PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/462
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy pro povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek, pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v souvislosti se zvláštními účelovými jednotkami, jakož i pro stanovení formátů a tabulek pro informace, které mají zvláštní účelové jednotky podávat v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 211 odst. 2 písm. a) a b) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvláštní účelové jednotky musí před převzetím rizika od pojišťoven nebo zajišťoven získat od orgánu dohledu povolení ke zřízení. Podmínky a postupy pro udělení a odnětí tohoto povolení, včetně požadavků na dokumentaci, jsou upraveny směrnicí 2009/138/ES a toto nařízení by je mělo doplnit.
(2)
Pokud zvláštní účelová jednotka přebírá riziko od více než jedné pojišťovny nebo zajišťovny, měla by udržovat objem aktiv na úrovni nebo nad úrovní své souhrnné maximální expozice rizikům s ohledem na každý jednotlivý smluvní závazek. Při udělení povolení by orgán dohledu měl posoudit, zda je tato povinnost splněna, a vzít v úvahu každé jednotlivé smluvní ujednání a přenos rizika.
(3)
Je důležité stanovit postupy pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v případě, že je zvláštní účelová jednotka zřízena v členském státě, který není členským státem, v němž je zřízena pojišťovna nebo zajišťovna, od níž zvláštní účelová jednotka přebírá riziko. Spolupráce a výměna informací mezi orgány dohledu je důležitá zejména během procesu povolení zvláštní účelové jednotky. Je nezbytná k zajištění účinného a efektivního dohledu rovněž v případech, kdy dojde k podstatným změnám, jež mohou mít potenciálně vliv na to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky článku 211 směrnice 2009/138/ES, a v případech, kdy je povolení odňato nebo zanikne.
(4)
Požadavky na oznamování orgánům dohledu, které jsou stanoveny v článku 325 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (2), by měly orgánům dohledu umožnit posoudit, zda zvláštní účelové jednotky průběžně plní příslušné požadavky. Tyto požadavky by měly být doplněny tabulkami a formáty stanovenými v tomto nařízení.
(5)
Pro lepší pochopení příslušných technických pravidel, která mají být stanovena, je nezbytné definovat pojem „zvláštní účelová jednotka s více ujednáními“.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA).
(7)
Orgán EIOPA uskutečnil o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti pojištění a zajištění zřízené podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (3).
(8)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví:
a)
postupy, které mají být dodrženy při udělení a odnětí povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek;
b)
postupy, které mají být dodrženy při spolupráci a výměně informací mezi orgánem dohledu členského státu, v němž je zvláštní účelová jednotka usazena, a orgánem dohledu členského státu, v němž je usazena pojišťovna nebo zajišťovna přenášející riziko;
c)
formáty a tabulky, které mají být používány pro každoroční podávání informací zvláštní účelovou jednotkou.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „zvláštní účelovou jednotkou s více ujednáními“ rozumí zvláštní účelová jednotka, která přebírá rizika na základě více než jednoho samostatného smluvního ujednání od jedné nebo více pojišťoven nebo zajišťoven.
Článek 3
Povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek
Za účelem zřízení sídla na území členského státu požádá zvláštní účelová jednotka o povolení orgán dohledu daného členského státu.
Článek 4
Rozhodnutí orgánu dohledu
1. Orgán dohledu členského státu, v němž je zvláštní účelová jednotka usazena nebo má být usazena, rozhodne o žádosti o povolení do šesti měsíců ode dne jejího obdržení.
2. Ve svém rozhodnutí o udělení povolení uvede orgán dohledu činnosti, pro které zvláštní účelová jednotka obdržela povolení, a případně podmínky týkající se těchto činností.
3. Zamítavé rozhodnutí musí být orgánem dohledu plně odůvodněno a oznámeno žadateli.
Článek 5
Požadavky na prokázání a doložení skutečností
Při podání žádosti o povolení orgánem dohledu musí zvláštní účelová jednotka doložením příslušných dokumentů prokázat, že splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 a že je schopna splnit požadavky článku 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35. Při podání žádosti o povolení musí žadatel předložit přinejmenším dokumenty stanovené v příloze I. Dokumenty musí popisovat strukturu zvláštní účelové jednotky, přebírané riziko a financování zvláštní účelové jednotky.
