PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/450
ze dne 16. března 2015,
kterým se stanoví požadavky na testování členských států, které se začleňují do Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) nebo podstatně mění svůj vnitrostátní systém, který s ním přímo souvisí
(oznámeno pod číslem C(2015) 1612)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (1), a zejména na čl. 8 odst. 4, čl. 9 odst. 1, čl. 20 odst. 3, čl. 22 písm. a), čl. 36 odst. 4 a čl. 37 odst. 7 uvedeného nařízení, a
s ohledem na rozhodnutí Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (2), a zejména na čl. 8 odst. 4, čl. 9 odst. 1, čl. 20 odst. 4, čl. 22 písm. a), čl. 51 odst. 4 a čl. 52 odst. 7 uvedeného rozhodnutí,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Schengenský informační systém byl zřízen v souladu s ustanoveními hlavy IV Úmluvy ze dne 19. června 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (3). Tento systém představoval nezbytný nástroj pro uplatňování ustanovení schengenského acquis začleněného do rámce Evropské unie.
(2)
Dne 9. dubna 2013, kdy se staly použitelnými nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV, byl Schengenský informační systém nahrazen Schengenským informačním systémem druhé generace (SIS II). Stejně jako předchozí systém představuje i SIS II podstatný doplněk zrušení kontrol na vnitřních hranicích, jakož i zásadní příspěvek k udržení vysokého stupně bezpečnosti v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
(3)
Technická architektura systému SIS II zahrnuje centrální systém (dále jen „centrální SIS II“), vnitrostátní aplikace komunikační infrastrukturu mezi centrálním SIS II a vnitrostátními aplikacemi.
(4)
Bylo a zůstává nezbytné provádět testování s cílem zhodnotit, zda SIS II funguje v souladu s technickými a funkčními požadavky vymezenými v nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV.
(5)
Požadavky na testování, jež platí pro hlavní fáze testů technického vývoje SIS II, byly stanoveny v nařízení Rady (ES) č. 189/2008 (4) a rozhodnutí Rady 2008/173/SVV (5) a dále v nařízení Rady (ES) č. 1104/2008 (6) a rozhodnutí Rady 2008/839/SVV (7). Tyto nástroje definovaly, jak má být organizováno a jaké jsou základnípožadavky na testování centrálního systému SIS II, vnitrostátních systémů SIS II, interakci mezi nimi, jakož i testování týkající se komunikační infrastruktury. Jelikož se uvedené nástroje týkaly technického vývoje SIS II, po zprovoznění SIS II dne 9. dubna 2013 pozbyly právní účinek. Nařízení (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutí 2008/839/SVV pozbyla platnosti dne 8. května 2013, navíc první z nich bylo zrušeno nařízením Rady (EU) č. 1273/2012 (8) a druhé nařízením Rady (EU) č. 1272/2012 (9). Zrušení nařízení (ES) č. 189/2008 a rozhodnutí 2008/173/SVV bylo navrženo v roce 2014 (10).
(6)
Nařízení (ES) č. 189/2008, rozhodnutí 2008/173/ES, nařízení (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutí 2008/839/SVV stanovila povinnost testování komunikační infrastruktury, testování shody vnitrostátních systémů, souhrnných testů i testů výměny doplňujících informací pro členské státy, které přešly ze SIS 1+ na SIS II. Nezbytným předpokladem k zahájení souhrnného testu bylo úspěšné testování centrálního SIS II, shody vnitrostátních systémů, jakož i testování komunikační infrastruktury. Komise musela jako nezbytný předpoklad pro uplatňování nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV oznámit úspěšné dokončení souhrnného testu.
(7)
V souvislosti s rozšířením Unie, a zejména s rozšířením prostoru svobody, bezpečnosti a práva, je nezbytné stanovit testy, které prokáží technickou připravenost jednotlivých členských států na začlenění do SIS II. Pro posílení právní jistoty je nezbytné definovat požadavky na testování. Tyto testy by měly prokázat, že daný členský stát je schopen provádět výměnu doplňujících informací, že jeho vnitrostátní systém je plně ve shodě s centrálním SIS II, že je schopen vkládat, aktualizovat, mazat a vyhledávat údaje, nahrávat fotografie a otisky prstů v požadované kvalitě a zpracovávat údaje o zneužití totožnosti.
(8)
Členské státy, které mají v úmyslu provést zásadní změny ve svém vnitrostátním systému SIS II (N.SIS II) nebo ve své aplikaci SIRENE, jak stanoví nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV, by měly rovněž absolvovat testy stanovené řídícím orgánem za účelem prokázání plné shody s centrálním SIS II nebo prokázat, že jsou schopny provádět výměnu doplňujících informací. Nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV ve spojení s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1077/2011 (11) svěřilo pravomoci řídícího orgánu Evropské agentuře pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
(9)
S přihlédnutím k zásadě, že pro všechny členské státy by měly platit stejné technické požadavky, je vhodné u členských států, které se hodlají začlenit do SIS II, použít stejné fáze testování, jaké musely členské státy provést za účelem přechodu ze SIS 1+ na SIS II.
