NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 375/2014
ze dne 3. dubna 2014
o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 214 odst. 5 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení předlohy legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Solidarita patří mezi základní hodnoty Unie a existuje prostor pro další rozvoj projevů solidarity občanů Unie s lidmi ve třetích zemích, kteří jsou ohroženi nebo byli postiženi člověkem vyvolanou krizí nebo přírodní katastrofou. Unie jako celek je navíc s téměř 50 % podílem na celosvětové humanitární pomoci nejvýznamnějším poskytovatelem humanitární pomoci na světě.
(2)
Konkrétním a viditelným projevem solidarity je dobrovolnictví, které jednotlivcům umožňuje věnovat znalosti, dovednosti a čas službě druhým, aniž by byli finančně motivováni.
(3)
Je nutné dále rozvíjet solidaritu s oběťmi krizí a katastrof ve třetích zemích a zvyšovat povědomí o humanitární pomoci a dobrovolnictví obecně a jejich viditelnost mezi občany Unie.
(4)
Vize Unie v oblasti humanitární pomoci, včetně společných cílů, zásad a osvědčených postupů a společného rámce pro poskytování humanitární pomoci Unie, je vymezena ve Společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Evropské komise nazvaném „Evropský konsensus o humanitární pomoci“ (2). Evropský konsensus o humanitární pomoci zdůrazňuje pevné odhodlání Unie uplatňovat přístup založený na potřebách a dodržovat a podporovat základní humanitární zásady lidskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti. Akce Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci (dále jen „iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) by se měla řídit Evropským konsensem o humanitární pomoci.
(5)
Humanitární pomoc Unie se poskytuje v situacích, v nichž mohou působit také další nástroje související s rozvojovou spoluprací, zvládáním krizí a civilní ochranou. V zájmu koordinace odezvy Unie na humanitární krize ve třetích zemích by měla být u iniciativy Humanitární dobrovolníci EU zajištěna soudržnost a doplňkovost s relevantními politikami a nástroji Unie, zejména s politikou humanitární pomoci a politikou rozvojové spolupráce Unie a s mechanismem civilní ochrany Unie zřízeným rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (3), se střediskem pro koordinaci odezvy na mimořádné události zřízeným uvedeným rozhodnutím a s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a delegacemi EU a nemělo by docházet k překrývání jejich činnosti.
(6)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla přispívat k úsilí o zvýšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách a o budování kapacit a zvyšování odolnosti zranitelných nebo katastrofami zasažených komunit ve třetích zemích. Dále je důležité prohlubovat spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a dalšími partnery v humanitární oblasti a místními a regionálními aktéry. Tato spolupráce by měla být uskutečňována v souladu s činností Organizace spojených národů s cílem podporovat ústřední a celkovou koordinační úlohu Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti.
(7)
V posledních letech se celosvětově výrazně zvýšil počet, rozsah a složitost humanitárních krizí způsobených přírodou i člověkem a stejný trend lze očekávat i v budoucnu, a proto je stále více potřebné, aby humanitární subjekty poskytovaly okamžitou, účelnou, účinnou a soudržnou odezvu a pomáhaly místním komunitám ve třetích zemích snižovat jejich zranitelnost a zvyšovat jejich odolnost vůči katastrofám.
(8)
Dobrovolníci mohou přispět ke zvýšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách a zásadách a přispět k posílení účinnosti humanitární činnosti, pokud jsou náležitě vybráni, vyškoleni a připraveni k vyslání, aby bylo zajištěno, že budou mít dovednosti a schopnosti potřebné k co nejúčinnější pomoci lidem v nouzi, a pokud jsou jim na místě, kde dobrovolnickou činnost vykonávají, poskytnuty dostatečná podpora a náležité vedení.
(9)
V Evropě i ve světě existují programy pro vysílání dobrovolníků do třetích zemí. Často se jedná o státní systémy, které se zaměřují hlavně nebo výlučně na rozvojové projekty. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by proto měla vytvářet přidanou hodnotu tím, že dobrovolníkům poskytne příležitost společně přispět k operacím humanitární pomoci, čímž posílí aktivní evropské občanství. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU může rovněž vytvářet přidanou hodnotu tím, že podpoří nadnárodní spolupráci organizací, které se účastní provádění akcí v rámci této iniciativy, čímž přispěje ke zlepšení mezinárodních vztahů, k šíření pozitivního obrazu Unie ve světě a k posílení zájmu o celoevropské humanitární projekty.
(10)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla být nákladově efektivní, měla by doplňovat stávající vnitrostátní a mezinárodní dobrovolnické programy, aniž by zdvojovala jejich činnost, a měla by se zaměřit na řešení konkrétních potřeb a nedostatků v humanitární oblasti.
(11)
Jak je zdůrazněno ve sdělení Komise ze dne 23. listopadu 2010 nazvaném „Dobrovolnictví jako výraz solidarity občanů EU - první zamyšlení nad Evropským dobrovolnickým sborem humanitární pomoci“, existují v současné podobě dobrovolnictví v humanitární oblasti nedostatky, které může iniciativa Humanitární dobrovolníci EU odstranit vysíláním dobrovolníků se správnými schopnostmi v pravý čas na pravé místo. Tohoto cíle by se mohlo dosáhnout zejména vypracováním evropských norem a postupů pro vyhledávání a výběr humanitárních dobrovolníků, společným stanovením kritérií pro odbornou přípravu humanitárních dobrovolníků a jejich přípravu k vyslání, vedením databáze zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří jsou vyhledáni na základě potřeb v terénu, a vytvořením příležitostí, které dobrovolníkům umožní přispívat k humanitárním operacím nejen při vyslání, ale i v zázemí nebo dobrovolnickými činnostmi na internetu.
(12)
Prvořadý význam by nadále měla mít náležitá odborná příprava, jakož i ochrana a bezpečnost dobrovolníků, která by měla být předmětem pravidelné výměny informací, mimo jiné s členskými státy. Humanitární dobrovolníci EU by neměli být vysíláni na operace do míst, která jsou dějištěm mezinárodních a vnitrostátních ozbrojených konfliktů.
(13)
Unie uskutečňuje své operace humanitární pomoci na základě potřeb a ve spolupráci s provádějícími organizacemi. Při provádění iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by tyto organizace měly mít významnou roli, aby byla zajištěna vedoucí úloha aktérů v terénu a aby se potenciální přínos akcí v rámci této iniciativy využil na maximum. Unie by měla tyto organizace pověřit zejména vyhledáváním, výběrem, přípravou a vysíláním dobrovolníků v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, jakož i návaznými činnostmi v průběhu mise a po jejím skončení, na základě norem a postupů vypracovaných Komisí. Komise by případně měla mít možnost sama využívat úspěšně vyškolené a připravené dobrovolníky k vyslání do svých místních úřadoven za účelem výkonu podpůrných činností.
(14)
Sdělení Komise ze dne 25. října 2011 nazvané „Obnovená strategie EU pro sociální odpovědnost podniků na období 2011-2014“ uvádí, že soukromé společnosti mohou hrát významnou úlohu a přispívat k humanitárním operacím Unie, zejména dobrovolnickou činností zaměstnanců.
(15)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla Evropanům všech věkových skupin pomoci projevit aktivní evropské občanství. Tato iniciativa by tedy měla přispívat k propagaci dobrovolnictví v celé Unii a k osobnímu rozvoji a zvýšení povědomí zúčastněných dobrovolníků o jiných kulturách a tak zlepšit jejich schopnosti a zaměstnatelnost v globálním hospodářství.
(16)
Z unijních zásad rovných příležitostí a nediskriminace vyplývá, že by možnost zapojit se jako aktivní občané měli mít občané Unie a osoby, které na jejím území dlouhodobě legálně pobývají, ze všech sociálních a věkových skupin. S ohledem na specifickou náročnou úlohu humanitární pomoci by měli být humanitární dobrovolníci EU starší 18 let, přičemž by mohli představovat širokou škálu profilů a generací, včetně odborníků a kvalifikovaných důchodců.
(17)
Základním předpokladem pro vysílání dobrovolníků do zemí mimo Unii je jasný právní status. Podmínky vysílání dobrovolníků by měly být stanoveny smluvně, včetně norem ochrany a bezpečnosti dobrovolníků, odpovědnosti vysílajících a přijímajících organizací, pojistného krytí, pokrytí životních nákladů, nákladů na ubytování a dalších relevantních nákladů. Vysílání dobrovolníků do třetích zemí by mělo podléhat odpovídajícím opatřením pro zajištění bezpečnosti.
(18)
Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by se měly provádět s ohledem na doporučení obsažená v politickém programu pro dobrovolnictví v Evropě, činnost evropských a mezinárodních dobrovolnických organizací a program OSN pro dobrovolníky, je-li to relevantní.
(19)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla podporovat opatření založená na potřebách, jejichž cílem je posilování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci ve třetích zemích za účelem zlepšení místní připravenosti a schopnosti reagovat na humanitární krize a zajištění účinného a udržitelného dopadu činnosti dobrovolníků v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU na místě prostřednictvím řízení rizik souvisejících s katastrofami, připravenosti a schopnosti reagovat, coachingu, odborné přípravy v oblasti řízení dobrovolníků a dalších relevantních oblastí.
(20)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by se, je-li to relevantní, měla zasazovat o posílení hlediska rovnosti žen a mužů v politice humanitární pomoci Unie tím, že bude prosazovat vhodnou humanitární odezvu na konkrétní potřeby žen a mužů všech věkových skupin. Zvláštní pozornost by měla být věnována spolupráci se skupinami a sítěmi sdružujícími ženy s cílem podporovat účast a vedoucí postavení žen v rámci humanitární pomoci a využít jejich schopností a odbornosti ve prospěch obnovy, budování míru, snižování rizika katastrof a zvyšování odolnosti dotčených komunit.
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celé rozpočtové období, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (4).
(22)
Přidělování finanční pomoci by mělo probíhat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5). S ohledem na specifickou povahu akcí v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU je vhodné stanovit, že finanční pomoc lze poskytovat fyzickým osobám i právnickým osobám, které se řídí soukromým či veřejným právem. Je rovněž důležité zajistit dodržování pravidel uvedeného nařízení, zejména pokud jde o v něm stanovené zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti.
(23)
Hlavními zásadami pro dosažení cílů iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by mělo být lepší provádění i kvalita výdajů a zároveň zajištění optimálního využití finančních prostředků.
(24)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí. Je nutné přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k zpětnému získání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (6), nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (7) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (8).
(25)
Na základě dohod o spolupráci by měla být umožněna účast třetích zemí, zejména přistupujících zemí, kandidátských zemí, potenciálních kandidátů, partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství a zemí Evropského sdružení volného obchodu (ESVO).
(26)
Zúčastnění dobrovolníci a organizace provádějící akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ze spolupracujících zemí by rovněž měli dodržovat a prosazovat zásady stanovené v Evropském konsensu o humanitární pomoci, s důrazem na ochranu „humanitárního prostoru“.
(27)
S cílem umožnit stálou zpětnou vazbu a zlepšování a s cílem zvýšit pružnost a účinnost přijímání aktů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o normy pro výběr, řízení a vysílání humanitárních dobrovolníků EU, změny ukazatelů výkonnosti a tematických priorit a přizpůsobování procentních podílů pro rozdělování finančního krytí na provádění tohoto nařízení. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9). Postupy pro výběr, řízení a vysílání humanitárních dobrovolníků EU, akreditační postup, program odborné přípravy a roční pracovní program iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by měly být přijímány přezkumným postupem.
(29)
Toto nařízení dodržuje základní práva a zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie.
(30)
Zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné a přiměřené pro účely zajištění hladkého fungování iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Zpracování osobních údajů Komisí se bude řídit nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (10). Zpracování osobních údajů organizacemi provádějícími činnosti v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, které jsou legálně usazeny v Unii, se bude řídit směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (11),
(31)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a předložil své stanovisko dne 23. listopadu 2012 (12).
