ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1093/2012/EU
ze dne 21. listopadu 2012
o Evropském roku občanů (2013)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 21 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie se zakládá na nedělitelných a všeobecných hodnotách lidské důstojnosti, svobody, rovnosti a solidarity, spočívá na zásadách demokracie a právního státu. Tyto zásady mají ve společnostech, jež se vyznačují pluralismem, zákazem diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů, pro členské státy zásadní význam. Každý občan Unie má práva stanovená ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie a měl by mít i možnost jich požívat.
(2)
Maastrichtská smlouva zavedla v roce 1993 institut občanství Unie. Práva spojená s občanstvím Unie byla dále posílena v roce 1999 Amsterdamskou smlouvou a v roce 2009 Lisabonskou smlouvou. V roce 2013 si budeme připomínat dvacáté výročí vzniku občanství Unie. V čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 34 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 9 Smlouvy o EU a článek 20 Smlouvy o fungování EU) je stanoveno, že každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, je občanem Unie, že občanství Unie nenahrazuje, nýbrž doplňuje občanství členského státu a že občané Unie požívají práv a povinností stanovených Smlouvami. V čl. 2 bodě 35 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 21 Smlouvy o fungování EU) je zakotveno právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt.
(3)
Stockholmský program - otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je (3), staví občana do středu evropských politik v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Svou činnost zaměřuje na „budování Evropy občanů“ včetně podpory práv občanů, zejména práva na volný pohyb a práv, která občanům Unie umožňují aktivně se účastnit demokratického života Unie.
(4)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) - účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost (4) vyzval Komisi, aby vyhlásila rok 2013 Evropským rokem občanů, a dala tak impulz k diskusi o evropském občanství, včetně diskuse o jeho terminologii, obsahu a rozsahu, a informovala evropské občany o jejich právech, zejména nových právech vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost a o dostupných prostředcích k uplatňování těchto práv.
(5)
Rok 2013 by měl být vyhlášen Evropským rokem občanů. Evropský rok občanů by mohl být vhodnou příležitostí k tomu, aby se zvýšilo povědomí široké veřejnosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie. Cílem Evropského roku občanů by mělo rovněž být zvýšení povědomí občanů o právech vyplývajících z občanství Unie, pokud uplatňují své právo cestovat do jiného členského státu a pobývat v něm, například jako studenti, pracovníci, osoby hledající zaměstnání, dobrovolníci, spotřebitelé, podnikatelé, mladí lidé nebo důchodci. Osvětové akce by proto měly být členěny geograficky, demograficky a sociálně a měly by se také věnovat odstraňování zbývajících překážek, které občanům brání uplatňovat práva vyplývající z občanství Unie. Je třeba informovat o tom, že občané Unie sami hrají klíčovou úlohu při posilování těchto práv tím, že se zapojí do občanské společnosti a demokratického života.
(6)
Aby se občané Unie mohli informovaně rozhodnout, zda využijí svého práva na volný pohyb, nestačí pouze zlepšovat jejich povědomí o tomto právu. Je velmi důležité, aby občané Unie byli rovněž náležitě informováni o dalších právech, jichž na základě právních předpisů Unie v přeshraničních situacích požívají. Rozhodnou-li se využít svého práva na volný pohyb, umožní jim tyto informace tato ostatní práva také plně uplatňovat.
(7)
Od svého zavedení Římskou smlouvou v roce 1958 se právo na volný pohyb a pobyt coby jedna ze čtyř základních svobod osvědčilo jako jeden z pilířů vytvoření vnitřního trhu ku prospěchu ekonomik členských států i jednotlivých občanů Unie.
(8)
Občané Unie vysoce oceňují právo svobodně se pohybovat a pobývat na území různých členských států jako základní individuální právo spojené s občanstvím Unie. Jako takové ukazuje a podporuje lepší porozumění hodnotě, kterou evropská integrace představuje, jakož i účast občanů na utváření Unie.
(9)
Navzdory tomu, že právo na volný pohyb a pobyt je pevně zakotveno v primárním právu Unie a podrobně rozpracováno v sekundárním právu Unie, nadále přetrvává rozdíl mezi příslušnými právními předpisy a skutečností, s níž se občané setkávají, když tato práva chtějí uplatňovat v praxi. Občané Unie, kromě toho, že na ně doléhá nejistota ohledně výhod mobility, vnímají skutečnost, že praktických překážek, jež musí překonávat v souvislosti s životem a prací v jiném členském státě Unie, je příliš mnoho.
(10)
Ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 ze dne 27. října 2010 nazvané „Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ reagovala Komise na hlavní překážky, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při uplatňování svých práv, která mají jako občané Unie, zejména v přeshraničních situacích, a nastínila 25 konkrétních opatření k odstranění těchto překážek. Jednou z překážek, které byly v této souvislosti zjištěny, byl nedostatek informací. Komise ve své zprávě dospěla k závěru, že občané Unie nemohou požívat svých práv, neboť o nich nejsou dostatečně informováni, a oznámila svůj záměr zvýšit informovanost občanů Unie o jejich právech, zejména o právu na volný pohyb.
(11)
Smlouva o EU a Smlouva o fungování EU přiznávají každému občanovi právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě, v němž mají bydliště, a to za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, právo na diplomatickou nebo konzulární ochranu v třetí zemi kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu, pokud členský stát, jehož jsou státními příslušníky, nemá v této třetí zemi své zastoupení, petiční právo k Evropskému parlamentu, právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv a na orgány Unie, jakož i další práva v mnoha oblastech, jako je volný pohyb zboží a služeb, ochrana spotřebitele a veřejné zdraví, rovné příležitosti a rovné zacházení, přístup k zaměstnání a k sociální ochraně.
(12)
Lisabonská smlouva stanovila nová práva, zejména zavedla občanskou iniciativu, stanovenou v jejím čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 37 (článek 11 Smlouvy o EU a článek 24 Smlouvy o fungování EU), podle níž může alespoň jeden milion občanů z podstatného počtu členských států vyzvat Komisi, aby v některé z oblastí působnosti Unie předložila návrh; díky této iniciativě se mohou občané aktivně zapojit do politického života Unie a přímo se podílet na utváření práva Unie (5).
(13)
Od roku 1979, kdy se konaly první přímé volby, působí Evropský parlament jako přímý prostředník mezi občany a Unií. Evropský parlament a jeho poslanci hrají zásadní úlohu, pokud jde o informování o právech spojených s občanstvím Unie a o jeho přínosech, stejně jako o to, aby při utváření politik stály v popředí zájmy občanů Unie, a o podporu aktivní účasti občanů Unie. Zvyšování povědomí o právech občanů Unie, rovnosti pohlaví, účasti žen a mužů v demokratickém životě Unie, včetně jejich aktivního a pasivního volebního práva v členském státě, v němž mají bydliště, a o rozsahu pravomocí Evropského parlamentu v legislativním procesu je rovněž důležité s ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014. Účinek těchto osvětových akcí by se měl zesílit díky úzké koordinaci a využívání možností součinnosti s významnými akcemi prováděnými v období před volbami ostatními orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, evropskými politickými stranami a nadacemi a členskými státy.
