NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 559/2014
ze dne 6. května 2014
o založení společného podniku pro palivové články a vodík 2
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 187 a na čl. 188 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Partnerství veřejného a soukromého sektoru ve formě společných technologických iniciativ byla původně stanovena rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1982/2006/ES (2).
(2)
Rozhodnutí Rady 2006/971/ES (3) určilo konkrétní partnerství veřejného a soukromého sektoru, jež mají být podporována, včetně partnerství veřejného a soukromého sektoru ve specifické oblasti společné technologické iniciativy v oblasti palivových článků a vodíku.
(3)
Sdělení Komise nazvané „Evropa 2020: strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“) zdůrazňuje nutnost vytvořit příznivé podmínky pro investice do znalostí a inovací, aby se v Unii dosáhlo inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Evropský parlament a Rada tuto strategii schválily.
(4)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (4) (dále jen „Horizont 2020“) usiluje o dosažení většího dopadu na výzkum a inovace spojením Horizontu 2020 s prostředky soukromého sektoru v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru v klíčových oblastech, kde mohou výzkum a inovace přispívat k širším cílům Unie v oblasti konkurenceschopnosti, mobilizovat soukromé investice a napomoci ke zvládnutí společenských výzev. Základem těchto partnerství by měly být dlouhodobé závazky, včetně vyváženého příspěvku všech partnerů, partnerství by měla být kontrolovatelná, pokud jde o dosažení jejich cílů, a měla by být v souladu se strategickými cíli Unie v oblasti výzkumu, vývoje a inovací. Řízení a fungování těchto partnerství by mělo být otevřené, transparentní, efektivní a účelné a umožňovat zapojení široké škály zúčastněných stran působících v jejich konkrétních oblastech. V souladu s nařízením (EU) č. 1291/2013 může mít účast Unie v těchto partnerstvích podobu finančních příspěvků pro společné podniky založené na základě článku 187 Smlouvy o fungování EU podle rozhodnutí č. 1982/2006/ES.
(5)
V souladu s nařízením Rady (EU) č. 1291/2013 a rozhodnutím Rady 2013/743/EU (5) by měla být společným podnikům založeným podle rozhodnutí (EU) č. 1982/2006/ES za podmínek stanovených v rozhodnutí 2013/743/EU poskytována další podpora.
(6)
Společný podnik pro palivové články a vodík založený nařízením Rady (ES) č. 521/2008 (6) prokázal potenciál vodíku jako nosiče energie a palivových článků jako konvertorů energie, díky nimž se otevírá cesta k čistým systémům, jež snižují emise, zvyšují bezpečnost dodávek energie a stimulují hospodářství. Průběžné hodnocení společného podniku pro palivové články a vodík obsažené ve sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů z roku 2011 nazvaném „Partnerství v oblasti výzkumu a inovací“ ukázalo, že společný podnik slouží jako platforma pro vytvoření pevného partnerství, pro využití pákového efektu veřejných a soukromých finančních prostředků a pro silné zapojení průmyslu, zejména malých a středních podniků. V nových cílech bylo rovněž zohledněno doporučení zvýšit činnost v oblasti výroby, ukládání a distribuce vodíku, obsažené v uvedeném hodnocení. Oblast výzkumu společného podniku by proto měla být i nadále podporována s cílem vyvíjet portfolio čistých, účinných a cenově dostupných řešení, a to až do okamžiku jejich uvedení na trh.
(7)
K tomuto účelu by měl být založen nový společný podnik pro provádění společné technologické iniciativy v oblasti palivových článků a vodíku (dále jen „společný podnik PČV 2“), který by měl nahradit společný podnik pro palivové články a vodík a stát se jeho nástupcem.
(8)
Pokračující podpora výzkumného programu v oblasti palivových článků a vodíku by měla rovněž zohlednit zkušenosti získané v souvislosti s činnostmi společného podniku pro palivové články a vodík, včetně výsledků jeho prvního průběžného hodnocení a výsledků doporučení zúčastněných stran. Tato pokračující podpora by měla být realizována pomocí struktury a pravidel lépe přizpůsobených danému účelu v zájmu zvýšení účinnosti a dosažení zjednodušení. Za tímto účelem by společný podnik PČV 2 měl přijmout finanční pravidla specifická z hlediska jeho potřeb v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7).
(9)
Jiní členové společného podniku pro palivové články a vodík než Unie vyjádřili písemně souhlas s tím, aby výzkumné činnosti v oblasti společného podniku pro palivové články a vodík byly prováděny v rámci struktury lépe přizpůsobené povaze partnerství veřejného a soukromého sektoru. Je vhodné, aby jiní členové společného podniku PČV 2 než Unie přijali dopisem vyjadřujícím souhlas stanovy uvedené v příloze tohoto nařízení.
(10)
V zájmu dosažení svých cílů by společný podnik PČV 2 měl poskytovat finanční podporu hlavně v podobě grantů udělovaných účastníkům na základě otevřených a soutěž umožňujících výzev k podávání návrhů.
(11)
Příspěvky od jiných členů než Unie a jejich ustavujících subjektů či jejich přidružených subjektů by se neměly omezovat pouze na pokrytí správních nákladů společného podniku PČV 2 a na spolufinancování nezbytné k provádění výzkumně-inovačních akcí, která společný podnik PČV 2 podporuje. Jejich příspěvky by se měly vztahovat i na doplňkové činnosti, které mají provádět jiní členové než Unie nebo jejich ustavující subjekty či jejich přidružené subjekty a které jsou stanoveny v plánu doplňkových činností. Aby bylo možné získat patřičný přehled o pákovém efektu těchto doplňkových činností, měly by přispívat k širší společné technologické iniciativě v oblasti palivových článků a vodíku.
(12)
Každý způsobilý orgán se může stát účastníkem nebo koordinátorem vybraných projektů. V závislosti na požadavcích konkrétní politiky či na povaze a cíli akce uvedené v pracovním plánu lze vyžadovat, aby se účastníky staly ustavující subjekty jiného člena než Unie v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1290/2013 (8).
(13)
Skutečnost, že příspěvek Unie je vyšší než příspěvek od jiných členů než Unie, je opodstatněna zvláštností odvětví palivových článků a vodíku, zejména tím, že se stále jedná o odvětví nerozvinuté, v němž není zaručena návratnost investic a jehož hlavní přínosy jsou povahy společenské. S cílem podnítit větší reprezentativnost uskupení, jež jsou členy společného podniku PČV 2, a podpořit zapojení nových ustavujících subjektů do společné technologické iniciativy by měl být příspěvek Unie rozdělen do dvou splátek, z nichž by druhá měla být podmíněna splněním dodatečných závazků, zejména ze strany nových ustavujících subjektů.
(14)
Při hodnocení celkového dopadu společné technologické iniciativy v oblasti palivových článků a vodíku budou zohledněny investice všech jiných právních subjektů než Unie, které k dosažení cílů společné technologické iniciativy v oblasti palivových článků a vodíku přispívají. Náklady všech právních subjektů spojené s dodatkovými činnostmi, které nejsou součástí pracovního plánu společného podniku PČV 2 a které přispívají k dosažení cílů tohoto podniku, by měly být vykazovány po podpisu grantových dohod. Objem celkových investic do společné technologické iniciativy v oblasti palivových článků a vodíku se očekává ve výši nejméně 665 000 000 EUR.
(15)
Účast na nepřímých akcích financovaných společným podnikem PČV 2 by měla být v souladu s nařízením (EU) č. 1290/2013. Společný podnik PČV 2 by navíc měl zajistit soudržné používání těchto pravidel na základě příslušných opatření přijatých Komisí.
(16)
Společný podnik PČV 2 by měl k zajištění otevřenosti, transparentnosti a k usnadnění účasti rovněž využívat elektronické prostředky spravované Komisí. Výzvy k podávání návrhů iniciované společným podnikem PČV 2 by proto měly být zveřejňovány rovněž na jednotném portálu pro účastníky a dále i prostřednictvím jiných elektronických prostředků Horizontu 2020 pro šíření informací spravovaných Komisí. Společný podnik PČV 2 by měl dále ve vhodném formátu a v intervalech odpovídajících povinnostem Komise v oblasti podávání zpráv zpřístupnit příslušné údaje mimo jiné o návrzích, žadatelích, grantech a účastnících, aby byly zahrnuty do Komisí spravovaných elektronických systémů Horizontu 2020 pro podávání zpráv a šíření informací.
(17)
Společný podnik PČV 2 by měl rovněž zohlednit definice Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) týkající se míry připravenosti špičkových technologií v klasifikaci technologického výzkumu, vývoje produktů a jejich demonstrací.
