezzi. A questo proposito, le stesse parti hanno fatto riferimento alla decisione della Commissione di approvare la concentrazione (vincolata al rispetto di impegni) tra Outokumpu e Inoxum (10) del novembre 2012 («la decisione sulla concentrazione Outokumpu»).
(185)
L'analisi in un procedimento di concentrazione e un'inchiesta antidumping riguardano tuttavia quadri giuridici differenti che perseguono obiettivi diversi. Mentre un procedimento di concentrazione analizza se una proposta di fusione potrebbe suscitare preoccupazioni sotto il profilo della concorrenza, un'inchiesta antidumping analizza se l'industria dell'Unione sia esposta a pratiche di dumping pregiudizievoli.
(186)
Ad ogni modo, nell'ambito della decisione sulla concentrazione Outokumpu si è esaminato se l'acquisizione di Inoxum da parte di Outokumpu avrebbe determinato la creazione di una posizione dominante sul mercato dell'Unione. L'entità derivante dalla concentrazione di Outokumpu e Inoxum avrebbe detenuto una quota di mercato combinata superiore al 50 % e avrebbe ridotto da quattro a tre il numero di principali produttori. La decisione ha obbligato Outokumpu a cedere parte di Inoxum, compresa la società Acciai Speciali Terni («AST»). L'obiettivo di tale cessione era precisamente quello di salvaguardare la concorrenza sul mercato dell'Unione nel settore dei prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo e la prevista entità derivante dalla concentrazione (Outokumpu e tutte le attività di Inoxum compresa AST) detentrice di una quota di mercato superiore al 50 % sul mercato dell'Unione non si è mai concretizzata. Al contrario esistono tuttora quattro operatori di medie dimensioni e diversi operatori più piccoli in concorrenza tra loro, senza che nessuno di questi soggetti detenga un potere di mercato del livello che avrebbe detenuto la proposta entità derivante dalla concentrazione, analizzata nel caso di specie.
(187)
Le parti interessate hanno anche fatto riferimento alla discussione nella decisione sulla concentrazione Outokumpu del fatto che i produttori dell'Unione non erano limitati dalle importazioni asiatiche durante quei periodi di tempo in cui le oscillazioni del prezzo del nichel, i tassi di cambio e i prezzi bassi del nichel sul LME rendevano le importazioni dai paesi asiatici meno competitive. Nella decisione sulla concentrazione Outokumpu è stato osservato che «benché possa non essere rilevante attualmente, la pressione esercitata dalle importazioni è probabilmente destinata ad aumentare in futuro» (11), cui è seguita una valutazione dei probabili sviluppi del mercato. L'attuale inchiesta ha dimostrato quanto segue: le importazioni in dumping dai paesi interessati durante il periodo dell'inchiesta hanno raggiunto una quota di mercato del 9,5 % e sono aumentate del 70 % rispetto al 2010. È stato inoltre stabilito che i prezzi delle importazioni oggetto di dumping sono inferiori del 9,6 %-11,3 % rispetto ai prezzi dell'industria dell'Unione.
(188)
Il fatto che la domanda sul mercato dell'Unione sia relativamente stabile anche in presenza di notevoli oscillazioni dei prezzi non significa che gli acquirenti non siano sensibili ai prezzi. Se i prezzi più bassi offerti dagli esportatori non determinano un aumento dei consumi sul mercato dell'Unione, l'inchiesta ha chiaramente dimostrato che gli acquirenti sono interessati ad acquistare sempre maggiori quantità di prodotti importati a basso prezzo. Poiché queste importazioni a basso prezzo non generano una domanda supplementare, tali vendite avvengono a scapito delle vendite realizzate da altri operatori sul mercato, soprattutto a spese dell'industria dell'Unione.
(189)
L'inchiesta ha confermato che l'industria dell'Unione vende una gamma di prodotti più ampia rispetto ai produttori esportatori che hanno collaborato. Durante il periodo dell'inchiesta tuttavia circa il 75 % delle vendite dell'industria dell'Unione riguardava i quattro tipi più comuni della gamma di qualità dell'acciaio: 304, 304L, 316L e 430. Tutte queste qualità sono vendute dagli esportatori dei paesi interessati in una vasta gamma di larghezze, spessori e finiture. Anche i prodotti di qualità differenti da queste sono in competizione diretta, dato che sono stati anch'essi venduti dagli esportatori dei paesi interessati.