Článek 6
Odnětí povolení
1. Orgán dohledu, který udělil povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky, může povolení této zvláštní účelové jednotky odejmout, pokud:
a)
zvláštní účelová jednotka již nesplňuje původní podmínky, za nichž jí bylo povolení uděleno;
b)
zvláštní účelová jednotka závažným způsobem neplní povinnosti stanovené předpisy, jež se na ni vztahují.
2. V případě uvedeném v odst. 1 písm. b) má orgán dohledu za to, že zvláštní účelová jednotka závažným způsobem neplní povinnosti, tehdy, pokud nesplňuje požadavek plného finančního pokrytí a podle názoru orgánu dohledu není schopna v přiměřené lhůtě tento požadavek opětovně splnit.
3. Rozhodnutí o odnětí povolení musí být plně odůvodněno a zvláštní účelové jednotce neprodleně oznámeno.
Článek 7
Zvláštní účelová jednotka s více ujednáními
1. Při podání žádosti o povolení orgánu dohledu ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními musí žadatel navíc prokázat ke spokojenosti orgánu dohledu, že její solventnost nemůže být nepříznivě ovlivněna likvidačním řízením kterékoli pojišťovny nebo zajišťovny, jež na ni přenášejí rizika, a že je vždy schopna dodržet solventnostní požadavek.
2. Při prokazování, že solventnost zvláštní účelové jednotky s více ujednáními nemůže být nepříznivě ovlivněna likvidačním řízením kterékoli pojišťovny nebo zajišťovny, jež na ni přenášejí rizika, musí zvláštní účelová jednotka s více ujednáními předložit dostatečné doklady, které jejímu orgánu dohledu umožní posoudit její celkovou souhrnnou maximální expozici rizikům a souhrnnou maximální expozici rizikům ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny.
3. Při podání žádosti o povolení orgánu dohledu ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními musí žadatel předložit dostatečné doklady o tom, že splňuje podmínky stanovené v článcích 319 až 321 a 326 prováděcího nařízení s ohledem na každé samostatné smluvní ujednání, aby bylo možné určit, zda tato zvláštní účelová jednotka s více ujednáními splňuje solventnostní požadavky.
4. Pokud žadatel není schopen předložit dostatečné doklady v souladu s ustanoveními odstavců 1 až 3, orgán dohledu žádost o povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními zamítne.
Článek 8
Průběžná spolupráce mezi orgány dohledu
1. Pokud je zvláštní účelová jednotka, která přebírá riziko od pojišťovny či zajišťovny, zřízena v členském státě jiném než členský stát, v němž je povolena pojišťovna nebo zajišťovna, musí příslušné orgány dohledu průběžně spolupracovat.
2. Orgány dohledu si vyměňují informace důležité pro výkon úkolů dohledu, včetně informací o veškerých plánovaných opatřeních v oblasti dohledu ve vztahu ke zvláštní účelové jednotce nebo pojišťovně či zajišťovně přenášející riziko, pokud to může ovlivnit dohled nad touto zvláštní účelovou jednotkou nebo pojišťovnou či zajišťovnou přenášející riziko. Za těchto okolností spolu orgány dohledu komunikují bez zbytečného odkladu.
Článek 9
Předchozí konzultace před udělením povolení
Orgán dohledu, od něhož je požadováno povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky, před udělením povolení konzultuje orgán dohledu členského státu, ve kterém je zřízena pojišťovna nebo zajišťovna přenášející riziko.
Článek 10
Sdělení změn
Orgán dohledu nad zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu sdělí veškeré relevantní informace, které obdržel od zvláštní účelové jednotky podle čl. 325 odst. 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 a které se týkají změn, jež by mohly ovlivnit to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, orgánu dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku. Orgán dohledu bez zbytečného odkladu informuje o tom, že zvláštní účelová jednotka porušila solventnostní požadavky.
Článek 11
Sdělení odnětí povolení
V případě odnětí povolení zvláštní účelové jednotky orgán dohledu nad touto zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu informuje orgán dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku.