(14)
Občané Unie, kteří zvažují, zda využijí svého práva na volný pohyb a pobyt, by měli být mimoto informováni zejména o svých právech, pokud jde o získání nebo zachování práv na sociální zabezpečení, včetně práv týkajících se přeshraniční zdravotní péče, na základě předpisů Unie pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Tyto předpisy zaručují, že nepřijdou o svá práva na sociální zabezpečení, když se rozhodnou přestěhovat v rámci Unie. Dále by měli být informováni o uznávání svého vzdělání, akademických titulů a odborné kvalifikace a o sociálních a občanských schopnostech, které jsou součástí evropského rámce „klíčových schopností pro celoživotní učení“ (6) a které je mohou připravit na plné zapojení do občanského života a k uplatnění práv, jichž požívají na základě práva Unie.
(15)
Občané Unie by měli být rovněž lépe informováni o svých právech, jež mají jako cestující při cestování po Evropské unii za použití jakéhokoli druhu dopravy, a o právech, jež jim náleží jako spotřebitelům v přeshraničním kontextu. Jestliže si budou občané Unie jisti, že jejich spotřebitelská práva jsou účinně chráněna, budou schopni více přispívat k rozvoji unijního trhu se zbožím a službami, který díky tomu účinněji rozvine svůj plný potenciál ku prospěchu občanů. Podobně by měli být občané lépe informováni o předpisech týkajících se všeobecné bezpečnosti výrobků a dohledu nad trhem, aby měli povědomí o tom, jak jsou v rámci celé Unie chráněna jejich práva a jejich zdraví, zejména v případě ohrožení nebo rizik, kterým nejsou schopni čelit jako jednotlivci. Dále je důležité zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právech na přeshraniční zdravotní péči a o doprovodných opatřeních, jako je elektronické zdravotnictví (eHealth) a telemedicína, aby mohli plně využívat bezpečné a kvalitní zdravotní péče poskytované přes hranice členských států.
(16)
Snahou tohoto rozhodnutí je přispět ke splnění cílů strategie Evropa 2020, neboť usnadnění volného pohybu osob a zvyšování mobility pracovníků je jedním z významných způsobů, jak řešit dopady demografických změn na pracovní trh a zvyšovat zaměstnatelnost osob a konkurenceschopnost evropské ekonomiky. S ohledem na znepokojivě vysokou míru nezaměstnanosti v některých členských státech je cílem tohoto rozhodnutí v dlouhodobém horizontu podporovat výzkum a inovace v Unii.
(17)
Informační, vzdělávací a osvětové kampaně pořádané v rámci Evropského roku občanů by rovněž měly brát ohled na potřeby specifických a ohrožených skupin. Informace by měly být volně přístupné ve všech úředních jazycích Unie. Měly by být formulovány jednoduše a vypracovány ve spolupráci s místními, regionálními a ústředními orgány členských států, sdělovacími prostředky, organizacemi občanské společnosti a nevládními organizacemi. Všechny tyto zúčastněné subjekty by měly zvážit pořádání různých iniciativ, jako jsou soutěže v psaní slohových prací a vypracování akčních plánů a pokynů, zřízení internetových fór nebo pořádání kampaní ve školách, včetně vysokých škol.
(18)
Zásadní význam pro chod Unie má aktivní úloha občanů Unie a organizací, které je zastupují. V článcích 10 a 11 Smlouvy o EU je zdůrazněn význam participativní demokracie ve všech jejích aspektech a vyzdvižena úloha občanů a organizací je zastupujících, kteří projevují a veřejně si vyměňují své názory na všechny oblasti činnosti Unie. Orgány Unie by měly podporovat aktivní demokratickou účast na rozhodovacím procesu prostřednictvím pravidelného, otevřeného a transparentního dialogu s občanskou společností s cílem zajistit koherentnost a transparentnost činnosti Unie. Aktivní účasti občanů Unie se rovněž pomůže zajištěním přístupu k dokumentům a informacím a řádnou správou věcí veřejných.
(19)
Významnou úlohu při poskytování informací občanům, zejména mladým lidem, o institutu občanství Unie a o právech, která jsou s ním spojena, hraje vzdělávací politika. V souladu s evropským rámcem „klíčových schopností pro celoživotní učení“ může rovněž přispívat k rozvoji vícejazyčnosti, mobility studentů, učitelů, osob účastnících se odborného vzdělávání a jejich instruktorů a podporovat sociální a občanské schopnosti, čímž napomáhá občanům plně se účastnit občanského života a uplatňovat veškerá práva, která mají podle práva Unie. Mělo by být možné provádět zvláštní opatření, zvyšovat povědomí o možnostech dobrovolnické činnosti, studia v zahraničí, absolvování stáže v jiném členském státě nebo účasti na výměnných vzdělávacích programech Unie.
(20)
U příležitosti Evropského roku občanů vydá Komise Zprávu o občanství EU za rok 2013, která bude podrobně informovat o pokroku dosaženém od Zprávy o občanství EU za rok 2010 a bude obsahovat návrhy dalších opatření směřujících k odstranění překážek, které občanům Unie dosud brání plně uplatňovat jejich práva. Na základě této zprávy může Rada přijmout ustanovení o posílení nebo rozšíření práv spojených s občanstvím Unie.
(21)
Občané Unie by rovněž měli být informováni o existenci vícejazyčného webového portálu Vaše Evropa, který je jednotným informačním místem pro práva občanů a podniků v Unii.
(22)
Informační centra „Europe Direct“ jako prostředník mezi Unií a jejími občany na místní úrovni by měla úzce spolupracovat s Evropským parlamentem při pořádání osvětových kampaní a měla by podněcovat místní a regionální diskuse o Unii, předávat informační materiály a šířit je mezi veřejností a nabízet příležitost pro poskytování zpětné vazby orgánům Unie.
(23)
Veškeré iniciativy prováděné za účelem podpory Evropského roku občanů a v jeho rámci by měly usilovat o zvýšení vzájemného porozumění mezi občany Unie, orgány Unie a členskými státy. K tomu je nutné zvyšovat povědomí o právech občanů mezi zaměstnanci veřejné správy na unijní, státní, regionální i místní úrovni.
(24)
Již od svého vzniku v roce 1949 hraje Rada Evropy vedoucí úlohu v oblasti vzdělávání a kultury, a to tím, že podporuje a vytváří evropské kulturní sítě, vede mezikulturní dialog a podporuje jazykovou rozmanitost. Unie by proto měla v souvislosti s Evropským rokem občanů rozvíjet s Radou Evropy součinnost v této oblasti.