(190)
Nessuna delle parti interessate ha formulato osservazioni in merito alla qualità dei prodotti nell'ambito della presente inchiesta. Se ha stabilito che in media la qualità dei prodotti fabbricati dai produttori non europei può essere considerata comparabile con quella dei produttori europei (12), la decisione sulla concentrazione Outokumpu ha anche rilevato che i clienti con necessità specifiche non possono acquistare in Asia (13). Tuttavia, come precisato in precedenza, la grande maggioranza delle vendite dell'industria dell'Unione riguarda prodotti di qualità comparabile.
(191)
Altri aspetti che impediscono a taluni clienti di acquistare prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo importati sono i tempi di consegna più lunghi, a causa dei tempi di trasporto dai paesi interessati, e le condizioni di pagamento meno favorevoli offerte dai produttori dei paesi interessati. Tali aspetti tuttavia assumono importanza soprattutto per i clienti che acquistano direttamente dai produttori, che rappresentano solo circa un terzo del mercato dell'Unione.
(192)
La maggior parte delle vendite è effettuata invece tramite i centri di servizi siderurgici, che rappresentano circa i due terzi del mercato dell'Unione. In effetti, quasi tutte le vendite dai paesi interessati avvengono tramite centri di servizi indipendenti, i quali acquistano anche dall'industria dell'Unione. In questo caso, le condizioni di pagamento offerte dal distributore sono importanti per l'utilizzatore. Poiché tali vendite sono effettuate di norma attingendo alle scorte del distributore, il pertinente tempo di consegna corrisponde al tempo necessario per spedire le merci dal distributore all'utilizzatore. Per la maggior parte delle vendite tali aspetti non assumono pertanto rilevanza.
(193)
Sulla maggioranza delle vendite dell'industria dell'Unione influiscono quindi direttamente le importazioni in dumping dai paesi interessati.
(194)
La Commissione ha pertanto concluso che le condizioni di concorrenza nell'Unione non potevano impedire alle importazioni in dumping dai paesi interessati di recare pregiudizio all'industria dell'Unione.
5.4. Incidenza dei prezzi delle materie prime
(195)
Le parti interessate hanno sostenuto che l'andamento dei prezzi delle materie prime, in particolare del nichel, influisce sulla decisione se acquistare il prodotto in esame originario dei paesi interessati o il prodotto simile fabbricato dall'industria dell'Unione. Ciò è dovuto al fatto che gli esportatori praticano un prezzo unico, mentre l'industria dell'Unione fa pagare oltre al prezzo di base l'extra di lega.
(196)
Per gli importatori sarebbe pertanto più vantaggioso acquistare dai paesi interessati quando i prezzi delle materie prime aumentano (allorché i prezzi dell'industria dell'Unione subiscono un rialzo, mentre i prezzi degli esportatori rimangono stabili). Per contro, in caso di diminuzione dei prezzi delle materie prime, per gli importatori sarebbe meno vantaggioso acquistare dai paesi interessati (allorché i prezzi dell'industria dell'Unione diminuiscono, mentre i prezzi degli esportatori rimangono stabili).
(197)
L'impatto della prevista evoluzione del prezzo del nichel sulle decisioni di acquisto degli importatori è stato analizzato nella decisione sulla concentrazione Outokumpu (14). Nella presente inchiesta si è esaminato se l'andamento delle importazioni abbia realmente seguito l'evoluzione effettiva dei prezzi del nichel, sulla falsariga di quanto visto in precedenza. I prezzi del nichel (15) sono diminuiti del 31 %, passando da 16 453 EUR/t nel 2010 a 11 327 EUR/t durante il periodo dell'inchiesta. Secondo le asserzioni delle parti interessate di cui al considerando 196, tale diminuzione dei prezzi del nichel avrebbe dovuto determinare un calo delle importazioni dai paesi interessati. Dall'inchiesta è tuttavia emerso che, nonostante il significativo calo dei prezzi del nichel, le esportazioni dai paesi interessati sono aumentate del 70 % durante lo stesso periodo, come descritto nel considerando 104.