(18)
Finanční příspěvek Unie by měl být spravován v souladu se zásadou řádného finančního řízení a s příslušnými pravidly pro nepřímé řízení stanovenými v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (9).
(19)
V zájmu zjednodušení by měla být pro všechny strany snížena administrativní zátěž. Mělo by se předcházet zdvojeným auditům a tvorbě dokumentace a předkládání zpráv v nepřiměřeném rozsahu. Audity příjemců finančních prostředků Unie podle tohoto nařízení by měly být prováděny v souladu s nařízením (EU) č. 1291/2013.
(20)
Finanční zájmy Unie a ostatních členů společného podniku PČV 2 by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(21)
Interní auditor Komise by měl vůči společnému podniku PČV 2 vykonávat stejné pravomoci jako vůči Komisi.
(22)
S ohledem na zvláštní povahu a na současné postavení společných podniků a za účelem zajištění kontinuity se sedmým rámcovým programem by společné podniky i nadále měly podléhat oddělenému udělování absolutoria. Odchylně od čl. 60 odst. 7 a článku 209 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 by měl absolutorium za plnění rozpočtu společného podniku PČV 2 udílet Evropský parlament na základě doporučení Rady. Požadavky na podávání zpráv stanovené v čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 by se tedy neměly vztahovat na finanční příspěvek Unie společnému podniku PČV 2 a měly by být v maximální možné míře sladěny s požadavky na orgány podle článku 208 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Audit účetnictví a legality a správnosti uskutečněných operací by měl provádět Účetní dvůr.
(23)
Společný podnik PČV 2 by měl fungovat otevřeným a transparentním způsobem, přičemž by měl včas poskytovat všechny potřebné informace svým příslušným orgánům a propagovat své činnosti, včetně činností v oblasti poskytování informací a jejich šíření mezi širší veřejnost. Jednací řád orgánů společného podniku PČV 2 by měl být zveřejněn.
(24)
Horizont 2020 by měl přispět k překonání rozdílů v oblasti výzkumu a inovací v Unii podporou součinnosti s evropskými strukturálními a investičními fondy. Společný podnik PČV 2 by proto měl usilovat o rozvoj úzkých vztahů s evropskými strukturálními a investičními fondy, které mohou pomoci zvláště k posílení místních, regionálních a celostátních schopností, pokud jde o výzkum a inovace v oblasti působnosti společného podniku PČV 2, a podpořit úsilí o inteligentní specializaci.
(25)
Společný podnik pro palivové články a vodík byl založen na období do 31. prosince 2017. Společný podnik PČV 2 by měl poskytnout pokračující podporu výzkumnému programu pro palivové články a vodík prováděním zbývajících akcí zahájených podle nařízení (ES) č. 521/2008 v souladu s uvedeným nařízením. Přechod od společného podniku pro palivové články a vodík ke společnému podniku PČV 2 by měl být spojen a synchronizován s přechodem od sedmého rámcového programu k Horizontu 2020, aby bylo zajištěno optimální využití finančních prostředků, které jsou na výzkum k dispozici. V zájmu právní jistoty a přehlednosti by proto nařízení (ES) č. 521/2008 mělo být zrušeno a měla by se stanovit přechodná ustanovení.
(26)
S ohledem na celkový cíl programu Horizont 2020, jímž je dosažení většího zjednodušení a soudržnosti, by veškeré výzvy k podávání návrhů v rámci společného podniku PČV 2 měly v zásadě zohledňovat dobu trvání Horizontu 2020.
(27)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž založení společného podniku PČV 2 v zájmu posílení průmyslového výzkumu a inovací v celé Unii, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu zamezení zdvojení, zachování kritického množství a zajištění optimálního využití veřejných finančních prostředků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Založení
1. Za účelem provádění společné technologické iniciativy v oblasti palivových článků a vodíku se zřizuje společný podnik ve smyslu článku 187 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „společný podnik PČV 2“), a to na období do 31. prosince 2024. Výzvy společného podniku PČV 2 k podávání návrhů se v zájmu zohlednění doby trvání Horizontu 2020 zveřejní nejpozději dne 31. prosince 2020. V řádně odůvodněných případech lze výzvy k podávání návrhů zveřejňovat až do 31. prosince 2021.
2. Společný podnik PČV 2 nahrazuje společný podnik pro palivové články a vodík založený nařízením (ES) č. 521/2008 a je jeho nástupcem.
3. Společný podnik PČV 2 je subjektem, který je pověřen realizací partnerství veřejného a soukromého sektoru, uvedeným v článku 209 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
4. Společný PČV 2 má právní subjektivitu. Ve všech členských státech má nejširší právní způsobilost, jakou právo těchto členských států přiznává právnickým osobám. Může zejména nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.
5. Společný podnik PČV 2 má sídlo v Bruselu v Belgii.
6. Stanovy společného podniku PČV 2 jsou uvedeny v příloze.
Článek 2
Cíle
1. Společný podnik PČV 2 má tyto cíle:
a)
přispívat k provádění nařízení (EU) č. 1291/2013, a zejména výzev Zajištěná, čistá a účinná energie a Inteligentní, ekologická a integrovaná doprava, uvedených v příloze I části III rozhodnutí 2013/743/EU;
b)
přispívat k dosažení cílů společné technologické iniciativy v oblasti palivových článků a vodíku vytvořením silného, udržitelného a celosvětově konkurenceschopného odvětví palivových článků a vodíku v Unii.
2. Zejména se zaměří na:
a)
snížení nákladů na výrobu systémů palivových článků používaných v dopravních aplikacích a současné zvýšení jejich životnosti na úroveň schopnou konkurovat konvenčním technologiím;
b)
zvýšení elektrické účinnosti a trvanlivosti různých palivových článků používaných k výrobě elektřiny na úroveň schopnou konkurovat konvenčním technologiím při současném snížení nákladů;
c)
zvýšení energetické účinnosti výroby vodíku především prostřednictvím elektrolýzy vody a obnovitelných zdrojů a současné snížení provozních a kapitálových nákladů tak, aby kombinovaný systém výroby vodíku a konverze s využitím systému palivových článků byl schopen konkurovat alternativám výroby vodíku dostupným na trhu;
d)
prokázání ve velkém měřítku proveditelnosti využití vodíku k podpoře začlenění obnovitelných zdrojů energie do energetických systémů, mimo jiné jeho využitím jako konkurenceschopného média pro ukládání elektrické energie vyráběné z obnovitelných zdrojů energie;
e)
omezení používání kritických surovin definovaných EU, například používáním zdrojů s nízkým nebo nulovým obsahem platiny a recyklací nebo omezením či zamezením používání prvků vzácných zemin.
Článek 3
Finanční příspěvek Unie
1. Finanční příspěvek Unie, včetně prostředků ESVO, na správní a provozní výdaje společného podniku PČV 2 činí až 665 000 000 EUR a tvoří jej:
a)
až 570 000 000 EUR odpovídajících příspěvku jiných členů společného podniku PČV 2 než Unie nebo jejich ustavujících subjektů či jejich přidružených subjektů v souladu s čl. 4 odst. 1;
b)
až 95 000 000 EUR odpovídajících dalším příspěvkům jiných členů společného podniku PČV 2 než Unie nebo jejich ustavujících subjektů či jejich přidružených subjektů, nad rámec minimální částky uvedené v čl. 4 odst. 1.
Finanční příspěvek Unie je hrazen z prostředků souhrnného rozpočtu Unie přidělených na zvláštní program Horizontu 2020, kterým se provádí Horizont 2020, v souladu s příslušnými ustanoveními čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu iv) a článků 60 a 61 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 pro subjekty uvedené v článku 209 uvedeného nařízení.
2. Ujednání o finančním příspěvku Unie se stanoví v pověřovací dohodě a v ročních dohodách o poukázání finančních prostředků, které budou uzavřeny mezi Komisí jednající jménem Unie a společným podnikem PČV 2.
