NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 283/2014
ze dne 11. března 2014
o hlavních směrech transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury a o zrušení rozhodnutí č. 1336/97/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 172 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanoviska Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Telekomunikační sítě a služby jsou rostoucí měrou založeny na internetových infrastrukturách, kde jsou úzce propojeny širokopásmové sítě s digitálními službami. Internet se stává dominantní platformou pro komunikaci, služby, vzdělávání, účast na společenském a politickém životě, kulturní obsah a podnikání. Transevropská dostupnost široce rozšířeného, vysokorychlostního a bezpečného přístupu k internetu a digitálních služeb ve veřejném zájmu je proto důležitá pro sociální a ekonomický růst, konkurenceschopnost, sociální začleňování a vnitřní trh.
(2)
Dne 17. června 2010 Evropská rada podpořila sdělení Komise ze dne 26. srpna 2010 o Digitální agendě pro Evropu, jejímž cílem je stanovit postup pro maximální využití sociálních a ekonomických možností informačních a komunikačních technologií. Účelem je stimulovat nabídku a poptávku, pokud jde o konkurenceschopnou infrastrukturu vysokorychlostního internetu a digitální služby založené na internetu, a učinit tak další krok k vytvoření skutečně jednotného digitálního trhu, který je nezbytný pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění.
(3)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013 (4) stanoví podmínky, metody a postupy pro poskytování finanční pomoci Unie pro transevropské sítě v oblasti dopravy, digitálních komunikací a energetiky. Vzhledem k tomu, že podobné výzvy a příležitosti jsou i v odvětvích, na která se vztahuje nástroj pro propojení Evropy, existuje významný prostor pro využití součinností, mj. kombinováním finančních zdrojů v rámci nástroje pro propojení Evropy s jinými zdroji financování.
(4)
Existuje velké množství přeshraničních digitálních služeb, které v rámci podpory politik Unie zajišťují komunikaci mezi evropskými orgány veřejné správy. Je důležité, aby nová řešení vycházela z těch stávajících, která již byla provedena v souvislosti s dalšími evropskými iniciativami, aby nedocházelo ke zdvojování práce, a aby byla zajištěna koordinace a sladění přístupů a řešení v rámci různých iniciativ a politik, jako je například program ISA zřízený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 922/2009 (5), program Fiscalis zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1286/2013 (6) a program Horizont 2020 zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (7). Je také důležité, aby řešení splňovala dohodnuté mezinárodní nebo evropské normy či otevřené specifikace pro interoperabilitu, zejména specifikace určené Komisí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (8), a další příslušné specifikace a směry, jako je Evropský rámec interoperability evropských veřejných služeb (dále jen „evropský rámec interoperability“).
(5)
Rozvoj vysokorychlostních širokopásmových sítí se bude opírat o evropské technické normy. Pokud má hrát Unie v odvětví telekomunikací hlavní úlohu, musí se v jejím rámci zavést programy výzkumu a vývoje a zintenzivnit monitorování normalizačních postupů.
(6)
U rozsáhlých pilotních projektů prováděných mezi členskými státy a spolufinancovaných v rámci programu pro konkurenceschopnost a inovace (9), jako je PEPPOL, STORK, epSOS, eCODEX nebo SPOCS, byly na vnitřním trhu prověřeny hlavní přeshraniční digitální služby založené na společných stavebních prvcích, jejichž konsolidace probíhá prostřednictvím projektu eSENS. Tyto pilotní projekty již dosáhly nebo v blízké budoucnosti dosáhnou zralosti, která je pro zavedení do praxe požadována. U stávajících projektů společného zájmu se již ukázalo, že postup na úrovni EU má jednoznačnou přidanou hodnotu, např. v oblasti kulturního dědictví (Europeana), ochrany dítěte (Bezpečnější internet), sociálního zabezpečení (EESSI), přičemž byly navrženy další projekty, jako např. v oblasti ochrany spotřebitele (řešení sporů on-line).
(7)
Pokud jde o infrastruktury digitálních služeb, měly by mít stavební prvky přednost před jinými infrastrukturami digitálních služeb, neboť jsou pro vytvoření těchto infrastruktur předpokladem. Infrastruktury digitálních služeb by mimo jiné měly vytvářet evropskou přidanou hodnotu a pokrývat skutečně prokázané potřeby. Aby mohly být zavedeny do praxe, měly by být z technického i provozního hlediska dostatečně vyspělé, což musí být prokázáno zejména úspěšnou realizací pilotních projektů. Měly by být založeny na konkrétním plánu udržitelnosti s cílem zajistit střednědobý až dlouhodobý provoz platforem hlavních služeb nad rámec nástroje pro propojení Evropy. Z toho důvodu by finanční pomoc podle tohoto nařízení měla být pokud možno v průběhu času postupně ukončována a v případě potřeby by měly být uvolněny finanční prostředky z jiných zdrojů než z nástroje pro propojení Evropy.
(8)
Je důležité poskytnout financování pro infrastruktury digitálních služeb, které jsou nezbytné pro splnění právních závazků vyplývajících z práva Unie nebo které vyvíjejí nebo zajišťují stavební prvky, s možným významným dopadem na rozvoj celoevropských veřejných služeb, v zájmu podpory mnohočetných infrastruktur digitálních služeb a postupného vybudování evropského ekosystému interoperability. V této souvislosti se právními závazky rozumí zvláštní ustanovení, která vyžadují buď vytvoření, nebo využití infrastruktur digitálních služeb, nebo požadují výsledky, kterých lze dosáhnout pouze prostřednictvím evropských infrastruktur digitálních služeb.
(9)
Jakožto již zavedené infrastruktury digitálních služeb by Europeana a Bezpečnější internet pro děti měly mít z hlediska financování přednost. V prvních letech příštího víceletého finančního rámce na období 2014-2020 stanoveného v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10) by zejména měla být zajištěna kontinuita financování poskytovaného Unií pro nástroj pro propojení Evropy z jiných programů Unie, aby bylo umožněno nepřerušené a úspěšné poskytování služeb na téže úrovni, která je zajištěna v rámci stávajícího režimu financování. Dne 10. května 2012 Rada zdůraznila, že je nezbytné zajistit dlouhodobou životaschopnost Europeany, a to i z hlediska správy a financování (11).
(10)
Je třeba zajistit bezpečné, inkluzivní a pozitivní online prostředí pro děti a mladé lidi. Z hlediska ochrany a podpory práv dětí v online prostředí je klíčové zajistit po roce 2014fungování programu Bezpečnější internet. Prováděním tohoto nařízení je třeba zajistit finanční podporu Evropské strategie pro internet lépe uzpůsobený dětem na úrovni Unie i členských států, a to především pokud jde o centra pro bezpečnější internet v členských státech. Činnosti center pro bezpečnější internet, mimo jiné jejich funkce osvětových center, a další činnosti vedoucí ke zvyšování povědomí, provozování linek pomoci pro děti, rodiče a vychovatele poskytujících informace o tom, jak nejlépe mají děti internet používat, jakož i tísňových linek pro hlášení obsahu na internetu týkajícího se pohlavního zneužívání dětí, představují klíčový prvek a základní předpoklad pro úspěch této strategie.
(11)
Budoucí právní akt Unie o elektronické identifikaci a důvěryhodných službách pro elektronické transakce na vnitřním trhu má stanovit podrobné požadavky a podmínky pro vzájemné uznávání klíčových předpokladů, které jsou zde označovány za stavební prvky infrastruktur digitálních služeb. Uvedený právní akt bude zahrnovat některé z nejdůležitějších stavebních prvků, například elektronickou identifikaci a elektronický podpis jakožto součásti projektů společného zájmu uvedených v příloze tohoto nařízení.
(12)
Infrastruktury digitálních služeb realizované v souladu s rozhodnutím 922/2009/ES usnadní elektronickou interakci mezi evropskými orgány veřejné správy v různých zemích a odvětvích. To pak umožní poskytování základních služeb, mimo jiné v oblastech, jako je elektronická identifikace a ověřování pravosti a zadávání veřejných zakázek, přeshraniční propojení obchodních rejstříků, interoperabilní elektronické přeshraniční zdravotnické služby, jakož i přeshraniční spolupráce týkající se kybernetické bezpečnosti, a přispěje tak k vytvoření jednotného digitálního trhu. Této interakce mezi správními orgány bude dosaženo vytvořením nebo rozšířením interoperabilních platforem hlavních služeb, a to na základě stávajících společných stavebních prvků, nebo zajištěním dalších stavebních prvků nezbytných pro rozvoj dalších platforem hlavních služeb, a prostřednictvím souvisejících obecných služeb pro propojení vnitrostátních infrastruktur s platformami hlavních služeb, aby mohly být poskytovány přeshraniční digitální služby.
(13)
Členské státy by měly podporovat místní a regionální orgány v tom, aby se plně a účinně zapojily do správy infrastruktur digitálních služeb, a měly by zajistit, aby projekty společného zájmu, které se týkají přeshraničního poskytování služeb elektronické veřejné správy, braly v úvahu doporučení evropského rámce interoperability.
(14)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 6. července 2011 nazvaném Evropské širokopásmové sítě: investice do digitálního růstu (12) zdůraznil, že širokopásmové služby jsou klíčem ke konkurenceschopnosti průmyslu Unie a velkou měrou přispívají k hospodářskému růstu, sociální soudržnosti a vytváření kvalitních pracovních příležitostí v Unii. Má-li být Unie zdrojem inovací, znalostí a služeb, je nezbytné investovat do nejmodernějších technologií, jež obstojí i v budoucnosti.
