PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 412/2013
ze dne 13. května 2013
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí, po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Komise nařízením (EU) č. 1072/2012 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 16. února 2012 (3) na základě podnětu, který byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 22. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2. Následný postup
(4)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímního antidumpingového cla, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení. Dva dovozci a jeden vyvážející výrobce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Kromě toho, jak je vysvětleno v 55. bodě odůvodnění, byla provedena inspekce na místě u thajského výrobce, jejímž cílem bylo prošetřit, zda je Thajsko vhodná srovnatelná země.
(7)
Následně byly všem stranám sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedenému poskytnutí konečných informací předložit své připomínky. Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“) a jedna skupina dovozců požádaly o slyšení za účasti úředníka pro slyšení z generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(8)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.3. Výběr vzorku
(9)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zpochybnily vzorek vyvážejících výrobců z ČLR s tvrzením, že vzorek není reprezentativní, neboť vychází pouze z největších objemů vývozu, a tudíž nebere v úvahu další činitele, které charakterizují rozmanitost a roztříštěnost keramického průmyslu v ČLR.
(10)
Jak vyplývá z čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“), výběr společností, které budou zahrnuty do vzorku, může být omezen na největší reprezentativní objem vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k roztříštěnosti odvětví se vycházelo z toho, že výběr na základě objemu vývozu by umožnil sestavení reprezentativního vzorku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přezkoumán. V tomto ohledu je však třeba poznamenat, že vybrané společnosti se nacházejí ve třech různých regionech v ČLR a produkují významný objem dotčeného výrobku z různých typů keramických materiálů, např. z porcelánu a kameniny, jakož i širokou škálu typů výrobků. Tuto námitku tudíž nelze přijmout.
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že použití různých metodik pro výběr vzorku výrobního odvětví Unie a dovozců v porovnání s výběrem vzorku vyvážejících výrobců se rovná diskriminaci a že měla být použita stejná kritéria. Použití různých metodik je diskriminační vůči vyvážejícím výrobcům a porušením zásady rovného zacházení.
(12)
Výběr vzorku vyvážejících výrobců slouží pouze k prošetření existence dumpingu dotčeného výrobku z ČLR. V tomto ohledu je nezbytné pokrýt maximální objem dovozu dotčeného výrobku v období šetření. Na druhé straně byl vzorek výrobců v Unii vybrán pro účely posouzení, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, a to na základě řady různých ukazatelů. Pokud jde o dovozce, shromážděné informace se používají převážně pro posouzení zájmu Unie. Z toho vyplývá, že pokud jde o dovozce a výrobce v Unii, je důležité sbírat informace od řady společností působících například v různých segmentech výrobků. Základní důvody pro výběr společností do vzorku výrobců a dovozců Unie na jedné straně a do vzorku vyvážejících výrobců na straně druhé jsou odlišné, a proto se nenacházejí v podobném postavení. Zásada nediskriminace ani zásada rovného zacházení proto nevyžadují použití stejné metodiky výběru příslušných vzorků. Z toho vyplývá, že tato námitka je naprosto neopodstatněná, a proto se zamítá.
(13)
Jeden vyvážející výrobce trval na své žádosti o zařazení do vzorku, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato společnost však nepředložila žádné nové argumenty, které by zdůvodnily její zařazení do vzorku. Z toho důvodů a s ohledem na zjištění v 10. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují závěry v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Týž vyvážející výrobce nezařazený do vzorku tvrdil, že mu po poskytnutí konečných informací nebyl poskytnut dostatek času na předložení připomínek a že poskytnutí konečných informací bylo navíc nedostatečné, protože nebyly zveřejněny například údaje o náhradách, prodejních cenách, úpravách atd. Nebylo tudíž respektováno jeho právo na obhajobu.
(15)
Podle čl. 20 odst. 5 základního nařízení by na předložení připomínek k poskytnutí konečných informací měla zúčastněná strana dostat lhůtu činící nejméně deset dnů. Dotyčný vyvážející výrobce obdržel konečné informací elektronickou poštou dne 25. února 2013 a na předložení připomínek dostal čas do 8. března 2013, tj. jedenáct dnů. Dokument s konečnými informacemi mu byl navíc následující den zaslán doporučenou poštou. Z toho vyplývá, že dotčené straně, byl poskytnut dostatek času na předložení připomínek, a toto tvrzení se proto musí zamítnout. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že dotčená strana předložila připomínky ve stanovené lhůtě a nepožádala o prodloužení lhůty. Komise kromě toho, s ohledem na povinnost chránit důvěrné informace, zveřejnila všechny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala navrhnout uložení konečných opatření. Konkrétněji řečeno, respektování práva na obhajobu nevyžaduje, aby údaje o prodeji konkrétní společnosti nebo o úpravách pro společnosti zařazené do vzorku, které byly použity ke stanovení individuálních dumpingových rozpětí, byly sděleny straně, pro níž se nepočítá individuální rozpětí.