(198)
Se l'andamento dei prezzi delle materie prime può avere avuto qualche incidenza sui volumi delle importazioni, altri fattori quali il basso livello dei prezzi dei produttori esportatori hanno chiaramente compensato tale effetto. Si ritiene pertanto che l'andamento dei prezzi del nichel non abbia avuto un impatto duraturo sulla tendenza generale all'aumento delle importazioni in dumping dai paesi interessati durante il periodo in esame.
5.5. Variazioni delle abitudini di consumo
(199)
Nella decisione sulla concentrazione Outokumpu si è affermato che sia il livello assoluto dei prezzi del nichel sia la volatilità dei prezzi del nichel sono probabilmente destinati a diminuire l'attrattiva dell'acciaio inossidabile come materiale e a orientare la domanda verso l'acciaio inossidabile senza nichel (16).
(200)
Per quanto riguarda l'attrattiva dell'acciaio inossidabile come materiale si è anche argomentato che diverse tendenze potrebbero avere un impatto potenziale sulla sostituzione/adozione dell'acciaio inossidabile, tra cui la necessità di utilizzare materiali più leggeri ad esempio negli autoveicoli (impatto negativo sull'acciaio inossidabile: transizione dall'acciaio verso materiali compositi), più brevi cicli di vita dei beni di consumo (impatto negativo sull'acciaio inossidabile: utilizzo di materiali più economici), la maggiore necessità di procedere a trattamenti delle acque e la produzione di energia verde (impatto positivo sull'acciaio inossidabile: di difficile sostituzione in molte applicazioni) e l'andamento dei prezzi di materiali possibili concorrenti (minerale di ferro, alluminio, rame) (17).
(201)
A questo riguardo l'inchiesta ha confermato le conclusioni della decisione sulla concentrazione Outokumpu (18) che la domanda di acciaio inossidabile in generale e di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo in particolare è relativamente poco elastica. La maggior parte della crescita dei consumi si è verificata tra il 2010 e il 2011, quando i prezzi erano in aumento. Durante il periodo di diminuzione dei prezzi, dal 2011 fino al periodo dell'inchiesta, i consumi sono rimasti stabili e sono aumentati solo dell'1 %. La sostituzione/adozione dell'acciaio inossidabile, compresi i fattori succitati, non ha avuto pertanto un impatto misurabile sul consumo totale di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo.
(202)
Per quanto riguarda lo spostamento della domanda verso qualità di acciaio inossidabile senza nichel che corrispondono anche al prodotto simile, un'analisi dettagliata delle operazioni di vendita dichiarate dai produttori dell'Unione inclusi nel campione conferma le conclusioni della decisione sulla concentrazione Outokumpu.
(203)
Come spiegato al considerando 138 i prezzi praticati dall'industria dell'Unione sono tuttavia direttamente collegati alla qualità dell'acciaio e ai corrispondenti costi delle materie prime. Uno spostamento della domanda da una qualità di acciaio a un'altra ha quindi un impatto neutro sui risultati dell'industria dell'Unione.
(204)
Si è concluso pertanto in questa fase che i cambiamenti delle abitudini di consumo non hanno avuto un impatto negativo sui risultati dell'industria dell'Unione.
5.6. Conclusioni relative al nesso di causalità
(205)
Le importazioni in dumping a basso prezzo dai paesi interessati sono aumentate in termini sia assoluti sia rispetto ai consumi nell'Unione nel momento in cui la maggior parte degli indicatori di pregiudizio dell'industria dell'Unione (produzione, tasso di utilizzo degli impianti, quota di mercato, occupazione, prezzi di vendita, costo del lavoro, redditività, investimenti, utile sul capitale investito) ha registrato un andamento negativo. I prezzi delle importazioni in dumping dai paesi interessati sono risultati inferiori del 9,6 %-11,3 % rispetto ai prezzi dell'industria dell'Unione durante il periodo dell'inchiesta.
(206)
Altri fattori, quali il costo dell'energia, la capacità produttiva e le condizioni di concorrenza sul mercato dell'Unione, non hanno contribuito a recare pregiudizio all'industria dell'Unione. Fattori quali le importazioni da altri paesi terzi e le esportazioni dell'industria dell'Unione possono aver contribuito al pregiudizio, ma in misura molto limitata.