(15)
Evropský trh s téměř 500 miliony obyvatel s vysokorychlostním širokopásmovým připojením by byl klíčovým faktorem pro rozvoj vnitřního trhu, vedl by k vytvoření celosvětově jedinečné skupiny uživatelů dostatečně rozsáhlé pro to, aby se všem regionům poskytly nové možnosti, každému jednotlivému uživateli další výhody a Unii jako takové kapacita stát se hlavní znalostní ekonomikou ve světovém měřítku. Rychlé zavádění vysokorychlostních širokopásmových sítí je zásadní pro rozvoj produktivity Unie a pro vznik nových a malých podniků, které mohou zastávat vedoucí postavení v různých odvětvích, například ve zdravotnictví, výrobním průmyslu a ve službách.
(16)
Spojení nových příležitostí v infrastruktuře a nových, inovativních a interoperabilních služeb by mělo uvést v pohyb účinný cyklus pomocí stimulace zvyšující se poptávky po vysokorychlostním širokopásmovém připojení, na niž by bylo vhodné z komerčního hlediska reagovat.
(17)
Digitální agenda pro Evropu stanoví, že do roku 2020 by měli mít všichni Evropané přístup k internetu o rychlosti vyšší než 30 Mb/s a polovina nebo více evropských domácností by měla mít předplacené internetové připojení o rychlosti vyšší než 100 Mb/s.
(18)
Vzhledem k rychlému rozvoji digitálních služeb a aplikací vyžadujících stále rychlejší internetová připojení a urychlený vývoj nejmodernějších technologií, které to umožní, je vhodné v rámci hodnocení Digitální agendy pro Evropu zvážit revizi cílů v oblasti širokopásmového připojení pro rok 2020, aby se zajistilo, že Evropa bude mít k dispozici konkurenceschopné rychlosti širokopásmového připojení v porovnání s jinými světovými ekonomikami.
(19)
Část projektů v oblasti širokopásmového připojení by se měla vyznačovat vyššími ambicemi a usilovat o vyšší rychlosti, a měla by tak sloužit jako pilotní projekty pro rychlejší připojení a modely s potenciálem pro replikovatelnost.
(20)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 12. září 2013 nazvaném Digitální agenda pro růst, mobilitu a zaměstnanost: čas přeřadit na vyšší rychlost zdůraznil, že cílem revidované a na budoucnost orientované Digitální agendy pro Evropu pro rok 2020 je propojení všech domácností v Unii širokopásmovým připojením o rychlosti 100 Mb/s, přičemž polovina domácností by měla předplacené připojení o rychlosti 1 Gb/s nebo vyšší.
(21)
Vedoucí úlohu při zavádění a modernizaci širokopásmových sítí by měl hrát soukromý sektor, přičemž by se měl opírat o regulační rámec podporující hospodářskou soutěž a investice. V případě, kdy objem soukromých investic není dostatečný, měly by členské státy provést nezbytné kroky k dosažení cílů Digitální agendy pro Evropu. Veřejná finanční podpora pro širokopásmové sítě by měla být omezena na programy nebo iniciativy zaměřené na projekty, které nemohou být financovány pouze soukromým sektorem, což musí být doloženo předběžným hodnocením, kterým se zjistí selhání trhu nebo nepříznivé investiční situace, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (13).
(22)
Finanční nástroj či nástroje pro širokopásmové sítě nemají vést k nepřiměřenému narušení hospodářské soutěže a k vytěsnění soukromých investic nebo vytvářet překážky, které soukromé investory odradí. Mají být zejména v souladu s články 101, 102, 106 a 107 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a ve vhodných případech s pokyny EU k použití pravidel státní podpory ve vztahu k rychlému zavádění širokopásmových sítí.
(23)
Prostředky z veřejných zdrojů na širokopásmové sítě mají být vydávány pouze na infrastruktury, jež jsou v souladu s platnými právními předpisy, zejména předpisy v oblasti hospodářské soutěže, a s nařízeným přístupem podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES (14).
(24)
Vzhledem k tomu, že finanční zdroje, které jsou k dispozici v rámci nástroje pro propojení Evropy, jsou omezené, měla by se finanční pomoc zaměřit na vytvoření finančních mechanismů na úrovni Unie, které přilákají další investice, podpoří multiplikační efekt, a usnadní tak efektivní využívání soukromých a jiných veřejných investičních zdrojů. Díky tomuto přístupu vzniknou příznivé podmínky pro finanční příspěvky podniků a institucionálních subjektů, jejichž výše může výrazně překročit úroveň přímo způsobilého financování v rámci nástroje pro propojení Evropy.
(25)
Vzhledem k omezeným finančním zdrojům v rámci nástroje pro propojení Evropy a v zájmu zajištění vhodného financování pro infrastruktury digitálních služeb by celková výše rozpočtových prostředků určených na širokopásmové připojení neměla překročit minimální částku nezbytnou k zajištění nákladově efektivní intervence, kterou je třeba stanovit prostřednictvím předběžného hodnocení a zohlednit přitom mimo jiné druh zamýšlených finančních nástrojů, potenciální pákový efekt pro minimální velikost projektového portfolia umožňující jeho účinné fungování a tržní podmínky.
(26)
Podpora zavádění širokopásmových sítí poskytovaná v rámci nástroje pro propojení Evropy by měla doplňovat pomoc poskytovanou podle jiných unijních programů a iniciativ, včetně evropských strukturálních a investičních fondů, v případech, kdy je v rámci předběžného hodnocení zjištěno selhání trhu či nepříznivá investiční situace a kdy tak rozhodnou řídící orgány. Finanční pomoc pro zavádění širokopásmových sítí poskytovaná v rámci nástroje pro propojení Evropy by měla přispět k úsilí členských států, a to jak přímo, tak tím, že zajistí investiční nástroje pro dobrovolné, účelově vázané příspěvky z jiných zdrojů, včetně evropských strukturálních a investičních fondů, v důsledku čehož budou moci členské státy využít know-how a úspory z rozsahu, které skýtají nástroje řízené Unií, s cílem zlepšit efektivní využití veřejných prostředků.
(27)
Financování v rámci nástroje pro propojení Evropy by v zájmu zajištění hospodářsky nejvýhodnějšího řešení a v důsledku omezených zdrojů mělo být poskytnuto na projekty, jež využívají z hlediska daného projektu nejvhodnější technologie, mohou podnítit inovativní obchodní modely a vykazují vysoký potenciál, pokud jde o replikaci. Pokud jsou projekty financovány prostřednictvím dobrovolných příspěvků v rámci nástroje pro propojení Evropy, například prostřednictvím evropských strukturálních a investičních fondů nebo vnitrostátních či regionálních finančních prostředků, měla by být kritéria způsobilosti pružnější a zohledňovat konkrétní situaci a podmínky v oblastech, kterým tyto finanční prostředky mají posloužit.
(28)
Unie může podpořit zavádění širokopásmových sítí, které přispívají k dosažení cílů Digitální agendy pro Evropu ve všech možných oblastech. Důležitými cíli Digitální agendy pro Evropu jsou zmenšení digitální propasti a zvýšení digitálního začleňování. Všechna opatření Unie v oblasti širokopásmového připojení by tak měla být zaměřena na zvláštní potřeby příměstských, venkovských, a zejména řídce osídlených a méně rozvinutých regionů, v nichž je nutné zavést připojení. To zahrnuje zavádění širokopásmových sítí za účelem propojení ostrovních, uzavřených, horských, odlehlých a okrajových regionů, včetně ostrovních členských států, s ústředními regiony Unie nebo opatření ke zlepšení spolehlivosti nebo kvality spojení mezi těmito regiony a ústředními regiony Unie.
(29)
Pro dotvoření jednotného digitálního trhu je třeba podpořit slučitelnost programu týkajícího se nástroje pro propojení Evropy s vnitrostátními a regionálními činnostmi v oblasti širokopásmového připojení.
(30)
Při provádění tohoto nařízení by měla být forma finanční pomoci sladěna s povahou dotčených opatření. Platformy hlavních služeb, které nemohou být financovány z jiných zdrojů, by proto v oblasti infrastruktur digitálních služeb měly být upřednostněny pro financování, a to formou zadávání veřejných zakázek, nebo ve výjimečných případech formou grantů, zatímco na obecné služby by měla být poskytnuta pouze omezená finanční pomoc z nástroje pro propojení Evropy. Navíc by jakákoliv finanční pomoc z nástroje pro propojení Evropy měla být zaměřena na účinné využívání fondů Unie, a proto by širokopásmové sítě měly být podporovány finančními nástroji, které přinášejí větší pákový efekt než granty.
(31)
Intervence podle tohoto nařízení by měla být zaměřena na dosažení součinností a interoperability mezi různými projekty společného zájmu popsanými v příloze, jakož i s jinými infrastrukturami, včetně dopravních a energetických infrastruktur podporovaných v rámci nástroje pro propojení Evropy, příslušnými výzkumnými infrastrukturami podporovanými mimo jiné prostřednictvím programu Horizont 2020 a příslušnými infrastrukturami podporovanými z evropských strukturálních a investičních fondů, a zároveň by nemělo docházet ke zdvojování činností a nepřiměřenému administrativnímu zatížení.
(32)
Finanční pomoc pro projekty společného zájmu by měla být doplněna horizontálními opatřeními, včetně technické pomoci, opatření na povzbuzení poptávky a koordinace, přičemž cílem by měl být co největší dopad intervence Unie.
(33)
Při vyčleňování prostředků na intervenci v oblasti širokopásmových sítí by Komise měla vzít v úvahu výsledky hodnocení stávajících finančních nástrojů Unie.
(34)
Komisi by měla být nápomocna odborná skupina složená ze zástupců všech členských států za účelem konzultací a podpory mimo jiné při monitorování provádění tohoto nařízení, plánování, hodnocení a řešení problémů s prováděním.
(35)
Odborná skupina by měla rovněž spolupracovat se subjekty podílejícími se na provádění tohoto nařízení, například s místními a regionálními orgány, poskytovateli přístupu k internetu, administrátory veřejných sítí a výrobci součástí, jakož i s vnitrostátními regulačními orgány a se Sdružením evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC), zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1211/2009 (15).