(25)
Primárně patří oblast zlepšování povědomí občanů o právech, jež jim jakožto občanům Unie náleží, do působnosti členských států. To zahrnuje poskytování informací o Unii a cílené podávání zpráv o činnostech všech orgánů Unie. Činnosti na úrovni Unie doplňují činnosti na vnitrostátní, regionální či místní úrovni tak, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které Evropský parlament, Rada a Komise podepsaly dne 22. října 2008 (7). Orgány Unie a členské státy by měly prohlubovat spolupráci se sdělovacími prostředky a měly by se zavázat, že jim budou o Unii poskytovat kvalitní informace.
(26)
V zájmu optimalizace účinnosti a efektivity akcí plánovaných v rámci Evropského roku občanů je třeba, aby v roce 2012 proběhla série přípravných akcí v souladu s čl. 49 odst. 6 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8) (finanční nařízení).
(27)
Je třeba přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k získání prostředků, které byly ztraceny, neoprávněně vyplaceny nebo nesprávně použity, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (9) a (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (11).
(28)
Financování jiných aktivit než těch, jež jsou financovány z rozpočtu Evropského roku občanů, je ze strany Unie možné prostřednictvím existujících programů Unie nebo strukturálních fondů, zejména programu „Evropa pro občany“ 2007-2013, a zvláštního programu „Základní práva a občanství“ 2007-2013, který je součástí obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, programu „Celoživotní učení“ včetně programu Erasmus, iniciativy „Mládež v pohybu“ a programu „MEDIA“.
(29)
V zájmu budoucích evropských roků je třeba zpracovat důkladné hodnocení opatření prováděných v rámci Evropského roku občanů. Příslušná zpráva by měla obsahovat podněty a osvědčené postupy pro budoucí akce, pokud jde o nejlepší způsoby, jak účinně oslovit a zapojit občany, které by měly pokud možno vycházet ze srovnatelných kvantitativních údajů získaných v rámci Evropského roku občanů.
(30)
Jelikož cílů Evropského roku občanů, kterými je zvýšení povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, a v této souvislosti rovněž zaměření se na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, mimo jiné vzhledem k nutnosti mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, pořádání osvětových akcí a šíření osvědčených postupů v celé Unii, a proto jich z důvodu rozsahu Evropského roku občanů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2013 se vyhlašuje „Evropským rokem občanů“.
Článek 2
Cíle
1. Všeobecným cílem Evropského roku občanů je zvýšit povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. V této souvislosti se Evropský rok občanů zaměří rovněž na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie.
2. Na základě odstavce 1 sleduje Evropský rok občanů tyto konkrétní cíle:
a)
zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právu svobodně se pohybovat a pobývat v Unii a v této souvislosti o všech ostatních právech zaručených občanům Unie bez jakékoli diskriminace, včetně práva volit v místních a evropských volbách v členském státě, v němž mají bydliště;
b)
zvýšit povědomí občanů Unie, včetně mladých lidí, o tom, jak mohou mít hmatatelný prospěch z práv přiznaných Unií, jakož i o politikách a programech na podporu uplatňování těchto práv;
c)
podnítit diskusi o vlivu a potenciálu, jež má svoboda pohybu a pobytu jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, s cílem podnítit a posílit aktivní občanskou a demokratickou účast občanů Unie zejména v občanských fórech o politikách Unie a volbách do Evropského parlamentu, čímž se posílí sociální soudržnost, kulturní rozmanitost, solidarita, rovnost mezi ženami a muži, vzájemná úcta a pocit společné evropské identity mezi občany Unie na základě základních hodnot Unie zakotvených ve Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU a v Listině základních práv Evropské unie.
Článek 3
Příslušné iniciativy
1. Opatření, která je třeba přijmout k dosažení cílů uvedených v článku 2, mohou zahrnovat tyto iniciativy organizované na úrovni Unie a na celostátní, regionální i místní úrovni:
a)
informační kampaně, zpravodajství ve sdělovacích prostředcích, vzdělávací kampaně a kampaně na zvyšování povědomí určené široké veřejnosti nebo i užšímu publiku;
b)
výměnu informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi orgány na unijní, celostátní, regionální a místní úrovni a mezi jinými veřejnými subjekty a organizacemi občanské společnosti;
c)
konference a slyšení, rovněž přes internet, a jiné akce na podporu diskusí a ke zvýšení povědomí o významu a výhodách práva na volný pohyb a pobyt a obecněji o institutu občanství Unie a právech s ním spojených;
d)
využití stávajících vícejazyčných participativních nástrojů k podnícení organizací občanské společnosti a občanů s cílem aktivně je zapojit do Evropského roku občanů, včetně nástrojů přímé demokracie, jako je občanská iniciativa a veřejné konzultace;
e)
posílení úlohy a zviditelnění stávajících nástrojů pro informování občanů včetně nástrojů moderních informačních a komunikačních technologií, například vícejazyčných informačních center Europe Direct a webového portálu Vaše Evropa, jakožto klíčových prvků jednotného informačního místa pro práva občanů Unie;
f)
posílení úlohy a zviditelnění nástrojů pro řešení problémů, jako je SOLVIT, s cílem umožnit občanům Unie lepší uplatňování a obranu svých práv na základě práva Unie;
g)
poskytování informací občanům Unie o Petičním výboru Evropského parlamentu a o evropském veřejném ochránci práv, aby mohli občané Unie lépe uplatňovat a bránit svá práva na základě práva Unie; a
h)
propagace Zprávy o občanství EU, která bude založena na rozsáhlé diskusi a aktivních příspěvcích občanů a zúčastněných stran a v níž budou identifikovány další překážky, které brání občanům Unie plně uplatňovat práva spojená s občanstvím Unie, a navrženy vhodné strategie k odstranění těchto překážek.
2. Podrobné informace o iniciativách uvedených v odstavci 1 jsou obsaženy v příloze.
3. Komise a členské státy mohou označit další činnosti, které mohou být přínosem pro cíle Evropského roku občanů stanovené v článku 2, a umožnit, aby byl název Evropského roku občanů použit k propagaci těchto činností v míře, v níž přispívají k dosažení těchto cílů.
4. V souvislosti s iniciativami pořádanými v rámci Evropského roku občanů je třeba věnovat pozornost identifikaci překážek, které občanům Unie brání uplatňovat jejich práva, a podpoře vhodných způsobů a strategii k odstranění těchto překážek, podpoře porozumění mezi různými kulturami a boji proti diskriminaci. Proto je třeba usilovat o součinnost mezi těmito iniciativami a stávajícími nástroji a programy v oblasti základních práv, občanských práv, zaměstnanosti a sociálních věcí, vzdělávání a kultury.
Článek 4
Koordinace a provádění na úrovni Unie
1. Komise úzce spolupracuje s členskými státy, Evropským parlamentem, Evropským hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů a místními a regionálními orgány a s institucemi a sdruženími zastupujícími místní a regionální zájmy.