(32)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (13). Toto nařízení by se proto mělo použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zřizuje Evropský dobrovolnický sbor humanitární pomoci (dále jen „iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) jako rámec pro společný příspěvek evropských dobrovolníků na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích.
Toto nařízení stanoví pravidla a postupy fungování iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a pravidla poskytování finanční pomoci.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na:
1)
výběr, odbornou přípravu a vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
2)
akce zaměřené na podporu, propagaci a přípravu vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
3)
akce v Unii a mimo ni zaměřené na budování kapacit přijímajících organizací ve třetích zemích v oblasti humanitární pomoci.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„dobrovolníkem“ osoba, která se z vlastní vůle a nepeněžní motivace rozhodne zapojit do činností, z nichž má prospěch komunita a společnost obecně;
b)
„zájemcem o dobrovolnickou činnost“ osoba, která je způsobilá v souladu s čl. 11 odst. 3 přihlásit se k účasti na činnostech v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU;
c)
„humanitárním dobrovolníkem EU“ zájemce o dobrovolnickou činnost, který byl vybrán, prošel odbornou přípravou v souladu se zvláštními normami, postupy a referenčními kritérii, byl vyhodnocen jako způsobilý a zaregistrován jako připravený k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
d)
„humanitární pomocí“ činnosti a operace ve třetích zemích, jejichž cílem je poskytnout na základě potřeb naléhavou pomoc zaměřenou na záchranu života, předcházení lidskému utrpení a jeho zmírňování a zachování lidské důstojnosti při člověkem vyvolaných krizích nebo přírodních katastrofách. Zahrnují operace pomoci, záchrany a ochrany při humanitárních krizích nebo bezprostředně po nich, podpůrná opatření pro zajištění přístupu k lidem v nouzi a pro usnadnění volného toku pomoci, akce zaměřené na posílení připravenosti na katastrofy a snižování rizika katastrof a akce přispívající k posílení odolnosti a schopnosti vyrovnávat se s krizemi a překonávat jejich následky;
e)
„třetí zemí“ země mimo Unii, v níž se uskutečňují činnosti a operace humanitární pomoci uvedené v písmeni d).
Článek 4
Cíl
Cílem iniciativy Humanitární dobrovolníci EU je přispívat k posilování kapacity Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách, zaměřenou na záchranu života, předcházení lidskému utrpení a jeho zmírňování a zachování lidské důstojnosti a na budování kapacit a zvyšování odolnosti zranitelných nebo katastrofami zasažených komunit ve třetích zemích, a to zejména prostřednictvím připravenosti na katastrofy, snižováním rizika katastrof a těsnějším propojením záchrany, obnovy a rozvoje. Tento cíl by měl být naplňován prostřednictvím přidané hodnoty společného příspěvku humanitárních dobrovolníků EU, zhmotněním hodnot Unie a solidarity s lidmi v nouzi a vyzdvihováním vědomí evropského občanství.
Článek 5
Obecné zásady
1. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU se provádějí v souladu se zásadami humanitární pomoci, jimiž jsou lidskost, neutralita, nestrannost a nezávislost, a Evropským konsensem o humanitární pomoci.
2. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU reagují na humanitární potřeby místních komunit a požadavky přijímajících organizací a přispívají ke zvyšování účinnosti humanitární činnosti.
3. Ochrana a bezpečnost zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU je prioritou.
4. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU podporuje společné projekty založené na potřebách a nadnárodní partnerství mezi zúčastněnými dobrovolníky z různých zemí a organizacemi provádějícími akce v rámci této iniciativy, uvedenými v článku 10.
Článek 6
Soudržnost a doplňkovost činnosti Unie
1. Při provádění tohoto nařízení se zajišťuje soudržnost a doplňkovost s dalšími nástroji a oblastmi vnější činnosti Unie a s dalšími příslušnými politikami Unie, především s politikou humanitární pomoci, politikou rozvojové spolupráce a mechanismem civilní ochrany Unie, aniž by docházelo ke zdvojování a překrývání činnosti, přičemž se uznává, že humanitární pomoc se řídí zásadami humanitární pomoci uvedenými v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení. Zvláštní pozornost se věnuje hladkému přechodu mezi záchranou, obnovou a rozvojem.
2. Komise a členské státy spolupracují na dosahování účinnosti a účelnosti zajišťováním soudržnosti a souladu mezi příslušnými vnitrostátními dobrovolnickými programy a akcemi v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto akce se opírají o příslušné osvědčené postupy a stávající programy a případně využívají zavedené evropské sítě.
3. Při provádění akcí v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU podporuje Unie spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a dalšími partnery v humanitární oblasti a místními a regionálními aktéry.
Při prosazování soudržné mezinárodní odezvy na humanitární krize jsou akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU v souladu s akcemi OSN s cílem podporovat ústřední a celkovou koordinační úlohu Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti.
Článek 7
Operativní cíle
1. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU sleduje tyto operativní cíle:
a)
Přispívat ke zvýšení a zlepšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc.
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet humanitárních dobrovolníků EU, kteří byli vysláni nebo kteří jsou připraveni k vyslání a mají požadovanou kvalifikaci, a počet humanitárních dobrovolníků EU, kteří naplnili svou smlouvu o vyslání,
-
počet osob, kterým byla poskytnuta humanitární pomoc prostřednictvím iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a průměrné náklady na osobu,
-
míra spokojenosti vyslaných humanitárních dobrovolníků EU a vysílajících a přijímajících organizací, pokud jde o skutečný humanitární přínos humanitárních dobrovolníků EU na místě.
b)
Zlepšovat dovednosti, znalosti a schopnosti dobrovolníků v oblasti humanitární pomoci a zásady a podmínky jejich působení.
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří prošli odbornou přípravou, a dobrovolníků, kteří po odborné přípravě prošli úspěšně hodnocením,
-
počet akreditovaných vysílajících organizací, které uplatňují normy a postupy pro řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU,
-
míra spokojenosti dobrovolníků, kteří prošli odbornou přípravou a byli vysláni, vysílajících a přijímajících organizací, pokud jde o kvalitu odborné přípravy, úroveň znalostí a schopností dobrovolníků a splnění a vhodnost norem a postupů pro řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU.
c)
Budovat kapacitu přijímajících organizací a podporovat dobrovolnictví ve třetích zemích :
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet a druh akcí na budování kapacity ve třetích zemích,
-
počet zaměstnanců a dobrovolníků ze třetích zemí, kteří se účastní akcí na budování kapacity,
-
míra spokojenosti zaměstnanců přijímajících organizací a dobrovolníků ze třetích zemí, kteří se účastní akcí na budování kapacity, pokud jde o kvalitu a účinnost prováděných akcí.
d)
Šířit zásady humanitární pomoci Unie dohodnuté v Evropském konsensu o humanitární pomoci:
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet a druh informačních, komunikačních a osvětových kampaní a náklady na tyto kampaně.
e)
Zvyšovat soudržnost a soulad dobrovolnictví v členských státech s cílem zlepšit možnosti občanů Unie účastnit se činností a operací humanitární pomoci:
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet akreditovaných vysílajících organizací,
-
počet a druh akcí technické pomoci vysílajícím organizacím,
-
šíření a přejímání norem a postupů řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU jinými dobrovolnickými programy.
2. Ukazatele uvedené v odst. 1 písm. a) až e) se použijí ke sledování, hodnocení a přezkumu výkonnosti, podle toho, k čemu se vztahují. Ukazatele jsou orientační a lze je měnit akty v přenesené pravomoci podle článku 24 s cílem zohlednit zkušenosti z měření pokroku.
KAPITOLA II
AKCE V RÁMCI INICIATIVY HUMANITÁRNÍ DOBROVOLNÍCI EU
Článek 8
Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU sleduje cíle uvedené v článcích 4 a 7 prostřednictvím těchto druhů akcí:
-
vypracování a správa norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU,
-
vypracování a správa postupu akreditace vysílajících a přijímajících organizací,
-
vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost,
-
vytvoření programu odborné přípravy a podpora odborné přípravy a stáží,
-
vytvoření, vedení a aktualizace databáze humanitárních dobrovolníků EU,
-
vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích,
-
budování kapacity přijímajících organizací,
-
vytvoření a řízení sítě pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU,
-
komunikace a zvyšování povědomí,
-
pomocné činnosti, které zvyšují odpovědnost, transparentnost a účinnost iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 9
Normy a postupy týkající se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě příslušných stávajících postupů vypracuje Komise normy a postupy týkající se nezbytných podmínek, postupů a požadavků, jež mají uplatňovat vysílající a přijímající organizace při vyhledávání, výběru, přípravě, řízení a vysílání zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU na podporu operací humanitární pomoci ve třetích zemích.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 s cílem stanovit normy týkající se:
-
kompetenčního rámce pro vyhledávání, výběr a přípravu dobrovolníků jako začátečníků či zkušených odborníků,
-
zajištění rovných příležitostí a zamezení diskriminaci při vyhledávání a výběru,
-
zajištění dodržování příslušných vnitrostátních právních předpisů a práva Unie a práva přijímající země ze strany vysílajících a přijímajících organizací,
-
norem upravujících partnerství mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi,
-
zajištění uznávání schopností a dovedností získaných humanitárními dobrovolníky EU v souladu s relevantními stávajícími iniciativami Unie.
3. Komise je zmocněna přijímat prováděcí akty s cílem stanovit:
-
postupy uplatňované při vyhledávání, výběru a nezbytné přípravě zájemců o dobrovolnickou činnost před jejich vysláním, včetně případných stáží,
-
pravidla pro vysílání a řízení humanitárních dobrovolníků EU ve třetích zemích, včetně dozoru na místě, průběžné podpory prostřednictvím coachingu, mentoringu, další přípravy, nezbytných pracovních podmínek a podpory po návratu,
-
pojistné krytí a životní podmínky dobrovolníků včetně pokrytí nákladů na živobytí, ubytování, cestu a dalších relevantních výdajů,
-
postupy uplatňované před vysláním, v jeho průběhu a po návratu pro zajištění povinné péče a náležitých bezpečnostních opatření, včetně protokolů pro stažení vyslaného dobrovolníka ze zdravotních důvodů a bezpečnostních plánů, v nichž jsou stanoveny postupy stažení dobrovolníků ze třetích zemí v případě mimořádné situace, mimo jiné nezbytné postupy spolupráce s vnitrostátními orgány,
-
postupy pro sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
Článek 10
Akreditace vysílajících a přijímajících organizací
1. Komise vypracuje prostřednictvím prováděcích aktů, případně ve spolupráci s partnery činnými v humanitární oblasti, akreditační postup, který zajistí, aby vysílající organizace splňovaly normy a postupy uvedené v článku 9, a diferencovaný akreditační postup pro přijímající organizace.
Komise stanoví prostřednictvím prováděcích aktů způsob fungování akreditačního postupu na základě relevantních stávajících akreditačních postupů a mechanismů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
2. Při vypracovávání akreditačního postupu usiluje Komise v zájmu zjednodušení administrativy o jeho provázanost s nástroji partnerství Komise v humanitární oblasti a se stávajícími humanitárními normami. Tento akreditační postup umožňuje zapojení všech typů způsobilých organizací bez rozdílu.
3. Vysílající organizace jsou způsobilé k akreditaci, jestliže:
a)
splňují normy a postupy uvedené v článku 9;
b)
působí v oblasti humanitární pomoci podle definice v čl. 3 písm. d) a
c)
patří do jedné z následujících kategorií:
i)
nevládní neziskové organizace se sídlem v Unii, které jsou zřízené v souladu s právem členského státu,
ii)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy, které se řídí právem členského státu,
iii)
nevládní neziskové organizace a veřejnoprávní subjekty se sídlem v zemích uvedených v článku 23 za podmínek stanovených v uvedeném článku a v dohodách, které uvedený článek zmiňuje,
iv)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy se sídlem v zemích uvedených v článku 23 za podmínek stanovených v uvedeném článku a v dohodách, které uvedený článek zmiňuje,
v)
Mezinárodní federace společností Červeného kříže a Červeného půlměsíce.