3. Pověřovací dohoda uvedená v odstavci 2 tohoto článku se zabývá prvky stanovenými v čl. 58 odst. 3 a v článcích 60 a 61 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a v článku 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 a mimo jiné i těmito prvky:
a)
požadavky na příspěvek do společného podniku PČV 2 v souvislosti s příslušnými výkonnostními ukazateli stanovenými v příloze II rozhodnutí 2013/743/EU;
b)
požadavky na příspěvek do společného podniku PČV 2 s ohledem na monitorování uvedené v příloze III rozhodnutí 2013/743/EU;
c)
zvláštními výkonnostními ukazateli týkajícími se fungování společného podniku PČV 2;
d)
ujednáními o poskytování údajů potřebných k zajištění toho, aby byla Komise schopna plnit své povinnosti v oblasti šíření informací a podávání zpráv, a to jak na jednotném portálu pro účastníky, tak i jinými elektronickými prostředky programu Horizont 2020 pro šíření informací spravovanými Komisí;
e)
ustanoveními pro zveřejňování výzev k podávání návrhů společného podniku PČV 2, jak na jednotném portálu pro účastníky, tak i jinými elektronickými prostředky programu Horizont 2020 pro šíření informací spravovanými Komisí;
f)
využíváním lidských zdrojů a změnami v těchto zdrojích, zejména náborem podle jednotlivých funkčních skupin, platových tříd a kategorií, reklasifikací a veškerými změnami v počtu pracovníků.
Článek 4
Příspěvky jiných členů než Unie
1. Jiní členové společného podniku PČV 2 než Unie poskytnou - nebo zajistí, aby jejich ustavující subjekty či jejich přidružené subjekty poskytly - za období stanovené v článku 1 celkovou částkou ve výši nejméně 380 000 000 EUR.
2. Příspěvek uvedený v odstavci 1 tohoto článku tvoří:
a)
příspěvky do společného podniku PČV 2 stanovené v čl. 13 odst. 2 a 3 písm. b) stanov;
b)
věcné příspěvky od jiných členů než Unie nebo jejich ustavujících subjektů či jejich přidružených subjektů ve výši nejméně 285 000 000 EUR za období stanovené v článku 1, které sestávají z nákladů, jež ponesou při provádění doplňkových činností nad rámec pracovního plánu společného podniku PČV 2 přispívajících k dosažení cílů společné technologické iniciativy v oblasti palivových článků a vodíku. Tyto náklady mohou v souladu s platnými pravidly a postupy podporovat i jiné programy financování Unie. V takových případech nesmí financování Unie nahrazovat věcné příspěvky jiných členů než Unie nebo jejich ustavujících subjektů či jejich přidružených subjektů.
Na náklady uvedené v písmeně b) prvního pododstavce nelze od společného podniku PČV 2 získat finanční podporu. Odpovídající činnosti jsou stanoveny v ročním plánu doplňkových činností, kde musí být uvedena odhadovaná hodnota těchto příspěvků.
3. Jiní členové společného podniku PČV 2 než Unie podávají do 31. ledna každého roku správní radě společného podniku PČV 2 zprávu o hodnotě příspěvků podle odstavce 2 za každý z předchozích rozpočtových roků.
4. Pro účely ocenění příspěvků podle odst. 2 písm. b) tohoto článku a čl. 13 odst. 3 písm. b) stanov se náklady určují v souladu s obvyklými postupy účtování nákladů používanými dotčenými subjekty, platnými účetními standardy země, ve které je subjekt usazen, a platnými mezinárodními účetními standardy a mezinárodními standardy účetního výkaznictví. Náklady osvědčuje nezávislý externí auditor, kterého jmenuje dotčený subjekt. Vyvstanou-li na základě osvědčení jakékoli pochybnosti, může metodu ocenění společný podnik PČV 2 ověřit. Pro účely tohoto nařízení neaudituje náklady na dodatečné činnosti společný podnik PČV 2 ani jiný subjekt Unie.
5. Komise může finanční příspěvek Unie do společného podniku PČV 2 ukončit, úměrně snížit nebo pozastavit nebo zahájit postup likvidace podle čl. 21 odst. 2 stanov, jestliže jiní členové společného podniku PČV 2 než Unie nebo jejich ustavující subjekty či jejich přidružené subjekty příspěvky uvedené v odstavci 2 tohoto článku neposkytují, poskytují pouze částečně nebo poskytují opožděně. Rozhodnutí Komise nebrání hrazení způsobilých nákladů, které jiným členům společného podniku PČV 2 než Unii vznikly dříve, než bylo rozhodnutí o ukončení, úměrném snížení nebo pozastavení finančního příspěvku společnému podniku PČV 2 oznámeno.
Článek 5
Finanční pravidla
Aniž je dotčen článek 12 tohoto nařízení, společný podnik PČV 2 přijme svá zvláštní finanční pravidla v souladu s článkem 209 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 110/2014 (10).
Článek 6
Zaměstnanci
1. Na zaměstnance společného podniku PČV 2 se vztahuje služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovené nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (11) (dále jen „služební řád“ a „pracovní řád“) a pravidla přijatá společně orgány Unie pro účely uplatňování služebního řádu a pracovního řádu.
2. Správní rada vykonává ve vztahu k zaměstnancům společného podniku PČV 2 pravomoci, které služební řád svěřuje orgánu oprávněnému ke jmenování a které pracovní řád svěřuje orgánu oprávněnému uzavírat smlouvy (dále jen „pravomoci orgánu oprávněného ke jmenování“).
Správní rada přijme podle článku 110 služebního řádu rozhodnutí na základě čl. 2 odst. 1 služebního řádu a článku 6 pracovního řádu, kterým přenese příslušné pravomoci orgánu oprávněného ke jmenování na výkonného ředitele a kterým stanoví podmínky, za nichž může být toto přenesení pravomocí pozastaveno. Výkonný ředitel je oprávněn tyto pravomoci přenášet na další osoby.
Vyžadují-li to zvláštní okolnosti, může správní rada rozhodnout o dočasném pozastavení přenesení pravomocí orgánu oprávněného ke jmenování na výkonného ředitele a těchto pravomocí jím přenesených na další osoby. V takovém případě vykonává pravomoci orgánu oprávněného ke jmenování správní rada sama, nebo je přenese na některého ze svých členů nebo ze zaměstnanců společného podniku PČV 2, kromě výkonného ředitele.
3. Správní rada přijme vhodná prováděcí pravidla k služebnímu řádu a pracovnímu řádu v souladu s článkem 110 služebního řádu.
4. Personální zdroje se určí podle plánu pracovních míst společného podniku PČV 2, v němž je uveden počet dočasných pracovních míst podle jednotlivých funkčních skupin a platových tříd a počet smluvních pracovníků vyjádřený v přepočtu na plné pracovní úvazky, v souladu s ročním rozpočtem tohoto podniku.
5. Zaměstnance společného podniku PČV 2 tvoří dočasní zaměstnanci a smluvní pracovníci.
6. Veškeré výdaje na zaměstnance nese společný podnik PČV 2.
Článek 7
Vyslaní národní odborníci a stážisté
1. Společný podnik PČV 2 může využívat vyslaných národních odborníků a stážistů, kteří nejsou zaměstnanci společného podniku PČV 2. Počet vyslaných národních odborníků vyjádřený v přepočtu na plné pracovní úvazky musí být zahrnut do informací o zaměstnancích podle čl. 6 odst. 4, a to v souladu s ročním rozpočtem.
2. Správní rada přijme rozhodnutí, jímž stanoví pravidla pro vysílání národních odborníků do společného podniku PČV 2 a pro využití stážistů.
Článek 8
Výsady a imunity
Na společný podnik PČV 2 a jeho zaměstnance se vztahuje Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie.
Článek 9
Odpovědnost společného podniku PČV 2
1. Smluvní odpovědnost společného podniku PČV 2 se řídí příslušnými smluvními ustanoveními a právem rozhodným pro danou dohodu, rozhodnutí nebo smlouvu.
2. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí společný podnik PČV 2 v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států škodu způsobenou jeho zaměstnanci při výkonu jejich povinností.
3. Veškeré platby společného podniku PČV 2 týkající se odpovědnosti podle odstavců 1 a 2 a výdaje a náklady vzniklé v souvislosti s touto odpovědností jsou považovány za výdaje společného podniku PČV 2 a jsou hrazeny ze zdrojů společného podniku PČV 2.
4. Za plnění svých závazků odpovídá výhradně společný podnik PČV 2.
Článek 10
Pravomoc Soudního dvora a rozhodné právo
1. Soudní dvůr má pravomoc rozhodovat:
a)
na základě jakékoli rozhodčí doložky obsažené v dohodách anebo smlouvách uzavřených společným podnikem PČV 2 nebo v jeho rozhodnutích;
b)
ve sporech týkajících se náhrady škody způsobené zaměstnanci společného podniku PČV 2 při výkonu jejich povinností;
c)
v jakémkoli sporu mezi společným podnikem PČV 2 a jeho zaměstnanci v mezích a za podmínek stanovených v služebním řádu a pracovním řádu.