2. Komise svolává zasedání zástupců evropských organizací nebo organizací občanské společnosti nebo orgánů činných v oblasti občanství a obrany práv občanů nebo podporujících vzdělávání a kulturu a jiné zúčastněné strany, aby byli Komisi nápomocni při provádění Evropského roku občanů na úrovni Unie.
3. Za účelem účinného plnění cílů evropských roků se Komise snaží využívat možných součinností mezi různými tematickými evropskými roky prostřednictvím hodnocení výsledků, sledováním přetrvávajících nedostatků a případně poskytováním statistických údajů.
4. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie.
Článek 5
Finanční ustanovení
1. Opatření s působností na úrovni Unie uvedená v části A přílohy se uskutečňují prostřednictvím veřejných zakázek nebo grantů financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie.
2. Na opatření s celounijní působností uvedená v části B přílohy mohou být poskytovány dotace ze souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 6
Mezinárodní spolupráce
Komise může pro účely Evropského roku občanů spolupracovat s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy.
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby v případě, že jsou prováděny akce financované podle tohoto rozhodnutí, byla na ochranu finančních zájmů Unie uplatňována preventivní opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, byly prováděny účinné kontroly a získávány zpět neoprávněně vyplacené částky, a v případě, že budou zjištěny nesrovnalosti, byly uplatněny účinné, přiměřené a odrazující sankce. Komise může podle tohoto rozhodnutí provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96. V případě potřeby provede Evropský úřad pro boj proti podvodům šetření v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999.
2. Pokud jde o činnosti Unie financované na základě tohoto rozhodnutí, rozumí se „nesrovnalostí“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 jakékoli porušení ustanovení práva Unie nebo jakékoli porušení smluvní povinnosti vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie formou neoprávněného výdaje.
3. Komise sníží, pozastaví či získá zpět částku finanční podpory udělenou na jakékoli opatření, pokud zjistí nesrovnalosti, zejména nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, samostatného rozhodnutí či smlouvy o přidělení dané finanční podpory, nebo pokud vyjde najevo, že opatření bylo bez vyžádání souhlasu Komise podstatně změněno tak, že je v rozporu s povahou nebo s prováděcími podmínkami daného opatření.
4. Pokud nebyly dodrženy určité lhůty nebo pouze část přidělené finanční pomoci odpovídá pokroku dosaženému při provádění daného opatření, požádá Komise příjemce této pomoci, aby do určité doby předložil vysvětlení. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí Komisi. Ke všem včas nevráceným částkám se za podmínek stanovených finančním nařízením přičítá úrok.
Článek 8
Monitorování a hodnocení
Do 31. prosince 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení iniciativ stanovených v tomto rozhodnutí. Tato zpráva bude základem pro budoucí politiky, opatření a akce Unie v této oblasti. Na základě zkušeností z Evropského roku občanů bude zpráva rovněž obsahovat podněty a osvědčené postupy, jak zlepšovat poskytování informací občanům o jejich právech i po skončení Evropského roku občanů.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. listopadu 2012.
DECISIONE N. 1093/2012/UE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 21 novembre 2012
relativa all’anno europeo dei cittadini (2013)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 21, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
L’Unione si fonda sui valori indivisibili e universali della dignità umana, della libertà, dell’uguaglianza e della solidarietà e si basa sui principi della democrazia e dello Stato di diritto. Tali principi sono fondamentali per gli Stati membri in società caratterizzate dal pluralismo, dalla non discriminazione, dalla tolleranza, dalla giustizia, dalla solidarietà e dalla parità tra donne e uomini. Tutti i cittadini dell’Unione fruiscono e dovrebbero beneficiare dei diritti previsti dal trattato sull’Unione europea (TUE), dal trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE) e dalla Carta dei diritti fondamentali dell’Unione europea.
(2)
Il trattato di Maastricht nel 1993 ha introdotto il concetto di «cittadinanza dell’Unione». Il trattato di Amsterdam nel 1999 e il trattato di Lisbona nel 2009 hanno ulteriormente rafforzato i diritti connessi alla cittadinanza dell’Unione. Il 2013 segnerà il ventesimo anniversario dell’istituzione della cittadinanza dell’Unione. L’articolo 1, punto 12, e l’articolo 2, punto 34, del trattato di Lisbona (ora articolo 9 TUE e articolo 20 TFUE) stabiliscono che chiunque abbia la cittadinanza di uno Stato membro è cittadino dell’Unione, che la cittadinanza dell’Unione si aggiunge, senza sostituirla, alla cittadinanza nazionale di uno Stato membro e che i cittadini dell’Unione godono dei diritti e sono soggetti ai doveri previsti nei trattati. L’articolo 2, punto 35, del trattato di Lisbona (ora articolo 21 TFUE) sancisce il diritto dei cittadini dell’Unione di circolare e di soggiornare liberamente.
(3)
Il programma di Stoccolma - Un’Europa aperta e sicura al servizio e a tutela dei cittadini (3) pone il cittadino al centro delle politiche europee nel settore della libertà, della sicurezza e della giustizia. Esso focalizza le sue iniziative sulla «costruzione di un’Europa dei cittadini», anche attraverso la promozione dei diritti dei cittadini, in particolare il diritto di circolare liberamente e i diritti che permettono ai cittadini dell’Unione di partecipare attivamente alla vita democratica di quest’ultima.
(4)
Nella risoluzione del 15 dicembre 2010 sulla situazione dei diritti fondamentali nell’Unione europea (2009) «Attuazione effettiva in seguito all’entrata in vigore del trattato di Lisbona» (4), il Parlamento europeo ha invitato la Commissione a proclamare il 2013 «anno europeo dei cittadini» per dare impulso al dibattito sulla cittadinanza dell’Unione, anche per quanto riguarda la sua terminologia, il suo contenuto e la sua portata, e informare i cittadini dell’Unione in merito ai loro diritti, segnatamente ai nuovi diritti derivanti dall’entrata in vigore del trattato di Lisbona, e ai mezzi disponibili per esercitare tali diritti.
(5)
Il 2013 dovrebbe essere proclamato «anno europeo dei cittadini». Un anno europeo dei cittadini costituirebbe una tempestiva opportunità per sensibilizzare il pubblico con riguardo ai diritti e alle responsabilità connessi alla cittadinanza dell’Unione. L’anno europeo dei cittadini dovrebbe inoltre mirare a sensibilizzare i cittadini con riguardo ai loro diritti derivanti dalla cittadinanza dell’Unione allorché esercitano il diritto di circolare e di soggiornare liberamente in un altro Stato membro, ad esempio come studenti, lavoratori, persone in cerca di lavoro, volontari, consumatori, imprenditori, giovani o pensionati. In tale contesto, la sensibilizzazione dovrebbe essere integrata dal punto di vista geografico, demografico e sociale, nonché concentrarsi sull’eliminazione degli ostacoli che ancora si frappongono all’esercizio dei diritti derivanti dalla cittadinanza dell’Unione. È opportuno trasmettere il messaggio che i cittadini stessi dell’Unione hanno un ruolo fondamentale da svolgere nel rafforzamento di tali diritti attraverso la loro partecipazione alla società civile e alla vita democratica.