4. Organizace ze třetích zemí jsou způsobilé jako přijímající organizace, pokud:
a)
dodržují normy a postupy uvedené v článku 9;
b)
působí v oblasti humanitární pomoci podle definice v čl. 3 písm. d) a
c)
patří do jedné z následujících kategorií:
i)
nevládní neziskové organizace, které působí nebo jsou zřízeny ve třetí zemi podle platných právních předpisů dané země,
ii)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy, které se řídí právem třetí země,
iii)
mezinárodní agentury a organizace.
5. Aniž jsou dotčeny požadavky uvedené v odstavcích 3 a 4, mohou vysílající a přijímající organizace provádět akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ve spojení se soukromými výdělečně činnými organizacemi.
6. Na základě předchozího posouzení potřeb může být vysílajícím organizacím, které dosud nebyly akreditovány, poskytnuta technická pomoc zaměřená na zvýšení jejich schopnosti účastnit se iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a zajištění souladu s normami a postupy uvedenými v článku 9.
Pomoc uvedená v prvním pododstavci může být rovněž poskytnuta přijímajícím organizacím, které dosud nebyly akreditovány, v souvislosti s akcemi uvedenými v článku 15.
7. Komise zveřejní seznam akreditovaných vysílajících a přijímajících organizací bez zbytečného prodlení po udělení akreditace.
Článek 11
Vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost
1. Na základě předchozího posouzení potřeb třetích zemí, které provedou vysílající nebo přijímající organizace nebo jiní příslušní aktéři, akreditované organizace vyhledají a vyberou zájemce o dobrovolnickou činnost, kterým bude poskytnuta odborná příprava.
2. Vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost musí splňovat normy a postupy uvedené v článku 9 a být v souladu se zásadou nediskriminace a rovných příležitostí.
3. Způsobilými zájemci o dobrovolnickou činnost se mohou stát osoby starší 18 let, které jsou:
a)
občany Unie;
b)
státními příslušníky třetích zemí, kteří dlouhodobě pobývají v členském státě, a
c)
občany zemí uvedených v čl. 23 odst. 1, a to za podmínek stanovených v uvedeném článku.
Článek 12
Program odborné přípravy a podpora odborné přípravy a stáže
1. Na základě stávajících programů a postupů a případně ve spolupráci se specializovanými institucemi Komise vypracuje program odborné přípravy pro přípravu zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci.
2. Způsobilými k účasti v programu odborné přípravy uskutečňovaném příslušnými organizacemi jsou zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří byli vyhledáni a vybráni v souladu s článkem 11. Konkrétní rozsah a obsah odborné přípravy, kterou každý ze zájemců o dobrovolnickou činnost potřebuje, určí příslušná akreditovaná vysílající organizace po konzultaci s akreditovanou přijímající organizací na základě potřeb a s ohledem na předchozí zkušenosti zájemce o dobrovolnickou činnost a plánované vyslání.
3. V rámci odborné přípravy zájemců o dobrovolnickou činnost, a zejména v rámci jejich přípravy k vyslání, lze od zájemců o dobrovolnickou činnost vyžadovat, aby absolvovali stáž v akreditovaných vysílajících organizacích, pokud možno v jiné zemi než v zemi svého původu.
4. Aniž je dotčen odstavec 3, mohou vysílající organizace zájemcům o dobrovolnickou činnost, kteří neabsolvovali stáž, případně poskytnout další přípravu před vysláním speciálně uzpůsobenou potřebám a konkrétním okolnostem vyslání. Tato příprava i stáž musí splňovat normy a postupy přípravy uvedené v článku 9.
5. Součástí programu odborné přípravy je vyhodnocení připravenosti zájemce o dobrovolnickou činnost k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích a schopnost uspokojit místní potřeby. Toto vyhodnocení se provádí ve spolupráci s vysílajícími organizacemi.
6. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme podrobnosti týkající se programu odborné přípravy a postupu pro hodnocení připravenosti zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
Článek 13
Databáze humanitárních dobrovolníků EU
1. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří úspěšně prošli hodnocením uvedeným v čl. 12 odst. 5, jsou považováni za humanitární dobrovolníky EU a jsou způsobilí k vyslání. Jako takoví jsou zařazeni do databáze humanitárních dobrovolníků EU.
2. Komise vytvoří, vede a aktualizuje databázi humanitárních dobrovolníků EU, zejména s ohledem na jejich dostupnost a způsobilost pro možné vyslání, a upraví přístup do databáze a její používání. Zpracování osobních údajů shromážděných pro účely této databáze probíhá případně v souladu se směrnicí 95/46/ES a nařízením (ES) č. 45/2001.
Článek 14
Vysílání humanitárních dobrovolníků EU do třetích zemí
1. Humanitární dobrovolníci EU zařazení do databáze mohou být na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve smyslu v čl. 3 písm. d) vysláni:
a)
akreditovanými vysílajícími organizacemi do přijímajících organizací ve třetích zemích nebo
b)
případně Komisí do jejích místních úřadoven, které se věnují humanitární pomoci, za účelem výkonu podpůrných činností.
2. Vyslání reaguje na skutečné potřeby, které na místní úrovni vyjádří přijímající organizace.
3. V případě vyslání podle odst. 1 písm. a) zajistí akreditované vysílající organizace dodržování norem a postupů uvedených v článku 9. Humanitární dobrovolníci EU nejsou vysíláni na operace do míst, která jsou dějištěm mezinárodních a vnitrostátních ozbrojených konfliktů.
4. Akreditované vysílající organizace informují příslušné vnitrostátní orgány členských států a dalších zemí zúčastněných podle článku 23 předtím, než je některý z jejich občanů vyslán jako humanitární dobrovolník EU v souladu s normami a postupy uvedenými v článku 9.
5. Konkrétní podmínky týkající se vyslání a úlohy humanitárních dobrovolníků EU jsou po důkladné konzultaci s přijímajícími organizacemi stanoveny ve smlouvě uzavřené mezi vysílající organizací a humanitárními dobrovolníky EU, přičemž mezi tyto podmínky patří práva a povinnosti, doba trvání, místo vyslání a úkoly humanitárního dobrovolníka EU.
6. V případě vyslání podle odst. 1 písm. b) Komise podepíše s humanitárními dobrovolníky EU smlouvu o vyslání dobrovolníka, v níž vymezí konkrétní podmínky vyslání. Smlouvy o vyslání dobrovolníka neudílejí dobrovolníkům práva a povinnosti vyplývající ze služebního řádu úředníků Evropské unie ani z pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, jak jsou stanoveny v nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (14).
7. Každému humanitárnímu dobrovolníkovi je přidělen mentor z přijímající organizace, který na něj dohlíží a je mu nápomocen během jeho vyslání.
Článek 15
Budování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci
Na základě předchozího posouzení potřeb třetích zemí, které provedou vysílající a přijímající organizace nebo jiní příslušní aktéři, Komise podporuje akce zaměřené na posilování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci, s cílem zvýšit místní připravenost a zlepšit schopnost reagovat na humanitární krize a zajistit účinný a udržitelný dopad činnosti humanitárních dobrovolníků EU na místě, včetně:
a)
řízení rizik souvisejících s katastrofami, připravenosti a schopnosti reagovat, coachingu, odborné přípravy v oblasti řízení dobrovolníků a dalších oblastí, které mají význam pro zaměstnance a dobrovolníky z přijímajících organizací;
b)
výměny osvědčených postupů, technické pomoci, programů twinningu a výměny zaměstnanců a dobrovolníků, vytváření sítí a dalších relevantních akcí.
Článek 16
Síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU
1. Komise vytvoří a spravuje síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, která je tvořena:
a)
zájemci o dobrovolnickou činnost a humanitárními dobrovolníky EU, kteří se účastní nebo účastnili iniciativy;
b)
vysílajícími a přijímajícími organizacemi;
c)
zástupci členských států a Evropského parlamentu.
2. Síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU zejména:
a)
usnadňuje kontakty a slouží jako platforma pro sdílení vědomostí, konzultace a šíření informací, pro výměnu osvědčených postupů a také pro účely posuzování potřeb uvedeného v čl. 21 odst. 3;
b)
usnadňuje budování partnerství a rozvoj společných projektů týkajících se vysílání osob a činností souvisejících s budováním kapacity, do nichž se zapojují vysílající organizace v celé Unii a přijímající organizace ve třetích zemích;
c)
poskytuje základ, o nějž se opírají akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, s cílem zajistit nepřetržité zlepšování a účinné sledování a hodnocení;
d)
poskytuje příležitosti pro dobrovolnickou činnost on-line v rámci projektů spojených s iniciativou Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 17
Komunikace a zvyšování povědomí
1. Komise podporuje akce zaměřené na informování veřejnosti, komunikaci a zvyšování povědomí s cílem zviditelnit iniciativu Humanitární dobrovolníci EU a propagovat dobrovolnictví v oblasti humanitární pomoci v Unii a jejích členských státech i ve třetích zemích, které mají z akcí v rámci této iniciativy prospěch.
2. Komise vypracuje akční komunikace o cílech, akcích a viditelných výsledcích iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, v němž vymezí činnosti komunikace s veřejností a šíření informací pro veřejnost, zejména vůči budoucím potenciálním zájemcům o dobrovolnickou činnost a příjemcům akcí v rámci této iniciativy. Tento plán komunikace provádějí Komise a příjemci, zejména vysílající a přijímající organizace, a také humanitární dobrovolníci EU.
KAPITOLA III
PROGRAMOVÁNÍ A PŘIDĚLOVÁNÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 18
Způsobilé akce
1. Pro finanční pomoc jsou způsobilé akce uvedené v článku 8, včetně opatření nezbytných pro jejich provádění a potřebných opatření zaměřených na posílení koordinace mezi iniciativou Humanitární dobrovolníci EU a jinými relevantními programy na vnitrostátní a mezinárodní úrovni, založených na stávajících osvědčených postupech.
2. Z finanční pomoci uvedené v odstavci 1 lze hradit rovněž výdaje související s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, které jsou nutné k řízení iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a k dosahování jejích cílů.
3. Výdaje uvedené v odstavci 2 mohou pokrývat zejména studie, setkání odborníků, informační a komunikační akce uvedené v článku 17 včetně společné komunikace politických priorit Unie navenek, pokud tyto činnosti souvisejí s cíli iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, výdaje spojené s informačními sítěmi zaměřenými na zpracování a výměnu informací (včetně jejich propojování se stávajícími nebo budoucími systémy určenými k podpoře výměny údajů napříč odvětvími a souvisejících zařízení), jakož i veškeré výdaje na technickou a administrativní pomoc, které vznikly Komisi.
Článek 19
Příjemci finanční pomoci
Na základě tohoto nařízení lze poskytovat finanční pomoc fyzickým osobám a právnickým osobám, jež se řídí veřejným i soukromým právem, které se pak považují za příjemce finanční pomoci ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 20
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení v období od 1. ledna 2014 až 31. prosince 2020 činí 147 936 000 EUR v běžných cenách. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce. V případě potřeby by mohly být k pokrytí obdobných výdajů zahrnuty prostředky na platby i do rozpočtu na období po roce 2020, aby bylo možné řídit platby na opatření, jež nebudou dokončena do 31. prosince 2020.
2. Finanční krytí uvedené v odstavci 1 se rozdělí v období 2014-2020 v souladu s operativními cíli, tematickými prioritami a procentními podíly uvedenými v příloze.
3. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 za účelem změny priority a úpravy jednotlivých číselných údajů uvedených v příloze o více než 10 a nejvýše o 20 procentních bodů. Takovéto úpravy se provedou pouze na základě výsledků přezkumu tematických priorit a procentních podílů stanovených v příloze, který provede Komise s ohledem na výsledek průběžného hodnocení uvedeného v čl. 27 odst. 4 písm. b), přičemž tyto akty v přenesené pravomoci se přijmou do 30. června 2018.
4. V závažných a naléhavých případech, kdy je nutné provést revizi rozpočtových zdrojů vyčleněných na podporu krizových opatření v rámci reakce na mimořádné situace, je Komise zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci, aby mohla upravit jednotlivé číselné údaje uvedené v příloze o více než 10 a nejvýše o 20 procentních bodů, a to v rámci dostupných rozpočtových prostředků a v souladu s postupem stanoveným v článku 25.
Článek 21
Druhy finančních opatření a prováděcí postupy
1. Komise provádí finanční pomoc Unie v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční pomoc poskytovaná podle tohoto nařízení může mít jakoukoli z forem stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Za účelem provádění tohoto nařízení Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme roční pracovní program iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2. Roční pracovní program stanoví sledované cíle, očekávané výsledky, způsob provádění a výši souvisejících celkových výdajů. Roční pracovní program obsahuje také popis financovaných akcí, částku přidělenou na každou akci, přičemž se případně zohledňují vyhodnocené potřeby, a orientační harmonogram provádění. U grantů roční pracovní program zahrnuje priority, základní hodnotící kritéria a maximální míru spolufinancování. Roční pracovní program stanoví rovněž účast třetích zemí za podmínek uvedených v článku 23.
Článek 22
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) se povoluje provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanými v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat, a to při náležitém dodržení všech příslušných procesních záruk.
KAPITOLA IV
SPOLUPRÁCE S DALŠÍMI ZEMĚMI
Článek 23
Spolupráce s dalšími zeměmi
1. Do iniciativy Humanitární dobrovolníci EU se mohou zapojit:
a)
občané a vysílající organizace z přistupujících zemí, kandidátských zemí, potenciálních kandidátů a partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto zemí v programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení, nebo podobnými ujednáními;
b)
občané a vysílající organizace ze zemí Evropského sdružení volného obchodu, které jsou členy Evropského hospodářského prostoru (EHP), v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o EHP;
c)
občané a vysílající organizace z ostatních evropských zemí, s výhradou uzavření dvoustranných dohod s těmito zeměmi.
2. Zúčastnění dobrovolníci a organizace provádějící akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ze spolupracujících zemí rovněž dodržují obecné zásady uvedené v článku 4.
3. Spolupráce se zúčastněnými zeměmi uvedenými v odstavci 1 je v příslušných případech založena na dodatečných rozpočtových prostředcích poskytnutých zúčastněnými zeměmi v souladu s postupy, které byly s těmito zeměmi dohodnuty.
KAPITOLA V
PŘENESENÍ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ
Článek 24
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 25. dubna 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 25
Postup pro naléhavé případy
1. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech vstupují akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 24 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 26
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle čl. 17 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1257/96 (15). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA VI
SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 27
Sledování a hodnocení
1. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, na něž je poskytována finanční pomoc, podléhají pravidelnému dohledu, s cílem sledovat jejich provádění, a pravidelnému hodnocení vnějšími hodnotiteli, aby byla posouzena jejich účelnost, účinnost a jejich dopad vzhledem k cílům iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Dohled a hodnocení zahrnují vypracování zpráv uvedených v odstavci 4 a další činnosti týkající se konkrétních aspektů tohoto nařízení, které mohou být zahájeny kdykoli během jeho provádění.
2. Organizace, které vysílají humanitární dobrovolníky EU mimo Unii, nesou odpovědnost za kontrolu jejich činnosti a předkládají Komisi pravidelně zprávy o sledování, přičemž jednotlivým dobrovolníkům zaručí veškerá práva související s ochranou osobních údajů.
3. Při hodnocení se používají stávající normy pro hodnocení, včetně těch, které vypracoval Výbor pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, s cílem zjistit dlouhodobý dopad iniciativy Humanitární dobrovolníci EU na humanitární pomoc. Ve fázi hodnocení zajistí Komise pravidelné konzultace všech příslušných zúčastněných stran, včetně dobrovolníků, vysílajících a přijímajících organizací, místních komunit, jimž je pomoc určena, humanitárních organizací a pracovníků v terénu. Výsledky hodnocení budou využity při úpravách podoby programu a přidělování zdrojů.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
výroční zprávy, které zkoumají pokrok dosažený při provádění tohoto nařízení, včetně jeho účinků, a které se pokud možno zabývají nejdůležitějšími výsledky;
b)
do 31. prosince 2017 průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění tohoto nařízení, včetně dopadu iniciativy Humanitární dobrovolníci EU v humanitární oblasti a hodnocení nákladové efektivity tohoto programu během prvních tří let jeho provádění;
c)
do 31. prosince 2018 sdělení o pokračujícím provádění tohoto nařízení založené na průběžné hodnotící zprávě uvedené v písmenu b) tohoto odstavce;
d)
do 31. prosince 2021 zprávu o hodnocení ex post za sedmileté finanční období provádění.
5. Komise do 1. září 2019 přezkoumá opatření stanovená tímto nařízením a na základě závěrů průběžné hodnotící zprávy uvedené v odst. 4 písm. b) tohoto článku případně spolu s tímto přezkumem předloží legislativní návrh pozměňující toto nařízení.
6. Komise rovněž o činnostech v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU pravidelně informuje Evropskou službu pro vnější činnost podle příslušných pracovních ujednání.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 28
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. dubna 2014.
REGOLAMENTO (UE) N. 375/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 3 aprile 2014
che istituisce il Corpo volontario europeo di aiuto umanitario («iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario»)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 214, paragrafo 5,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (1),
considerando quanto segue:
(1)
La solidarietà è un valore fondamentale dell'Unione ed esiste il potenziale per sviluppare ulteriormente i mezzi di espressione della solidarietà dei cittadini dell'Unione con le popolazioni di paesi terzi esposte a crisi causate dall'uomo o a catastrofi naturali o da queste colpite. L'Unione europea costituisce inoltre nel suo insieme il principale donatore di aiuto umanitario al mondo, dal momento che fornisce quasi il 50 % degli aiuti umanitari mondiali.
(2)
Il volontariato è un'espressione concreta e visibile di solidarietà, che permette alle persone di mettere conoscenze, competenze e tempo al servizio di altri esseri umani, senza scopo di lucro.
(3)
È necessario rafforzare ulteriormente la solidarietà nei confronti delle vittime colpite da crisi e catastrofi nei paesi terzi, nonché accrescere la conoscenza e la visibilità dell'aiuto umanitario e del volontariato in generale tra i cittadini dell'Unione.
(4)
La visione dell'Unione di aiuto umanitario, che comprende un obiettivo, dei principi e buone prassi comuni e un quadro comune per erogare l'aiuto umanitario dell'Unione, è esposta nella dichiarazione comune del Consiglio e dei rappresentanti dei governi degli Stati membri riuniti in sede di Consiglio, del Parlamento europeo e della Commissione europea dal titolo «Consenso europeo sull'aiuto umanitario» (2). Il Consenso europeo sull'aiuto umanitario sottolinea il forte impegno dell'Unione ad adottare un approccio basato sulle esigenze nonché a sostenere e promuovere i principi umanitari fondamentali di umanità, neutralità, imparzialità e indipendenza. Le azioni del Corpo volontario europeo di aiuto umanitario («iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario») dovrebbero essere improntate al Consenso europeo sull'aiuto umanitario.
(5)
L'aiuto umanitario dell'Unione è fornito in situazioni in cui possono intervenire anche altri strumenti connessi alla cooperazione allo sviluppo, alla gestione delle crisi e alla protezione civile. Per coordinare la risposta dell'Unione alle crisi umanitarie nei paesi terzi, l'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario dovrebbe operare in modo coerente e complementare, nonché evitare le sovrapposizioni con le politiche e gli strumenti rilevanti dell'Unione, in particolare con la politica di aiuto umanitario dell'Unione, la politica unionale di cooperazione allo sviluppo, il meccanismo unionale di protezione civile istituito mediante la decisione n. 1313/2013/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (3), il Centro di coordinamento della risposta alle emergenze istituito da tale decisione e con il Servizio europeo per l'azione esterna (SEAE) e le delegazioni dell'Unione europea.
(6)
L'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario dovrebbe contribuire agli sforzi volti a rafforzare la capacità dell'Unione di fornire un'assistenza umanitaria fondata sulle esigenze e a consolidare le capacità e la resilienza delle comunità dei paesi terzi vulnerabili o colpite da catastrofi. È altresì importante promuovere la cooperazione con le pertinenti organizzazioni internazionali, nonché con altri partner nel settore umanitario e attori locali e regionali. È opportuno che tale cooperazione sia in linea con le azioni intraprese dalle Nazioni Unite, così da sostenere il ruolo di coordinamento centrale e globale svolto dall'Ufficio per il coordinamento degli affari umanitari delle Nazioni Unite (UN-OCHA).
(7)
La quantità, l'entità e la complessità delle crisi umanitarie nel mondo, che siano queste di origine naturale o causate dall'uomo, sono considerevolmente aumentate nel corso degli anni, una tendenza destinata a continuare, provocando una domanda crescente di operatori umanitari per l'apporto di una risposta immediata, efficace, efficiente e coerente e per il sostegno alle comunità locali dei paesi terzi al fine di renderle meno vulnerabili e di rafforzarne la resilienza alle catastrofi.
(8)
I volontari possono contribuire a rafforzare la capacità dell'Unione di fornire un aiuto umanitario basato sulle esigenze e fondato sui principi nonché a migliorare l'efficacia del settore umanitario quando sono adeguatamente selezionati, formati e preparati alla mobilitazione, per garantire che possiedano le necessarie capacità e competenze per aiutare nel modo più efficace le popolazioni in stato di necessità, a condizione che possano contare su un sostegno e una supervisione adeguati nel luogo di intervento.
(9)
In Europa e in tutto il mondo esistono programmi di volontariato incentrati sulla mobilitazione nei paesi terzi. Si tratta spesso di programmi nazionali che vertono principalmente o esclusivamente su progetti di sviluppo. L'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario dovrebbe pertanto apportare un valore aggiunto fornendo l'opportunità ai volontari di dare un contributo comune alle azioni di aiuto umanitario, rafforzando così la cittadinanza europea attiva. L'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario può altresì fornire un valore aggiunto promuovendo la cooperazione transnazionale delle organizzazioni che partecipano nell'esecuzione degli interventi nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, provvedendo in tal modo a migliorare le relazioni internazionali, a diffondere nel mondo un'immagine positiva dell'Unione e a stimolare l'interesse per i progetti umanitari paneuropei.
(10)
L'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario dovrebbe essere economicamente sostenibile, integrare i programmi di volontariato esistenti a livello nazionale e internazionale senza creare sovrapposizioni e concentrarsi sulla risposta alle necessità concrete e alle carenze nel settore umanitario.
(11)
Come evidenziato nella comunicazione della Commissione, del 23 novembre 2010, intitolata «Come esprimere la solidarietà dei cittadini europei attraverso il volontariato: prime riflessioni su un corpo di volontari per l'aiuto umanitario», l'attuale panorama del volontariato umanitario presenta delle carenze che l'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario può colmare, mobilitando volontari dai profili giusti al momento giusto e nel luogo giusto. Questo risultato può essere raggiunto, in particolare, prevedendo norme e procedure europee sull'individuazione e la selezione di volontari nel settore umanitario, parametri concordati di formazione e preparazione alla mobilitazione, una banca dati di volontari potenziali individuati in base alle esigenze sul campo e opportunità, per i volontari, di contribuire alle operazioni umanitarie non solo con la mobilitazione, ma anche con un sostegno amministrativo e attività di volontariato on line.