Článek 12
Předání roční zprávy
Orgán dohledu nad zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu předá orgánu dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku roční zprávu, kterou mu zvláštní účelová jednotka předložila podle čl. 325 odst. 3 a 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35. V případě zvláštní účelové jednotky s více ujednáními předá její orgán dohledu ostatním orgánům dohledu pouze ty části zprávy, jež se týkají pojišťovny nebo zajišťovny zřízené v členském státě jednotlivých orgánů dohledu.
Článek 13
Kvantitativní obsah roční zprávy
V souladu s článkem 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 předkládá zvláštní účelová jednotka svému orgánu dohledu každoročně kvantitativní informace ve formátech a tabulkách stanovených v příloze II a v souladu s pokyny uvedenými v příloze III, přičemž tyto informace zahrnují:
a)
obsah zprávy podle tabulky SPV.01.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.01.01;
b)
základní informace o zvláštní účelové jednotce podle tabulky SPV.01.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.01.02;
c)
údaje z rozvahy zvláštní účelové jednotky se zvlášť uvedenými podstatnými třídami aktiv, závazků a položkami vlastního kapitálu, včetně dluhových nebo jiných mechanismů financování, podle tabulky SPV.02.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.02.01;
d)
údaje z podrozvahy zvláštní účelové jednotky podle tabulky SPV.02.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.02.02;
e)
rizika převzatá na základě každého samostatného smluvního ujednání týkajícího se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny podle tabulky SPV.03.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.03.01;
f)
výčet dluhových cenných papírů nebo jiných mechanismů financování emitovaných ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny podle tabulky SPV.03.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.03.02.
Článek 14
Kvalitativní obsah roční zprávy
V souladu s článkem 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 předkládá zvláštní účelová jednotka svému orgánu dohledu každoročně kvalitativní informace obsahující tyto údaje:
a)
přiměřený popis základny, metod a předpokladů používaných při oceňování aktiv;
b)
přiměřený popis základny, metod a předpokladů používaných při stanovení souhrnné maximální expozice rizikům;
c)
podrobnosti o jakémkoli střetu zájmů mezi zvláštní účelovou jednotkou, pojišťovnami nebo zajišťovnami a věřiteli z dluhových nástrojů či jiných mechanismů financování;
d)
podrobnosti o všech významných transakcích uzavřených zvláštní účelovou jednotkou během posledního období, o němž se podává zpráva;
e)
informace prokazující, že zvláštní účelová jednotka je stále plně finančně kryta, a to včetně:
i)
popisu rizik, která zvláštní účelová jednotka přebírá, včetně rizika likvidity a kvantifikovatelných rizik,
ii)
informací o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala;
f)
pokud zvláštní účelová jednotka nesplňovala požadavek plného finančního pokrytí nepřetržitě po celé období, o němž se podává zpráva, oznámí příslušné informace o neplnění požadavku a jeho nápravě podle článku 326 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 během daného období;
g)
kvalitativní informace o všech změnách, jež by mohly ovlivnit to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35.
Článek 15
Popis rizik, která zvláštní účelová jednotka přebírá
Při popisu přebíraných rizik v roční zprávě, jak vyžaduje článek 14, uvede zvláštní účelová jednotka tyto informace:
a)
zda se jedná především o rizika životní, nebo neživotní;
b)
jaké druhy rozhodných událostí se na uvedená rizika vztahují;
c)
zda v období, o němž se podává zpráva, nastala rozhodná skutečnost, která vyvolala vznesení nároku vůči aktivům zvláštní účelové jednotky;
d)
zda byly během období, o němž se podává zpráva, na základě vzneseného nároku vyplaceny nějaké částky a pokud ano, jaká částka byla dosud vyplacena a zda rozhodná událost nepříznivě ovlivnila likviditu zvláštní účelové jednotky;
e)
zda se rizikový profil zvláštní účelové jednotky podstatně změnil v porovnání s předchozím obdobím nebo s původními podmínkami, které byly oznámeny orgánu dohledu při povolení zvláštní účelové jednotky.