(10)
Je také vhodné využít zkušenosti získané během vývoje SIS II a doplnit testy, které nebyly obsaženy v žádném právním nástroji, ale jež si přidaly členské státy v rámci přípravných orgánů Rady, zejména testy výměny formulářů SIRENE.
(11)
Testy by měly být vypracovány, definovány a prováděny řídícím orgánem za pomoci členských států.
(12)
Jelikož nařízení (ES) č. 1987/2006 navazuje na schengenské acquis, v souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství oznámilo Dánsko dopisem ze dne 15. června 2007, že toto acquis provedlo ve svém vnitrostátním právu. Dánsko se účastní rozhodnutí 2007/533/SVV. Dánsko je proto povinno toto rozhodnutí provést.
(13)
Na Spojené království se toto rozhodnutí vztahuje v rozsahu, který se netýká výměny doplňujících informací v souvislosti s články 24 a 25 nařízení (ES) č. 1987/2006, podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES (12).
(14)
Na Irsko se toto rozhodnutí vztahuje v rozsahu, který se netýká výměny doplňujících informací v souvislosti s články 24 a 25 nařízení (ES) č. 1987/2006, podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES (13).
(15)
Pokud jde o Kypr, toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(16)
Pokud jde o Chorvatsko, toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2012.
(17)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (14), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES (15).
(18)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (16), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/860/ES (17).
(19)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (18), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (19).
(20)
Opatření podle tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 51 nařízení Rady (ES) č. 1987/2006 a podle článku 67 rozhodnutí 2007/533/SVV,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Před začleněním do Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) členské státy provedou a absolvují testy a postup testování stanovené v příloze tohoto rozhodnutí.
2. Členské státy, které mají v úmyslu provést zásadní změny ve svém N.SIS II nebo ve své aplikaci SIRENE, požádají řídící orgán, aby určil, které z testů uvedených v příloze tohoto rozhodnutí musí být provedeny, a absolvují postup testování stanovený v příloze tohoto rozhodnutí. Dotyčné členské státy provedou tyto změny až poté, co tyto testy úspěšně proběhnou.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. března 2015.
DECISIONE DI ESECUZIONE (UE) 2015/450 DELLA COMMISSIONE
del 16 marzo 2015
che stabilisce le prescrizioni relative alle prove per gli Stati membri che integrano il proprio sistema nel sistema d'informazione Schengen di seconda generazione (SIS II) o modificano in modo sostanziale i loro sistemi nazionali direttamente collegati al SIS II
[notificata con il numero C(2015) 1612]
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1987/2006 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 20 dicembre 2006, sull'istituzione, l'esercizio e l'uso del sistema d'informazione Schengen di seconda generazione (SIS II) (1), in particolare l'articolo 8, paragrafo 4, l'articolo 9, paragrafo 1, l'articolo 20, paragrafo 3, l'articolo 22, lettera a), l'articolo 36, paragrafo 4, e l'articolo 37, paragrafo 7,
vista la decisione 2007/533/GAI del Consiglio, del 12 giugno 2007, sull'istituzione, l'esercizio e l'uso del sistema d'informazione Schengen di seconda generazione (SIS II) (2), in particolare l'articolo 8, paragrafo 4, l'articolo 9, paragrafo 1, l'articolo 20, paragrafo 4, l'articolo 22, lettera a), l'articolo 51, paragrafo 4, e l'articolo 52, paragrafo 7,
sentito il garante europeo della protezione dei dati,
considerando quanto segue:
(1)
Il sistema d'informazione Schengen è stato istituito a norma delle disposizioni del titolo IV della convenzione di applicazione dell'accordo di Schengen del 14 giugno 1985 tra i governi degli Stati dell'Unione economica Benelux, della Repubblica federale di Germania e della Repubblica francese relativo all'eliminazione graduale dei controlli alle frontiere comuni (3), firmata il 19 giugno 1990. Tale sistema rappresentava uno strumento fondamentale per l'applicazione delle disposizioni dell'acquis di Schengen integrato nell'ambito dell'Unione.
(2)
Il sistema d'informazione Schengen è stato sostituito il 9 aprile 2013 dal sistema d'informazione Schengen di seconda generazione (SIS II) nel momento in cui il regolamento (CE) n. 1987/2006 e la decisione 2007/533/GAI sono diventati applicabili. Al pari del sistema precedente, il SIS II costituisce un'importante misura compensativa a seguito dell'abolizione dei controlli alle frontiere interne e fornisce un contributo fondamentale al mantenimento di un elevato livello di sicurezza nello spazio di libertà, sicurezza e giustizia.