2. Pokud jde o záležitosti, na které se nevztahuje toto nařízení ani jiné právní akty Unie, použije se právo státu, ve kterém má společný podnik PČV 2 sídlo.
Článek 11
Hodnocení
1. Do 30. června 2017 provede Komise za pomoci nezávislých odborníků průběžné hodnocení společného podniku PČV 2, v němž posoudí zejména míru účasti na nepřímých akcích a příspěvky na tyto akce ze strany ustavujících subjektů jiných členů než Unie či jejich přidružených subjektů, jakož i jiných právnických subjektů. O tomto hodnocení Komise vyhotoví zprávu, která bude obsahovat závěry hodnocení a připomínky Komise. Tuto zprávu zašle Komise Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2017. Výsledky průběžného hodnocení společného podniku PČV 2 se zohlední v důkladném posouzení a v průběžném hodnocení podle článku 32 nařízení (EU) č. 1291/2013.
2. Na základě závěrů průběžného hodnocení podle odstavce 1 tohoto článku může Komise jednat v souladu s čl. 4 odst. 5 nebo přijmout jiná vhodná opatření.
3. Do šesti měsíců od likvidace společného podniku PČV 2, avšak nejpozději do dvou let od zahájení postupu likvidace podle článku 21 stanov provede Komise závěrečné hodnocení společného podniku PČV 2. Výsledky závěrečného hodnocení se předloží Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 12
Absolutorium
Odchylně od čl. 60 odst. 7 a článku 209 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 uděluje absolutorium za plnění rozpočtu společného podniku PČV 2 Evropský parlament na základě doporučení Rady v souladu s postupem stanoveným ve finančních pravidlech společného podniku PČV 2.
Článek 13
Následné audity
1. Následné audity výdajů na nepřímé akce provádí společný podnik PČV 2 v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 1291/2013 jako součást nepřímých akcí Horizontu 2020.
2. Komise může rozhodnout, že audity uvedené v odstavci 1 tohoto článku provede sama. V tom případě postupuje v souladu s příslušnými pravidly, zejména s nařízeními (EU, Euratom) č. 966/2012, (EU) č. 1290/2013 a (EU) č. 1291/2013.
Článek 14
Ochrana finančních zájmů členů
1. Společný podnik PČV 2 umožní zaměstnancům Komise a jiným osobám pověřeným Komisí nebo společným podnikem PČV 2, jakož i Účetnímu dvoru přístup do svých prostor a zařízení a ke všem informacím včetně informací v elektronické podobě, které potřebují k provádění auditů.
2. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět šetření, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (13) s cílem zjistit, zda v souvislosti s dohodou, rozhodnutím nebo smlouvou financovanými podle tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání poškozujícímu finanční zájmy Unie.
3. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, smlouvy, dohody a rozhodnutí vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahují ustanovení, která Komisi, společný podnik PČV 2, Účetní dvůr a úřad OLAF výslovně zmocňují k provádění těchto auditů a šetření v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
4. Společný podnik PČV 2 prostřednictvím vhodných interních a externích kontrol zajistí, aby byly náležitě chráněny finanční zájmy jeho členů.
5. Společný podnik PČV 2 přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (14). Společný podnik PČV 2 přijme opatření nezbytná k tomu, aby vnitřní vyšetřování prováděné úřadem OLAF usnadnil.
Článek 15
Důvěrnost
Aniž je dotčen článek 16, zajistí společný podnik PČV 2 ochranu citlivých informací, jejichž zveřejnění by mohlo poškodit zájmy jeho členů nebo účastníků podílejících se na činnostech společného podniku PČV 2.
Článek 16
Transparentnost
1. Na dokumenty společného podniku PČV 2 se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (15).
2. Správní rada společného podniku PČV 2 může přijmout praktická opatření k provádění nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Aniž je dotčen článek 10 tohoto nařízení, lze proti rozhodnutím přijatým společným podnikem PČV 2 podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 podat stížnost veřejnému ochránci práv za podmínek stanovených v článku 228 Smlouvy o fungování EU.
Článek 17
Pravidla pro účast a šíření výsledků
Na akce financované společným podnikem PČV 2 se použije nařízení (EU) č. 1290/2013. V souladu s uvedeným nařízením je společný podnik PČV 2 považován za financující subjekt a poskytuje finanční podporu na nepřímé akce, jak je stanoveno v článku 1 stanov.
V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1290/2013 mohou pracovní plány stanovit další odůvodněné podmínky podle konkrétních požadavků politiky nebo podle povahy a cílů dané akce.
Článek 18
Podpora ze strany hostitelského státu
Společný podnik PČV 2 a stát, kde se nachází jeho sídlo, mohou uzavřít správní dohodu o výsadách a imunitách a další podpoře, jež tento stát společnému podniku PČV 2 poskytne.
Článek 19
Zrušení a přechodná ustanovení
1. Nařízení (ES) č. 521/2008 se zrušuje.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, akce zahájené podle nařízení (ES) č. 521/2008 a finanční závazky, jež jsou s těmito akcemi spojeny, se až do doby svého ukončení řídí i nadále uvedeným nařízením.
Průběžné hodnocení podle čl. 11 odst. 1 tohoto nařízení obsahuje závěrečné hodnocení společného podniku pro palivové články a vodík podle nařízení (ES) č. 521/2008.
3. Toto nařízení se nedotýká práv a povinností zaměstnanců přijatých podle nařízení (ES) č. 521/2008.
Pracovní smlouvy zaměstnanců, na které odkazuje první pododstavec, lze obnovit na základě tohoto nařízení a v souladu se služebním řádem a pracovním řádem.
Zejména výkonný ředitel jmenovaný na základě nařízení (ES) č. 521/2008 je po zbývající dobu funkčního období pověřen funkcemi výkonného ředitele, jak jsou stanoveny v tomto nařízení, s účinkem od 27. června 2014. Ostatní podmínky smlouvy zůstávají beze změny.
4. Nedohodnou-li se členové podle nařízení (ES) č. 521/2008 jinak, veškerá práva a povinnosti včetně aktiv, dluhů nebo závazků členů podle nařízení (ES) č. 521/2008 se převádějí na členy podle tohoto nařízení.
5. Veškeré nevyužité prostředky podle nařízení (ES) č. 521/2008 se převádějí na společný podnik PČV 2.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2014.
REGOLAMENTO (UE) N. 559/2014 DEL CONSIGLIO
del 6 maggio 2014
che istituisce l’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2»
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 187 e l’articolo 188, primo comma,
vista la proposta della Commissione europea,
visto il parere del Parlamento europeo,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
considerando quanto segue:
(1)
I partenariati pubblico-privato sotto forma di iniziative tecnologiche congiunte sono stati inizialmente previsti dalla decisione n. 1982/2006/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (2).
(2)
La decisione 2006/971/CE del Consiglio (3) ha individuato specifici partenariati pubblico-privati che meritano di essere sostenuti, compreso un partenariato pubblico-privato nell’ambito specifico dell’iniziativa tecnologica congiunta delle celle a combustibile e dell’idrogeno.
(3)
La comunicazione della Commissione dal titolo «Europa 2020: Una strategia per una crescita intelligente, sostenibile e inclusiva» («strategia Europa 2020») sottolinea la necessità di sviluppare condizioni favorevoli agli investimenti nella conoscenza e nell’innovazione per realizzare una crescita intelligente, sostenibile e inclusiva nell’Unione. Sia il Parlamento europeo, sia il Consiglio hanno approvato la strategia Europa 2020.
(4)
Il regolamento (UE) n. 1291/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (4) («Orizzonte 2020») intende conseguire un maggiore impatto sulla ricerca e sull’innovazione associando i fondi di Orizzonte 2020 a fondi privati nell’ambito di partenariati pubblico-privato nei settori chiave nei quali la ricerca e l’innovazione possono contribuire a realizzare i più ampi obiettivi dell’Unione in materia di competitività, a mobilitare gli investimenti privati e ad affrontare le sfide per la società. Tali partenariati dovrebbero fondarsi su un impegno a lungo termine, compreso un contributo equilibrato di tutti i partner, dovrebbero essere considerati responsabili per il conseguimento dei loro obiettivi ed essere allineati agli obiettivi strategici dell’Unione in materia di ricerca, sviluppo e innovazione. La governance e il funzionamento di tali partenariati dovrebbero essere aperti, trasparenti, efficaci ed efficienti e offrire la possibilità di partecipare a un’ampia gamma di parti interessate attive nei rispettivi settori specifici. Conformemente al regolamento (UE) n. 1291/2013, la partecipazione dell’Unione a tali partenariati pubblico-privato può assumere la forma di contributi finanziari a imprese comuni istituite ai sensi dell’articolo 187 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE) a norma della decisione n. 1982/2006/CE.