Článek 16
Informace o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala
Při sdělení informací o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala, jak vyžaduje článek 14, uvede zvláštní účelová jednotka tyto informace:
a)
výtěžek z emise dluhových nástrojů nebo z jiného mechanismu financování a zda byly nástroje plně splaceny ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny;
b)
rozdělení mechanismu financování podle druhů tiers, specifikace tranší nebo tiers, včetně informací o použitém externím nebo interním ratingu pro emitované dluhové nástroje a případně které ratingové agentury byly využity;
c)
důvody, proč jsou finanční ujednání považována za dostatečně spolehlivá, aby zajistila trvalou ochranu možných nároků pojišťovny nebo zajišťovny přenášející riziko na zvláštní účelovou jednotku, aby zachovala schopnost zvláštní účelové jednotky poskytnout plnění, k němuž je v okamžiku splatnosti částek povinna, a aby zajistila strukturu vyplácení dluhových nebo jiných mechanismů financování;
d)
dluhové nástroje, které byly částečně nebo úplně anulovány, zpětně odkoupeny nebo vyplaceny v době od jejich emise a zvlášť v současném období, o němž se podává zpráva.
Článek 17
Způsob podávání zpráv
Zvláštní účelové jednotky předkládají orgánu dohledu kvantitativní informace podle článku 13 elektronicky a kvalitativní informace podle článku 15 v elektronicky čitelném formátu.
Článek 18
Měna a jednotky
1. Zvláštní účelové jednotky předkládají veškeré peněžní údaje ze zprávy uvedené v článku 13 v měně, ve které zvláštní účelová jednotka připravuje výkazy. Pro tento účel se ostatní měny převedou na měnu vykazování pomocí platného směnného kurzu ke konci období, o němž se podává zpráva.
2. Zvláštní účelové jednotky předkládají číselné hodnoty podle následujících formátů:
a)
datová pole s údaji typu „měna“ se vyplňují s minimální přesností na jednotky;
b)
datová pole s údaji typu „celé číslo“ se vyplňují s přesností na jednotky bez desetinných míst.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) 2015/462 DELLA COMMISSIONE
del 19 marzo 2015
che stabilisce norme tecniche di attuazione per quanto riguarda le procedure per il rilascio dell'autorizzazione a fondare una società veicolo da parte delle autorità di vigilanza, per la cooperazione e lo scambio di informazioni tra autorità di vigilanza sulle società veicolo nonché la definizione dei formati e dei modelli per la segnalazione di informazioni da parte delle società veicolo conformemente alla direttiva 2009/138/CE del Parlamento europeo e del Consiglio
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2009/138/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 25 novembre 2009, in materia di accesso ed esercizio delle attività di assicurazione e di riassicurazione (solvibilità II) (1), in particolare l'articolo 211, paragrafo 2, lettere a) e b),
considerando quanto segue:
(1)
Le società veicolo necessitano dell'autorizzazione preventiva delle autorità di vigilanza prima di poter assumere rischi da imprese di assicurazione o di riassicurazione. Le condizioni e le procedure da seguire per il rilascio e la revoca di detta autorizzazione, compresi i requisiti per la documentazione, sono disciplinate dalla direttiva 2009/138/CE e dovrebbero essere integrate dal presente regolamento.
(2)
Se una società veicolo assume rischi da più di un'impresa di assicurazione o di riassicurazione, dovrebbe conservare attività in misura pari o superiore alla propria esposizione massima al rischio aggregata, tenendo conto di ciascuna obbligazione contrattuale individuale. Nel rilasciare l'autorizzazione, l'autorità di vigilanza dovrebbe valutare se tale obbligo è soddisfatto e considerare ciascun accordo contrattuale individuale e ciascun trasferimento di rischio.
(3)
È importante stabilire le procedure per la cooperazione e lo scambio di informazioni tra le autorità di vigilanza nei casi in cui la società veicolo sia stabilita in uno Stato membro diverso da quello in cui è stabilita l'impresa di assicurazione o di riassicurazione dalla quale la società veicolo assume il rischio. La cooperazione e lo scambio di informazioni tra queste autorità di vigilanza è particolarmente importante durante la procedura di autorizzazione della società veicolo da parte dell'autorità di vigilanza. Inoltre, in caso di modifiche sostanziali tali da influire potenzialmente sulla conformità della società veicolo ai requisiti dell'articolo 211 della direttiva 2009/138/CE, nonché in caso di revoca o decadenza dell'autorizzazione, la cooperazione e lo scambio di informazioni tra le autorità di vigilanza citate sono necessari per garantire l'efficacia e l'efficienza della vigilanza.