(6)
Per permettere ai cittadini dell’Unione di decidere con cognizione di causa se esercitare il proprio diritto di circolare liberamente non è sufficiente sensibilizzarli sul diritto in sé. È indispensabile che i cittadini dell’Unione siano altresì adeguatamente informati degli altri diritti di cui possono avvalersi in virtù del diritto dell’Unione in situazioni transfrontaliere. Tali informazioni consentirebbero loro di godere inoltre pienamente di tali altri diritti nel caso in cui decidessero di esercitare il loro diritto di circolare liberamente.
(7)
Fin dalla sua introduzione nel trattato di Roma del 1958 come una delle quattro libertà fondamentali, il diritto di circolare e di soggiornare liberamente ha dimostrato la sua validità come uno dei pilastri per la creazione del mercato interno, a beneficio delle economie degli Stati membri e dei singoli cittadini dell’Unione.
(8)
Il diritto di circolare e di soggiornare liberamente nel territorio degli Stati membri è notevolmente apprezzato dai cittadini dell’Unione quale fondamentale diritto individuale legato alla cittadinanza dell’Unione. In quanto tale, esso dimostra e promuove una migliore comprensione del valore dell’integrazione europea, nonché la partecipazione dei cittadini al processo volto a plasmare l’Unione.
(9)
Sebbene il diritto di circolare e di soggiornare liberamente sia solidamente ancorato al diritto primario dell’Unione e notevolmente sviluppato nel diritto secondario dell’Unione, sussiste tuttora un divario tra le norme giuridiche applicabili e la realtà con cui si trovano a confrontarsi i cittadini quando cercano di esercitare tali diritti nella pratica. Oltre all’incertezza sui vantaggi della mobilità, i cittadini dell’Unione avvertono l’esistenza di un numero eccessivo di ostacoli pratici quando si tratta di vivere e lavorare in un altro Stato membro.
(10)
Nella relazione 2010 sulla cittadinanza dell’Unione, del 27 ottobre 2010, intitolata «Eliminare gli ostacoli all’esercizio dei diritti dei cittadini nell’Unione», la Commissione ha preso in esame i principali ostacoli che i cittadini incontrano tuttora nella loro vita quotidiana quando cercano di esercitare i propri diritti in quanto cittadini dell’Unione, in particolare in situazioni transfrontaliere, e ha individuato 25 azioni concrete per rimuovere tali ostacoli. Uno degli ostacoli individuati in tale contesto è la carenza di informazioni. Nella relazione la Commissione ha concluso che la mancanza di consapevolezza dei loro diritti impedisce ai cittadini dell’Unione di beneficiare di tali diritti pienamente e ha annunciato la sua intenzione di promuovere la diffusione di informazioni ai cittadini dell’Unione con riguardo ai loro diritti, in particolare al diritto di circolare liberamente.
(11)
Il TUE e il TFUE conferiscono a tutti i cittadini dell’Unione il diritto di circolare e di soggiornare liberamente nel territorio degli Stati membri, il diritto di voto e di eleggibilità alle elezioni del Parlamento europeo e alle elezioni comunali nello Stato membro in cui risiedono, alle stesse condizioni dei cittadini di detto Stato membro; il diritto di godere, nel territorio di un paese terzo nel quale lo Stato membro di cui hanno la cittadinanza non è rappresentato, della tutela delle autorità diplomatiche e consolari di qualsiasi Stato membro, alle stesse condizioni dei cittadini di detto Stato membro; il diritto di presentare petizioni al Parlamento europeo; il diritto di ricorrere al Mediatore europeo; il diritto di rivolgersi alle istituzioni dell’Unione, nonché altri diritti in diversi ambiti quali la libera circolazione di beni e servizi, la protezione dei consumatori e della salute pubblica, la parità di opportunità e di trattamento, l’accesso al lavoro e alla protezione sociale.
(12)
Il trattato di Lisbona ha introdotto nuovi diritti, in particolare l’iniziativa dei cittadini, di cui all’articolo 1, punto 12, e all’articolo 2, punto 37 (articolo 11 TUE e articolo 24 TFUE), che consente ad almeno un milione di cittadini, di un numero significativo di Stati membri, di invitare la Commissione a presentare una proposta in una qualsiasi materia di competenza dell’Unione, permettendo in tal modo ai cittadini di impegnarsi attivamente nella vita politica dell’Unione e di partecipare direttamente all’orientamento dello sviluppo del diritto dell’Unione (5).
(13)
Dal 1979, anno in cui hanno avuto luogo le prime elezioni dirette, il Parlamento europeo agisce come un’interfaccia diretta tra i cittadini e l’Unione. Il Parlamento europeo e i suoi deputati svolgono un ruolo fondamentale nel comunicare i diritti e i benefici della cittadinanza dell’Unione, nel porre le preoccupazioni dei cittadini dell’Unione in primo piano nella formulazione delle politiche e nel promuovere la partecipazione attiva dei cittadini dell’Unione. Rafforzare la consapevolezza dei cittadini dell’Unione dei propri diritti, della parità di genere, della partecipazione di donne e uomini alla vita democratica dell’Unione, compresi i loro diritti elettorali, come elettori e come candidati, nel loro Stato membro di residenza, e della portata dei poteri del Parlamento europeo nel processo legislativo è importante anche nella prospettiva delle elezioni del Parlamento europeo nel 2014. L’impatto di tali azioni di sensibilizzazione dovrebbe essere moltiplicato attraverso lo stretto coordinamento e lo sfruttamento di sinergie con le pertinenti iniziative adottate dalle istituzioni dell’Unione, in particolare il Parlamento europeo, dai partiti politici europei e dalle fondazioni europee nonché dagli Stati membri nel periodo precedente tali elezioni.
(14)
Inoltre, è opportuno che i cittadini dell’Unione che valutano l’opportunità di esercitare il proprio diritto di circolare e di soggiornare liberamente siano informati dei loro diritti in materia di acquisizione o di conservazione dei diritti previdenziali, compresi quelli riguardanti l’assistenza sanitaria transfrontaliera, in virtù delle norme dell’Unione sul coordinamento dei sistemi di sicurezza sociale. Tali norme garantiscono ai lavoratori che i diritti previdenziali da essi acquisiti non vadano perduti se scelgono di circolare nell’Unione. È inoltre opportuno che essi siano informati del riconoscimento delle proprie qualifiche formative, accademiche e professionali e delle competenze sociali e civiche che costituiscono parte del quadro europeo delle «competenze chiave per l’apprendimento permanente» (6), le quali possono metterli in condizione di partecipare pienamente alla vita civica e di esercitare i propri diritti in virtù del diritto dell’Unione.