(5)
Conformemente al regolamento (UE) n. 1291/2013 e alla decisione 2013/743/UE del Consiglio (5), è opportuno fornire ulteriore sostegno alle imprese comuni istituite ai sensi della decisione (UE) n. 1982/2006/CE alle condizioni specificate nella decisione (UE) 2013/743/UE.
(6)
L’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno», istituita dal regolamento (CE) n. 521/2008 del Consiglio (6), ha dimostrato il potenziale dell’idrogeno come vettore energetico e delle celle a combustibile come convertitori di energia al fine di offrire una via verso sistemi ecocompatibili che siano in grado di ridurre le emissioni, aumentare la sicurezza degli approvvigionamenti energetici e stimolare l’economia. La valutazione intermedia dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno» di cui alla comunicazione della Commissione al Parlamento europeo, al Consiglio, al Comitato economico e sociale europeo e al Comitato delle regioni del 2011 dal titolo «Partenariati nella ricerca e innovazione», ha evidenziato che l’impresa comune è servita da piattaforma per creare un partenariato forte, mobilitare finanziamenti pubblici e privati e favorire il forte coinvolgimento dell’industria, in particolare delle PMI. Tale valutazione ha altresì raccomandato un incremento altresì suggerito un aumento delle attività di produzione, stoccaggio e distribuzione di idrogeno, che è stato inserito tra i nuovi obiettivi da perseguire. È pertanto opportuno che l’ambito di ricerca dell’impresa comune continui a essere sostenuto allo scopo di sviluppare un portafoglio di soluzioni pulite, efficienti e sostenibili fino alla loro introduzione sul mercato.
(7)
A tal fine, una nuova impresa comune per l’attuazione dell’iniziativa tecnologica congiunta sulle celle a combustibile e idrogeno («l’impresa comune Celle a combustibile e idrogeno 2») dovrebbe essere stabilito e dovrebbe sostituire e subentrare all’impresa comune Celle a combustibile e idrogeno.
(8)
È altresì opportuno che la prosecuzione dell’azione di sostegno al programma di ricerca sulle celle a combustibile e idrogeno tenga conto dell’esperienza acquisita dalle attività dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno», compresi i risultati della prima valutazione intermedia della Commissione e i risultati delle raccomandazioni dei soggetti portatori d’interesse. La prosecuzione di tale azione di sostegno dovrebbe essere attuata attraverso una struttura e regole più adeguate allo scopo volte ad accrescere l’efficienza e garantire la semplificazione. A tal fine, è opportuno che l’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» adotti un regolamento finanziario adeguato alle sue esigenze specifiche ai sensi del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio (7).
(9)
I membri dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno» diversi dall’Unione hanno manifestato per iscritto il proprio consenso affinché le attività di ricerca nel settore dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno» siano condotte nell’ambito di una struttura che sia meglio adattata alla natura di un partenariato pubblico-privato. È opportuno che i membri dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» diversi dall’Unione accettino lo statuto di cui all’allegato del presente regolamento mediante una lettera di approvazione.
(10)
Per raggiungere i propri obiettivi, è opportuno che l’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» fornisca sostegno finanziario principalmente sotto forma di sovvenzioni ai partecipanti a seguito di inviti a presentare proposte aperti e competitivi.
(11)
È opportuno che i contributi dei membri diversi dall’Unione e delle loro entità costitutive o affiliate non si limitino solo alla copertura dei costi amministrativi dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» e al cofinanziamento richiesto per la conduzione di azioni di ricerca e innovazione sostenute dalla medesima impresa. I loro contributi dovrebbero ricomprendere anche le attività supplementari che devono essere intraprese dai membri diversi dall’Unione o dalle loro entità costitutive o affiliate, specificate nel piano delle attività aggiuntive. Al fine di avere una panoramica completa dell’effetto leva, è opportuno che queste ulteriori attività costituiscano dei contributi alla più ampia iniziativa tecnologica congiunta «Celle a combustibile e idrogeno».
(12)
Qualsiasi istituzione ammissibile può diventare un partecipante o un coordinatore nell’ambito dei progetti selezionati. In funzione di esigenze strategiche specifiche o della natura e dell’obiettivo dell’azione indicati nel piano di lavoro, si può esigere che i partecipanti siano entità costitutive di un membro diverso dall’Unione, conformemente al regolamento (UE) n. 1290/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (8).
(13)
Le specificità del settore delle celle a combustibile e dell’idrogeno, in particolare il fatto che si tratti ancora di un settore prematuro che non registra un chiaro rendimento sugli investimenti e i cui principali benefici sono solo di natura sociale, giustificano il fatto che il contributo dell’Unione è più alto rispetto a quello prestato dai membri diversi dall’Unione. Al fine di promuovere una maggiore rappresentatività dei gruppi membri dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» e sostenere la partecipazione di nuove entità costitutive all’iniziativa tecnologica congiunta, è opportuno che il contributo dell’Unione sia erogato in due rate, la concessione della seconda delle quali è condizionata al rispetto di obblighi aggiuntivi, in particolare in capo alle nuove entità costitutive.
(14)
Nel valutare l’impatto complessivo dell’iniziativa tecnologica congiunta sulle celle a combustibile e idrogeno, si tiene conto degli investimenti di tutti i soggetti giuridici diversi dall’Unione che contribuiscono al raggiungimento degli obiettivi di detta iniziativa tecnologica congiunta. I costi sostenuti da tutti i soggetti giuridici in relazione ad attività aggiuntive al di fuori del piano di lavoro dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» e che contribuiscono agli obiettivi dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno» dovrebbero essere dichiarati all’atto della firma delle convenzioni di sovvenzione. Sono previsti investimenti complessivi nell’iniziativa tecnologica congiunta sulle celle a combustibile e l’idrogeno pari ad almeno 665 000 000 EUR.
(15)
È opportuno che la partecipazione alle azioni indirette finanziate dall’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» sia conforme al regolamento (UE) n. 1290/2013. L’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbe altresì assicurare un’applicazione coerente di tali norme sulla base delle misure pertinenti adottate dalla Commissione.
(16)
L’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbe inoltre utilizzare mezzi elettronici gestiti dalla Commissione per garantire l’apertura e la trasparenza e agevolare la partecipazione. Pertanto, gli inviti a presentare proposte dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbero altresì essere pubblicati sul portale unico dei partecipanti e tramite altri strumenti elettronici di diffusione di Orizzonte 2020 gestiti dalla Commissione. Dati pertinenti relativi fra l’altro alle proposte, ai richiedenti, alle sovvenzioni e ai partecipanti dovrebbero inoltre essere resi disponibili dall’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» a fini dell'inserimento nei sistemi elettronici di diffusione e comunicazione di Orizzonte 2020 gestiti dalla Commissione in un formato appropriato e con la frequenza corrispondente agli obblighi di comunicazione della Commissione.
(17)
Nella classificazione delle attività di ricerca tecnologica, sviluppo dei prodotti e dimostrazione, l’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbe tenere conto delle definizioni OCSE relative al livello di maturità tecnologica (Technological Readiness Level).
(18)
Il contributo finanziario dell’Unione dovrebbe essere gestito secondo il principio di una sana gestione finanziaria e conformemente alle pertinenti norme in materia di gestione indiretta stabilite dal regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 e dal regolamento delegato (UE) n. 1268/2012 della Commissione (9).
(19)
Ai fini della semplificazione, si dovrebbero ridurre gli oneri amministrativi per tutte le parti. È opportuno evitare la duplicazione delle revisioni contabili e documentazione e relazioni sproporzionate. Le revisioni contabili sui beneficiari di fondi dell’Unione nell’ambito del presente regolamento dovrebbero essere effettuati a norma del regolamento (UE) n. 1291/2013.
(20)
Gli interessi finanziari dell’Unione e degli altri membri dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbero essere tutelati attraverso misure proporzionate per l’intero ciclo di spesa, anche attraverso la prevenzione, l’individuazione e l’accertamento delle irregolarità, il recupero dei fondi perduti, indebitamente versati o non correttamente utilizzati e, se del caso, attraverso sanzioni amministrative e finanziarie conformi al regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012.
(21)
È opportuno che il revisore interno della Commissione eserciti nei confronti dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» le stesse competenze che esercita nei confronti della Commissione.