(16)
Z uvedeného vyplývá, že tvrzení o nerespektování práva na obhajobu je neopodstatněné, a proto se zamítá.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Úvod
(17)
Jak je uvedeno v 24. a v 56. až 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z ČLR, s výjimkou keramických nožů (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2. Tvrzení
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací žádná ze stran nezpochybnila, že keramické (kuchyňské) nože se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, výrobních procesech a konečném použití. Všechny připomínky zúčastněných stran byly zkoumány a žádost o vyloučení keramických nožů z definice výrobku v tomto šetření je s konečnou platností přijata.
(19)
Po zveřejnění prozatímních opatření několik stran uvedlo, že určité keramické mlýnky na přísady a koření a jejich keramické mlecí části a součástí by měly být vyloučeny z definice výrobku.
(20)
Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto mlýnky a jiné typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Na výrobu mlecích kotoučů v těchto mlýncích se používá hlavně keramický materiál z oxidu hlinitého, který se nepoužívá pro „standardní“ stolní nádobí, jako jsou hrnky a talíře, a který se vypaluje při vysoké teplotě. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je u nich velmi omezená. To by také platilo pro keramické mlecí mechanismy bez krytu, jež jsou běžně deklarované pod výše uvedenými kódy.
(21)
Šetření ukázalo, že keramická složka v těchto mlýncích představuje obvykle pouze jeho malou část. Šetření navíc ukázalo, že keramické mlýnky s keramickým mlecím kotoučem, včetně svých keramických částí a součástí, nemají stejné základní fyzikální vlastnosti a základní použití jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Keramické mlecí části a součásti se liší od keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvarem, pevností a konstrukcí.
(22)
Některé strany tvrdily, že dotyčné mlýnky by měly být vyloučeny z definice výrobku na základě toho, že mají tytéž fyzikální vlastnosti, průmyslový design a konečné použití jako mlýnky s mlecími mechanismy z kovu a že, jsou-li součástí sady mlýnků, jsou běžně zařazeny pod číslem tarifního sazebníku 8210. Tvrdily také, že keramické prvky v těchto případech obvykle nepřevyšují 2 % hodnoty výrobku. S ohledem na četné možnosti klasifikace mlýnků a sad mlýnků však šetření nemohlo tyto argumenty uznat pro určení toho, zda by keramické mlýnky měly být vyloučeny z definice výrobku, který je předmětem šetření.
(23)
Několik stran argumentovalo, že by tyto mlýnky měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku na základě toho, že v některých mlýncích je nutné používat keramické mlecí kotouče spíše než kovové, zejména v mlýncích na sůl, jelikož sůl způsobuje korozi kovových mlýnků. Z šetření však vyplynulo, že mlýnky na sůl nemusí nutně používat keramické mlecí mechanismy.
(24)
Na základě výše uvedeného dospělo šetření k závěru, že mlýnky na koření a přísady s keramickými mlecími prvky se podstatně liší od jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů v základních fyzikálních vlastnostech a v použití keramických materiálů používaných na pracovní součásti. Proto se přijímá tvrzení, aby byly vyloučeny z definice výrobku v tomto šetření, včetně samostatných keramických mlecích mechanismů a jejich součástí.
(25)
Po zveřejnění prozatímních opatření některé strany tvrdily, že brousky keramických nožů mají být vyloučeny z definice výrobku z důvodu rozdílů ve výrobních procesech, konečného použití a skutečnosti, že tyto předměty neslouží k uchovávání potravin vzhledem k jejich zvláštnímu designu a fyzikálním vlastnostem. Šetření tyto argumenty potvrdilo. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(26)
V témže duchu se také zkoumalo, zda by měly být z definice výrobku vyloučeny keramické škrabky Šetření totiž potvrdilo, že keramické škrabky se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní z důvodu rozdílného designu a fyzikálních vlastností (tvar a pevnost) keramického materiálu použitého pro pracovní části, výrobních procesů a konečného použití. Keramické škrabky by proto měly být rovněž vyloučeny z definice produktu v tomto šetření.