(15)
È opportuno che i cittadini dell’Unione siano anche meglio informati dei diritti di cui godono in qualità di passeggeri che si spostano nell’Unione utilizzando un qualunque modo di trasporto e dei loro diritti di consumatori transfrontalieri. Se sono convinti che i propri diritti in qualità di consumatori sono effettivamente tutelati, i cittadini dell’Unione saranno in grado di contribuire allo sviluppo del mercato dell’Unione dei beni e dei servizi, che in tal modo realizzerà appieno le sue potenzialità in maniera più efficace a beneficio dei cittadini. Analogamente, è opportuno che i cittadini siano meglio informati delle norme relative alla sicurezza generale dei prodotti e alla sorveglianza del mercato, in maniera da essere consapevoli del modo in cui la loro salute e i loro diritti sono tutelati in tutta l’Unione, in particolare con riguardo a minacce o rischi cui essi non sono in grado di far fronte come singoli individui. È inoltre importante rafforzare la consapevolezza dei cittadini dell’Unione con riguardo ai loro diritti relativi all’assistenza sanitaria transfrontaliera e alle misure di accompagnamento quali l’assistenza sanitaria on line (eHealth) e la telemedicina, in modo da poter beneficiare pienamente di cure mediche sicure e di buona qualità al di fuori dei confini nazionali degli Stati membri.
(16)
La presente decisione mira a contribuire alla realizzazione degli obiettivi della strategia Europa 2020, nella misura in cui la promozione della libera circolazione delle persone e l’aumento della mobilità dei lavoratori sono mezzi importanti per far fronte alle conseguenze del cambiamento demografico sul mercato del lavoro e per accrescere le possibilità di occupazione dei cittadini e la competitività delle industrie europee. La presente decisione mira inoltre nel lungo termine a sostenere la ricerca e l’innovazione nell’Unione, nel contesto attuale caratterizzato da tassi di disoccupazione preoccupanti in determinati Stati membri.
(17)
Le campagne di informazione, di istruzione e di sensibilizzazione organizzate nel quadro dell’anno europeo dei cittadini dovrebbero altresì tenere conto delle esigenze di gruppi più ristretti e vulnerabili della popolazione. Le informazioni dovrebbero essere gratuite e accessibili in tutte le lingue ufficiali dell’Unione. Esse dovrebbero essere fornite in un linguaggio semplice e in collaborazione con le autorità locali, regionali e nazionali, i media, la società civile e le organizzazioni non governative. Tali diverse parti interessate potrebbero prendere in considerazione iniziative quali concorsi di redazione, nonché l’elaborazione di piani d’azione e guide, forum on line e campagne nelle scuole e nelle università.
(18)
Il ruolo attivo dei cittadini dell’Unione e delle associazioni che li rappresentano sono al cuore del funzionamento dell’Unione. Gli articoli 10 e 11 TUE sottolineano l’importanza della democrazia partecipativa in tutti i suoi aspetti nonché il ruolo svolto dai cittadini e dalle associazioni che li rappresentano nel far conoscere e scambiare le loro opinioni in tutti i settori di azione dell’Unione. Le istituzioni dell’Unione dovrebbero promuovere la partecipazione democratica attiva al processo decisionale mediante un dialogo aperto, trasparente e regolare con la società civile, al fine di assicurare la coerenza e la trasparenza delle azioni dell’Unione. La partecipazione attiva dei cittadini dell’Unione dovrebbe inoltre essere facilitata dall’accesso ai documenti e alle informazioni, da una buona governance e da un’amministrazione ben funzionante.
(19)
La politica dell’istruzione svolge un ruolo importante nell’informare i cittadini, in particolare i giovani, sul concetto di cittadinanza dell’Unione e i diritti a essa connessi. Essa può inoltre contribuire a promuovere il multilinguismo, la mobilità degli studenti, degli insegnanti, delle persone che seguono corsi di formazione professionale e dei loro formatori, nonché a incoraggiare le competenze sociali e civiche conformemente al quadro europeo delle «competenze chiave per l’apprendimento permanente», le quali possono metterli in condizione di partecipare pienamente alla vita civica e di esercitare integralmente i propri diritti in virtù del diritto dell’Unione. Dovrebbe essere possibile realizzare azioni specifiche al fine di una maggiore sensibilizzazione in merito alle opportunità di svolgere attività di volontariato, studiare all’estero, partecipare a un tirocinio in un altro Stato membro o prendere parte a programmi di scambio dell’Unione nel settore dell’istruzione.
(20)
L’anno europeo dei cittadini sarà contrassegnato dalla relazione 2013 della Commissione sulla cittadinanza dell’Unione, che preciserà i progressi compiuti dalla relazione 2010 sulla cittadinanza dell’Unione e proporrà nuove azioni per rimuovere gli ostacoli che ancora impediscono ai cittadini dell’Unione di esercitare i propri diritti. Sulla base di tale relazione, il Consiglio può adottare disposizioni intese a rafforzare o completare i diritti connessi alla cittadinanza dell’Unione.
(21)
È inoltre opportuno che i cittadini dell’Unione siano messi a conoscenza del portale web multilingue «La tua Europa», un sistema di informazione a sportello unico sui diritti dei cittadini e delle imprese dell’Unione.
(22)
I centri di informazione «Europe Direct», in qualità di interfaccia locale fra l’Unione e i suoi cittadini, dovrebbero operare in stretta collaborazione con il Parlamento europeo nelle campagne di sensibilizzazione, promuovendo il dibattito sull’Unione a livello locale e regionale, trasmettendo e distribuendo al pubblico materiale informativo e offrendo la possibilità di inviare commenti alle istituzioni dell’Unione.
(23)
Tutte le iniziative avviate per le finalità e nel quadro dell’anno europeo dei cittadini dovrebbero mirare a incrementare la comprensione reciproca tra i cittadini dell’Unione, le istituzioni dell’Unione e gli Stati membri. Ciò richiede una maggiore sensibilizzazione del personale delle autorità pubbliche con riguardo ai diritti dei cittadini, a livello di Unione, nazionale, regionale o locale.
(24)
Dalla sua istituzione nel 1949, il Consiglio d’Europa ha svolto un ruolo di primo piano nel settore dell’istruzione e della cultura attraverso la promozione e la creazione di reti culturali europee, il dialogo interculturale e la promozione della diversità linguistica. L’Unione dovrebbe pertanto sviluppare sinergie con le attività del Consiglio d’Europa in questo ambito nel quadro dell’anno europeo dei cittadini.
(25)
La responsabilità della sensibilizzazione dei cittadini con riguardo ai loro diritti in quanto cittadini dell’Unione incombe in primo luogo agli Stati membri. Ciò implica fornire informazioni sull’Unione nonché una comunicazione mirata sulle attività di tutte le istituzioni dell’Unione. L’azione a livello di Unione integra e completa le iniziative intraprese a livello nazionale, regionale o locale, come sottolineato nella dichiarazione politica «Insieme per comunicare l’Europa», firmata il 22 ottobre 2008 dal Parlamento europeo, dal Consiglio e dalla Commissione (7). Le istituzioni dell’Unione e gli Stati membri dovrebbero rafforzare la cooperazione con i media e impegnarsi a fornire loro informazioni di qualità sull’Unione.