(22)
In considerazione della natura specifica e dell’attuale status delle imprese comuni e al fine di assicurare continuità con il settimo programma quadro, le imprese comuni dovrebbero continuare a essere oggetto di una procedura di discarico distinta. In deroga all’articolo 60, paragrafo 7, e all’articolo 209 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012, il discarico per l’esecuzione del bilancio dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbe pertanto essere dato dal Parlamento europeo su raccomandazione del Consiglio. Di conseguenza, gli obblighi di comunicazione di cui all’articolo 60, paragrafo 5, del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 non dovrebbero applicarsi al contributo finanziario dell’Unione per l’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2», ma dovrebbero allinearsi per quanto possibile a quelli previsti per gli organismi di cui all’articolo 208 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012. La verifica dei conti e della legittimità e regolarità delle operazioni sottostanti dovrebbe essere effettuata dalla Corte dei conti.
(23)
L’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbe operare in modo aperto e trasparente fornendo tempestivamente tutte le informazioni pertinenti ai suoi organi competenti e promuovendo le proprie attività, incluse le attività di informazione e divulgazione destinate al pubblico. Il regolamento interno degli organi dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbe essere reso pubblico.
(24)
Orizzonte 2020 dovrebbe contribuire a colmare i divari in materia di ricerca e innovazione all’interno dell’Unione promuovendo sinergie con i fondi strutturali e d’investimento europei (fondi ESI). L’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbe pertanto cercare di sviluppare strette interazioni con i fondi ESI che possono contribuire in modo specifico a rafforzare le capacità di ricerca e innovazione a livello locale, regionale e nazionale nell’ambito dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» e sostenere le iniziative di specializzazione intelligente.
(25)
L’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno» era stata costituita per il periodo fino al 31 dicembre 2017. L’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbe continuare a sostenere il programma di ricerca «Celle a combustibile e idrogeno 2» realizzando le restanti azioni intraprese nell’ambito del regolamento (CE) n. 521/2008 conformemente al medesimo regolamento. Per garantire l’uso ottimale dei finanziamenti destinati alla ricerca, è opportuno che la fase di transizione dall’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno» all’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» sia allineata e sincronizzata con la fase di transizione dal settimo programma quadro a Orizzonte 2020. Per motivi di chiarezza e certezza del diritto, è pertanto opportuno abrogare il regolamento (CE) n. 521/2008 sia abrogato e adottare disposizioni transitorie.
(26)
In considerazione dell’obiettivo di Orizzonte 2020 di conseguire una maggiore semplificazione e coerenza, tutti gli inviti a presentare proposte nell’ambito dell’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» dovrebbero tenere conto della durata del programma quadro Orizzonte 2020.
(27)
Poiché l’obiettivo del presente regolamento, vale a dire costituire l’impresa comune «Celle a combustibile e idrogeno 2» per rafforzare la ricerca industriale e l’innovazione in tutta l’Unione, non può essere conseguito in misura sufficiente dagli Stati membri ma può, per evitare duplicazioni, mantenere la massa critica e garantire che il finanziamento pubblico sia utilizzato in modo ottimale, essere conseguito meglio a livello di Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. Il presente regolamento si limita a quanto è necessario per conseguire tale obiettivo in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Costituzione
1. Ai fini dell’attuazione dell’iniziativa tecnologica congiunta «Celle a combustibile e idrogeno», è costituita, per il periodo fino al 31 dicembre 2024, un’impresa comune ai sensi dell’articolo 187 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea («l’impresa comune FCH 2»). Per tenere conto della durata di Orizzonte 2020, gli inviti a presentare proposte da parte dell’impresa comune FCH 2 sono lanciati entro il 31 dicembre 2020. In casi debitamente giustificati gli inviti a presentare proposte possono essere lanciati entro il 31 dicembre 2021.
2. L’impresa comune FCH 2 sostituisce l’impresa comune FCH istituita dal regolamento (CE) n. 521/2008, alla quale subentra.
3. L’impresa comune FCH 2 è un organismo incaricato dell’attuazione di un partenariato pubblico-privato conformemente all’articolo 209 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012.
4. L’impresa comune FCH 2 è dotata di personalità giuridica. In ciascuno degli Stati membri essa gode della più ampia capacità giuridica riconosciuta alle persone giuridiche dalle legislazioni di tali Stati membri. Essa può in particolare acquistare o alienare beni mobili e immobili e stare in giudizio.
5. L’impresa comune FCH 2 ha sede a Bruxelles, Belgio.
6. Lo statuto dell’impresa comune FCH 2 è riportato nell’allegato.
Articolo 2
Obiettivi
1. L’impresa comune FCH 2 persegue i seguenti obiettivi:
a)
contribuire all’attuazione del regolamento (UE) n. 1291/2013 e, in particolare, della sfida dell’energia sicura, pulita ed efficiente e della sfida dei trasporti intelligenti, ecologici e integrati di cui alla parte III dell’allegato I della decisione 2013/743/UE;
b)
contribuire agli obiettivi dell’iniziativa tecnologica congiunta «Celle a combustibile e idrogeno» mediante lo sviluppo di un settore delle celle a combustibile e idrogeno forte, sostenibile e competitivo a livello globale nell’Unione.
2. In particolare, l’impresa comune FCH 2 mira a:
a)
ridurre il costo di produzione dei sistemi di celle a combustibile da impiegarsi nelle applicazioni di trasporto, aumentandone al contempo la durata a livelli che possano competere con le tecnologie convenzionali;
b)
aumentare l’efficienza elettrica e la durata delle diverse celle a combustibile impiegate per la produzione di energia elettrica, a livelli che possano competere con le tecnologie convenzionali, riducendone al contempo i costi;
c)
aumentare l’efficienza energetica della produzione di idrogeno principalmente dall’elettrolisi dell’acqua e da fonti rinnovabili, riducendo al contempo i costi operativi e in conto capitale, affinché il sistema combinato di produzione di idrogeno e conversione tramite il sistema delle celle a combustibile possano competere con le alternative per la produzione di elettricità disponibili sul mercato;
d)
dimostrare su larga scala la fattibilità dell’impiego dell’idrogeno a sostegno dell’integrazione delle fonti di energia rinnovabili nei sistemi energetici, compreso il suo impiego quale mezzo competitivo di stoccaggio dell’energia elettrica prodotta da fonti di energia rinnovabili;
e)
ridurre l’impiego delle «materie prime critiche» definite dall’UE, per esempio impiegando risorse a basso contenuto o prive di platino e riciclando o riducendo o evitando l’impiego di elementi delle terre rare.
Articolo 3
Contributo finanziario dell’Unione
1. Il contributo finanziario dell’Unione all’impresa comune FCH 2, comprensivo degli stanziamenti EFTA, a copertura dei costi amministrativi e operativi ammonta fino a 665 000 000 EUR ed è suddiviso come segue:
a)
fino a 570 000 000 EUR a copertura del contributo da parte dei membri dell’impresa comune FCH 2 diversi dell’Unione o delle loro entità costitutive o affiliate a norma dell’articolo 4, paragrafo 1;
b)
fino a 95 000 000 EUR a copertura di eventuali contributi aggiuntivi da parte dei membri dell’impresa comune FCH 2 diversi dell’Unione o delle loro entità costitutive o affiliate superiori all’importo minimo di cui all’articolo 4, paragrafo 1.
Il contributo finanziario dell’Unione proviene dagli stanziamenti del bilancio generale dell’Unione assegnato al programma specifico Orizzonte 2020 recante attuazione di Orizzonte 2020, conformemente all’articolo 58, paragrafo 1, lettera c), punto iv), e degli articoli 60 e 61 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 per gli organismi di cui all’articolo 209 del medesimo regolamento.
2. Le modalità di applicazione relative al contributo finanziario dell’Unione sono stabilite da un accordo di delega e da accordi relativi al trasferimento annuale di fondi da stipularsi tra la Commissione, per conto dell’Unione, e l’impresa comune FCH 2.
3. L’accordo di delega di cui al paragrafo 2 del presente articolo riguarda gli elementi indicati all’articolo 58, paragrafo 3, e agli articoli 60 e 61 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012, nonché all’articolo 40 del regolamento delegato (UE) n. 1268/2012 e, inter alia, i seguenti aspetti:
a)
i requisiti per il contributo dell’impresa comune FCH 2 per quanto riguarda i pertinenti indicatori di prestazione di cui all’allegato II della decisione 2013/743/UE;
b)
i requisiti per il contributo dell’impresa comune FCH 2 ai fini del controllo di cui all’allegato III della decisione 2013/743/UE;
c)
gli indicatori di prestazione specifici relativi al funzionamento dell’impresa comune FCH 2;
d)
le disposizioni concernenti la messa a disposizione di dati necessari per consentire alla Commissione di adempiere ai propri obblighi di diffusione e comunicazione, compreso sul portale unico dei partecipanti e tramite altri strumenti elettronici di diffusione di Orizzonte 2020 gestiti dalla Commissione;
e)
le disposizioni per la pubblicazione degli inviti a presentare proposte dell’impresa comune FCH 2 anche sul portale unico dei partecipanti e tramite altri strumenti elettronici di diffusione di Orizzonte 2020 gestiti dalla Commissione;
f)
l’impiego di risorse umane e le relative modifiche, in particolare l’assunzione per gruppo di funzioni, grado e categoria, la riclassificazione e qualsiasi modifica dell’organico.