(12)
Una formazione adeguata come pure la protezione e la sicurezza dei volontari dovrebbero rimanere di primaria importanza ed essere oggetto di scambi regolari di informazioni, anche con gli Stati membri. I Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario non dovrebbero essere mobilitati nell'ambito di operazioni condotte nel quadro di conflitti armati internazionali e non internazionali.
(13)
L'Unione effettua le azioni di aiuto umanitario in funzione delle esigenze e in partenariato con organizzazioni esecutive. Tali organizzazioni devono svolgere un ruolo significativo nella realizzazione dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, per garantire la responsabilizzazione degli operatori sul campo e per massimizzare la potenziale presa delle azioni nell'ambito di tale iniziativa. L'Unione dovrebbe affidare a tali organizzazioni soprattutto l'individuazione, la selezione, la preparazione e la mobilitazione dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, nonché il seguito durante e dopo le missioni, conformemente alle norme e alle procedure stabilite dalla Commissione. La Commissione dovrebbe, se necessario, poter far ricorso a volontari ben formati e preparati da inviare presso i propri uffici locali per svolgere attività di sostegno.
(14)
Nella comunicazione della Commissione del 25 ottobre 2011 intitolata «Strategia rinnovata dell'UE per il periodo 2011-2014 in materia di responsabilità sociale delle imprese» si afferma che le imprese private possono svolgere un ruolo importante e contribuire alle operazioni umanitarie dell'Unione, in particolare mediante il volontariato dei loro dipendenti.
(15)
L'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario dovrebbe incoraggiare i cittadini europei di tutte le età a esercitare la cittadinanza europea attiva. L'iniziativa dovrebbe quindi contribuire a promuovere il volontariato in tutta l'Unione e a favorire lo sviluppo personale e la sensibilizzazione interculturale dei volontari partecipanti, migliorando così le loro competenze e le loro possibilità di impiego nell'economia globale.
(16)
In base ai principi dell'Unione di pari opportunità e di non discriminazione, dovrebbero poter impegnarsi come cittadini attivi tutti i cittadini dell'Unione e quelli che vi risiedono legalmente a lungo termine, di qualsiasi età ed estrazione sociale. Tenuto conto delle specifiche sfide del contesto umanitario, è opportuno che i Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario abbiano un'età minima di diciotto anni, e possano rappresentare un'ampia varietà di profili e generazioni, inclusi esperti e pensionati qualificati.
(17)
Un chiaro status giuridico è un prerequisito fondamentale per la partecipazione dei volontari a interventi di mobilitazione al di fuori dell'Unione. Le condizioni relative alla mobilitazione dei volontari dovrebbero essere definite contrattualmente, specificando le norme riguardanti la protezione e la sicurezza dei volontari, la responsabilità delle organizzazioni di invio e di accoglienza, la copertura assicurativa, le spese di sussistenza, di alloggio e altre spese rilevanti. È opportuno che la mobilitazione dei volontari nei paesi terzi sia oggetto di adeguate disposizioni in materia di protezione e sicurezza.
(18)
Le azioni dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario dovrebbero essere condotte tenendo conto, se del caso, delle raccomandazioni figuranti nell'Agenda politica per il volontariato in Europa come pure dei lavori delle organizzazioni di volontariato europee e internazionali e del programma delle Nazioni Unite per i volontari.
(19)
L'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario dovrebbe sostenere azioni basate sulle esigenze che consentano di rafforzare la capacità delle organizzazioni d'accoglienza di prestare aiuto umanitario nei paesi terzi, al fine di migliorare la preparazione e la reazione alle crisi umanitarie a livello locale e di garantire l'efficacia e la sostenibilità delle attività sul campo dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario mediante la gestione del rischio di catastrofi, la preparazione e la reazione alle catastrofi, l'addestramento, la formazione in materia di gestione dei volontari e altri settori pertinenti.
(20)
L'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario dovrebbe, ove opportuno, mirare a contribuire al rafforzamento della prospettiva di genere nella politica di aiuto umanitario dell'Unione, promuovendo risposte umanitarie adeguate alle specifiche esigenze di donne e uomini di tutte le età. È opportuno prestare particolare attenzione alla cooperazione con le reti e i gruppi di donne, al fine di favorire la partecipazione e la leadership delle donne nel settore dell'aiuto umanitario e di metterne a frutto le capacità e l'esperienza ai fini della ripresa, del consolidamento della pace, della riduzione del rischio di catastrofi e del rafforzamento della resilienza delle comunità colpite.
(21)
Il presente regolamento stabilisce per l'intera durata del periodo finanziario una dotazione finanziaria, che deve costituire per il Parlamento europeo e il Consiglio il riferimento privilegiato nel corso della procedura di bilancio annuale, ai sensi del punto 17 dell'accordo interistituzionale del 2 dicembre 2013 tra il Parlamento europeo, il Consiglio e la Commissione sulla cooperazione in materia di bilancio e la sana gestione finanziaria (4).
(22)
Lo stanziamento dell'assistenza finanziaria dovrebbe essere conforme al regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio (5). Vista la specificità delle azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, è opportuno che l'assistenza finanziaria possa essere concessa a persone fisiche e a persone giuridiche di diritto pubblico e di diritto privato. È altresì importante garantire il rispetto delle norme di detto regolamento soprattutto per quanto riguarda i principi di economia, efficienza e efficacia ivi previsti.
(23)
Il miglioramento dell'esecuzione e della qualità della spesa dovrebbe rappresentare il principio guida per il conseguimento degli obiettivi dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, garantendo nel contempo un utilizzo ottimale delle risorse finanziarie.
(24)
È opportuno tutelare gli interessi finanziari dell'Unione europea durante l'intero ciclo di spesa attraverso misure proporzionate, ivi comprese la prevenzione, l'individuazione e l'investigazione degli illeciti e il recupero dei fondi perduti, indebitamente versati o non correttamente utilizzati, e attraverso sanzioni, se necessario. È opportuno adottare misure adeguate per prevenire irregolarità e frodi e prendere i provvedimenti necessari per il recupero dei fondi perduti, indebitamente versati o non correttamente utilizzati conformemente al regolamento (CE, Euratom) n. 2988/95 del Consiglio (6), al regolamento (Euratom, CE) n. 2185/96 del Consiglio (7), e al regolamento (UE, Euratom) n. 883/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (8).
(25)
La partecipazione dei paesi terzi, in particolare dei paesi in via d'adesione, dei paesi candidati, dei potenziali candidati, dei paesi partner della politica europea di vicinato e dei paesi dell'Associazione europea di libero scambio (EFTA), dovrebbe essere possibile sulla base di convenzioni di cooperazione.
(26)
I volontari e le organizzazioni partecipanti che eseguono le azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, provenienti dei paesi cooperanti dovrebbero a loro volta garantire e promuovere il rispetto dei principi stabiliti dal Consenso europeo sull'aiuto umanitario, ponendo l'accento sulla protezione dello «spazio umanitario».
(27)
Al fine di consentire un feedback e un miglioramento continuo, nonché di accrescere la flessibilità e l'efficacia delle modalità di adozione, dovrebbe essere delegato alla Commissione il potere di adottare atti conformemente all'articolo 290 del trattato riguardo alle disposizioni relative alle norme di selezione, gestione e mobilitazione dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, la modifica degli indicatori di rendimento e delle priorità tematiche e l'adeguamento delle percentuali di ripartizione della dotazione finanziaria per l'attuazione del presente regolamento. È di particolare importanza che durante i lavori preparatori la Commissione svolga adeguate consultazioni, anche a livello di esperti. Nella preparazione e nell'elaborazione degli atti delegati la Commissione dovrebbe provvedere alla contestuale, tempestiva e appropriata trasmissione dei documenti pertinenti al Parlamento europeo e al Consiglio.
(28)
Al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione del presente regolamento, dovrebbero essere attribuite alla Commissione competenze di esecuzione. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio (9). Per l'adozione delle procedure di selezione, gestione e mobilitazione dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, del dispositivo di certificazione, del programma di formazione e del programma di lavoro annuale dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, si dovrebbe far ricorso alla procedura d'esame.
(29)
Il presente regolamento rispetta i diritti fondamentali e osserva i principi riconosciuti dalla Carta dei diritti fondamentali dell'Unione europea.
(30)
Il trattamento di dati personali nell'ambito del presente regolamento non va al di là di quanto è necessario e proporzionato per garantire il buon funzionamento dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario. Il trattamento di dati personali da parte della Commissione è disciplinato dal regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio (10). Il trattamento di dati personali da parte di organizzazioni che eseguono le azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario legalmente stabilite nell'Unione è disciplinato dalla direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (11).
(31)
Il garante europeo della protezione dei dati è stato consultato a norma dell'articolo 28, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 45/2001 e ha emesso un parere il 23 novembre 2012 (12).
(32)
È opportuno allineare il periodo di applicazione del presente regolamento con il regolamento (UE, Euratom) n. 1311/2013 del Consiglio (13). Pertanto il presente regolamento dovrebbe applicarsi a decorrere dal 1o gennaio 2014,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI INTRODUTTIVE
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento istituisce un Corpo volontario europeo di aiuto umanitario (l'«iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario») per inquadrare contributi comuni di volontari europei volti a sostenere e completare l'aiuto umanitario nei paesi terzi.
Il presente regolamento stabilisce le norme e le procedure di funzionamento dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario e le norme per la concessione dell'assistenza finanziaria.
Articolo 2
Ambito di applicazione
Il presente regolamento si applica:
1)
alla selezione, alla formazione e alla mobilitazione dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, nell'ottica di sostenere e completare l'aiuto umanitario nei paesi terzi;
2)
ad azioni che sostengano, promuovano e preparino la mobilitazione dei Volontari dell'Unione, nell'ottica di sostenere e completare l'aiuto umanitario nei paesi terzi;
3)
ad azioni, all'interno e al di fuori dell'Unione, volte a rafforzare le capacità delle organizzazioni d'accoglienza nei paesi terzi ai fini dell'aiuto umanitario.
Articolo 3
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si applicano le seguenti definizioni:
a) «volontario»: una persona che scelga, liberamente e senza scopo di lucro, di impegnarsi in attività che vadano a beneficio di una comunità e della società in generale;
b) «candidato volontario»: una persona ammissibile ai sensi dell'articolo 11, paragrafo 3, a candidarsi per partecipare alle azioni condotte nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario;
c) «Volontario europeo per l'aiuto umanitario»: un candidato volontario che sia stato selezionato, formato secondo norme, procedure e criteri di riferimento specifici, giudicato idoneo e iscritto come disponibile alla mobilitazione nell'ottica di sostenere e completare l'aiuto umanitario in paesi terzi;
d) «aiuto umanitario»: attività e interventi condotti in paesi terzi e destinati a fornire un'assistenza d'emergenza fondata sulle esigenze e volta a tutelare la vita, a prevenire e alleviare la sofferenza e a mantenere la dignità umana in situazioni di crisi provocate dall'uomo o di catastrofi naturali. Esso comprende l'esecuzione di interventi di assistenza, di soccorso e di protezione durante le crisi umanitarie o immediatamente dopo, misure di sostegno che garantiscano l'accesso alle popolazioni in stato di necessità e che facilitino il libero transito dell'aiuto, nonché azioni volte a migliorare il grado di preparazione alle catastrofi e la riduzione del loro rischio di insorgenza e a contribuire al rafforzamento della resilienza e della capacità di affrontare le crisi e di portare avanti un processo di recupero;
e) «paese terzo»: un paese al di fuori dell'Unione in cui hanno luogo attività e interventi di aiuto umanitario ai sensi della lettera d).