(207)
Alla luce di quanto precede, la Commissione ha concluso in via provvisoria che il pregiudizio notevole subito dall'industria dell'Unione è stato causato dalle importazioni in dumping dai paesi interessati e che gli altri fattori considerati separatamente non hanno interrotto il nesso di causalità. Il pregiudizio si traduce principalmente nella fragilità della situazione finanziaria dell'industria dell'Unione e nel calo della produzione, del tasso di utilizzo degli impianti, dell'occupazione e della quota di mercato.
(208)
La Commissione ha operato una netta distinzione tra gli effetti di tutti i fattori noti sulla situazione dell'industria dell'Unione, da un lato, e gli effetti pregiudizievoli delle importazioni oggetto di dumping, dall'altro. Gli effetti di altri aspetti, quali altre importazioni, esportazioni dell'industria dell'Unione, costo dell'energia, capacità e condizioni della concorrenza, sul deterioramento della situazione finanziaria, della produzione e della quota di mercato dell'industria dell'Unione sono stati molto limitati o nulli.
6. INTERESSE DELL'UNIONE
(209)
A norma dell'articolo 21 del regolamento di base, la Commissione ha verificato se si potesse ritenere manifestamente contrario all'interesse dell'Unione prendere provvedimenti in questo caso, nonostante l'accertamento di pratiche di dumping pregiudizievoli. La determinazione dell'interesse dell'Unione si è basata su una valutazione di tutti i diversi interessi, compresi quelli dell'industria dell'Unione, degli importatori e degli utilizzatori.
6.1. Interesse dell'industria dell'Unione
(210)
La maggioranza dell'industria dell'Unione è favorevole all'istituzione di misure. Il più grande produttore dell'Unione non ha collaborato all'inchiesta, ma non si è opposto alla denuncia. Sei produttori dell'Unione che rappresentano circa il 55 % delle vendite e della produzione dell'Unione hanno collaborato all'inchiesta e hanno sostenuto la denuncia.
(211)
L'industria dell'Unione ha subito un pregiudizio notevole. Tutti gli indicatori finanziari (redditività, flusso di cassa, utile sul capitale investito) sono stati per lo più negativi per tutto il periodo in esame. Altri indicatori come la produzione, il tasso di utilizzo degli impianti, l'occupazione e la quota di mercato hanno registrato un andamento negativo durante l'intero periodo in esame. L'industria dell'Unione è riuscita soltanto a conservare il basso volume delle vendite del periodo successivo alla crisi e non ha potuto beneficiare della crescita del mercato.
(212)
Se non si interverrà, le importazioni in dumping dai paesi interessati continueranno a costringere l'industria dell'Unione a vendere a prezzi in perdita. L'accumularsi di ulteriori perdite determinerà il peggioramento della situazione dell'industria dell'Unione. L'istituzione di misure è pertanto nell'interesse dell'industria dell'Unione.
6.2. Interesse degli importatori indipendenti e dei distributori
(213)
Gli importatori e i distributori (compresi i centri di servizi siderurgici) sono stati molto attivi nel corso della presente inchiesta. Trentuno importatori e distributori si sono manifestati e hanno espresso contrarietà all'istituzione di misure.
(214)
Secondo gli importatori e i distributori l'istituzione di misure limiterebbe le loro possibili fonti di approvvigionamento. Essi hanno sostenuto che, in caso di istituzione di misure, non sarebbero più in grado di rifornirsi di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo dalla RPC e da Taiwan.
(215)
Dall'inchiesta è tuttavia emerso che tutti gli importatori e i distributori acquistano da varie fonti, tra cui l'industria dell'Unione, i paesi interessati e altri paesi terzi. Essi dipendono pertanto solo in misura limitata dalle forniture originarie dei paesi interessati.
(216)
Queste parti possono continuare ad acquistare prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo dall'industria dell'Unione e da altri paesi non oggetto della presente inchiesta (ad esempio, India, Sud Africa, Corea del Sud o USA), che cumulativamente detengono una quota di mercato dell'11 %. Tanto l'industria dell'Unione quanto le importazioni da altri paesi terzi rappresentano quindi valide alternative alle importazioni cinesi e taiwanesi.
(217)
Si è concluso pertanto in questa fase che l'istituzione di misure può avere solo un impatto negativo marginale sulla situazione degli importatori indipendenti e dei distributori.