(36)
Nařízením (EU) č. 1316/2013 se zřizuje koordinační výbor pro nástroj pro propojení Evropy, který je rovněž výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (16). Nařízení (EU) č. 1316/2013 na Komisi dále přenáší pravomoci přijímat v souladu s přezkumným postupem roční a víceleté pracovní programy, mimo jiné pro odvětví telekomunikací, které je předmětem tohoto nařízení. V tomto ohledu je důležité upřesnit, že členské státy by při projednávání otázek souvisejících s tímto nařízením, zejména návrhů ročních a víceletých pracovních programů, měli v koordinačním výboru pro nástroj pro propojení Evropy zastupovat odborníci z odvětví telekomunikační infrastruktury.
(37)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž koordinovaného rozvoje transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich, z důvodu přeshraniční povahy podporovaných infrastruktur a dopadů na celé území Unie, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(38)
Za účelem podpory projektů společného zájmu v odvětví dopravy, telekomunikačních infrastruktur a energie stanoví nařízení (EU) č. 1316/2013 podmínky, metody a postupy pro poskytování finanční pomoci Unie na transevropské sítě. Stanoví také rozčlenění zdrojů, které mají být k dispozici podle nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013 ve všech třech odvětvích. Nařízení (EU) č. 1316/2013 je použitelné od 1. ledna 2014. Je tedy vhodné sladit uplatňování tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1316/2013 a nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013 Toto nařízení by se tedy mělo použít od 1. ledna 2014.
(39)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1336/97/ES (17) by mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
1. Tímto nařízením se stanoví hlavní směry pro včasné zavedení a interoperabilitu projektů společného zájmu v oblasti transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury.
2. Toto nařízení stanoví zejména:
a)
cíle a operační priority projektů společného zájmu;
b)
určení projektů společného zájmu;
c)
kritéria, podle kterých jsou opatření přispívající k projektům společného zájmu způsobilá pro finanční pomoc Unie v souladu s nařízením (EU) č. 1316/2013 pro účely rozvoje, realizace, zavádění, vzájemného propojení a interoperability těchto projektů;
d)
priority z hlediska financování poskytovaného pro projekty společného zájmu.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (EU) č. 1316/2013.
2. Pro účely tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1316/2013 se dále rozumí:
a)
„telekomunikační infrastrukturou“ širokopásmové sítě a infrastruktury digitálních služeb;
b)
„infrastrukturami digitálních služeb“ infrastruktury, které umožňují elektronické poskytování síťových služeb, zpravidla po internetu, které zajišťují transevropské interoperabilní služby společného zájmu pro občany, podniky nebo veřejné orgány a které jsou tvořeny platformami hlavních služeb a obecnými službami;
c)
„stavebními prvky“ základní infrastruktury digitálních služeb, které jsou základním předpokladem pro opětovné využití ve složitějších infrastrukturách digitálních služeb;
d)
„platformami hlavních služeb“ ústřední uzly infrastruktur digitálních služeb, jejichž účelem je zajišťovat transevropské propojení, přístup a interoperabilitu a které jsou otevřené členským státům a mohou být otevřené i jiným subjektům;
e)
„obecnými službami“ vstupní služby spojující jednu či více vnitrostátních infrastruktur s platformou nebo platformami hlavních služeb;
f)
„širokopásmovými sítěmi“ pevné a bezdrátové přístupové sítě, pomocná infrastruktura a hlavní sítě schopné zajistit spojení o velmi vysokých rychlostech;
g)
„horizontálními opatřeními“ studie ve smyslu čl. 2 bodu 6 nařízení (EU) č. 1316/2013, a podpůrná opatření programu ve smyslu čl. 2 bodu 7 nařízení (EU) č. 1316/2013.
Článek 3
Cíle
1. Projekty společného zájmu přispívají k dosažení obecných cílů uvedených v článku 3 nařízení (EU) č. 1316/2013.
2. Kromě obecných cílů sledují projekty společného zájmu jeden nebo několik těchto specifických cílů:
a)
hospodářský růst a podpora dokončení a fungování vnitřního trhu, což povede ke zvýšení konkurenceschopnosti evropského hospodářství, včetně malých a středních podniků;
b)
zlepšení každodenního života občanů, podniků a veřejných orgánů, na všech úrovních, podporou širokopásmových sítí, propojení a interoperability vnitrostátních, regionálních a místních širokopásmových sítí, nediskriminačního přístupu k těmto sítím a digitálního začlenění.
3. K dosažení cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 přispívají tyto operační priority:
a)
interoperabilita, propojení, udržitelné zavádění, provoz a modernizace transevropských infrastruktur digitálních služeb, jakož i koordinace na evropské úrovni;
b)
efektivní tok investic soukromého a veřejného sektoru s cílem stimulovat zavádění a modernizaci širokopásmových sítí, a přispět tak k dosažení cílů širokopásmového připojení stanovených v Digitální agendě pro Evropu.
Článek 4
Projekty společného zájmu
1. Účelem projektů společného zájmu je zejména:
a)
vytvořit nebo rozšířit interoperabilní a pokud možno mezinárodně slučitelné platformy hlavních služeb, spolu s obecnými službami pro infrastruktury digitálních služeb;
b)
zajistit efektivní investiční nástroje pro širokopásmové sítě, přilákat nové kategorie investorů a navrhovatelů projektů a podpořit replikovatelnost inovačních projektů a obchodních modelů.
2. Projekty společného zájmu mohou zahrnovat celý cyklus, včetně studií proveditelnosti, provádění, nepřetržité činnosti a modernizace, koordinace a hodnocení.
3. Projekty společného zájmu mohou být podporovány prostřednictvím horizontálních opatření.
4. Projekty společného zájmu a opatření, která k nim přispívají, jsou podrobněji popsány v příloze.
Článek 5
Metody intervence
1. V oblasti infrastruktur digitálních služeb realizuje platformy hlavních služeb v prvé řadě Unie, zatímco obecné služby realizují strany, které vytváří napojení na příslušnou platformu hlavních služeb. Investice do širokopásmových sítí poskytuje převážně soukromý sektor, který se opírá o regulační rámec podporující hospodářskou soutěž a investice. Veřejná podpora pro širokopásmové sítě je poskytována pouze v případě selhání trhu či nepříznivé investiční situace.
2. Členské státy a jiné subjekty, které jsou pověřeny prováděním projektů společného zájmu nebo k nim přispívají, se vybízejí, aby přijaly opatření nezbytná k usnadnění provádění projektů společného zájmu. Konečné rozhodnutí o provádění projektu společného zájmu, který se vztahuje na území některého členského státu, se přijme až poté, co je tento členský stát schválí.
3. Opatření přispívající k projektům společného zájmu splňujícím kritéria uvedená v článku 6 tohoto nařízení jsou způsobilá pro finanční pomoc Unie na základě podmínek a nástrojů, které jsou k dispozici podle nařízení (EU) č. 1316/2013. Finanční podpora je poskytována v souladu s příslušnými pravidly a postupy přijatými Unií, prioritami financování stanovenými v článku 6 tohoto nařízení a dostupností zdrojů, přičemž se přihlíží ke zvláštním potřebám příjemců:
4. opatření přispívající k projektům společného zájmu v oblasti infrastruktur digitálních služeb jsou podpořena:
a)
zadáváním veřejných zakázek; nebo
b)
granty.
5. opatření přispívající k projektům společného zájmu v oblasti širokopásmových sítí jsou podpořena:
a)
finančními nástroji vymezenými v nařízení (EU) č. 1316/2013, které mohou být doplněny dalšími příspěvky z jiných odvětví nástroje pro propojení Evropy, jiných nástrojů, programů a rozpočtových položek v rozpočtu Unie, od členských států, včetně regionálních a místních orgánů a jiných investorů, včetně soukromých investorů, v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1316/2013; nebo
b)
kombinací finančních nástrojů a grantů z veřejných zdrojů jiných než nástroj pro propojení Evropy, ať už jsou to veřejné zdroje na úrovni Unie, nebo na vnitrostátní úrovni;
6. horizontální opatření jsou podpořena:
a)
zadáváním veřejných zakázek; nebo
b)
granty.
7. Celková částka rozpočtových prostředků přidělených na finanční nástroje pro širokopásmové sítě nepřekročí minimální částku nezbytnou k zajištění nákladově efektivních intervencí, které se stanoví na základě předběžného hodnocení uvedeného v čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1316/2013.
Tato částka představuje 15 % z finančního krytí určeného pro odvětví telekomunikací uvedeného v čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1316/2013.
8. Nejméně třetina projektů širokopásmového připojení, které získávají finanční pomoc podle tohoto nařízení, je zaměřena na dosažení rychlosti širokopásmového připojení vyšší než 100 Mb/s.
9. Evropský parlament a Rada mohou na návrh Komise a v návaznosti na zprávu uvedenou v čl. 8 odst. 6 upravit částku stanovenou podle odstavce 7 tohoto článku a podíl projektů uvedený v odstavci 8 tohoto článku.
10. Je-li podpora z nástroje pro propojení Evropy doplňkem podpory z evropských strukturálních a investičních fondů a jiné přímé veřejné podpory, může být dosažení součinností mezi opatřeními v rámci nástroje pro propojení Evropy a podporou z evropských strukturálních a investičních fondů posíleno využitím vhodného mechanismu koordinace.
Článek 6
Kritéria způsobilosti a priority financování
1. Aby byla opatření přispívající k projektům společného zájmu v oblasti infrastruktur digitálních služeb způsobilá pro financování, musí splňovat všechna tato kritéria:
a)
být dostatečně vyspělá, aby mohla být zavedena, což musí být doloženo zejména úspěšnou realizací pilotních projektů v rámci programů, jako jsou například programy Unie související s inovacemi a výzkumem;
b)
přispívat k politikám a činnostem Unie na podporu vnitřního trhu;
c)
přinášet evropskou přidanou hodnotu a zahrnovat strategii a plán pro dlouhodobou udržitelnost, případně financováním ze zdrojů jiných než z nástroje pro propojení Evropy, přičemž kvalita této strategie musí být prokázána na základě posouzení proveditelnosti a poměru nákladů a přínosů. Tuto strategii je v případě potřeby nutné aktualizovat;
d)
být v souladu s mezinárodními nebo evropskými normami nebo s otevřenými specifikacemi a směry pro interoperabilitu, jako je Evropský rámec interoperability, a vycházet ze stávajících řešení.