(4)
I requisiti per le informazioni da fornire alle autorità di vigilanza, previsti dall'articolo 325 del regolamento delegato (UE) 2015/35 della Commissione (2), dovrebbero consentire alle autorità di vigilanza delle società veicolo di valutare la costante conformità ai requisiti rilevanti. Detti requisiti dovrebbero essere integrati dai modelli e dai formati indicati nel presente regolamento.
(5)
Per una migliore comprensione delle norme tecniche appropriate da stabilire è necessario definire il concetto di società veicolo con accordi multipli.
(6)
Il presente regolamento si basa sui progetti di norme tecniche di attuazione che l'Autorità europea delle assicurazioni e delle pensioni aziendali e professionali (EIOPA) ha presentato alla Commissione.
(7)
L'EIOPA ha condotto consultazioni pubbliche aperte sui progetti di norme tecniche di attuazione sui quali è basato il presente regolamento, ha analizzato i potenziali costi e benefici collegati e ha chiesto il parere del gruppo delle parti interessate nel settore dell'assicurazione e della riassicurazione istituito in conformità dell'articolo 37 del regolamento (UE) n. 1094/2010 del Parlamento europeo e del Consiglio (3).
(8)
Per rafforzare la certezza giuridica in merito al regime di vigilanza durante il periodo transitorio previsto all'articolo 308 bis della direttiva 2009/138/CE, che inizierà il 1o aprile 2015, è importante garantire che il presente regolamento entri in vigore quanto prima, precisamente il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce:
a)
le procedure da seguire per il rilascio e la revoca da parte delle autorità di vigilanza dell'autorizzazione a fondare società veicolo;
b)
le procedure da seguire per la cooperazione e lo scambio di informazioni tra l'autorità di vigilanza dello Stato membro in cui è stabilita la società veicolo e l'autorità di vigilanza dello Stato membro in cui è stabilita l'impresa di assicurazione o di riassicurazione che trasferisce il rischio;
c)
i formati e i modelli da utilizzare per la segnalazione annuale di informazioni da parte della società veicolo.
Articolo 2
Definizione
Ai fini del presente regolamento, per «società veicolo con accordi multipli» s'intende una società veicolo che assume rischi da una o più imprese di assicurazione o di riassicurazione nell'ambito di più accordi contrattuali separati.
Articolo 3
Autorizzazione a fondare società veicolo da parte delle autorità di vigilanza
La società veicolo chiede l'autorizzazione dell'autorità di vigilanza dello Stato membro per stabilire la propria sede nel territorio di detto Stato membro.
Articolo 4
Decisione dell'autorità di vigilanza
1. L'autorità di vigilanza dello Stato membro in cui la società veicolo è o sarà stabilita decide in merito alla domanda di autorizzazione entro sei mesi dalla data di ricevimento della stessa.
2. Nella decisione di rilasciare l'autorizzazione, l'autorità di vigilanza indica le attività che la società veicolo è autorizzata a svolgere e, se del caso, eventuali termini e condizioni relativi a tali attività.
3. Qualsiasi decisione di negare l'autorizzazione specifica tutte le motivazioni ed è comunicata al richiedente da parte dell'autorità di vigilanza.
Articolo 5
Requisiti di dimostrazione e documentazione
Nella domanda di autorizzazione a fondare una società veicolo inviata all'autorità di vigilanza, la società veicolo in questione dimostra che sono soddisfatti i requisiti di cui agli articoli da 318 a 324, 326 e 327 del regolamento delegato (UE) 2015/35 e che essa è in grado di soddisfare i requisiti di cui all'articolo 325 del regolamento citato fornendo nella propria domanda prove documentali al riguardo. All'atto della presentazione della domanda di autorizzazione, il richiedente produce almeno la documentazione di supporto di cui all'allegato I. Tale documentazione riguarda la struttura della società veicolo, il rischio da assumere e il finanziamento della società veicolo in questione.