Articolo 4
Contributi di membri diversi dall’Unione
1. I membri dell’impresa comune FCH 2 diversi dall’Unione effettuano o predispongono per le loro entità costitutive o affiliate un contributo complessivo pari ad almeno 380 000 000 EUR nel corso del periodo definito all’articolo 1.
2. Il contributo di cui al paragrafo 1 del presente articolo è composto come segue:
a)
contributi all’impresa comune FCH 2 di cui all’articolo 13, paragrafo 2, e all’articolo 13, paragrafo 3, lettera b), dello statuto;
b)
contributi in natura pari ad almeno 285 000 000 EUR nel periodo definito all’articolo 1 da parte dei membri diversi dall’Unione ovvero delle loro entità costitutive o affiliate, relativi ai costi da essi sostenuti per l’attuazione delle attività aggiuntive al di fuori del piano di lavoro dell’impresa comune FCH 2 e che contribuiscono agli obiettivi dell’iniziativa tecnologica congiunta FCH. Gli altri programmi di finanziamento dell’Unione possono sostenere tali costi conformemente alle norme e secondo le procedure applicabili. In tali casi, il finanziamento dell’Unione non sostituisce i contributi in natura apportati dai membri diversi dall’Unione o dalle loro entità costitutive o affiliate.
I costi di cui alla lettera b) del primo comma non sono ammissibili al sostegno finanziario da parte dell’impresa comune FCH 2. Le attività corrispondenti sono riportate in un piano annuale delle attività aggiuntive che indica il valore stimato di tali contributi.
3. Entro il 31 gennaio di ogni anno, i membri dell’impresa comune FCH 2 diversi dall’Unione comunicano al consiglio di direzione dell’impresa comune FCH 2 il valore dei contributi di cui al paragrafo 2 versati in ciascuno degli esercizi precedenti.
4. Al fine di valutare i contributi di cui al paragrafo 2, lettera b), del presente articolo e all’articolo 13, paragrafo 3, lettera b) dello statuto, i costi sono determinati conformemente alle consuete pratiche contabili delle entità interessate, ai principi contabili applicabili del paese in cui l’entità è stabilità e ai vigenti principi contabili internazionali e ai principi internazionali d’informativa finanziaria. I costi sono certificati da un revisore indipendente esterno nominato dall’entità interessata. Il metodo di valutazione può essere verificato dall’impresa comune FCH 2 qualora il contenuto della certificazione dia adito a incertezze. Ai fini del presente regolamento, i costi sostenuti per attività supplementari non sono sottoposti a revisione contabile da parte dell’impresa comune FCH 2 o di qualsiasi organo dell’Unione.
5. La Commissione ha la facoltà di interrompere, ridurre proporzionalmente o sospendere il contributo finanziario dell’Unione all’impresa comune FCH 2 o di avviare la procedura di scioglimento di cui all’articolo 21, paragrafo 2, dello statuto, se i membri dell’impresa comune FCH 2 diversi dall’Unione ovvero le loro entità costitutive o affiliate non versano i contributi di cui al paragrafo 2 del presente articolo ovvero li versano solo parzialmente o in ritardo. La decisione della Commissione non ostacola il rimborso dei costi ammissibili già sostenuti dai membri dell’impresa comune FCH 2 diversi dall’Unione al momento della decisione di interrompere, ridurre proporzionalmente o sospendere il contributo finanziario all’impresa comune FCH 2.
Articolo 5
Regolamento finanziario
Fatto salvo l’articolo 12 del presente regolamento, l’impresa comune FCH 2 adotta il proprio regolamento finanziario specifico a norma dell’articolo 209 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 e del regolamento delegato (UE) n. 110/2014 della Commissione (10).
Articolo 6
Personale
1. Al personale dell’impresa comune FCH 2 si applicano lo statuto dei funzionari dell’Unione europea e il regime applicabile agli altri agenti dell’Unione, quale definito dal regolamento (CEE, Euratom, CECA) n. 259/68 del Consiglio (11) («Statuto dei funzionari» e «Regime applicabile agli altri agenti») e le norme adottate di comune accordo dalle istituzioni dell’Unione per l’applicazione di detto statuto dei funzionari e di detto regime applicabile agli altri agenti.
2. Il consiglio di direzione esercita, relativamente al personale dell’impresa comune FCH 2, i poteri conferiti dallo statuto dei funzionari all’autorità che ha il potere di nomina e i poteri conferiti dal regime applicabile agli altri agenti all’autorità abilitata a concludere contratti («poteri dell’autorità di nomina»).
Il consiglio di direzione adotta, a norma dell’articolo 110 dello statuto dei funzionari, una decisione basata sull’articolo 2, paragrafo 1, dello statuto dei funzionari e sull’articolo 6 del regime applicabile agli altri agenti, con cui delega al direttore esecutivo i poteri pertinenti dell’autorità di nomina e definisce le condizioni nelle quali tale delega può essere sospesa. Il direttore esecutivo è autorizzato a subdelegare tali poteri.
Laddove circostanze eccezionali lo richiedano, il consiglio di direzione può decidere di sospendere temporaneamente i poteri dell’autorità di nomina delegati al direttore esecutivo e qualsiasi successiva subdelega di tali poteri da parte di quest’ultimo. In tali casi il consiglio di direzione esercita direttamente i poteri dell’autorità di nomina o li delega a uno dei suoi membri o a un membro del personale dell’impresa comune che non sia il direttore esecutivo.
3. Il consiglio di direzione adotta adeguate disposizioni di attuazione dello statuto dei funzionari e del regime applicabile agli altri agenti a norma dell’articolo 110 dello statuto dei funzionari.
4. Le risorse in organico sono stabilite nella tabella del personale in organico dell’impresa comune FCH 2, che indica il numero di posti temporanei per gruppo di funzioni e grado e il numero di agenti contrattuali espresso in posti di lavoro equivalenti a tempo pieno, in linea con il relativo bilancio annuale.
5. Il personale dell’impresa comune FCH 2 è composto di agenti temporanei e di agenti contrattuali.
6. Tutte le spese per il personale sono a carico dell’impresa comune FCH 2.
Articolo 7
Esperti nazionali distaccati e tirocinanti
1. L’impresa comune FCH 2 può ricorrere a esperti nazionali distaccati e tirocinanti non impiegati dall’impresa stessa. Il dato relativo al numero di esperti nazionali distaccati espressi in posti di lavoro equivalenti a tempo pieno è aggiunto alle informazioni sul personale di cui all’articolo 6, paragrafo 4, in linea con il bilancio annuale.
2. Il consiglio di direzione adotta una decisione che stabilisce le regole per il distacco di esperti nazionali presso l’impresa comune FCH 2 e per il ricorso ai tirocinanti.
Articolo 8
Privilegi e immunità
All’impresa comune FCH 2 e al suo personale si applica il protocollo n. 7 sui privilegi e le immunità dell’Unione europea, allegato al trattato sull’Unione europea e al trattato sul funzionamento dell’Unione europea.
Articolo 9
Responsabilità dell’impresa comune FCH 2
1. La responsabilità contrattuale dell’impresa comune FCH 2 è disciplinata dalle pertinenti disposizioni contrattuali e dalla legge applicabile alla convenzione, alla decisione o al contratto in questione.
2. In materia di responsabilità extracontrattuale, l’impresa comune FCH 2 risarcisce, conformemente ai principi generali comuni ai diritti degli Stati membri, i danni cagionati dal personale nell’esercizio delle sue funzioni.
3. Qualsiasi pagamento dell’impresa comune FCH 2 destinato a coprire la responsabilità di cui al paragrafo 1 o 2, come pure i costi e le spese sostenuti in relazione a essa, è considerato una spesa dell’impresa comune FCH 2 ed è coperto dalle sue risorse.