2. Výběr opatření přispívajících k projektům společného zájmu v oblasti infrastruktur digitálních služeb, jež mají být financovány podle nástroje pro propojení Evropy, jakož i úroveň jejich financování se stanoví v rámci ročního pracovního programu uvedeného v čl. 17 odst. 1 nařízení (EU) č. 1316/2013.
3. Nejvyšší prioritu pro financování mají stavební prvky, které jsou nezbytné pro rozvoj, zavádění a provoz ostatních infrastruktur digitálních služeb uvedených v oddílu 1.1 přílohy a u nichž je prokazatelný předpoklad, že pro tyto účely budou mít využití.
4. Druhou nejvyšší prioritu mají jiné infrastruktury digitálních služeb, jejichž účelem je podpora práva, politik a programů Unie, uvedených v oddílu 1.2 a 1.3 přílohy, a jež jsou pokud možno založeny na stávajících stavebních prvcích.
5. Podpora platforem hlavních služeb má přednost před podporou obecných služeb.
6. V ročních a víceletých pracovních programech uvedených v článku 17 nařízení (EU) č. 1316/2013 mohou být na základě cílů stanovených v článku 3 tohoto nařízení, popisu projektů společného zájmu v příloze tohoto nařízení a s ohledem na dostupné rozpočtové prostředky stanovena další kritéria, pokud jde o způsobilost a prioritu v oblasti infrastruktur digitálních služeb.
7. Aby byla opatření přispívající k projektům společného zájmu v oblasti širokopásmových sítí způsobilá pro financování, musí splňovat všechna tato kritéria:
a)
významně přispívat k plnění cílů Digitální agendy pro Evropu;
b)
být dostatečně vyspělé z hlediska fáze vývoje projektu a přípravné fáze a stavět na účinných mechanismech realizace;
c)
nabízet řešení selhání trhu nebo nepříznivých investičních situací;
d)
nesmí vést k narušení trhu nebo k vytěsňování soukromých investic;
e)
využívat technologii považovanou za nejvhodnější k řešení potřeb dotčené zeměpisné oblasti, přičemž se berou v úvahu zeměpisné, sociální a ekonomické faktory na základě objektivních kritérií a v souladu se zásadou technologické neutrality;
f)
zavádět technologii, jež je pro konkrétní projekt nejvhodnější, a současně nabízet nejlepší možnou rovnováhu mezi nejvyspělejšími technologiemi z hlediska kapacity toku údajů, bezpečnosti přenosu, odolnosti sítě a nákladové efektivnosti;
g)
disponovat vysokým potenciálem replikovatelnosti nebo být založeny na inovativních obchodních modelech.
8. Kritéria uvedená v odst. 7 písm. g) tohoto článku se nevyžadují pro projekty financované z dodatečných účelově vázaných příspěvků poskytnutých v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1316/2013.
9. Aby byla horizontální opatření způsobilá pro financování, musí splňovat jedno z těchto kritérií:
a)
připravovat nebo podporovat opatření provádění při jejich zavádění, řízení a řešení stávajících či vznikajících problémů při provádění;
b)
vytvářet novou poptávku po infrastrukturách digitálních služeb.
Článek 7
Spolupráce s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi
1. Unie může navazovat kontakty, projednávat a vyměňovat si informace a spolupracovat s veřejnými orgány nebo jakoukoli jinou organizací ve třetích zemích za účelem dosažení každého cíle sledovaného tímto nařízením. Kromě jiných cílů bude tato spolupráce usilovat o podporu interoperability mezi sítěmi v oblasti telekomunikační infrastruktury v Unii a podobnými sítěmi třetích zemí.
2. Země Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou členy Evropského hospodářského prostoru, mohou být zapojeny do odvětví v rámci nástroje pro propojení Evropy zahrnujícího telekomunikační infrastrukturu v souladu s podmínkami stanovenými v dohodě o EHP.
3. Odchylně od čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) č. 1316/2013, mohou být přistupující země a kandidátské země využívající předvstupní strategie zapojeny do odvětví v rámci nástroje pro propojení Evropy zahrnujícího telekomunikační infrastrukturu v souladu s dohodami, které s Unií podepsaly.
4. Pro účely účasti zemí ESVO se odvětví v rámci nástroje pro propojení Evropy zahrnující telekomunikační infrastrukturu považuje za zvláštní program.
Článek 8
Výměna informací, monitorování a podávání zpráv
1. Na základě informací obdržených podle čl. 22 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1316/2013 si členské státy a Komise vyměňují informace a osvědčené postupy týkající se pokroku dosaženého v provádění tohoto nařízení. Členské státy do tohoto procesu ve vhodných případech zapojí místní a regionální orgány. Komise zveřejní celoroční přehled těchto informací a předloží ho Evropskému parlamentu a Radě.
2. Komisi poskytuje poradenství a je nápomocna skupina odborníků složená z jednoho zástupce každého státu. Tato skupina odborníků je Komisi nápomocna zejména při:
a)
monitorování provádění tohoto nařízení;
b)
zohledňování vnitrostátních plánů a vnitrostátních strategií, kde je to případné;
c)
realizaci opatření pro hodnocení provádění pracovních programů z finančního a technického hlediska;
d)
řešení stávajících nebo vznikajících problémů souvisejících s realizací projektu.
e)
vymezování strategických směrů před tím, než dojde k vypracování ročního a víceletého pracovního programu, které jsou uvedeny v článku 17 nařízení (EU) č. 1316/2013, přičemž zvláštní pozornost věnuje výběru a stažení opatřeních přispívajících k projektům společného zájmu a rozdělení rozpočtových prostředků, jakož i revizi těchto pracovních programů.
3. Skupina odborníků může rovněž posuzovat jakékoli jiné otázky týkající se rozvoje transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury.
4. Komise skupinu odborníků informuje o pokroku při provádění ročních a víceletých pracovních programů, které jsou uvedeny v článku 17 nařízení (EU) č. 1316/2013.
5. Skupina odborníků spolupracuje se subjekty zapojenými do plánování, rozvoje a správy digitálních sítí a služeb, jakož i s dalšími příslušnými zúčastněnými stranami.
Komise a další subjekty pověřené prováděním tohoto nařízení, například Evropská investiční banka, věnují doporučením skupiny odborníků zvláštní pozornost.
6. V souvislosti s hodnocením v polovině období a následným hodnocením nařízení (EU) č. 1316/2013, uvedeným v článku 27 tohoto nařízení, a za pomoci skupiny odborníků Komise uveřejní zprávu o pokroku v provádění tohoto nařízení. Uvedená zpráva se předloží Evropskému parlamentu a Radě.
7. Zpráva bude obsahovat hodnocení pokroku, jehož bylo dosaženo při rozvoji a provádění projektů společného zájmu, včetně případných zpoždění v provádění a zaznamenaných obtíží, jakož i informace o závazcích a platbách.
8. Komise v těchto zprávách rovněž vyhodnotí, zda oblast působnosti projektů společného zájmu nadále odráží technologický rozvoj a inovace, stejně jako vývoj právních předpisů či vývoj trhu a hospodářský vývoj, a zda by s ohledem na tento vývoj a potřebu dlouhodobé udržitelnosti měla být finanční podpora některého projektu společného zájmu postupně ukončena nebo poskytována z jiných zdrojů. U projektů, které mohou mít významný dopad na životní prostředí, zahrnují tyto zprávy analýzu vlivu na životní prostředí s případným přihlédnutím k potřebě přizpůsobení se změně klimatu a zmírnění jejího dopadu a k odolnosti vůči živelným pohromám. Takové hodnocení lze uskutečnit rovněž kdykoli jindy, považuje-li se to za vhodné.
9. Dosažení specifických cílů stanovených v článku 3 se posuzuje ex post mimo jiné na základě:
a)
dostupnosti infrastruktur digitálních služeb, měřeno podle počtu členských států napojených na každou infrastrukturu digitálních služeb;
b)
procentuálního podílu občanů a podniků využívajících infrastruktur digitálních služeb a přeshraniční dostupnosti těchto služeb;
c)
objemu získaných investic v oblasti širokopásmových sítí a pákového efektu, v případě projektů financovaných z příspěvků z veřejných zdrojů uvedených v čl. 5 odst. 5 písm. b).
Článek 9
Zrušení
Rozhodnutí č. 1336/97/ES se zrušuje.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
REGOLAMENTO (UE) N. 283/2014 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
dell'11 marzo 2014
sugli orientamenti per le reti transeuropee nel settore dell'infrastruttura di telecomunicazioni e che abroga la decisione n. 1336/97/CE
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 172,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto i pareri del Comitato economico e sociale europeo (1),
visto i pareri del Comitato delle regioni (2),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (3),
considerando quanto segue:
(1)
Le reti e i servizi di telecomunicazioni sono sempre più basati su infrastrutture internet in cui le reti a banda larga e i servizi digitali sono strettamente interconnessi. Internet sta diventando la piattaforma dominante per la comunicazione, i servizi, l'istruzione, la partecipazione alla vita sociale e politica, i contenuti culturali e le attività commerciali. Pertanto, la disponibilità a livello transeuropeo di un accesso diffuso, ad alta velocità, sicuro a internet e a servizi digitali di interesse pubblico è essenziale per la crescita sociale ed economica, la competitività, l'inclusione sociale e il mercato interno.