(27)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedna strana také tvrdila, že pečící kameny na pizzu (tzv. pizza-stone) z kordieritové keramiky by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku kvůli jejich odlišným fyzikálním vlastnostem (tvar a tvrdost), průmyslovému designu a použití. Kordieritová keramika je z hlinito-křemičitanu hořečnatého, který se vyznačuje zvláštními vlastnostmi, zejména vynikající odolností proti tepelným šokům. Šetření potvrdilo, že pečící kámen na pizzu z kordieritové keramiky má stejné fyzikální vlastnosti (tvar a tvrdost), průmyslový design a použití jako cihly pro vysoké pece nebo trouby. V důsledku toho se liší od ostatního keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Po poskytnutí konečných informací upozornili žadatelé na podobnost mezi pečícími kameny na pizzu z kordieritové keramiky a jinými výrobky, jichž se řízení týká. Nedokázali však prokázat, že pečící kameny na pizzu z kordieritové keramiky mají stejné základní fyzikální vlastnosti a konečné použití. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(28)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedno nizozemské sdružení tvrdilo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, které má být použito jako propagační produkty, by mělo být vyloučeno z definice dotčeného výrobku na základě toho, že se neprodává za účelem jeho používání jako stolního nebo kuchyňského nádobí a náčiní, že je důležitou ekonomickou hybnou silou v odvětví maloobchodu, že ho spotřebitelé velmi oceňují a že pouze výrobci v ČLR mohou nabízet množství potřebná v krátkém období. Žádosti o vyloučení keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které má být použito na propagační účely, z definice výrobku v tomto šetření však nemůže být vyhověno, neboť jeho fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití jsou stejné jako u jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(29)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací jeden německý dovozce a velkoobchodník a jeden čínský spolupracující vyvážející výrobce tvrdili, že kameninové zboží se zvláštní povrchovou úpravou určenou pro sublimační potisk, u něhož lze sublimační povrchovou úpravu odstranit mechanickým škrábáním, by mělo být vyloučeno z definice produktu na základě toho, že se jedná o polotovary, u nichž se konečná úprava (tzv. fotofinišing) provádí v Unii prostřednictvím specifických kanálů, kvůli odlišnému vnímání ze strany spotřebitelů, z toho důvodu, že tato sublimační povrchová úprava převyšuje hodnotu nepotahovaných keramických předmětů, a kvůli tomu, že v Unii tento produkt nikdo nevyrábí. Šetřením bylo zjištěno, že tento produkt je na pohled totožný s ostatními sublimací nepotahovaným stolním nádobím, a proto je obtížné je rozlišit, je-li to vůbec možné. Šetření dále prokázalo, že tyto výrobky mají obvykle stejné konečné použití jako ostatní druhy kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Rovněž bylo zjištěno, že několik výrobců v Unii tyto produkty vyrábí a že produkty vyráběné v Unii a dovážené produkty si přímo konkurují. S ohledem na výše uvedené se žádost o vyloučení produktů ze speciálně potahované kameniny pro sublimační potisk zamítá.
(30)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací tvrdil dovozce, který požadoval vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice produktu, že předběžná analýza Komise v tomto ohledu byla chybná, protože nebrala v úvahu existenci tržních segmentů, rozdíly v kvalitě mezi různými typy stolního nádobí, luxusní a křehčí povahu stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou a jeho omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání ze strany spotřebitele. Rovněž tvrdil, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou lze požívat i jako ozdobu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se rozdílů v jakosti mezi různými typy stolního nádobí a náčiní a luxusní a křehčí povahy stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, tyto vlastnosti nejsou specifické pro ozdobné ručně malované stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou. Kromě toho, pokud jde o omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání spotřebitelů, nebyl podán žádný nový argument, který by změnil závěr uvedený v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy keramického stolního nádobí a náčiní. Komise analyzovala existenci segmentů trhu ve 157. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato argumentace proto nemůže zvrátit závěry uvedené v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po uložení prozatímních opatření bylo dále rozpracováno tvrzení uvedené v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato tvrzení byla zopakována po poskytnutí konečných informací. Dovozce s výrobou v ČLR tvrdil, že výrobky stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které jsou zcela glazované a/nebo smaltované na 100 % povrchu, s výjimkou spodku nebo jeho části, a pokud je 100 % glazovaného a/nebo smaltovaného povrchu obarveno jinou než bílou barvou, by měly být vyloučeny z definice výrobku. Toto tvrzení bylo řádně analyzováno a šetření prokázalo, že fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití těchto výrobků jsou stejné jako u jiných glazovaných a/nebo smaltovaných výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(33)