Articolo 6
Revoca dell'autorizzazione
1. L'autorità di vigilanza che rilascia l'autorizzazione a fondare la società veicolo può revocare l'autorizzazione di detta società veicolo se:
a)
la società veicolo non soddisfa più le condizioni originarie alle quali era stata rilasciata l'autorizzazione a fondare la società veicolo in questione;
b)
la società veicolo è gravemente inadempiente per quanto riguarda gli obblighi che le sono imposti dai regolamenti ad essa applicabili.
2. Nel caso citato al precedente paragrafo, lettera b), l'autorità di vigilanza considera che la società veicolo è gravemente inadempiente se non soddisfa il requisito di restare integralmente finanziata e se l'autorità di vigilanza ritiene che la società veicolo non sia in grado di ripristinare la conformità a tale requisito entro un periodo di tempo ragionevole.
3. Qualsiasi decisione di revoca dell'autorizzazione specifica tutte le motivazioni ed è comunicata senza indugio alla società veicolo.
Articolo 7
Società veicolo con accordi multipli
1. Nella domanda di autorizzazione a fondare una società veicolo con accordi multipli inviata all'autorità di vigilanza, il richiedente dimostra inoltre, a beneficio della propria autorità di vigilanza, che la sua solvibilità non può essere compromessa da procedure di liquidazione di una qualsiasi delle imprese di assicurazione o di riassicurazione che trasferiscono i rischi, e che la società veicolo con accordi multipli è in grado di soddisfare il requisito di solvibilità costantemente.
2. Nel dimostrare che la sua solvibilità non può essere compromessa da procedure di liquidazione di una qualsiasi delle imprese di assicurazione o di riassicurazione che trasferiscono il rischio, la società veicolo con accordi multipli fornisce sufficienti elementi di prova per consentire alla propria autorità di vigilanza di valutare l'esposizione complessiva massima al rischio aggregata della società veicolo con accordi multipli e l'esposizione massima al rischio aggregata di ciascun accordo contrattuale individuale riguardante il trasferimento del rischio da un'impresa di assicurazione o di riassicurazione.
3. Nella domanda di autorizzazione a fondare una società veicolo con accordi multipli inviata all'autorità di vigilanza, il richiedente fornisce sufficienti elementi di prova per dimostrare che soddisfa le condizioni di cui agli articoli da 319 a 321 e all'articolo 326 delle misure di attuazione, tenendo conto di ciascun accordo contrattuale individuale, al fine di determinare se la società veicolo con accordi multipli soddisfa i requisiti di solvibilità.
4. Se il richiedente non è in grado di fornire sufficienti elementi di prova conformemente alle disposizioni dei paragrafi da 1 a 3, l'autorità di vigilanza respinge la domanda di autorizzazione a fondare la società veicolo con accordi multipli.
Articolo 8
Cooperazione costante tra le autorità di vigilanza
1. Se la società veicolo che assume il rischio da un'impresa di assicurazione o di riassicurazione è stabilita in uno Stato membro diverso da quello in cui è autorizzata l'impresa di assicurazione o di riassicurazione, le autorità di vigilanza interessate collaborano costantemente.
2. Le autorità di vigilanza scambiano informazioni pertinenti per l'esercizio dei compiti di vigilanza, comprese informazioni su qualsiasi azione di vigilanza prevista nei confronti della società veicolo o delle imprese di assicurazione o di riassicurazione che trasferiscono il rischio, qualora ciò possa influire sulla vigilanza della società veicolo in questione o dell'impresa di assicurazione o di riassicurazione che trasferiscono il rischio. In tali circostanze le autorità di vigilanza comunicano tra loro senza indugio.
Articolo 9
Consultazione preventiva prima del rilascio di un'autorizzazione
Prima di rilasciare l'autorizzazione, l'autorità di vigilanza cui viene chiesta l'autorizzazione a fondare una società veicolo si consulta con l'autorità di vigilanza dello Stato membro in cui è stabilita l'impresa di assicurazione o di riassicurazione che trasferisce il rischio.