(26)
Al fine di ottimizzare l’efficienza e l’efficacia delle attività previste per l’anno europeo dei cittadini, è importante condurre una serie di azioni preparatorie nel corso del 2012 conformemente all’articolo 49, paragrafo 6, del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 del Consiglio, del 25 giugno 2002, che stabilisce il regolamento finanziario applicabile al bilancio generale delle Comunità europee (8) («regolamento finanziario»).
(27)
È opportuno adottare misure atte a prevenire irregolarità e frodi, nonché i provvedimenti necessari ai fini del recupero di fondi perduti, versati indebitamente o utilizzati in modo improprio ai sensi del regolamento (CE, Euratom) n. 2988/95 del Consiglio, del 18 dicembre 1995, relativo alla tutela degli interessi finanziari delle Comunità (9), del regolamento (Euratom, CE) n. 2185/96 del Consiglio, dell’11 novembre 1996, relativo ai controlli e alle verifiche sul posto effettuati dalla Commissione ai fini della tutela degli interessi finanziari delle Comunità europee contro le frodi e altre irregolarità (10), e del regolamento (CE) n. 1073/1999 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 25 maggio 1999, relativo alle indagini svolte dall’Ufficio per la lotta antifrode (OLAF) (11).
(28)
Il finanziamento dell’Unione di attività diverse da quelle finanziate con la dotazione finanziaria dell’anno europeo dei cittadini può avvenire attingendo ai programmi esistenti dell’Unione o ai fondi strutturali, in particolare il programma «Europa per i cittadini» per il periodo 2007-2013 e il programma specifico «Diritti fondamentali e cittadinanza» per il periodo 2007-2013 come parte del programma generale «Diritti fondamentali e giustizia», il programma di apprendimento permanente, incluso il programma «Erasmus», l’iniziativa «Gioventù in movimento» e il programma «MEDIA».
(29)
A beneficio dei futuri anni europei, è opportuno elaborare una valutazione approfondita delle azioni intraprese nel quadro dell’anno europeo dei cittadini. Tale relazione dovrebbe includere idee e migliori prassi per future azioni volte a individuare la maniera più efficace per raggiungere i cittadini e stimolarne la partecipazione, basandosi, ove possibile, su dati quantitativi comparabili ottenuti dall’anno europeo dei cittadini.
(30)
Poiché gli obiettivi dell’anno europeo dei cittadini, segnatamente rafforzare la consapevolezza e la conoscenza dei diritti e delle responsabilità connessi alla cittadinanza dell’Unione al fine di permettere ai cittadini di esercitare pienamente il proprio diritto di circolare e di soggiornare liberamente nel territorio degli Stati membri e, in tale contesto, promuovere l’esercizio, da parte dei cittadini dell’Unione, degli altri diritti connessi alla cittadinanza dell’Unione, non possono essere conseguiti in misura sufficiente dagli Stati membri, data la necessità di partenariati multilaterali, di scambi transnazionali di informazioni e di iniziative di sensibilizzazione e di diffusione di buone prassi all’interno dell’Unione, e possono dunque, a motivo della portata dell’anno europeo dei cittadini, essere conseguiti meglio a livello di Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. La presente decisione si limita a quanto è necessario per conseguire tali obiettivi in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Oggetto
L’anno 2013 è proclamato «anno europeo dei cittadini».
Articolo 2
Obiettivi
1. L’obiettivo generale dell’anno europeo dei cittadini è di rafforzare la consapevolezza e la conoscenza dei diritti e delle responsabilità connessi alla cittadinanza dell’Unione, al fine di permettere ai cittadini di esercitare pienamente il proprio diritto di circolare e di soggiornare liberamente nel territorio degli Stati membri. In tale contesto, l’anno europeo dei cittadini promuove inoltre l’esercizio, da parte dei cittadini dell’Unione, degli altri diritti connessi alla cittadinanza dell’Unione.
2. Sulla base del paragrafo 1, gli obiettivi specifici dell’anno europeo dei cittadini sono i seguenti:
a)
rafforzare la consapevolezza dei cittadini dell’Unione con riguardo al loro diritto di circolare e di soggiornare liberamente nell’Unione e, in tale contesto, a tutti gli altri diritti garantiti ai cittadini dell’Unione senza alcuna discriminazione, compreso il loro diritto di voto alle elezioni locali ed europee nello Stato membro in cui risiedono;
b)
rafforzare la consapevolezza dei cittadini dell’Unione, compresi i giovani, con riguardo alle modalità con le quali possono tangibilmente beneficiare dei diritti dell’Unione, nonché con riguardo alle politiche e ai programmi esistenti per sostenere l’esercizio di tali diritti;
c)
stimolare un dibattito sulle conseguenze e sulle potenzialità del diritto di circolare e di soggiornare liberamente quale aspetto inalienabile della cittadinanza dell’Unione, con l’obiettivo di incoraggiare e rafforzare la partecipazione civica e democratica attiva dei cittadini dell’Unione, in particolare a forum civici sulle politiche dell’Unione e alle elezioni del Parlamento europeo, rafforzando in tal modo la coesione sociale, la diversità culturale, la solidarietà, la parità tra donne e uomini, il rispetto reciproco e un senso di un’identità comune europea tra i cittadini dell’Unione, sulla base dei valori fondamentali dell’Unione sanciti nel TUE e nel TFUE, nonché nella Carta dei diritti fondamentali dell’Unione europea.
Articolo 3
Iniziative interessate
1. Le misure da adottare per il conseguimento degli obiettivi di cui all’articolo 2 possono comprendere le seguenti iniziative organizzate a livello di Unione, nazionale, regionale o locale:
a)
avvio di campagne di informazione, di copertura mediatica, di istruzione e di sensibilizzazione indirizzate al pubblico in generale e a gruppi più ristretti;
b)
scambio di informazioni e condivisione di esperienze e di buone prassi tra autorità dell’Unione, nazionali, regionali e locali e altre organizzazioni pubbliche e della società civile;
c)
organizzazione di conferenze, audizioni, anche via internet, e di altre manifestazioni per promuovere il dibattito e rafforzare la consapevolezza dell’importanza e dei benefici del diritto di circolare e di soggiornare liberamente e, più in generale, del concetto di cittadinanza dell’Unione e dei diritti a essa connessi;
d)
utilizzo degli strumenti di partecipazione multilingue esistenti per incentivare la partecipazione attiva delle organizzazioni della società civile e dei cittadini all’anno europeo dei cittadini, compresi gli strumenti di democrazia diretta come l’iniziativa dei cittadini e le consultazioni pubbliche;
e)
rafforzamento del ruolo e della visibilità degli strumenti esistenti per informare i cittadini, inclusi i moderni strumenti delle tecnologie dell’informazione e della comunicazione, quali i centri d’informazione «Europe Direct» e il portale web «La tua Europa» multilingue come elementi chiave di un sistema di informazione a sportello unico sui diritti dei cittadini dell’Unione;
f)
rafforzamento del ruolo e della visibilità degli strumenti di risoluzione dei problemi, come SOLVIT, al fine di consentire ai cittadini dell’Unione di esercitare meglio e di far valere i propri diritti in virtù del diritto dell’Unione;
g)
diffusione di informazioni ai cittadini dell’Unione riguardo alla commissione per le petizioni del Parlamento europeo e al Mediatore europeo, per consentire loro di esercitare meglio e di far valere i propri diritti in virtù del diritto dell’Unione; e
h)
promozione della relazione sulla cittadinanza dell’Unione, che si baserà su un dibattito approfondito e sui contributi attivi dei cittadini e delle parti interessate, e che individuerà gli ulteriori ostacoli che impediscono ai cittadini di esercitare pienamente i diritti derivanti dalla cittadinanza dell’Unione e promuoverà strategie adeguate per rimuovere tali ostacoli.