(2)
Il 17 giugno 2010 il Consiglio europeo ha approvato la comunicazione della Commissione del 26 agosto 2010 sull'Agenda digitale europea, che mira a tracciare un percorso di realizzazione del massimo potenziale sociale ed economico delle tecnologie dell'informazione e della comunicazione. Essa intende promuovere la domanda e l'offerta di infrastrutture concorrenziali per internet ad alta velocità congiuntamente a servizi digitali basati su internet al fine di compiere i passi necessari per realizzare un vero mercato unico digitale, fondamentale per una crescita intelligente, sostenibile e inclusiva.
(3)
Il regolamento (UE) n. 1316/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (4) stabilisce le condizioni, i metodi e le procedure per l'erogazione dell'aiuto finanziario dell'Unione alle reti transeuropee nei settori delle infrastrutture dei trasporti, delle telecomunicazioni e dell'energia. Considerato che nei settori interessati dal Meccanismo per collegare l'Europa ("MCE") vi sono sfide ed opportunità analoghe, esiste una significativa possibilità di sfruttare le sinergie, tra cui la possibilità di abbinare il finanziamento MCE ad altre fonti di finanziamento.
(4)
Un ampio numero di servizi digitali transfrontalieri volti ad attuare scambi fra le amministrazioni pubbliche europee a sostegno delle politiche dell'Unione rappresentano una realtà. Quando si presentano nuove soluzioni è importante sfruttare le soluzioni esistenti attuate nel contesto di altre iniziative europee, evitare duplicazioni ed assicurare il coordinamento e l'allineamento degli approcci e delle soluzioni fra le diverse iniziative e politiche, quali per esempio il programma ISA istituito mediante la decisione n. 922/2006/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (5), il programma Fiscalis istituito mediante il regolamento (UE) n. 1286/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (6) e Orizzonte 2020 istituito mediante il regolamento (UE) n. 1291/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (7). Analogamente, è importante che le soluzioni soddisfino gli standard internazionali e/o europei o le specifiche aperte concernenti l'interoperabilità, individuati in particolare dalla Commissione a norma del regolamento (UE) n. 1025/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio (8) e le altre specifiche e gli altri orientamenti pertinenti, come il quadro europeo di interoperabilità per i servizi pubblici europei (EIF).
(5)
Lo sviluppo di reti ad alta velocità a banda larga beneficerà delle norme tecniche europee. Se l'Unione intende svolgere un ruolo centrale nel settore delle telecomunicazioni, saranno necessari programmi unionali di ricerca e sviluppo e un monitoraggio più attento delle procedure di normalizzazione.
(6)
I progetti pilota di ampia portata fra Stati membri, cofinanziati dal programma "Competitività e innovazione" (9), quali PEPPOL, STORK, epSOS, eCODEX o SPOCS, hanno convalidato servizi digitali transfrontalieri essenziali sul mercato interno, sulla base di elementi comuni, in fase di consolidazione grazie al progetto e-SENS. Tali progetti pilota hanno già raggiunto o sono prossimi al livello di maturità necessario alla loro diffusione. I progetti esistenti di interesse comune hanno già dimostrato il chiaro valore aggiunto dell'azione a livello europeo, come nell'ambito del patrimonio culturale (Europeana), della tutela dell'infanzia (Internet più sicuro), della previdenza sociale (EESSI), mentre altri sono stati proposti, per esempio nell'ambito della tutela del consumatore (ODR).
(7)
Per quanto riguarda le infrastrutture di servizi digitali, gli elementi dovrebbero essere prioritari rispetto ad altre infrastrutture di servizi, poiché ne costituiscono la precondizione. È auspicabile che le infrastrutture di servizi digitali creino fra l'altro un valore aggiunto europeo e soddisfino esigenze dimostrate. È opportuno che siano pronte per la diffusione, sia sotto il profilo tecnico, sia sotto quello operativo, in particolare previa dimostrazione di un progetto pilota. È opportuno che siano fondate su un piano concreto di sostenibilità al fine di garantire un funzionamento nel medio e lungo termine delle piattaforme di servizi chiave oltre l'MCE. Ove possibile, e se opportuno, è quindi auspicabile che l'assistenza finanziaria del presente regolamento sia eliminata gradualmente, passando a mobilizzare risorse provenienti da fonti diverse dall'MCE.
(8)
È importante che le infrastrutture di servizi digitali necessarie a soddisfare obblighi giuridici derivati dal diritto dell'Unione e/o intese a sviluppare o fornire elementi dall'elevato potenziale di impatto sullo sviluppo dei servizi pubblici paneuropei siano finanziate, in modo da sostenere infrastrutture multiple di servizi digitali per costruire gradualmente un ecosistema interoperabile europeo. In questo contesto gli obblighi giuridici hanno la forma di disposizioni specifiche che richiedono lo sviluppo o l'uso di infrastrutture di servizi digitali o che esigono risultati suscettibili di essere ottenuti solo per mezzo delle infrastrutture europee di servizi digitali.
(9)
In quanto consolidate infrastrutture di servizi digitali, Europeana e "Internet più sicuro per i minori", dovrebbero avere priorità nei finanziamenti. In particolare nei primi anni del quadro finanziario pluriennale per il periodo 2014-2020 di cui al regolamento (UE, Euratom) n. 1311/2013 del Consiglio (10), si dovrebbe assicurare la continuità dei finanziamenti dell'Unione da altri programmi unionali all'MCE al fine di consentire un'offerta di servizi ininterrotta e adeguata dello stesso livello di quella fornita a norma del regime attuale di finanziamento. Il 10 maggio 2012 il Consiglio ha sottolineato l'importanza fondamentale di garantire la vitalità a lungo termine di Europeana, anche in termini di gestione e finanziamento (11).
(10)
È opportuno assicurare un ambiente sicuro, inclusivo e positivo per i minori e i giovani sulla rete. È opportuno assicurare, dopo il 2014, il funzionamento del programma "Internet più sicuro" come misura fondamentale per proteggere e promuovere i diritti dei minori nel contesto della rete. Nell'attuare il presente regolamento è opportuno sostenere finanziariamente l'attuazione a livello unionale nonché a livello di Stati membri della strategia europea per un internet migliore per i ragazzi, soprattutto per quanto riguarda i centri "Internet più sicuro" negli Stati membri. Le attività dei centri "Internet più sicuro", compresi i nodi di sensibilizzazione e altre attività di sensibilizzazione, servizi di assistenza telefonica per i minori, i loro genitori e badanti sui modi migliori di utilizzare internet per i minori, nonché linee telefoniche d'urgenza per denunce su contenuti illegali relativi ad abusi sessuali sui minori su internet, costituiscono un elemento e una condizione essenziali per il successo di tale strategia.
(11)
Un futuro atto giuridico dell'Unione in materia di identificazione elettronica e servizi fiduciari per le transazioni elettroniche nel mercato interno deve stabilire in modo dettagliato i requisiti e le condizioni per il riconoscimento reciproco di fattori chiave in appresso denominati elementi delle infrastrutture di servizi digitali. Tale atto riguarderà vari tra i più importanti elementi, ad esempio l'identificazione elettronica e la firma elettronica come parte dei progetti di interesse comune di cui all'allegato del presente regolamento.
(12)
Le infrastrutture di servizi digitali attuate a norma della decisione 922/2009/CE, agevoleranno gli scambi elettronici transfrontalieri e intersettoriali fra le amministrazioni pubbliche europee. A loro volta queste potranno erogare servizi essenziali fra l'altro in settori quali l'identificazione, l'autenticazione e gli appalti elettronici, l'interconnessione transfrontaliera dei registri delle imprese, i servizi elettronici transfrontalieri interoperabili di assistenza sanitaria nonché la cooperazione transfrontaliera in materia di sicurezza informatica, contribuendo così alla realizzazione del mercato unico digitale. Tali interazioni fra amministrazioni saranno realizzate per mezzo della creazione e/o del rafforzamento di piattaforme interoperabili di servizi chiave costruite sugli elementi comuni e/o consistenti in elementi supplementari essenziali per sviluppare ulteriori piattaforme di servizi chiave, e servizi generici afferenti che collegano le infrastrutture nazionali a tali piattaforme per erogare i servizi digitali transfrontalieri.
(13)
È opportuno che gli Stati membri esortino le autorità locali e regionali a impegnarsi a fondo nella governance delle infrastrutture di servizi digitali e a garantire che i progetti di interesse comune relativi all'erogazione transfrontaliera di servizi di eGovernment tengano conto delle raccomandazioni dell'EIF.
(14)
Nella sua risoluzione del 6 luglio 2011 dal titolo "La banda larga in Europa: investire nella crescita indotta dalla tecnologia digitale" (12), il Parlamento europeo ha sottolineato che i servizi di banda larga sono fondamentali per la competitività dell'industria dell'Unione e contribuiscono considerevolmente alla crescita economica, alla coesione sociale e alla creazione di occupazione di qualità nell'Unione. Gli investimenti nella tecnologia di punta adeguata alle esigenze future sono indispensabili se l'Unione intende proporsi come centro di innovazione, conoscenze e servizi.
(15)
Un mercato europeo con quasi 500 milioni di persone connesse alla banda larga ad alta velocità fungerebbe da elemento trainante per lo sviluppo del mercato interno, creando una massa critica unica di utenti a livello globale, offrendo nuove opportunità a tutte le regioni e dando maggiore valore a ciascun utente nonché offrendo all'Unione la capacità di essere un'economia basata sulla conoscenza tra le migliori al mondo. Una rapida diffusione delle reti a banda larga ad alta velocità è indispensabile per lo sviluppo della produttività dell'Unione e per la nascita di nuove e piccole imprese che possano essere leader in vari settori, come nell'assistenza sanitaria, nella produzione industriale e nei servizi.
(16)
La combinazione di nuove opportunità, sia in termini di infrastrutture che di nuovi servizi innovativi e interoperabili, dovrebbe attivare un circolo virtuoso, stimolando una crescente domanda di banda larga ad elevata velocità che, dal punto di vista commerciale, sarebbe opportuno soddisfare.