Articolo 10
Comunicazione di cambiamenti
L'autorità di vigilanza di una società veicolo comunica immediatamente all'autorità di vigilanza dell'impresa di assicurazione o di riassicurazione che trasferisce il rischio alla società veicolo in questione qualsiasi informazione rilevante ricevuta da una società veicolo conformemente all'articolo 325, paragrafo 5, del regolamento delegato (UE) 2015/35 riguardante eventuali cambiamenti che possono influire sulla conformità della società veicolo ai requisiti di cui agli articoli da 318 a 324, 326 e 327 del citato regolamento. L'autorità di vigilanza comunica immediatamente la violazione dei requisiti di solvibilità da parte della società veicolo.
Articolo 11
Comunicazione della revoca dell'autorizzazione
In caso di revoca dell'autorizzazione rilasciata a una società veicolo, l'autorità di vigilanza della società veicolo in questione informa senza indugio l'autorità di vigilanza dell'impresa di assicurazione o di riassicurazione che trasferisce il rischio a detta società veicolo.
Articolo 12
Comunicazione della segnalazione annuale
L'autorità di vigilanza della società veicolo condivide immediatamente la segnalazione annuale della società veicolo, presentata conformemente all'articolo 325, paragrafi 3 e 4, del regolamento delegato (UE) 2015/35, con l'autorità di vigilanza dell'impresa di assicurazione o di riassicurazione che trasferisce il rischio alla società veicolo in questione. Nel caso di una società veicolo con accordi multipli, l'autorità di vigilanza di detta società può condividere con le autorità di vigilanza soltanto le parti della segnalazione che riguardano l'impresa di assicurazione o di riassicurazione stabilita nello Stato membro di tali autorità di vigilanza.
Articolo 13
Contenuto quantitativo della segnalazione annuale
Ai sensi dell'articolo 325 del regolamento delegato (UE) 2015/35 la società veicolo segnala annualmente alla propria autorità di vigilanza, conformemente ai formati e ai modelli di cui all'allegato II e alle istruzioni di cui all'allegato III, informazioni quantitative comprendenti:
a)
il contenuto della segnalazione presentata, come specificato nel modello SPV.01.01 dell'allegato II, conformemente alle istruzioni di cui all'allegato III con il riferimento SPV.01.01;
b)
informazioni di base sulla società veicolo, come specificato nel modello SPV.01.02 dell'allegato II, conformemente alle istruzioni di cui all'allegato III con il riferimento SPV.01.02;
c)
elementi di bilancio della società veicolo, distinguendo le classi sostanziali di attività, passività ed elementi del patrimonio netto, compresi titoli o altri strumenti finanziari emessi, come specificato nel modello SPV.02.01 dell'allegato II, conformemente alle istruzioni di cui all'allegato III con il riferimento SPV.02.01;
d)
elementi fuori bilancio della società veicolo, come specificato nel modello SPV.02.02 dell'allegato II, conformemente alle istruzioni di cui all'allegato III con il riferimento SPV.02.02;
e)
i rischi assunti in relazione a ciascun accordo contrattuale individuale riguardante il trasferimento del rischio da un'impresa di assicurazione o di riassicurazione, come specificato nel modello SPV.03.01 dell'allegato II, conformemente alle istruzioni di cui all'allegato III con il riferimento SPV.03.01;
f)
un elenco dei titoli di debito o di altri strumenti finanziari emessi in relazione a ciascun accordo contrattuale individuale riguardante il trasferimento del rischio da un'impresa di assicurazione o di riassicurazione, come specificato nel modello SPV.03.02 dell'allegato II, conformemente alle istruzioni di cui all'allegato III con il riferimento SPV.03.02.