Articolo 4
Obiettivo
L'obiettivo perseguito dall'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario è di contribuire al rafforzamento della capacità dell'Unione di fornire aiuti umanitari basati sulle esigenze e volti a tutelare la vita, a prevenire e alleviare la sofferenza e a mantenere la dignità umana nonché a consolidare le capacità e la resilienza delle comunità dei paesi terzi vulnerabili o colpite da catastrofi, in particolare mediante la preparazione alle catastrofi, la riduzione del loro rischio di insorgenza e il rafforzamento del collegamento tra soccorso, riabilitazione e sviluppo. Tale obiettivo è perseguito attraverso il valore aggiunto apportato dai contributi comuni dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, che esprimono i valori dell'Unione e la sua solidarietà nei confronti delle popolazioni bisognose e promuovono in modo visibile un senso di cittadinanza europea.
Articolo 5
Principi generali
1. Le azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario si effettuano nel rispetto dei principi di aiuto umanitario di umanità, neutralità, imparzialità e indipendenza nonché in conformità del Consenso europeo sull'aiuto umanitario.
2. Le azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario rispondono alle necessità umanitarie delle comunità locali e ai requisiti delle organizzazioni d'accoglienza e contribuiscono a migliorare l'efficacia del settore umanitario.
3. La protezione e la sicurezza dei candidati volontari e dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario sono una priorità.
4. L'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario promuove progetti congiunti e partenariati transnazionali basati sulle esigenze fra i volontari di diversi paesi che partecipano all'iniziativa e le organizzazioni che eseguono le azioni nell'ambito dell'iniziativa, come indicato all'articolo 10.
Articolo 6
Coerenza e complementarità dell'azione dell'Unione
1. Nell'attuazione del presente regolamento sono garantite la coerenza e la complementarità con altri strumenti e settori dell'azione esterna dell'Unione e con altre politiche rilevanti dell'Unione, in particolare la politica di aiuto umanitario, la politica di cooperazione allo sviluppo e il meccanismo di protezione civile dell'Unione, evitando nel contempo qualsiasi duplicazione e sovrapposizione e tenendo conto del fatto che l'aiuto umanitario è disciplinato dai principi in materia di aiuto umanitario di cui all'articolo 5, paragrafo 1, del presente regolamento. Particolare attenzione deve essere accordata a garantire una transizione fluida fra il soccorso, la riabilitazione e lo sviluppo.
2. La Commissione e gli Stati membri cooperano per conseguire l'efficienza e l'efficacia garantendo l'interconnessione e la coerenza fra i pertinenti programmi nazionali di volontariato e le azioni condotte nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario. Tali azioni si fondano sulle opportune buone prassi e sui pertinenti programmi esistenti e si avvalgono, se del caso, delle reti europee già in essere.
3. Nell'attuare le azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, l'Unione promuove la cooperazione con le pertinenti organizzazioni internazionali, nonché con altri partner nel settore umanitario e attori locali e regionali.
Nel promuovere una risposta internazionale coerente alle crisi umanitarie, le azioni condotte nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario sono in linea con quelle intraprese dalle Nazioni Unite, in modo da sostenere il ruolo di coordinamento centrale e globale svolto dall'UN-OCHA.
Articolo 7
Obiettivi operativi
1. L'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario persegue i seguenti obiettivi operativi:
a)
contribuire all'aumento e al miglioramento della capacità dell'Unione di fornire aiuto umanitario.
I progressi nel conseguimento di questo obiettivo operativo sono valutati sulla base di indicatori quali:
-
il numero di Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario dotati delle necessarie qualifiche mobilitati o pronti alla mobilitazione e il numero di Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario che hanno portato a termine il proprio contratto di mobilitazione,
-
il numero di persone raggiunte da aiuti umanitari forniti nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario e il costo medio per ogni persona raggiunta,
-
il livello di soddisfazione dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario mobilitati come pure delle organizzazioni di invio e d'accoglienza per quanto concerne l'effettivo contributo umanitario dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario sul campo;
b)
migliorare le capacità, conoscenze e competenze dei volontari nel campo degli aiuti umanitari nonché dei termini e delle condizioni del loro ingaggio.
I progressi nel conseguimento di questo obiettivo operativo sono valutati sulla base di indicatori quali:
-
il numero di candidati volontari formati e di volontari che hanno superato con successo la valutazione al termine della formazione,
-
il numero delle organizzazioni di invio di volontari certificate che applicano le norme e le procedure per la gestione dei candidati volontari e dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario,
-
il livello di soddisfazione dei volontari formati e mobilitati come pure delle organizzazioni di invio e d'accoglienza per quanto concerne la qualità della formazione, il livello delle conoscenze e delle competenze dei volontari nonché il rispetto e l'adeguatezza delle norme e delle procedure relative alla gestione dei candidati volontari e dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario;
c)
potenziare le capacità delle organizzazioni d'accoglienza e promozione del volontariato nei paesi terzi.
I progressi nel conseguimento di questo obiettivo operativo sono valutati sulla base di indicatori quali:
-
il numero e il tipo di azioni di potenziamento delle capacità nei paesi terzi,
-
la quantità di personale e di volontari di paesi terzi partecipanti alle azioni di potenziamento delle capacità,
-
il livello di soddisfazione del personale delle organizzazioni d'accoglienza e dei volontari di paesi terzi partecipanti alle azioni di potenziamento delle capacità per quanto concerne la qualità e l'efficacia delle azioni condotte;
d)
comunicare i principi dell'Unione in materia di aiuto umanitario stabiliti nell'ambito del Consenso europeo sull'aiuto umanitario.
I progressi nel conseguimento di questo obiettivo operativo sono valutati sulla base di indicatori quali:
-
il numero, il tipo e i costi delle attività di informazione, comunicazione e sensibilizzazione;
e)
aumentare la coerenza e l'interconnessione del volontariato fra gli Stati membri per migliorare le opportunità dei cittadini dell'Unione di partecipare ad attività e interventi di aiuto umanitario.
I progressi nel conseguimento di questo obiettivo operativo sono valutati sulla base di indicatori quali:
-
il numero delle organizzazioni di invio di volontari certificate,
-
il numero e il tipo di azioni di assistenza tecnica per le organizzazioni di invio di volontari,
-
la diffusione e la riproduzione delle norme e delle procedure per la gestione dei candidati volontari e dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario da parte di altri programmi di volontariato.
2. Gli indicatori di cui al paragrafo 1, lettere da a) a e), sono utilizzati, secondo le necessità, per monitorare, valutare e rivedere le prestazioni. Sono indicativi e potrebbero essere modificati mediante atti delegati conformemente alla procedura di cui all'articolo 24 per tenere conto dell'esperienza acquisita dalla valutazione dei progressi compiuti.
CAPO II
AZIONI NELL'AMBITO DELL'INIZIATIVA VOLONTARI DELL'UNIONE PER L'AIUTO UMANITARIO
Articolo 8
Azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario
L'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario persegue gli obiettivi di cui agli articoli 4 e 7 attraverso i seguenti tipi di azioni:
-
elaborazione e mantenimento delle norme e delle procedure relative ai candidati volontari e ai Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario,
-
elaborazione e mantenimento di un dispositivo di certificazione per le organizzazioni di invio dei volontari e per le organizzazioni di accoglienza,
-
individuazione e selezione dei candidati volontari,
-
definizione di un programma di formazione e sostegno alla formazione e all'apprendistato,
-
creazione, cura e aggiornamento di una banca dati dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario,
-
mobilitazione dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario onde sostenere e completare l'aiuto umanitario nei paesi terzi,
-
rafforzamento delle capacità delle organizzazioni d'accoglienza,
-
creazione e gestione di una Rete per l'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario,
-
comunicazione e sensibilizzazione,
-
attività complementari che rafforzano l'affidabilità, la trasparenza e l'efficacia dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario.
Articolo 9
Norme e procedure relative ai candidati volontari e ai Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario
1. Sulla base delle pertinenti pratiche esistenti, la Commissione definisce norme e procedure riguardanti le condizioni, le modalità e i requisiti necessari che le organizzazioni di invio e d'accoglienza devono applicare nell'individuare, selezionare, preparare, gestire e mobilitare i candidati volontari e i Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario per sostenere le azioni di aiuto umanitario in paesi terzi.
2. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all'articolo 24 riguardo alla definizione di norme concernenti:
-
un quadro di competenze per l'individuazione, la selezione e la preparazione dei volontari in quanto giovani professionisti o professionisti esperti,
-
disposizioni volte a garantire pari opportunità e l'assenza di discriminazioni nel processo di individuazione e selezione,
-
disposizioni volte a garantire il rispetto della pertinente normativa nazionale, dell'Unione e del paese d'accoglienza da parte delle organizzazioni di invio e d'accoglienza,
-
norme relative ai partenariati tra le organizzazioni di invio e d'accoglienza,
-
disposizioni per il riconoscimento delle capacità e delle competenze acquisite dai Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, in linea con le pertinenti iniziative dell'Unione già in essere.
3. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti di esecuzione riguardo alla definizione delle procedure seguenti:
-
le procedure da seguire per l'individuazione, la selezione e la necessaria preparazione pre-mobilitazione dei candidati volontari, incluso se del caso l'apprendistato,
-
disposizioni relative alla mobilitazione e alla gestione nei paesi terzi dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, inclusi tra l'altro la supervisione sul campo, la fornitura di un sostegno continuo sotto forma di orientamento, tutoraggio e formazioni supplementari, le necessarie condizioni di lavoro e il sostegno post-mobilitazione,
-
la copertura assicurativa e le condizioni di vita dei volontari, inclusa la copertura delle spese di sussistenza, di alloggio e di viaggio come pure di altre spese pertinenti,
-
le procedure da seguire prima, durante e dopo la mobilitazione per garantire l'obbligo di diligenza e misure di protezione e sicurezza appropriate, tra cui protocolli di evacuazione medica e piani di sicurezza relativi all'evacuazione di emergenza dai paesi terzi, incluse le necessarie procedure di collegamento con le autorità nazionali,
-
procedure relative al monitoraggio e alla valutazione delle prestazioni individuali dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario.
Tali atti di esecuzione sono adottati conformemente alla procedura d'esame di cui all'articolo 26, paragrafo 2.
Articolo 10
Dispositivo di certificazione per l'invio e l'accoglienza di organizzazioni
1. La Commissione elabora un dispositivo di certificazione mediante atti di esecuzione, se del caso con la partecipazione di partner umanitari, che garantisce che le organizzazioni di invio di volontari rispettino le norme e le procedure di cui all'articolo 9, e un dispositivo di certificazione differenziato per le organizzazioni d'accoglienza.
La Commissione stabilisce, mediante atti di esecuzione la procedura relativa al funzionamento dei dispositivi di certificazione basandosi sui pertinenti dispositivi e procedure di certificazione esistenti. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 26, paragrafo 2.
2. Nell'elaborazione del dispositivo di certificazione, la Commissione cerca di creare sinergie con gli strumenti di partenariato della Commissione nel settore umanitario e con le norme umanitarie esistenti, in un'ottica di semplificazione amministrativa. Il dispositivo di certificazione è inclusivo e non discriminatorio nei confronti di qualsiasi tipo di organizzazione ammissibile.
3. Le organizzazioni di invio di volontari sono ammissibili alla certificazione se:
a)
rispettano le norme e le procedure di cui all'articolo 9;
b)
sono attive nell'ambito dell'aiuto umanitario quale definito all'articolo 3, lettera d); e
c)
se appartengono ad una delle seguenti categorie:
i)
organizzazioni non governative senza scopo di lucro costituite conformemente alla legislazione di uno Stato membro e la cui sede sia ubicata nell'Unione;
ii)
organismi di diritto pubblico a carattere civile disciplinati dalla legislazione di uno Stato membro;
iii)
organizzazioni non governative senza scopo di lucro stabilite nei paesi di cui all'articolo 23 alle condizioni fissate in tale articolo e in base agli accordi ivi menzionati;
iv)
organismi di diritto pubblico a carattere civile stabiliti nei paesi di cui all'articolo 23 alle condizioni fissate in tale articolo e in base agli accordi ivi menzionati;
v)
Federazione internazionale delle Società nazionali della Croce Rossa e della Mezzaluna Rossa.