6.3. Interesse degli utilizzatori
(218)
Diverse parti interessate, compresi i produttori esportatori e i distributori, hanno espresso preoccupazioni in merito a possibili effetti negativi delle misure sugli utilizzatori. Gli utilizzatori non hanno condiviso tali preoccupazioni. Il grado di partecipazione degli utilizzatori in questo caso è stato invero molto basso: sei utilizzatori (tra cui un gruppo di quattro imprese) hanno espresso un parere e uno solo si è dichiarato contrario all'istituzione di misure. Gli altri utilizzatori e le loro associazioni non hanno partecipato oppure si sono esplicitamente astenuti dal prendere una posizione.
(219)
Si è pertanto concluso in via provvisoria che l'istituzione di misure non è contraria all'interesse degli utilizzatori.
6.4. Timori per la concorrenza
(220)
Nel caso della decisione sulla concentrazione Outokumpu, la Commissione ha stabilito che la proposta concentrazione di Outokumpu e Inoxum avrebbe probabilmente ostacolato in modo significativo la concorrenza effettiva sul mercato dello Spazio economico europeo (SEE) nel settore dei prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo a causa di effetti non coordinati dovuti alla creazione di una posizione dominante (19). Al fine di evitare un siffatto ostacolo, la Commissione ha ritenuto che un pacchetto di cessioni comprendente AST fosse sufficiente a fugare i timori per la concorrenza (20). In effetti la soluzione accettata dalla Commissione ha mantenuto a quattro il numero di produttori di medie dimensioni dell'Unione.
(221)
Tale soluzione è già stata adottata ed è ora pienamente operativa. L'istituzione di misure antidumping non riduce peraltro il numero di produttori di medie dimensioni dell'Unione. Si è pertanto concluso in questa fase che l'istituzione di misure non riduce né elimina l'effetto dell'impegno accettato dalla Commissione nella decisione sulla concentrazione Outokumpu.
6.5. Conclusioni relative all'interesse dell'Unione
(222)
Alla luce di quanto precede, la Commissione ha concluso che non vi sono fondati motivi di ritenere contraria all'interesse dell'Unione, in questa fase dell'inchiesta, l'istituzione di misure sulle importazioni del prodotto in esame originario della RPC e di Taiwan.
7. MISURE ANTIDUMPING PROVVISORIE
(223)
Viste le conclusioni della Commissione in merito al dumping, al pregiudizio, al nesso di causalità e all'interesse dell'Unione, è opportuno istituire misure provvisorie per impedire che le importazioni oggetto di dumping rechino ulteriore pregiudizio all'industria dell'Unione.
7.1. Livello di eliminazione del pregiudizio (margine di pregiudizio)
(224)
Per determinare il livello delle misure la Commissione ha dapprima stabilito l'importo del dazio necessario per eliminare il pregiudizio subito dall'industria dell'Unione.
(225)
Il pregiudizio sarebbe eliminato se l'industria dell'Unione potesse coprire i propri costi di produzione e ottenere dalla vendita del prodotto simile sul mercato dell'Unione un utile al lordo delle imposte che potrebbe ragionevolmente conseguire un'industria di tale tipo nello stesso settore in condizioni di concorrenza normali, ovvero in assenza di importazioni oggetto di dumping.
(226)
La redditività dell'industria dell'Unione è stata negativa durante l'intero periodo in esame, vale a dire per gli anni dal 2010 al 2013. Negli anni precedenti - 2008 e 2009 - la domanda era crollata durante la crisi economica mondiale e gli utili realizzati in quegli anni non possono pertanto ritenersi conseguiti in normali condizioni di concorrenza. Se la precedente inchiesta di cui al considerando 134 aveva stabilito in via provvisoria l'esistenza di pratiche di dumping per l'anno 2007, non si è potuto stabilire nessun legame sostanziale tra tali importazioni e la situazione dell'industria dell'Unione. A tal fine, l'utile previsto era stato fissato all'8,1 %, pari all'utile conseguitodall'industria dell'Unione nel 2007. Quello era stato l'ultimo anno rappresentativo caratterizzato da condizioni di concorrenza normali prima del crollo della domanda nel 2008 e nel 2009. In effetti le dimensioni del mercato nel 2013 hanno quasi raggiunto il livello dei consumi del 2007.