4. L’impresa comune FCH 2 è la sola responsabile dell’adempimento dei propri obblighi.
Articolo 10
Competenza della Corte di giustizia e diritto applicabile
1. La Corte di giustizia è competente a pronunciarsi:
a)
in base a ogni clausola compromissoria contenuta in convenzioni o contratti conclusi dall’impresa comune FCH 2 o in sue decisioni;
b)
sulle controversie relative al risarcimento dei danni causati dal personale dell’impresa comune FCH 2 nell’esercizio delle sue funzioni;
c)
sulle controversie tra l’impresa comune FCH 2 e il suo personale, nei limiti e alle condizioni fissati dallo statuto dei funzionari e dal regime applicabile agli altri agenti.
2. Per tutte le questioni non contemplate dal presente regolamento o da altri atti giuridici del diritto dell’Unione, si applica il diritto dello Stato in cui ha sede l’impresa comune FCH 2.
Articolo 11
Valutazione
1. Entro il 30 giugno 2017 la Commissione effettua, con l’assistenza di esperti indipendenti, una valutazione intermedia dell’impresa comune FCH 2, destinata a valutare, in particolare, il livello di partecipazione e l’entità dei contributi apportati alle azioni indirette dalle entità costitutive dei membri diversi dall’Unione o dalle loro entità affiliate, nonché da altri soggetti giuridici. La Commissione redige una relazione su tale valutazione che include le conclusioni della valutazione stessa e le osservazioni della Commissione. La Commissione trasmette tale relazione al Parlamento europeo e al Consiglio entro il 31 dicembre 2017. I risultati della valutazione intermedia dell’impresa comune FCH 2 sono tenuti in considerazione nella valutazione approfondita e nella valutazione intermedia di cui all’articolo 32 del regolamento (UE) n. 1291/2013.
2. Sulla base delle conclusioni della valutazione intermedia di cui al paragrafo 1 del presente articolo, la Commissione può procedere come previsto all’articolo 4, paragrafo 5, ovvero adottare qualsiasi altro provvedimento appropriato.
3. Entro sei mesi dalla liquidazione dell’impresa comune FCH 2, ma non oltre i due anni dopo l’avvio della procedura di liquidazione di cui all’articolo 21 dello statuto, la Commissione conduce una valutazione finale dell’impresa comune FCH 2. I risultati della valutazione finale sono presentati al Parlamento europeo e al Consiglio.
Articolo 12
Discarico
In deroga all’articolo 60, paragrafo 7, e all’articolo 209 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012, il discarico per l’esecuzione del bilancio dell’impresa comune FCH 2 è dato dal Parlamento europeo su raccomandazione del Consiglio, secondo la procedura di cui al regolamento finanziario dell’impresa comune FCH 2.
Articolo 13
Revisioni contabili ex post
1. Le revisioni contabili ex post delle spese relative alle azioni indirette sono eseguite dall’impresa comune FCH 2 a norma dell’articolo 29 del regolamento (UE) n. 1291/2013 nell’ambito delle azioni indirette di Orizzonte 2020.
2. La Commissione può decidere di eseguire le revisioni contabili di cui al paragrafo 1 del presente articolo. In tali casi, si attiene alle norme applicabili, in particolare le disposizioni dei regolamenti (UE, Euratom) n. 966/2012, (UE) n. 1290/2013 e (UE) n. 1291/2013.
Articolo 14
Tutela degli interessi finanziari dei membri
1. L’impresa comune FCH 2 concede al personale della Commissione e ad altri soggetti autorizzati dalla Commissione stessa o dall’impresa comune, come pure alla Corte dei conti, l’accesso alle proprie sedi e ai propri locali, nonché a tutte le informazioni, comprese quelle in formato elettronico, necessarie per lo svolgimento delle proprie revisioni contabili.
2. L’Ufficio europeo per la lotta antifrode (OLAF) può svolgere indagini, inclusi controlli e verifiche sul posto, nel rispetto delle disposizioni e delle procedure previste dal dal regolamento (Euratom, CE) n. 2185/96 del Consiglio (12) e dal regolamento (UE, Euratom) n. 883/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (13), al fine di accertare l’esistenza di frodi, corruzione o altra attività illecita lesiva degli interessi finanziari dell’Unione in relazione a una convenzione, a una decisione o a un contratto finanziati a norma del presente regolamento.
3. Fatti salvi i paragrafi 1 e 2, i contratti, le convenzioni e le decisioni risultanti dall’applicazione del presente regolamento autorizzano espressamente la Commissione, l’impresa comune FCH 2, la Corte dei conti e l’OLAF a svolgere tali revisioni contabili e indagini nei limiti delle rispettive competenze.
4. L’impresa comune FCH 2 garantisce che gli interessi finanziari dei suoi membri siano adeguatamente tutelati effettuando o facendo effettuare gli opportuni controlli interni ed esterni.
5. L’impresa comune FCH 2 aderisce all’accordo interistituzionale del 25 maggio 1999 tra il Parlamento europeo, il Consiglio e la Commissione relativo alle indagini interne svolte dall’ Ufficio europeo per la lotta antifrode (OLAF) (14). L’impresa comune FCH 2 adotta le misure necessarie per agevolare l’espletamento di indagini interne da parte dell’OLAF.
Articolo 15
Riservatezza
Fatto salvo l’articolo 16, l’impresa comune FCH 2 protegge le informazioni sensibili la cui divulgazione potrebbe pregiudicare gli interessi dei suoi membri o dei partecipanti alle sue attività.
Articolo 16
Trasparenza
1. Il regolamento (CE) n. 1049/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio (15) si applica ai documenti dell’impresa comune FCH 2.
2. Il consiglio di direzione dell’impresa comune FCH 2 può adottare le modalità pratiche per l’attuazione del regolamento (CE) n. 1049/2001.
3. Fatto salvo l’articolo 10 del presente regolamento, le decisioni adottate dall’impresa comune FCH 2 ai sensi dell’articolo 8 del regolamento (CE) n. 1049/2001 possono essere oggetto di una denuncia al Mediatore alle condizioni stabilite dall’articolo 228 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea.
Articolo 17
Norme in materia di partecipazione e diffusione
Il regolamento (UE) n. 1290/2013 si applica alle azioni finanziate dall’impresa comune FCH 2. A norma di detto regolamento, l’impresa comune FCH 2 è considerata un organismo di finanziamento e sovvenziona azioni indirette di cui all’articolo 1 dello statuto.
A norma dell’articolo 9, paragrafo 5, del regolamento (UE) n. 1290/2013, i piani di lavoro possono stabilire condizioni aggiuntive giustificate in funzione di esigenze strategiche specifiche o della natura e dell’obiettivo dell’azione.
Articolo 18
Sostegno da parte dello Stato ospitante
Tra l’impresa comune FCH 2 e lo Stato in cui essa ha sede può essere concluso un accordo amministrativo concernente i privilegi e le immunità e altre agevolazioni che tale Stato deve concedere all’impresa comune FCH 2.
Articolo 19
Abrogazione e disposizioni transitorie
1. Il regolamento (CE) n. 521/2008 che istituisce l’impresa comune FCH è abrogato a decorrere dalla data di entrata in vigore del presente regolamento.
2. Fatto salvo il paragrafo 1, le azioni avviate nell’ambito del regolamento (CE) n. 521/2008 e gli obblighi finanziari sorti a seguito di tali azioni continuano a essere disciplinati da tale regolamento fino al loro completamento.
La valutazione intermedia di cui all’articolo 11, paragrafo 1, del presente regolamento comprende una valutazione finale del funzionamento dell’impresa comune FCH ai sensi del regolamento (CE) n. 521/2008.
3. Il presente regolamento non pregiudica i diritti e gli obblighi del personale assunto ai sensi del regolamento (CE) n. 521/2008.
I contratti di lavoro del personale di cui al primo comma possono essere rinnovati ai sensi del presente regolamento conformemente allo statuto dei funzionari.
In particolare, al direttore esecutivo nominato ai sensi del regolamento (CE) n. 521/2008 sono assegnate le funzioni spettanti al direttore esecutivo ai sensi del presente regolamento con effetto a decorrere dal 27 giugno 2014 per il periodo rimanente del suo mandato. Le altre condizioni contrattuali restano invariate.
4. Salvo altrimenti concordato tra gli Stati membri ai sensi del regolamento (CE) n. 521/2008, tutti i diritti e gli obblighi, comprese le attività, i debiti o le passività, dei membri di cui al regolamento in questione sono trasferiti ai membri, ai sensi del presente regolamento.
5. Gli eventuali stanziamenti non utilizzati ai sensi del regolamento (CE) n. 521/2008 sono trasferiti all’impresa comune FCH 2.
Articolo 20
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 6 maggio 2014