(17)
Secondo l'Agenda digitale europea, entro il 2020 tutti gli europei dovrebbero avere accesso a velocità internet superiori a 30 Mbps e non meno del 50 % dei nuclei familiari europei dovrebbero essere abbonati a connessioni superiori a 100 Mbps.
(18)
Alla luce del rapido sviluppo di servizi e di applicazioni digitali che richiedono connessioni Internet sempre più veloci e una rapida evoluzione delle tecnologie di punta che consentono di provvedervi, è opportuno, nell'ambito di una valutazione dell'Agenda digitale europea, considerare la revisione degli obiettivi della banda larga per il 2020 in modo da assicurare che l'Unione abbia velocità di banda larga competitive in rapporto alle altre economie del mondo.
(19)
Parte dei progetti di banda larga dovrebbero avere ambizioni più elevate, mirando a velocità più elevate e servendo in tal modo da progetti pilota per una connettività più veloce e da modelli con potenziale di riproducibilità.
(20)
Il Parlamento europeo, nella sua risoluzione del 12 settembre 2013 sul tema "Agenda digitale per la crescita, la mobilità e l'occupazione: è ora di cambiare marcia", ha sottolineato che l'obiettivo dell'agenda digitale europea per il 2020 rivisto in proiezione futura è quello di connettere tutti i nuclei familiari dell'Unione con connessioni a banda larga da 100 Mbps, con il 50 % di nuclei familiari abbonati a 1 Gbps o più.
(21)
Il settore privato dovrebbe svolgere il ruolo di guida per quanto riguarda la diffusione e la modernizzazione delle reti a banda larga, grazie al sostegno di un quadro normativo competitivo e propizio agli investimenti. Se venissero a mancare gli investimenti privati, gli Stati membri dovrebbero compiere gli sforzi necessari per conseguire gli obiettivi dell'Agenda digitale europea. È opportuno che l'aiuto finanziario pubblico alla banda larga sia circoscritto ai programmi o alle iniziative inerenti a progetti che non possono essere finanziati dal solo settore privato, previa conferma di una valutazione ex ante volta a individuare le carenze del mercato o le situazioni di investimento non ottimali, conformemente al regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio (13).
(22)
È fondamentale che gli strumenti finanziari per le reti a banda larga non distorcano indebitamente la concorrenza, non riducano gli investimenti privati né creino disincentivi a investire nei confronti degli operatori privati. Nella fattispecie tali strumenti sono tenuti ad essere conformi agli articoli 101, 102, 106 e 107 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea (TFUE), nonché, se del caso, agli orientamenti dell'Unione relativi all'applicazione delle norme in materia di aiuti di Stato in relazione allo sviluppo rapido di reti a banda larga.
(23)
È opportuno destinare i finanziamenti pubblici a favore delle reti a banda larga unicamente alle infrastrutture conformi alla normativa in vigore, in particolare in materia di concorrenza, e che ottemperano agli obblighi in materia di accesso, conformemente alla direttiva 2002/19/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (14).
(24)
Poiché le risorse finanziarie disponibili nell'ambito dell'MCE sono limitate, è opportuno che l'assistenza finanziaria sia incentrata sull'istituzione dei meccanismi di finanziamento a livello unionale al fine di attrarre investimenti supplementari e promuovere un effetto moltiplicatore, agevolando in tal modo un uso efficiente dei fondi privati e di altri fondi pubblici per l'investimento. Tale approccio consente contributi, provenienti dalle imprese e dagli attori istituzionali, ben superiori ai livelli di finanziamento direttamente fruibili nell'ambito dell'MCE.
(25)
Tenuto conto delle risorse finanziarie limitate nel quadro dell'MCE e al fine di assicurare il finanziamento adeguato delle infrastrutture di servizi digitali, la dotazione di bilancio complessiva per le reti a banda larga non dovrebbe superare l'ammontare minimo necessario per decidere un intervento efficiente in termini di costi, che dovrebbe essere determinata mediante una valutazione ex ante che tenga conto, fra l'altro, del tipo di strumenti finanziari previsti, del potenziale effetto leva per il portafoglio di progetti minimo efficiente e delle condizioni di mercato.
(26)
È auspicabile che il sostegno dell'MCE alla diffusione della banda larga integri l'assistenza erogata nell'ambito di altri programmi e iniziative dell'Unione, come i Fondi strutturali e di investimento europei (Fondi ESI) nei casi in cui una valutazione ex ante individui una carenza del mercato o situazioni di investimento non ottimali, subordinatamente quindi a decisioni delle autorità di gestione. È opportuno che l'assistenza finanziaria dell'MCE alla diffusione della banda larga integri gli sforzi degli Stati membri, sia direttamente, sia fornendo un veicolo di investimento per contributi volontari e circoscritti provenienti da altre fonti, compresi i Fondi ESI in modo da consentire agli Stati membri di avvalersi delle conoscenze e degli effetti di scala degli impianti gestiti dall'Unione, al fine di incrementare l'efficienza della spesa pubblica.
(27)
Per assicurare il massimo rendimento delle risorse e data la loro scarsità, il finanziamento dell'MCE dovrebbe essere disponibile per i progetti che si affidano alla tecnologia più adatta al progetto specifico, che possono contribuire a promuovere modelli commerciali innovativi e che mostrano un elevato grado di riproducibilità. Qualora i progetti siano finanziati mediante contributi volontari nel quadro dell'MCE, come i Fondi ESI, o mediante fondi nazionali o regionali, i criteri di ammissibilità dovrebbero essere più flessibili e tener conto della situazione e delle condizioni specifiche nei settori ai quali tale finanziamento è destinato.
(28)
L'Unione ha la facoltà di sostenere la diffusione delle reti a banda larga che contribuiscono agli obiettivi dell'Agenda digitale europea in tutti i tipi di zone. La riduzione del divario digitale e l'incremento dell'inclusione digitale sono obiettivi importanti dell'Agenda digitale europea. Tutte le azioni dell'Unione nel settore della banda larga dovrebbero pertanto rispondere alle specifiche esigenze delle zone suburbane e rurali e in particolare delle regioni meno densamente popolate e meno sviluppate che devono essere servite da connessioni. Questo comprende la diffusione delle reti a banda larga per collegare isole, regioni prive di accesso al mare, montagnose, lontane e periferiche, compresi gli Stati membri insulari, con le regioni centrali dell'Unione e/o azioni volte a migliorare l'affidabilità o la prestazione delle connessioni fra tali regioni e le regioni centrali dell'Unione.
(29)
Per completare il mercato unico digitale è opportuno incoraggiare la compatibilità tra l'MCE e le azioni a livello nazionale e regionale nel campo della banda larga.
(30)
Nell'attuazione del presente regolamento è opportuno che la forma dell'assistenza finanziaria sia consona alle caratteristiche delle azioni in questione. Pertanto, nell'ambito delle infrastrutture di servizi digitali è opportuno conferire priorità alle piattaforme di servizi essenziali, che non possono essere finanziate da fonti diverse, mediante la forma dell'appalto o, in via eccezionale, delle sovvenzioni, mentre è opportuno che i servizi generici ricevano solo una limitata assistenza finanziaria dell'MCE. È inoltre opportuno che qualsivoglia assistenza finanziaria dell'MCE miri a un uso efficiente dei fondi dell'Unione e pertanto è auspicabile che le reti a banda larga siano sostenute mediante strumenti finanziari in grado di garantire un maggior effetto leva rispetto alle sovvenzioni.
(31)
È opportuno che l'intervento nell'ambito del presente regolamento miri a conseguire sinergie e interoperabilità fra i diversi progetti di interesse comune illustrati nell'allegato nonché con altre infrastrutture, comprese quelle del settore dei trasporti e dell'energia sostenute dall'MCE, le pertinenti infrastrutture di ricerca sostenute fra l'altro da orizzonte 2020 e le pertinenti infrastrutture di ricerca sostenute dai Fondi ESI, evitando nel contempo la duplicazione e indebiti oneri amministrativi.
(32)
È opportuno che l'assistenza finanziaria ai progetti di interesse comune sia integrata per mezzo di azioni orizzontali, comprese l'assistenza tecnica, le misure di incentivo della domanda e di coordinamento intese a massimizzare l'impatto dell'intervento dell'Unione.
(33)
All'atto di impegnare fondi per l'intervento sulle reti a banda larga, la Commissione dovrebbe tenere in debita considerazione i risultati delle valutazioni degli strumenti finanziari unionali esistenti.
(34)
La Commissione dovrebbe essere assistita da un gruppo di esperti, composto da rappresentanti di tutti gli Stati membri. Tale gruppo dovrebbe essere consultato e contribuire fra l'altro al monitoraggio dell'attuazione del presente regolamento, alla programmazione, alla valutazione e alla risoluzione dei problemi di attuazione.
(35)
Il gruppo di esperti dovrebbe inoltre cooperare con i soggetti coinvolti nell'attuazione del presente regolamento, come gli enti locali e regionali, i fornitori di accesso a internet, i gestori delle reti pubbliche e i produttori di componenti, nonché le autorità nazionali di regolamentazione e l'Organismo dei regolatori europei delle comunicazioni elettroniche (BEREC), di cui al regolamento (CE) n. 1211/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio (15).
(36)
Il regolamento (UE) n. 1316/2013 istituisce il comitato di coordinamento dell'MCE che è anche un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio (16). Il regolamento (UE) n. 1316/2013 conferisce altresì alla Commissione il potere di adottare, secondo la procedura d'esame, i programmi di lavoro annuale e pluriennale, anche nel settore delle telecomunicazioni, il quale è soggetto al presente regolamento. È importante precisare al riguardo che gli Stati membri, all'atto di discutere questioni che riguardano il presente regolamento, in particolare i progetti di programmi di lavoro annuale e pluriennale, dovrebbero essere rappresentati in seno al comitato di coordinamento dell'MCE da esperti nel settore dell'infrastruttura di telecomunicazioni.