(227)
Su questa base, la Commissione ha calcolato un prezzo non pregiudizievole del prodotto simile per l'industria dell'Unione escludendo dai prezzi di vendita dell'Unione la perdita effettiva sostenuta durante il periodo dell'inchiesta e aggiungendo il margine di utile dell'8,1 % di cui sopra.
(228)
La Commissione ha quindi stabilito il livello di eliminazione del pregiudizio confrontando la media ponderata dei prezzi all'importazione dei produttori esportatori che hanno collaborato inseriti nel campione dei paesi interessati, determinata per calcolare la sottoquotazione dei prezzi, con la media ponderata dei prezzi non pregiudizievoli del prodotto simile venduto sul mercato dell'Unione dai produttori dell'Unione inseriti nel campione durante il periodo dell'inchiesta. Le differenze evidenziate da tale confronto sono state espresse in percentuale della media ponderata del valore cif all'importazione.
(229)
Il livello di eliminazione del pregiudizio per le «altre società che hanno collaborato» e per «tutte le altre società» è stato definito analogamente al margine di dumping per tali società (cfr. i considerando 57, 60, 85 e 88).
7.2. Misure provvisorie
(230)
È opportuno istituire misure provvisorie antidumping sulle importazioni di prodotti piatti di acciaio inossidabile laminati a freddo originari della RPC e di Taiwan, in conformità alla norma del dazio inferiore di cui all'articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base. La Commissione ha messo a confronto i margini di pregiudizio e i margini di dumping. L'importo delle aliquote del dazio dovrebbe essere stabilito al livello corrispondente al più basso tra il margine di dumping e il margine di pregiudizio.
(231)
Come indicato al considerando 4, la Commissione ha assoggettato a registrazione le importazioni del prodotto in esame originarie della RPC e di Taiwan ai sensi del regolamento di esecuzione (UE) n. 1331/2014 in vista della possibile applicazione retroattiva di misure antidumping e compensative a norma dell'articolo 10, paragrafo 4, del regolamento di base e dell'articolo 16, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 597/2009 del Consiglio, dell'11 giugno 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di sovvenzioni provenienti da paesi non membri della Comunità europea (21) («regolamento antisovvenzioni di base»).
(232)
Per quanto riguarda l'inchiesta antidumping in corso, alla luce delle conclusioni di cui sopra, dovrebbe cessare la registrazione delle importazioni ai fini dell'inchiesta antidumping ai sensi dell'articolo 14, paragrafo 5, del regolamento di base.
(233)
Per quanto concerne la parallela inchiesta antisovvenzioni (cfr. il considerando 3), la registrazione delle importazioni dalla RPC a norma dell'articolo 24, paragrafo 5, del regolamento antisovvenzioni di base dovrebbe continuare.
(234)
In questa fase del procedimento non può essere adottata alcuna decisione in merito a un'eventuale applicazione retroattiva di misure antidumping.
(235)
Alla luce di quanto precede, le aliquote provvisorie del dazio antidumping, espresse in percentuale del prezzo cif, franco frontiera dell'Unione, dazio doganale non corrisposto, dovrebbero essere le seguenti:
Paese
Società
Margine di dumping
(%)
Margine di pregiudizio
(%)
Dazio antidumping provvisorio
(%)
RPC
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Altre società che hanno collaborato
30,0
24,5
24,5
Tutte le altre società
34,9
25,2
25,2
Taiwan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Altre società che hanno collaborato
10,9
22,9
10,9
Tutte le altre società
12,0
23,9
12,0
(236)
Le aliquote del dazio antidumping applicate a titolo individuale alle società specificate nel presente regolamento sono state calcolate sulla base dei risultati della presente inchiesta. Esse rispecchiano quindi la situazione constatata durante l'inchiesta per le società in questione. Tali aliquote del dazio si applicano esclusivamente alle importazioni del prodotto in esame originario dei paesi interessati e fabbricato dalle persone giuridiche di cui è fatta menzione. Le importazioni del prodotto in esame fabbricato da altre società non espressamente menzionate nel dispositivo del presente regolamento, comprese le persone giuridiche collegate a quelle espressamente menzionate, dovrebbero essere assoggettate all'aliquota del dazio applicabile a «tutte le altre società». Esse non dovrebbero essere assoggettate ad alcuna delle aliquote individuali del dazio antidumping.