(3)
L'architettura tecnica del SIS II è costituita da un sistema centrale (SIS II centrale), da applicazioni nazionali e da un'infrastruttura di comunicazione tra il SIS II centrale e le applicazioni nazionali.
(4)
Continua ad essere necessario effettuare prove per accertare che il SIS II sia in grado di operare secondo i requisiti tecnici e funzionali definiti nel regolamento (CE) n. 1987/2006 e nella decisione 2007/533/GAI.
(5)
Le prescrizioni relative alle prove applicabili alle principali fasi di prova dello sviluppo tecnico del SIS II sono definite nel regolamento (CE) n. 189/2008 del Consiglio (4) e nella decisione 2008/173/GAI del Consiglio (5), nonché nel regolamento (CE) n. 1104/2008 (6) del Consiglio e nella decisione 2008/839/GAI del Consiglio (7). Questi strumenti definiscono le prescrizioni di base e l'organizzazione delle prove del sistema SIS II centrale, dei sistemi nazionali SIS II e dell'interazione tra tali sistemi, nonché delle prove relative all'infrastruttura di comunicazione. Poiché erano legati allo sviluppo tecnico del SIS II, i suddetti strumenti hanno cessato di avere un effetto giuridico dopo che il SIS II è diventato operativo, il 9 aprile 2013. Il regolamento (CE) n. 1104/2008 e la decisione 2008/839/GAI hanno cessato di applicarsi l'8 maggio 2013 e sono stati abrogati rispettivamente dal regolamento (UE) n. 1273/2012 del Consiglio (8) e dal regolamento (UE) n. 1272/2012 del Consiglio (9). L'abrogazione del regolamento (CE) n. 189/2008 e della decisione 2008/173/GAI è stata proposta nel 2014 (10).
(6)
Il regolamento (CE) n. 189/2008, la decisione 2008/173/GAI, il regolamento (CE) n. 1104/2008 e la decisione 2008/839/GAI rendevano obbligatorio per gli Stati membri che avevano effettuato la migrazione dal SIS 1+ al SIS II effettuare le prove dell'infrastruttura di comunicazione, le prove di conformità dei sistemi nazionali, i test globali e la prova relativa allo scambio di informazioni supplementari. Il test globale sarebbe stato avviato solo qualora la prova del SIS II centrale, le prove di conformità dei sistemi nazionali e le prove relative all'infrastruttura di comunicazione avessero ottenuto un livello di riuscita ritenuto soddisfacente. La Commissione doveva dichiarare che il test globale era stato ultimato con esito positivo perché il regolamento (CE) n. 1987/2006 e la decisione 2007/533/GAI potessero applicarsi.
(7)
Alla luce dell'allargamento dell'Unione e in particolare dell'allargamento dello spazio di libertà, sicurezza e giustizia, è necessario definire le prove che permetteranno di dimostrare il grado di preparazione tecnica di uno Stato membro ai fini dell'integrazione nel SIS II. Al fine di rafforzare la certezza del diritto è necessario definire le prescrizioni relative alle prove. Queste prove dovrebbero dimostrare che uno Stato membro è in grado di scambiare informazioni supplementari, che il suo sistema nazionale è pienamente conforme al SIS II centrale, che è in grado di inserire, aggiornare, eliminare e cercare dati, che può caricare foto e impronte digitali che presentino il livello di qualità richiesto e che è in grado di elaborare dati sulle identità usurpate.
(8)
Anche gli Stati membri che intendono apportare una modifica sostanziale al proprio sistema nazionale SIS II (N.SIS II) o all'applicazione SIRENE di cui al regolamento (CE) n. 1987/2006 e alla decisione 2007/533/GAI devono effettuare prove, quali definite dall'autorità di gestione, intese a dimostrare la piena conformità con il sistema SIS II centrale o la capacità di scambiare informazioni supplementari. All'agenzia europea per la gestione operativa dei sistemi IT su larga scala nello spazio di libertà, sicurezza e giustizia è stato conferito il ruolo di organo di gestione in virtù del regolamento (CE) n. 1987/2006 e della decisione 2007/533/GAI in combinazione con il regolamento (UE) n. 1077/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio (11).
(9)
Tenendo conto del principio in base al quale a tutti gli Stati membri dovrebbero applicarsi gli stessi requisiti tecnici, è opportuno applicare agli Stati membri che intendono integrare il proprio sistema nel SIS II le stesse fasi di prova che gli Stati membri hanno dovuto effettuare per la migrazione dal SIS 1+ al SIS II.
(10)
È altresì opportuno avvalersi dell'esperienza acquisita durante lo sviluppo del SIS II e aggiungere le prove non previste da alcuno strumento giuridico ma aggiunte dagli Stati membri operanti in seno agli organi preparatori del Consiglio, in particolare la prova riguardante lo scambio di formulari SIRENE.