Articolo 14
Contenuto qualitativo della segnalazione annuale
Ai sensi dell'articolo 325 del regolamento delegato (UE) 2015/35, la società veicolo segnala annualmente alla propria autorità di vigilanza informazioni qualitative comprendenti:
a)
una descrizione adeguata della base, dei metodi e delle ipotesi utilizzati per la valutazione delle attività;
b)
una descrizione adeguata della base, dei metodi e delle ipotesi utilizzati per la determinazione dell'esposizione massima al rischio aggregata;
c)
informazioni dettagliate su eventuali conflitti di interessi tra la società veicolo, le imprese di assicurazione o di riassicurazione e i detentori del debito o i fornitori di finanziamento;
d)
informazioni dettagliate su qualsiasi operazione rilevante conclusa dalla società veicolo nell'ultimo periodo di riferimento;
e)
informazioni per dimostrare che la società veicolo continua a essere integralmente finanziata, comprese:
i)
una descrizione dei rischi, inclusi i rischi di liquidità e i rischi quantificabili, assunti dalla società veicolo;
ii)
informazioni sui titoli di debito emessi o altri strumenti finanziari sottoscritti;
f)
se la società veicolo non ha soddisfatto costantemente il requisito di essere integralmente finanziata durante il periodo di riferimento, essa fornisce qualsiasi informazione rilevante relativa al mancato soddisfacimento di tale requisito e alle correzioni apportate conformemente all'articolo 326 del regolamento delegato (UE) 2015/35 durante il periodo di riferimento;
g)
informazioni qualitative riguardanti qualsiasi cambiamento che potrebbe influire sulla conformità della società veicolo ai requisiti di cui agli articoli da 318 a 324, 326 e 327 del regolamento delegato (UE) 2015/35.
Articolo 15
Descrizione dei rischi assunti dalla società veicolo
Per descrivere i rischi assunti, come previsto dall'articolo 14, nella segnalazione annuale la società veicolo fornisce le seguenti informazioni:
a)
se i rischi assunti sono principalmente rischi del tipo vita o non vita;
b)
quali tipi di evento attivatore si applicano a tali rischi;
c)
se nel periodo di riferimento si è verificato un evento attivatore che ha causato un sinistro a carico delle attività della società veicolo;
d)
se nel periodo di riferimento sono stati pagati eventuali importi relativi a un sinistro e, in caso affermativo, quanto è già stato pagato e se l'evento attivatore ha influito negativamente sulla liquidità della società veicolo;
e)
se il profilo di rischio della società veicolo è cambiato sostanzialmente rispetto al periodo di riferimento precedente o ai termini e alle condizioni originari quali segnalati all'autorità di vigilanza al momento dell'autorizzazione.
Articolo 16
Informazioni sui titoli di debito emessi o altri strumenti finanziari sottoscritti
Quando fornisce informazioni sui titoli di debito emessi o su altri strumenti finanziari sottoscritti, come previsto dall'articolo 14, la società veicolo segnala quanto segue:
a)
i proventi dell'emissione di titoli o altri strumenti finanziari e se essi siano stati totalmente versati in relazione a ciascun accordo contrattuale individuale riguardante il trasferimento del rischio da un'impresa di assicurazione o di riassicurazione;
b)
i tipi di livello degli strumenti finanziari, specificando i segmenti o i livelli, comprese informazioni sui rating esterni ricevuti o sui rating interni utilizzati per i titoli di debito emessi nonché, se del caso, le agenzie di rating del credito utilizzate;
c)
i motivi per cui gli accordi finanziari sono considerati sufficientemente solidi per garantire una copertura costante di potenziali sinistri dell'impresa di assicurazione o di riassicurazione che trasferisce il rischio alla società veicolo, per conservare la sua capacità di pagare gli importi di cui è responsabile alla loro scadenza e per garantire la struttura di pagamento dei titoli o degli strumenti finanziari;
d)
qualsiasi titolo di debito cancellato, riacquistato o riscattato, del tutto o in parte, successivamente alla sua emissione e separatamente per il periodo di riferimento corrente.
Articolo 17
Mezzi di segnalazione
Le società veicolo trasmettono all'autorità di vigilanza il contenuto quantitativo della segnalazione di cui all'articolo 13 in formato elettronico e il contenuto qualitativo della segnalazione di cui all'articolo 15 in un formato leggibile elettronicamente.
Articolo 18
Valuta e unità
1. Le società veicolo trasmettono tutti i dati monetari contenuti nella segnalazione di cui all'articolo 13 nella valuta da loro utilizzata per le segnalazioni. A tal fine, gli importi in altre valute sono convertiti nella valuta di segnalazione utilizzando il tasso di cambio applicabile alla fine del periodo di riferimento.
2. Le società veicolo trasmettono valori numerici come fatti nei seguenti formati:
a)
i punti di dati del tipo «monetario» sono segnalati con una precisione minima equivalente alle unità;
b)
i punti di dati del tipo «numeri interi» sono segnalati senza decimali e con una precisione equivalente alle unità.
Articolo 19
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 19 marzo 2015