4. Le organizzazioni di paesi terzi sono ammissibili come organizzazioni d'accoglienza se:
a)
aderiscono alle norme e alle procedure di cui all'articolo 9;
b)
sono attive nel campo dell'aiuto umanitario quale definito all'articolo 3, lettera d); e
c)
appartengono ad una delle seguenti categorie:
i)
organizzazioni non governative senza scopo di lucro operanti o stabilite in un paese terzo ai sensi della legislazione in vigore in tale paese;
ii)
organismi di diritto pubblico a carattere civile disciplinati dalla legislazione di un paese terzo;
iii)
agenzie ed organizzazioni internazionali.
5. Fermi restando i requisiti di cui ai paragrafi 3 e 4, le organizzazioni di invio dei volontari e le organizzazioni d'accoglienza possono realizzare le azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario in associazione con organizzazioni private a scopo di lucro.
6. Sulla base di una valutazione preliminare delle esigenze, le organizzazioni di invio da certificare possono beneficiare di un'assistenza tecnica intesa a rafforzare la loro capacità di partecipare all'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario e di garantire il rispetto delle norme e delle procedure di cui all'articolo 9.
Le organizzazioni d'accoglienza da certificare possono altresì beneficiare dell'assistenza di cui al primo comma nel contesto delle azioni di cui all'articolo 15.
7. Dopo la certificazione, la Commissione pubblica senza indugio l'elenco delle organizzazioni di invio e d'accoglienza certificate.
Articolo 11
Individuazione e selezione dei candidati volontari
1. Sulla base di una valutazione preliminare delle necessità dei paesi terzi effettuata dalle organizzazioni di invio dei volontari, dalle organizzazioni d'accoglienza o da altri operatori pertinenti, le organizzazioni d'invio certificate individuano e selezionano candidati volontari a fini di formazione.
2. L'individuazione e la selezione dei candidati volontari avvengono nel rispetto delle norme e delle procedure di cui all'articolo 9 e sono conformi ai principi di non discriminazione e pari opportunità.
3. Possono candidarsi come volontari le seguenti categorie di persone, che abbiano un'età minima di diciotto anni:
a)
i cittadini dell'Unione,
b)
i cittadini di paesi terzi che sono soggiornanti di lungo periodo in uno Stato membro dell'Unione; e
c)
i cittadini di paesi di cui all'articolo 23, paragrafo 1, alle condizioni stabilite in tale articolo.
Articolo 12
Programma di formazione dei candidati volontari e sostegno alla formazione e all'apprendistato
1. Sulla base dei programmi e delle procedure esistenti e con la partecipazione, se del caso, di istituzioni specializzate, la Commissione stabilisce un programma di formazione per preparare i candidati volontari alla mobilitazione al fine di sostenere e completare l'aiuto umanitario.
2. Sono ammessi a partecipare al programma di formazione attuato da organizzazioni qualificate i candidati volontari individuati e selezionati conformemente all'articolo 11. La portata individuale e il contenuto della formazione che ogni candidato deve effettuare sono determinati dalla pertinente organizzazione di invio certificata, in consultazione con l'organizzazione d'accoglienza certificata, in base alle esigenze e tenendo conto della precedente esperienza del volontario candidato e della mobilitazione prevista.
3. Come parte della formazione, e in particolare della preparazione alla mobilitazione, i candidati volontari possono essere tenuti a svolgere apprendistati presso organizzazioni di invio certificate, se possibile in un paese diverso dal loro paese d'origine.
4. Fermo restando il paragrafo 3, i candidati volontari che non hanno usufruito di un apprendistato possono ricevere, se del caso, una preparazione supplementare pre-mobilitazione specialmente concepita in funzione delle esigenze e delle circostanze specifiche della mobilitazione. Questa preparazione e l'apprendistato avvengono nel rispetto delle norme e delle procedure sulla preparazione di cui all'articolo 9.
5. Il programma di formazione comporta una valutazione del grado di preparazione dei candidati volontari a essere mobilitati al fine di sostenere e completare l'aiuto umanitario nei paesi terzi e di rispondere alle necessità in loco. Tale valutazione è effettuata in collaborazione con le organizzazioni di invio di volontari.
6. La Commissione adotta le modalità del programma di formazione e la procedura di valutazione del grado di preparazione dei candidati volontari alla mobilitazione mediante atti di esecuzione. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d'esame di cui all'articolo 26, paragrafo 2.
Articolo 13
Banca dati dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario
1. Sono considerati Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario e sono ammissibili alla mobilitazione i candidati che superano la valutazione di cui all'articolo 12, paragrafo 5. Essi sono inseriti in quanto tali nella banca dati dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario.
2. La Commissione crea, cura e aggiorna la banca dati dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, anche per quanto concerne la disponibilità e l'ammissibilità dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario ai fini della mobilitazione, e ne disciplina l'accesso e l'uso. Il trattamento dei dati personali inclusi nella banca dati o raccolti ai fini dell'inserimento nella stessa avviene nel rispetto della direttiva 95/46/CE e del regolamento (CE) n. 45/2001, a seconda dei casi.
Articolo 14
Mobilitazione nei paesi terzi dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario
1. I Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario figuranti nella banca dati possono essere mobilitati per sostenere e completare l'aiuto umanitario, conformemente all'articolo 3, lettera d):
a)
dalle organizzazioni di invio certificate, presso le organizzazioni d'accoglienza nei paesi terzi; oppure
b)
laddove opportuno, dalla Commissione, presso i propri uffici locali di aiuto umanitario per svolgere attività di sostegno.
2. La mobilitazione risponde alle esigenze reali espresse a livello locale dalle organizzazioni d'accoglienza.
3. Per quanto riguarda la mobilitazione di cui al paragrafo 1, lettera a), le organizzazioni certificate di invio di volontari garantiscono l'osservanza delle norme e delle procedure di cui all'articolo 9. I Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario non sono mobilitati nell'ambito di operazioni condotte nel quadro di conflitti armati internazionali e non internazionali.
4. Le organizzazioni di invio certificate informano le autorità nazionali competenti degli Stati membri e di altri paesi partecipanti a norma dell'articolo 23 prima che uno dei loro cittadini sia mobilitato in qualità di Volontario dell'Unione per l'aiuto umanitario conformemente alle norme e alle procedure di cui all'articolo 9.
5. Le specifiche condizioni di mobilitazione e il ruolo dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, compresi i diritti e doveri, la durata e il luogo della mobilitazione e i compiti del volontario, sono definiti in stretta consultazione con le organizzazioni d'accoglienza in un contratto fra le organizzazioni di invio e i Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario.
6. Per quanto riguarda la mobilitazione di cui al paragrafo 1, lettera b), la Commissione firma con i Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario un «Contratto di mobilitazione di volontari», che definisce le specifiche modalità e condizioni della mobilitazione. I contratti di mobilitazione di volontari non conferiscono agli interessati i diritti e gli obblighi derivanti dallo Statuto dei funzionari dell'Unione europea e dal Regime applicabile agli altri agenti dell'Unione europea di cui al regolamento (CEE, Euratom, CECA) n. 259/68 del Consiglio (14).
7. Ogni Volontario dell'Unione per l'aiuto umanitario è seguito e assistito durante il periodo di mobilitazione da una persona di riferimento designata dall'organizzazione d'accoglienza.
Articolo 15
Rafforzamento delle capacità ai fini dell'aiuto umanitario delle organizzazioni d'accoglienza
Sulla base di una valutazione preliminare delle esigenze dei paesi terzi effettuata dalle organizzazioni di invio e d'accoglienza o da altri attori pertinenti, la Commissione sostiene azioni volte a rafforzare la capacità delle organizzazioni d'accoglienza ai fini dell'aiuto umanitario nell'ottica di migliorare la preparazione e la reazione alle crisi umanitarie a livello locale e garantire l'impatto sostenibile ed efficace delle attività sul campo dei Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, tra cui:
a)
gestione del rischio di catastrofi, preparazione e reazione alle catastrofi, addestramento, formazione in materia di gestione dei volontari e altri settori pertinenti per il personale e i volontari delle organizzazioni d'accoglienza;
b)
scambio di migliori prassi, assistenza tecnica, programmi di gemellaggio e scambio di personale e volontari, creazione di reti e altre azioni rilevanti.
Articolo 16
Rete dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario
1. La Commissione istituisce e gestisce la Rete dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, che riunisce:
a)
i candidati volontari e i Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario che partecipano o hanno partecipato all'iniziativa;
b)
le organizzazioni di invio e d'accoglienza;
c)
rappresentanti degli Stati membri e del Parlamento europeo.
2. In particolare, la Rete dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario:
a)
facilita le interazioni e costituisce una piattaforma per lo scambio delle conoscenze, la consultazione e la divulgazione di informazioni, lo scambio di buone prassi nonché la valutazione delle necessità di cui all'articolo 21, paragrafo 3;
b)
facilita la costituzione di partenariati e l'elaborazione di progetti comuni concernenti attività di mobilitazione e di rafforzamento delle capacità cui partecipano organizzazioni di invio dell'Unione e organizzazioni d'accoglienza dei paesi terzi;
c)
costituisce una base per la realizzazione delle azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario nell'ottica di garantire miglioramenti continui come pure un monitoraggio e una valutazione efficaci;
d)
offre opportunità di volontariato online nell'ambito di progetti relativi all'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario.
Articolo 17
Comunicazione e sensibilizzazione
1. La Commissione sostiene azioni di pubblica informazione, di comunicazione e di sensibilizzazione per promuovere la visibilità dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario e per incoraggiare il volontariato nel settore dell'aiuto umanitario nell'Unione e nei suoi Stati membri come pure nei paesi terzi che beneficiano delle azioni nell'ambito di tale iniziativa.
2. La Commissione elabora un piano di comunicazione relativo agli obiettivi, alle azioni e alla visibilità dei risultati dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, che definisce le attività di comunicazione e diffusione, in particolare verso i futuri potenziali candidati volontari e i beneficiari delle azioni nell'ambito di tale iniziativa. Il suddetto piano di comunicazione è attuato dalla Commissione e dai beneficiari, in particolare le organizzazioni di invio e d'accoglienza, come pure dai Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario.
CAPO III
PROGRAMMAZIONE E STANZIAMENTO DEI FONDI
Articolo 18
Azioni ammissibili
1. Sono ammesse a beneficiare dell'assistenza finanziaria le azioni di cui all'articolo 8, incluse le misure necessarie per la loro attuazione e le necessarie misure volte a rafforzare il coordinamento fra l'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario e altri programmi rilevanti a livello nazionale e internazionale, sulla base delle buone prassi esistenti.
2. L'assistenza finanziaria di cui al paragrafo 1 può coprire anche le spese di preparazione, monitoraggio, controllo, revisione contabile e valutazione necessarie per gestire l'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario e realizzarne gli obiettivi.
3. Le spese di cui al paragrafo 2 possono coprire in particolare studi, riunioni di esperti, azioni di informazione e comunicazione a norma dell'articolo 17, tra cui la comunicazione istituzionale sulle priorità politiche dell'Unione europea, purché riguardino gli obiettivi generali dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, le spese connesse alle reti informatiche destinate all'elaborazione e allo scambio di informazioni (e relativa interconnessione con i sistemi presenti e futuri intesi a promuovere lo scambio di dati intersettore e relative attrezzature), e tutte le altre spese di assistenza tecnica e amministrativa sostenute dalla Commissione.