(37)
Poiché gli obiettivi del presente regolamento, in particolare lo sviluppo coordinato delle reti transeuropee nell'area dell'infrastruttura delle telecomunicazioni, non possono essere conseguiti in misura sufficiente dagli Stati membri ma, a motivo del carattere transfrontaliero delle infrastrutture supportate, e degli effetti sull'intero territorio dell'Unione, possono essere conseguiti meglio a livello di Unione, quest'ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall'articolo 5 del trattato sull'Unione europea. Il presente regolamento si limita a quanto è necessario per conseguire tali obiettivi in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo.
(38)
Al fine di sostenere i progetti d'interesse comune nel settore dei trasporti, delle infrastrutture delle telecomunicazioni e dell'energia, il regolamento (UE) n. 1316/2013 determina le condizioni, i metodi e le procedure per fornire all'Unione assistenza finanziaria alle reti transeuropee. Esso stabilisce altresì la ripartizione delle risorse da destinare a tutti e tre i settori ai sensi del regolamento (UE, Euratom) n.1311/2013. Il regolamento (UE) n. 1316/2013 si applica a decorrere dall'1 gennaio 2014. È quindi opportuno allineare l'applicabilità del presente regolamento con l'applicabilità del regolamento (UE) n. 1316/2013e del regolamento (UE, Euratom) n. 1311/2013. Pertanto, il presente regolamento dovrebbe essere applicato a decorrere dall'1 gennaio 2014.
(39)
È opportuno abrogare la decisione n. 1336/97/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (17),
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
1. Il presente regolamento stabilisce orientamenti per una tempestiva diffusione e interoperabilità dei progetti di interesse comune nell'ambito delle reti di telecomunicazioni transeuropee nel settore dell'infrastruttura di telecomunicazioni.
2. In particolare, il presente regolamento stabilisce:
a)
gli obiettivi e le priorità operative dei progetti di interesse comune;
b)
l'individuazione di progetti di interesse comune;
c)
i criteri secondo i quali le azioni che contribuiscono ai progetti di interesse comune sono ammesse a fruire dell'assistenza finanziaria unionale a norma del regolamento (UE) n. 1316/2013 per quanto attiene al loro sviluppo, attuazione, diffusione, interconnessione e interoperabilità;
d)
le priorità per il finanziamento di progetti di interesse comune.
Articolo 2
Definizioni
1. Ai fini del presente regolamento si applicano le definizioni di cui all'articolo 2 del regolamento (UE) n. 1316/2013.
2. Ai fini del presente regolamento e del regolamento (UE) n. 1316/2013, si applicano inoltre le seguenti definizioni:
a) "infrastruttura di telecomunicazioni": reti a banda larga e infrastrutture di servizi digitali;
b) "infrastrutture di servizi digitali": infrastrutture che consentono ai servizi in rete di essere erogati elettronicamente, generalmente via internet, che forniscono servizi transeuropei interoperabili di interesse pubblico ai cittadini, alle imprese e/o alle autorità pubbliche, e che sono composti da piattaforme di servizi chiave e da servizi generici;
c) "elementi": infrastrutture di servizi digitali di base che costituiscono fattori chiave da riutilizzare in infrastrutture di servizi digitali più complessi;
d) "piattaforme di servizi digitali chiave": elementi centrali delle infrastrutture di servizi digitali volte a garantire connettività, accesso e interoperabilità a livello transeuropeo, e che possono essere aperte ad altre entità;
e) "servizi generici": servizi di gateway che collegano una o più infrastrutture nazionali a piattaforme di servizi chiave;
f) "reti a banda larga": reti di accesso con o senza fili, infrastruttura ausiliaria e reti essenziali in grado di fornire una connettività ad altissima velocità;
g) "azioni orizzontali": azioni di sostegno agli studi e ai programmi ai sensi dell'articolo 2, punti 6 e 7, rispettivamente del regolamento (UE) n. 1316/2013.
Articolo 3
Obiettivi
1. I progetti di interesse comune contribuiscono a realizzare gli obiettivi generali di cui all'articolo 3 del regolamento (UE) n. 1316/2013.
2. Oltre agli obiettivi generali, i progetti di interesse comune perseguono uno o più dei seguenti obiettivi specifici:
a)
contribuire alla crescita economica e sostenere il completamento e il funzionamento del mercato interno, portando al miglioramento della competitività dell'economia europea, anche per quanto riguarda le piccole e medie imprese (PMI);
b)
contribuire a migliorare la vita quotidiana dei cittadini, delle imprese e delle autorità pubbliche a tutti i livelli promuovendo le reti a banda larga, l'interconnessione e l'interoperabilità delle reti a banda larga nazionali, regionali e locali nonché l'accesso non discriminatorio a tali reti e l'inclusione digitale.
3. Le seguenti priorità operative contribuiscono alla realizzazione degli obiettivi di cui ai paragrafi 1 e 2:
a)
interoperabilità, connettività, diffusione sostenibile, funzionamento e aggiornamento delle infrastrutture di servizi digitali transeuropee, nonché coordinamento a livello europeo;
b)
flusso efficiente di investimenti pubblici e privati volti a promuovere la diffusione e l'ammodernamento delle reti a banda larga in vista di contribuire agli obiettivi di banda larga dell'Agenda digitale europea.
Articolo 4
Progetti di interesse comune
1. I progetti di interesse comune, in particolare:
a)
mirano a creare e/o rafforzare le piattaforme di servizi chiave interoperabili e, ove possibile, compatibili a livello internazionale, abbinati a servizi generici per le infrastrutture di servizi digitali;
b)
forniscono mezzi di investimento efficienti per le reti a banda larga, attraggono nuove categorie di investitori e di promotori di progetto, stimolando altresì la riproducibilità dei progetti innovativi e dei modelli commerciali.
2. I progetti di interesse comune possono comprendere il loro intero ciclo, tra cui gli studi di fattibilità, la realizzazione, il funzionamento e l'aggiornamento continuati, il coordinamento e la valutazione.
3. I progetti di interesse comune possono ricevere il sostegno delle azioni orizzontali.
4. I progetti di interesse comune e le pertinenti azioni sono descritti in modo più particolareggiato nell'allegato.
Articolo 5
Metodi d'intervento
1. Nel settore delle infrastrutture di servizi digitali, le piattaforme di servizi chiave sono attuate in primo luogo dall'Unione, mentre i servizi generici sono attuati dalle parti che si connettono alla corrispondente piattaforma di servizi chiave. Gli investimenti nelle reti a banda larga sono sostenuti in via predominante dal settore privato, grazie al sostegno di un quadro normativo competitivo e propizio agli investimenti. Il sostegno pubblico per le reti a banda larga è erogato solo ove si riscontri una carenza del mercato o una situazione di investimento non ottimale.
2. Gli Stati membri e altri soggetti responsabili dell'attuazione di progetti di interesse comune o che contribuiscono all'attuazione degli stessi sono incoraggiati ad adottare le misure necessarie a facilitare l'attuazione dei progetti di interesse comune. La decisione finale sull'attuazione di un progetto di interesse comune, che riguarda il territorio di uno Stato membro, è adottata dopo l'approvazione di tale Stato membro.
3. Le azioni che contribuiscono ai progetti di interesse comune e rispondenti ai criteri di cui all'articolo 6 del presente regolamento sono ammesse a fruire dell'assistenza finanziaria dell'Unione alle condizioni e mediante gli strumenti esistenti a norma del regolamento (UE) n. 1316/2013. L'assistenza finanziaria è erogata conformemente alle pertinenti regole e procedure adottate dall'Unione e in base alle priorità di finanziamento di cui all'articolo 6 del presente regolamento e alle risorse disponibili, tenendo conto delle esigenze specifiche dei beneficiari.
4. le azioni che contribuiscono a progetti di interesse comune nell'ambito delle infrastrutture di servizi digitali sono sostenute da:
a)
appalto pubblico, e/o
b)
sovvenzioni;
5. le azioni che contribuiscono a progetti di interesse comune nell'ambito delle reti a banda larga sono sostenute da:
a)
strumenti finanziari quali definiti dal regolamento (UE) n. 1316/2013, aperti a contributi supplementari da altri settori dell'MCE, diversi strumenti, programmi e linee di bilancio dell'Unione, Stati membri, comprese le autorità regionali e locali e ogni altro investitore, compresi investitori privati a norma dell'articolo 15, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1316/2013, e/o
b)
una combinazione di strumenti finanziari e sovvenzioni provenienti da fonti pubbliche diverse dall'MCE, siano esse sovvenzioni pubbliche dell'Unione o nazionali;
6. le azioni orizzontali sono sostenute da:
a)
appalto pubblico, e/o
b)
sovvenzioni.
7. L'importo di bilancio complessivo assegnato agli strumenti finanziari per le reti a banda larga non supera l'ammontare minimo necessario per decidere interventi efficienti in termini di costi che sono determinati in base alle valutazioni ex-ante di cui all'articolo 14 del regolamento (UE) n. 1316/2013.
Tale importo è pari al 15 % della dotazione finanziaria per il settore delle telecomunicazioni di cui all'articolo 5, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (UE) n. 1316/2013.
8. Almeno un terzo dei progetti a banda larga che ricevono assistenza finanziaria dal presente regolamento mira ad una velocità della stessa superiore ai 100 Mbps.
9. In seguito alla relazione di cui all'articolo 8, paragrafo 6, il Parlamento europeo e il Consiglio possono rivedere, su proposta della Commissione, l'importo stabilito a norma del paragrafo 7 del presente articolo e la proporzione dei progetti di cui al paragrafo 8 del presente articolo.
10. Laddove il sostegno dell'MCE integri i Fondi ESI e altri sostegni pubblici diretti, la realizzazione di sinergie fra le azioni dell'MCE e il sostegno dei Fondi ESI può essere rafforzata per mezzo di un adeguato meccanismo di coordinamento.