(237)
Una società può chiedere l'applicazione di tali aliquote individuali del dazio antidumping in caso di successiva modifica della propria denominazione. La richiesta deve essere rivolta alla Commissione (22) e deve contenere tutte le informazioni pertinenti che consentano di dimostrare che la modifica non pregiudica il diritto della società di beneficiare dell'aliquota del dazio ad essa applicabile. Se la modifica di denominazione non pregiudica il diritto della società di beneficiare dell'aliquota del dazio ad essa applicabile, un avviso relativo alla modifica della denominazione sarà pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
(238)
Per garantire la corretta applicazione dei dazi antidumping, l'aliquota del dazio antidumping per «tutte le altre società» si dovrebbe applicare non solo ai produttori esportatori che non hanno collaborato alla presente inchiesta ma altresì ai produttori che non hanno esportato nell'Unione durante il periodo dell'inchiesta.
(239)
A partire dal 26 marzo 2015 viene istituito un dazio antidumping provvisorio a fini di difesa contro importazioni oggetto di dumping. Pertanto, a fini di difesa contro importazioni oggetto di dumping, non è più necessario registrare le importazioni. Occorre quindi modificare di conseguenza l'articolo 1, paragrafo 1 del regolamento (UE) n. 1331/2014.
8. DISPOSIZIONI FINALI
(240)
Ai fini di una corretta amministrazione, la Commissione inviterà le parti interessate a presentare osservazioni scritte e/o a chiedere di essere sentite dalla Commissione e/o dal consigliere-auditore nei procedimenti in materia commerciale entro una precisa scadenza.
(241)
Le conclusioni relative all'istituzione di un dazio provvisorio sono transitorie e potrebbero essere modificate nella fase definitiva dell'inchiesta,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. È istituito un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni di prodotti laminati piatti di acciaio inossidabile, semplicemente laminati a freddo, originari della Repubblica popolare cinese e di Taiwan, attualmente classificati ai codici NC 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 e 7220 20 89.
2. Le aliquote del dazio antidumping provvisorio applicabile al prezzo netto, franco frontiera dell'Unione, dazio non corrisposto, del prodotto descritto al paragrafo 1 e fabbricato dalle società sottoelencate sono le seguenti:
Paese
Società
Dazio antidumping provvisorio
(%)
Codice addizionale TARIC
Repubblica popolare cinese
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Shanghai
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Altre società che hanno collaborato elencate nell'allegato I
24,5
Tutte le altre società
25,2
C999
Taiwan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Altre società che hanno collaborato elencate nell'allegato II
10,9
Tutte le altre società
12,0
C999
3. L'immissione in libera pratica nell'Unione del prodotto di cui al paragrafo 1 è subordinata alla costituzione di una garanzia pari all'importo del dazio provvisorio.
4. Salvo indicazione contraria, si applicano le vigenti norme pertinenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
1. Entro 25 giorni dalla data di entrata in vigore del presente regolamento, le parti interessate possono:
a)
chiedere la divulgazione dei principali dati e considerazioni sulla base dei quali è stato adottato il presente regolamento;
b)
presentare osservazioni scritte alla Commissione;
c)
chiedere di essere sentite dalla Commissione e/o dal consigliere-auditore nei procedimenti in materia commerciale.
2. Entro 25 giorni dalla data di entrata in vigore del presente regolamento, le parti di cui all'articolo 21, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1225/2009 possono comunicare osservazioni sull'applicazione delle misure provvisorie.
Articolo 3
L'articolo 1, paragrafo 1, del regolamento di esecuzione (UE) n. 1331/2014 è sostituito dal seguente:
«1. Le autorità doganali sono invitate, a norma dell'articolo 24, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 597/2009, a adottare misure appropriate per registrare le importazioni nell'Unione di prodotti laminati piatti di acciaio inossidabile, semplicemente laminati a freddo, attualmente classificati ai codici NC 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 e 7220 20 89, originari della Repubblica popolare cinese.»
Articolo 4
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
L'articolo 1 si applica per un periodo di sei mesi.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 24 marzo 2015