Articolo 19
Beneficiari finanziari
L'assistenza finanziaria prevista dal presente regolamento può essere concessa a persone fisiche e a persone giuridiche, di diritto privato o di diritto pubblico, che si considerano beneficiari finanziari ai sensi del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012.
Articolo 20
Dotazione finanziaria
1. La dotazione finanziaria per l'attuazione del presente regolamento per il periodo tra il 1o gennaio 2014 e il 31 dicembre 2020 è di 147 936 000 EUR a prezzi correnti. Gli stanziamenti annuali sono autorizzati dal Parlamento europeo e dal Consiglio entro i limiti del quadro finanziario pluriennale. Se necessario, dopo il 2020 si potranno iscrivere a bilancio stanziamenti di pagamento per coprire spese analoghe, per consentire la gestione dei pagamenti delle azioni non ancora completate entro il 31 dicembre 2020.
2. La dotazione finanziaria di cui paragrafo 1 è assegnata, nel periodo 2014-2020, in base agli obiettivi operativi, alle priorità tematiche e alle percentuali di cui all'allegato.
3. Alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati conformemente all'articolo 24 al fine di modificare le priorità e adeguare di oltre 10 punti percentuali, e fino ad un massimo di 20, ciascuna delle cifre riportate nell'allegato. Tale adeguamento può essere effettuato solo sulla base dei risultati di un riesame condotto dalla Commissione in merito alle priorità tematiche e alle percentuali figuranti all'allegato alla luce dell'esito della valutazione intermedia di cui all'articolo 27, paragrafo 4, lettera b), nel qual caso gli atti delegati sono adottati entro il 30 giugno 2018.
4. Qualora, in caso di una necessaria revisione delle risorse finanziarie disponibili per il sostegno delle azioni di risposta alle emergenze, motivi imperativi d'urgenza lo richiedano, alla Commissione è conferito il potere di adottare atti delegati per rivedere di oltre 10 punti percentuali, e fino ad un massimo di 20, ciascuna delle cifre riportate nell'allegato, nei limiti delle dotazioni di bilancio disponibili e in conformità della procedura prevista all'articolo 25.
Articolo 21
Tipologie di intervento finanziario e procedure d'esecuzione
1. La Commissione eroga l'assistenza finanziaria dell'Unione conformemente al regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012.
2. L'assistenza finanziaria di cui al presente regolamento può assumere le forme previste dal regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012.
3. Ai fini dell'attuazione del presente regolamento la Commissione adotta mediante atti di esecuzione un programma di lavoro annuale relativo all'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario. Tali atti di esecuzione sono adottati conformemente alla procedura di cui all'articolo 26, paragrafo 2. Il programma di lavoro annuale definisce gli obiettivi perseguiti, i risultati attesi, il metodo di attuazione e l'importo della relativa spesa totale e fornisce una descrizione delle azioni da finanziare, indicando l'importo assegnato a ciascuna azione, tenendo conto se del caso dell'esito della valutazione delle esigenze, e uno scadenzario indicativo per la loro attuazione. Nel caso delle sovvenzioni, il programma di lavoro annuale indica le priorità, i principali criteri di valutazione e il tasso massimo di cofinanziamento. Il programma di lavoro annuale definisce altresì la partecipazione dei paesi terzi conformemente alle condizioni di cui all'articolo 23.
Articolo 22
Tutela degli interessi finanziari dell'Unione
1. La Commissione adotta provvedimenti opportuni volti a garantire che, nella realizzazione delle azioni finanziate nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, gli interessi finanziari dell'Unione siano tutelati mediante l'applicazione di misure preventive contro la frode, la corruzione e ogni altra attività illecita, mediante controlli efficaci e, ove fossero rilevate irregolarità, mediante il recupero delle somme indebitamente versate e, se del caso, sanzioni efficaci, proporzionate e dissuasive.
2. La Commissione o i suoi rappresentanti e la Corte dei conti hanno potere di revisione contabile, esercitabile sulla base di documenti e sul posto, su tutti i beneficiari di sovvenzioni, contraenti e subcontraenti che hanno ottenuto finanziamenti dell'Unione nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario.
3. L'Ufficio europeo per la lotta antifrode (OLAF) è autorizzato a effettuare controlli e verifiche sul posto presso gli operatori economici che siano direttamente o indirettamente interessati da tali finanziamenti, secondo le procedure stabilite dal regolamento (Euratom, CE) n. 2185/96 e dal regolamento (UE, Euratom) n. 883/2013, per accertare eventuali frodi, casi di corruzione o altre attività illecite lesive degli interessi finanziari dell'Unione in relazione a convenzioni o decisioni di sovvenzione o a contratti finanziati nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario.
4. Fatti salvi i paragrafi 1 e 2, gli accordi di cooperazione con paesi terzi e organizzazioni internazionali, le convenzioni e decisioni di sovvenzione e i contratti conclusi in applicazione del presente regolamento abilitano espressamente la Commissione, la Corte dei conti e l'OLAF a svolgere tali revisioni, controlli e verifiche sul posto, nel rispetto di tutte le pertinenti garanzie procedurali.
CAPO IV
COOPERAZIONE CON ALTRI PAESI
Articolo 23
Cooperazione con altri paesi
1. Possono partecipare all'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario:
a)
cittadini e organizzazioni d'invio di volontari di paesi in via d'adesione, paesi candidati, potenziali candidati e paesi partner della politica europea di vicinato conformemente ai principi, alle modalità e alle condizioni generali che regolano la partecipazione di questi paesi ai programmi dell'Unione stabiliti nei rispettivi accordi quadro e nelle pertinenti decisioni dei Consigli di associazione, o in accordi simili;
b)
cittadini e organizzazioni d'invio di volontari di paesi appartenenti all'Associazione europea di libero scambio, che sono membri dello Spazio economico europeo (SEE), nel rispetto delle condizioni di cui all'accordo SEE;
c)
cittadini e organizzazioni d'invio di volontari di altri paesi europei, previa conclusione di accordi bilaterali con tali paesi.
2. I volontari e le organizzazioni partecipanti che eseguono le azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario, provenienti dai paesi cooperanti rispettano a loro volta i principi generali di cui all'articolo 4.
3. La cooperazione coi paesi partecipanti di cui al paragrafo 1 è basata, ove rilevante, su stanziamenti supplementari di tali paesi partecipanti, da rendere disponibili conformemente alle procedure da concordarsi con tali paesi.
CAPO V
DELEGA DI POTERI E MISURE DI ESECUZIONE
Articolo 24
Esercizio della delega
1. Il potere di adottare atti delegati è conferito alla Commissione alle condizioni stabilite nel presente articolo.
2. Il potere di adottare atti delegati di cui all'articolo 7, paragrafo 2, all'articolo 9, paragrafo 2, e all'articolo 20, paragrafo 3, è conferito alla Commissione per un periodo di sette anni a decorrere dal 25 aprile 2014.
3. La delega di potere di cui all'articolo 7, paragrafo 2, all'articolo 9, paragrafo 2, e all'articolo 20, paragrafo 3, può essere revocata in qualsiasi momento dal Parlamento europeo o dal Consiglio. La decisione di revoca pone fine alla delega di potere ivi specificata. Gli effetti della decisione decorrono dal giorno successivo alla pubblicazione della decisione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea o da una data successiva ivi specificata. Essa non pregiudica la validità degli atti delegati già in vigore.
4. Non appena adotta un atto delegato, la Commissione ne dà contestualmente notifica al Parlamento europeo e al Consiglio.
5. L'atto delegato adottato ai sensi dell'articolo 7, paragrafo 2, dell'articolo 9, paragrafo 2 e dell'articolo 20, paragrafo 3, entra in vigore solo se né il Parlamento europeo né il Consiglio hanno sollevato obiezioni entro il termine di due mesi dalla data in cui esso è stato loro notificato o se, prima della scadenza di tale termine, sia il Parlamento europeo che il Consiglio hanno informato la Commissione che non intendono sollevare obiezioni. Tale termine è prorogato di due mesi su iniziativa del Parlamento europeo o del Consiglio.
Articolo 25
Procedura d'urgenza
1. In casi eccezionali e debitamente giustificati, gli atti delegati adottati ai sensi del presente articolo entrano in vigore immediatamente e si applicano finché non siano sollevate obiezioni conformemente al paragrafo 2. La notifica di un atto delegato al Parlamento europeo e al Consiglio illustra i motivi del ricorso alla procedura d'urgenza.
2. Il Parlamento europeo o il Consiglio possono sollevare obiezioni a un atto delegato secondo la procedura di cui all'articolo 24, paragrafo 5. In tal caso, la Commissione abroga l'atto immediatamente a seguito della notifica della decisione con la quale il Parlamento europeo o il Consiglio hanno sollevato obiezioni.
Articolo 26
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato definito all'articolo 17, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1257/96 del Consiglio (15). Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applica l'articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
CAPO VI
MONITORAGGIO E VALUTAZIONE
Articolo 27
Monitoraggio e valutazione
1. Le azioni nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario che ricevono assistenza finanziaria sono oggetto di un monitoraggio periodico che ne segue l'attuazione e di una valutazione indipendente esterna periodica che ne esamina l'efficienza, l'efficacia e l'impatto in relazione agli obiettivi dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario. Il monitoraggio e la valutazione includono le relazioni di cui al paragrafo 4 e altre attività su aspetti specifici del regolamento che possono essere avviate in qualunque momento della sua attuazione.
2. Le organizzazioni di invio che mobilitano i Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario al di fuori dell'Unione sono responsabili del monitoraggio delle loro attività e presentano periodicamente alla Commissione relazioni di monitoraggio salvaguardando tutti i diritti dei singoli volontari per quanto attiene alla protezione dei dati personali.
3. Le valutazioni si basano sulle norme di valutazione esistenti, incluse quelle elaborate dal comitato per l'assistenza allo sviluppo dell'Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico, al fine di misurare l'impatto a lungo termine dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario sull'aiuto umanitario. La fase della valutazione implica la consultazione periodica, da parte della Commissione, di tutte le parti interessate, compresi i volontari, le organizzazioni di invio e di accoglienza, le popolazioni e le comunità locali assistite, le organizzazioni umanitarie e gli operatori sul campo. La concezione dei programmi e l'assegnazione delle risorse tengono conto dei risultati della valutazione.
4. La Commissione presenterà al Parlamento europeo e al Consiglio:
a)
relazioni annuali intese a esaminare i progressi compiuti nell'attuazione del presente regolamento, inclusi i suoi risultati e, per quanto possibile, i principali effetti;
b)
una relazione di valutazione intermedia sui risultati ottenuti e sugli aspetti qualitativi e quantitativi dell'attuazione del presente regolamento, compreso per quanto concerne l'impatto dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario nel settore umanitario e il rapporto costo-efficacia del programma, durante i primi tre anni di attuazione, entro il 31 dicembre 2017;
c)
una comunicazione sul seguito dell'attuazione del presente regolamento, sulla base della relazione di valutazione intermedia di cui alla lettera b), entro il 31 dicembre 2018;
d)
una relazione di valutazione ex post per il periodo di esecuzione finanziaria di sette anni, entro il 31 dicembre 2021.
5. La Commissione provvede al riesame delle misure previste dal presente regolamento entro il 1o settembre 2019 e, se opportuno in base alle conclusioni della relazione di valutazione intermedia di cui al paragrafo 4, lettera b), del presente articolo, presenta nel quadro di detto riesame una proposta legislativa volta a modificare il presente regolamento.
6. Inoltre, la Commissione informa periodicamente il SEAE in merito alle attività condotte nell'ambito dell'iniziativa Volontari dell'Unione per l'aiuto umanitario conformemente alle pertinenti modalità operative.
CAPO VII
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 28
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2014.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 3 aprile 2014