Articolo 6
Criteri di ammissibilità e priorità di finanziamento
1. Le azioni che contribuiscono a progetti d'interesse comune nell'ambito delle infrastrutture di servizi digitali rispondono ai seguenti requisiti per essere ammesse al finanziamento:
a)
possiedono una maturità sufficiente per la diffusione, come dimostrato in particolare da un progetto pilota dall'esito positivo nell'ambito di programmi come i programmi dell'Unione afferenti all'innovazione e alla ricerca;
b)
contribuiscono alle politiche e alle attività dell'Unione a sostegno del mercato interno;
c)
creano un valore aggiunto europeo e dispongono di una strategia e di una programmazione per una sostenibilità di lungo termine, se del caso mediante fonti di finanziamento diverse dall'MCE, la cui qualità deve essere dimostrata mediante una valutazione di fattibilità e di costi-benefici. Tale strategia è aggiornata quando opportuno;
d)
soddisfano gli standard internazionali e/o europei o le specifiche aperte e gli orientamenti relativi all'interoperabilità, come il quadro europeo di interoperabilità, e sfruttano le soluzioni esistenti.
2. La selezione delle azioni che contribuiscono a progetti di interesse comune nel settore delle infrastrutture di servizi digitali da finanziare nell'ambito dell'MCE, nonché il relativo livello di finanziamento, sono effettuati in un programma di lavoro annuale di cui all'articolo 17, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1316/2013.
3. Si attribuisce la massima priorità di finanziamento agli elementi essenziali aventi prospettive dimostrabili di fruizione destinati allo sviluppo, alla diffusione e al funzionamento di altre infrastrutture di servizi digitali quali elencate nella sezione 1.1 dell'allegato.
4. La seconda priorità è attribuita ad altre infrastrutture di servizi digitali a sostegno del diritto unionale, delle politiche e dei programmi, quali elencati nelle sezioni 1.2 e 1.3 dell'allegato e, ove possibile, deve essere basata su elementi esistenti.
5. Il sostegno alle piattaforme di servizi chiave è prioritario rispetto a quello fornito ai servizi generici.
6. Sulla base degli obiettivi di cui all'articolo 3 del presente regolamento, della descrizione dei progetti di interesse comune nell'allegato del presente regolamento e, tenendo conto del bilancio disponibile, i programmi di lavoro annuale e pluriennale di cui all'articolo 17 del regolamento (UE) n. 1316/2013 possono stabilire ulteriori criteri di ammissibilità e di priorità nel settore delle infrastrutture di servizi digitali.
7. Per essere ammesse a fruire dei finanziamenti, le azioni che contribuiscono a progetti di interesse comune nell'ambito delle reti a banda larga rispondono a tutti seguenti requisiti:
a)
contribuiscono in modo significativo alla realizzazione degli obiettivi dell'Agenda digitale per l'Europa;
b)
hanno raggiunto uno sviluppo di progetto e fasi preparatorie sufficientemente mature da essere dotate di efficaci meccanismi di attuazione;
c)
mirano a risolvere carenze di mercato o situazioni di investimento non ottimali;
d)
non sfociano in distorsioni del mercato né riducono gli investimenti privati;
e)
si avvalgono della tecnologia ritenuta più idonea a soddisfare le esigenze della zona geografica in oggetto, tenuto conto di fattori geografici, sociali ed economici fondati su criteri obiettivi e coerenti con il principio di neutralità tecnologica;
f)
diffondono la tecnologia più adatta allo specifico progetto, proponendo l'equilibrio ottimale tra le tecnologie di punta in termini di capacità di trasmissione dei dati, sicurezza della trasmissione, resistenza della rete ed efficienza sotto il profilo dei costi;
g)
hanno un alto potenziale di riproducibilità e/o sono basate su modelli commerciali innovativi.
8. I criteri di cui alla lettera g) del paragrafo 7 del presente articolo non sono richiesti per i progetti finanziati per mezzo dei contributi supplementari limitati erogati a norma dell'articolo 15, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1316/2013.
9. Le azioni orizzontali soddisfano uno dei seguenti criteri per essere ammissibili al finanziamento:
a)
preparano o sostengono le azioni di attuazione relative alla diffusione, alla governance e alla risoluzione dei problemi di attuazione esistenti o emergenti;
b)
creano una nuova domanda di infrastrutture di servizi digitali.
Articolo 7
Cooperazione con paesi terzi e organizzazioni internazionali
1. L'Unione può stabilire contatti, intavolare discussioni e scambiare informazioni, nonché cooperare con autorità pubbliche o altre organizzazioni di paesi terzi per raggiungere qualsiasi obiettivo perseguito dal presente regolamento. Fra gli altri obiettivi, tale cooperazione mira a promuovere l'interoperabilità fra le reti nel settore dell'infrastruttura di telecomunicazioni nell'Unione e analoghe reti di telecomunicazioni situate in paesi terzi.
2. I paesi dell'Associazione europea di libero scambio (EFTA) che sono membri dello Spazio economico europeo (SEE), possono partecipare al settore dell'MCE che contempla l'infrastruttura di telecomunicazioni conformemente alle condizioni stabilite nell'accordo SEE.
3. In deroga all'articolo 8, paragrafo 3, e all'articolo 9, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 1316/2013, i paesi in via di adesione e i paesi candidati nei cui confronti si applichi una strategia di preadesione possono partecipare al settore dell'MCE che contempla l'infrastruttura di telecomunicazioni conformemente agli accordi firmati con l'Unione.
4. Ai fini della partecipazione dei paesi dell'EFTA, il settore del MCE che riguarda le infrastrutture di telecomunicazioni si considera un programma separato.
Articolo 8
Scambio di informazioni, monitoraggio e comunicazione
1. Sulla base delle informazioni pervenute a norma dell'articolo 22, terzo comma, del regolamento (UE9 n. 1316/2013, gli Stati membri e la Commissione si scambiano informazioni e migliori prassi sui progressi compiuti nell'attuazione del presente regolamento. Se del caso, gli Stati membri coinvolgono le autorità locali e regionali nel processo. La Commissione pubblica una sintesi annuale di tali informazioni e la trasmette al Parlamento europeo e al Consiglio.
2. La Commissione consulta ed è assistita da un gruppo di esperti, composto da un rappresentante di ciascuno Stato membro. Nella fattispecie, il gruppo di esperti assiste la Commissione per quanto attiene:
a)
al monitoraggio dell'attuazione del presente regolamento;
b)
alla considerazione dei piani o delle strategie nazionali, se del caso;
c)
all'adozione di misure volte a valutare l'attuazione dei programmi di lavoro a livello tecnico e finanziario;
d)
ad affrontare problemi esistenti o emergenti di attuazione del progetto;
e)
alla definizione di orientamenti strategici prima dell'elaborazione dei programmi di lavoro annuale e pluriennale di cui all'articolo 17 del regolamento (UE) n. 1316/2013, con particolare riguardo alla selezione e al ritiro di azioni che contribuiscono a progetti di interesse comune e alla determinazione della ripartizione del bilancio, nonché alla revisione di tali programmi di lavoro.
3. Il gruppo di esperti può anche considerare qualsiasi altro tema relativo allo sviluppo delle reti transeuropee nel settore dell'infrastruttura di telecomunicazioni.
4. La Commissione informa il gruppo di esperti in merito ai progressi compiuti nell'attuazione dei programmi annuale e pluriennale di cui all'articolo 17 del regolamento (UE) n. 1316/2013.
5. Il gruppo di esperti coopera con le entità che partecipano alla pianificazione, allo sviluppo e alla gestione delle reti e dei servizi digitali, nonché con altri pertinenti soggetti interessati.
La Commissione e altre entità incaricate dell'attuazione del presente regolamento, quali la Banca europea degli investimenti, prestano particolare attenzione alle osservazioni del gruppo di esperti.
6. Assieme alla valutazione intermedia e alla valutazione ex-post del regolamento (UE) n. 1316/2013 di cui all'articolo 27 di tale regolamento e con l'assistenza del gruppo di esperti, la Commissione pubblica una relazione sui progressi compiuti nell'attuazione del presente regolamento. Tale relazione è presentata al Parlamento europeo e al Consiglio.
7. La relazione fornisce una valutazione dei progressi conseguiti nello sviluppo e nell'attuazione di progetti di interesse comune, compresi, se del caso, i ritardi nell'attuazione e le difficoltà incontrate, nonché informazioni sugli impegni e i pagamenti.
8. Nella relazione la Commissione valuta anche se la portata dei progetti di interesse comune continui a rispecchiare gli sviluppi tecnologici e le innovazioni nonché gli sviluppi regolamentari ed economici e di mercato e se, in vista di tali sviluppi e dell'esigenza di sostenibilità di lungo termine, si debbano sopprimere gradualmente o finanziare in altri modi i sostegni a qualsiasi progetto di interesse comune in essere. Per i progetti suscettibili di incidere notevolmente sull'ambiente, tali relazioni comprendono un'analisi dell'impatto ambientale, che tiene conto, se del caso, delle esigenze di adattamento ai cambiamenti climatici e di mitigazione di questi ultimi e della resistenza alle catastrofi. Tale valutazione può anche svolgersi in qualsiasi altro momento ritenuto opportuno.
9. La realizzazione degli obiettivi specifici di cui all'articolo 3 è misurata ex post, fra l'altro sulla base:
a)
della disponibilità delle infrastrutture di servizi digitali, misurata per mezzo del numero di Stati membri connessi a ciascuna di esse;
b)
della percentuale di cittadini e imprese che si avvalgono delle infrastrutture di servizi digitali e della disponibilità di tali servizi a livello transfrontaliero;
c)
del volume di investimenti attratto nel settore della banda larga e dell'effetto di leva, per i progetti finanziati attraverso contributi provenienti da fonti pubbliche di cui all'articolo 5, paragrafo 5, lettera b).
Articolo 9
Abrogazione
La decisione n. 1336/97/CE è abrogata.
Articolo 10
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2014.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, l'11 marzo 2014