(11)
Le prove dovrebbero essere organizzate, definite ed eseguite dall'autorità di gestione, coadiuvata dagli Stati membri.
(12)
Dato che il regolamento (CE) n. 1987/2006 si basa sull'acquis di Schengen, la Danimarca, a norma dell'articolo 5 del protocollo sulla posizione della Danimarca allegato al trattato sull'Unione europea e al trattato che istituisce la Comunità europea, ha notificato con lettera del 15 giugno 2007 il recepimento di tale acquis nel proprio diritto interno. La Danimarca partecipa alla decisione 2007/533/GAI. pertanto, è tenuta ad attuare la presente decisione.
(13)
Il Regno Unito partecipa alla presente decisione, salvo per quanto riguarda lo scambio di informazioni supplementari in relazione agli articoli 24 e 25 del regolamento (CE) n. 1987/2006, ai sensi dell'articolo 5 del protocollo sull'acquis di Schengen integrato nell'ambito dell'Unione europea, allegato al trattato sull'Unione europea e al trattato sul funzionamento dell'Unione europea, e dell'articolo 8, paragrafo 2, della decisione 2000/365/CE del Consiglio (12).
(14)
L'Irlanda partecipa alla presente decisione, salvo per quanto riguarda lo scambio di informazioni supplementari in relazione agli articoli 24 e 25 del regolamento (CE) n. 1987/2006, ai sensi dell'articolo 5 del protocollo sull'acquis di Schengen integrato nell'ambito dell'Unione europea, allegato al trattato sull'Unione europea e al trattato sul funzionamento dell'Unione europea, e dell'articolo 6, paragrafo 2, della decisione 2002/192/CE del Consiglio (13).
(15)
Per quanto concerne Cipro, la presente decisione costituisce un atto basato sull'acquis di Schengen o ad esso altrimenti connesso ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 2, dell'atto di adesione del 2003.
(16)
Per quanto concerne la Croazia, la presente decisione costituisce un atto basato sull'acquis di Schengen o ad esso altrimenti connesso ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 1, dell'atto di adesione del 2012.
(17)
Per quanto riguarda l'Islanda e la Norvegia, la presente decisione costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell'acquis di Schengen ai sensi dell'accordo concluso dal Consiglio dell'Unione europea con la Repubblica d'Islanda e il Regno di Norvegia sulla loro associazione all'attuazione, all'applicazione e allo sviluppo dell'acquis di Schengen (14), che rientrano nel settore di cui all'articolo 1, punto G, della decisione 1999/437/CE del Consiglio (15).
(18)
Per quanto riguarda la Svizzera, la presente decisione costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell'acquis di Schengen ai sensi dell'accordo siglato tra l'Unione europea, la Comunità europea e la Confederazione svizzera riguardante l'associazione di quest'ultima all'attuazione, all'applicazione e allo sviluppo dell'acquis di Schengen (16) che rientrano nel settore di cui all'articolo 1, lettera G, della decisione 1999/437/CE, in combinato disposto con l'articolo 4, paragrafo 1, della decisione 2004/860/CE del Consiglio (17).
(19)
Per quanto riguarda il Liechtenstein, la presente decisione costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell'acquis di Schengen ai sensi del protocollo sottoscritto tra l'Unione europea, la Comunità europea, la Confederazione svizzera e il Principato del Liechtenstein sull'adesione del Principato del Liechtenstein all'accordo tra l'Unione europea, la Comunità europea e la Confederazione svizzera riguardante l'associazione della Confederazione svizzera all'attuazione, all'applicazione e allo sviluppo dell'acquis di Schengen (18), che rientrano nel settore di cui all'articolo 1, lettera G, della decisione 1999/437/CE, in combinato disposto con l'articolo 3 della decisione 2011/350/UE del Consiglio (19).
(20)
Le misure previste dalla presente decisione sono conformi al parere del comitato istituito ai sensi dell'articolo 51 del regolamento (CE) n. 1987/2006 e dell'articolo 67 della decisione 2007/533/GAI,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
(1) Prima di integrare il proprio sistema nel sistema d'informazione Schengen di seconda generazione (SIS II), gli Stati membri effettuano le prove e si sottopongono alla procedura di prova di cui all'allegato della presente decisione.
(2) Gli Stati membri che intendono apportare una modifica sostanziale al proprio N.SIS II o all'applicazione SIRENE richiedono all'organo di gestione di stabilire quali prove, tra quelle figuranti nell'allegato della presente decisione, sono tenuti ad eseguire e si sottopongono alla procedura di prova di cui al suddetto allegato. Gli Stati membri interessati apportano tali modifiche solo dopo aver completato con successo le prove.
Articolo 2
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 16 marzo 2015