2. Le iniziative di cui al paragrafo 1 sono illustrate in dettaglio nell’allegato.
3. La Commissione e gli Stati membri possono individuare altre attività che potrebbero contribuire agli obiettivi dell’anno europeo dei cittadini stabiliti all’articolo 2 e consentire l’uso della denominazione «anno europeo dei cittadini» per promuovere tali attività nella misura in cui contribuiscono al raggiungimento di tali obiettivi.
4. Nel contesto delle iniziative organizzate nel quadro dell’anno europeo dei cittadini, si attribuisce particolare attenzione all’identificazione degli ostacoli che impediscono ai cittadini dell’Unione di esercitare i loro diritti e alla ricerca di soluzioni e strategie adeguate per rimuovere tali ostacoli, nonché alla promozione della comprensione interculturale delle discriminazioni e della lotta contro queste ultime. Si devono pertanto ricercare sinergie tra tali iniziative e gli strumenti e i programmi esistenti nell’ambito dei diritti fondamentali, dei diritti dei cittadini, dell’occupazione e degli affari sociali, dell’istruzione e della cultura.
Articolo 4
Coordinamento e attuazione a livello di Unione
1. La Commissione collabora strettamente con gli Stati membri, con il Parlamento europeo, con il Comitato economico e sociale e con il Comitato delle regioni, nonché con le autorità locali e regionali e con gli enti e le associazioni che rappresentano gli interessi locali e regionali.
2. La Commissione organizza riunioni di rappresentanti di organizzazioni europee o della società civile, o enti che sono attivi nel settore della cittadinanza e che difendono i diritti dei cittadini o promuovono l’istruzione e la cultura, e di altre parti interessate, per assistere la Commissione nell’attuazione dell’anno europeo dei cittadini a livello di Unione.
3. La Commissione si adopera per sfruttare le possibili sinergie tra i diversi anni tematici europei, valutando i risultati, monitorando le lacune persistenti e fornendo dati statistici, ove opportuno, in modo da garantire l’efficace attuazione degli obiettivi degli anni europei.
4. La Commissione attua la presente decisione a livello di Unione.
Articolo 5
Disposizioni finanziarie
1. Le misure di portata unionale, di cui alla parte A dell’allegato, danno luogo a un appalto pubblico o alla concessione di sovvenzioni finanziate dal bilancio generale dell’Unione.
2. Le misure di portata unionale, di cui alla parte B dell’allegato, possono essere finanziate dal bilancio generale dell’Unione.
Articolo 6
Cooperazione internazionale
Ai fini dell’anno europeo dei cittadini la Commissione può collaborare con appropriate organizzazioni internazionali, in particolare con il Consiglio d’Europa.
Articolo 7
Tutela degli interessi finanziari dell’Unione
1. In sede di attuazione delle azioni finanziate in virtù della presente decisione, la Commissione assicura la tutela degli interessi finanziari dell’Unione mediante l’applicazione di misure di prevenzione contro le frodi, la corruzione e qualsiasi altra attività illecita, attraverso controlli efficaci e il recupero delle somme indebitamente corrisposte e, nel caso in cui siano riscontrate irregolarità, mediante l’applicazione di sanzioni effettive, proporzionate e dissuasive. La Commissione può effettuare controlli e verifiche in loco ai sensi della presente decisione, conformemente al regolamento (Euratom, CE) n. 2185/96. Se necessario, l’Ufficio europeo per la lotta antifrode effettua indagini conformemente al regolamento (CE) n. 1073/1999.
2. Per le azioni dell’Unione finanziate a norma della presente decisione, per «irregolarità» ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE, Euratom) n. 2988/95 si intende qualsiasi violazione di una disposizione del diritto dell’Unione o qualsiasi inadempimento di un obbligo contrattuale derivanti da un’azione o da una omissione di un operatore economico che hanno o avrebbero come conseguenza un pregiudizio al bilancio generale dell’Unione attraverso una spesa indebita.
3. La Commissione riduce, sospende o recupera l’importo del sostegno finanziario concesso per un’azione qualora accerti l’esistenza di irregolarità, in particolare l’inosservanza delle disposizioni della presente decisione o della decisione specifica o del contratto con cui è concesso il sostegno finanziario in questione, o qualora risulti che, senza previo consenso della Commissione, siano state apportate a un’azione modifiche incompatibili con la natura o le condizioni di attuazione della stessa.
4. Qualora non siano state rispettate le scadenze o qualora l’attuazione di un’azione giustifichi solo una parte del sostegno concesso, la Commissione invita il beneficiario a comunicarle le sue osservazioni entro un termine prestabilito. Nel caso in cui il beneficiario non fornisca spiegazioni adeguate, la Commissione può annullare il sostegno finanziario residuo e procedere al recupero dei fondi già erogati.
5. Tutti gli importi indebitamente versati vengono restituiti alla Commissione. Gli importi non restituiti a tempo debito sono maggiorati dei relativi interessi di mora, alle condizioni stabilite nel regolamento finanziario.
Articolo 8
Monitoraggio e valutazione
Entro il 31 dicembre 2014 la Commissione trasmette al Parlamento europeo, al Consiglio, al Comitato economico e sociale europeo e al Comitato delle regioni una relazione sull’attuazione, sui risultati e sulla valutazione generale delle iniziative previste dalla presente decisione. Tale relazione funge da base per le future politiche, misure e azioni dell’Unione in questo ambito. Sulla base dell’esperienza maturata con l’anno europeo dei cittadini, tale relazione presenta altresì idee e migliori prassi sulle modalità per informare meglio i cittadini dei loro diritti, anche dopo la conclusione dell’anno europeo dei cittadini.
Articolo 9
Entrata in vigore
La presente decisione entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 10
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Strasburgo, il 21 novembre 2012