CCCLA trvala na tom, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán na základě toho, že se jedná o křehký a luxusní produkt s nízkou mechanickou pevností, a napadla také tvrzení, že je odolný proti oštěpům. Je však třeba poznamenat, že CCCLA sama dříve uvedla, že (jemný) kostní porcelán má vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům. Tato protichůdná tvrzení jasně zpochybnila tvrzení CCCLA. V každém případě vznesené argumenty nemění závěry shrnuté v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Žádost o vynětí (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(34)
Táž strana zopakovala, že by odolný porcelán měl být vyřazen ze škály výrobků, jichž se šetření týká. Tvrdila, že není pravdou, že nemá nesporné znaky, a že je pevný díky více než 24 % obsahu hliníkového kaolínu, a poté zpochybnila schopnost Unie vyrobit tento produkt. Různé názory na odolný porcelán jsou však rozporuplné, pokud jde například o podíl surovin a obsah hliníkového prášku v něm. Kromě toho nebylo zpochybněno, že se odolný porcelán vyrábí také v Unii a že výrobci v ČLR vyrábějí odolný porcelán, který přímo konkuruje odolnému porcelánu vyrobenému v Unii, jakož i jiným výrobkům, které jsou předmětem tohoto šetření. Žádost o vynětí odolného porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(35)
Všechny druhy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní lze považovat za různé druhy téhož výrobku. Proto se tvrzení vznesené po poskytnutí předběžných a opětovně po poskytnutí konečných informací o tom, že šetření se týká široké škály podobných výrobků, a v důsledku toho je nutné provést samostatnou analýzu reprezentativnosti, dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie pro každý segment výrobků, pokládá za neopodstatněné. Jedna strana tvrdila, že definice výrobku je příliš široká, a předložila srovnání výrobků s různou úrovní výzdoby, ale její tvrzení o konečném použití (pro zahradu a dětí v jednom případě, pro ozdobu v jiném) je pochybné, jelikož není jednoznačné a lze na něj spíše pohlížet jako na potvrzení závěru uvedeného v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Je také třeba poznamenat, že jeden dovozce s výrobou v ČLR uvedl, že více než 99 % výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní prodávaných v Unii bylo převážně nebo výhradně bílé. Některé strany zpochybnily 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení na základě toho, že v rámci šetření orgány neprovedly žádné zkoušky, zda určité zboží nebylo vhodné pro volný obchod v Unii. Tato skutečnost však nevyvrací závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Závěr
(36)
S ohledem na výše uvedené je výrobek s konečnou platností vymezen jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí a součástí, keramických škrabek, brousků keramických nožů, a kamenů z kordieritové keramiky používaných pro pečení pizzy nebo chleba, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(37)
Vzhledem k tomu, že nebyly další připomínky ohledně dotčeného výrobku a obdobného výrobku, všechna ostatní zjištění v 24. až 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. DUMPING
3.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(38)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce, jeden výrobce v Unii a jeden dovozce tvrdili, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření by proto mělo být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření. Tato žádost týkající se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla v 72. a 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací podalo podobnou žádost pět dalších vyvážejících výrobců. Na podporu svého tvrzení se dovolávali rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann a Aokang Shoes (4).
(39)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang Shoes nejsou relevantní pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v tomto šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(40)
Právní věci Brosmann a Aokang Shoes dále nejsou relevantní pro posuzování legality tohoto šetření vzhledem k tomu, že základní nařízení bylo mezitím změněno (5). Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření, a tato ustanovení se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(41)
V každém případě je nutné potvrdit výklad judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí o statusu tržního hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta. Závěr uvedený v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzuje.
(42)
Vzhledem k vysokému počtu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a potřebě vykonat za účelem ověření těchto žádostí mnoho inspekcí na místě nebylo rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství učiněno ve lhůtě sedmi měsíců. Bylo však přijato ve lhůtě osmi měsíců po zahájení šetření, jak vyžaduje základní nařízení ve znění nařízení (EU) č. 1168/2012. Jak bylo vysvětleno výše, tvrzení, že v tomto ohledu došlo ke zbavení nějakého práva se zpětnou působností, není opodstatněné.
(43)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se žádost o ukončení šetření bez uložení antidumpingových opatření kvůli nepřijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve lhůtě tří měsíců zamítá.
(44)
Jeden do vzorku nezařazený vyvážející výrobce navíc neprokázal, že má jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla tudíž zamítnuta. Přesto trval na tom, že údajné chyby v účetnictví, pokud vůbec existovaly, kvůli nimž byla jeho žádost zamítnuta, nebyly podstatné, a proto bylo rozhodnutí o zamítnutí zacházení jako v tržním hospodářství nepřiměřené a v rozporu se zásadou proporcionality. Po poskytnutí konečných informací tento vyvážející výrobce na svém tvrzení trval, ale nepředložil žádné nové argumenty.
(45)
Tvrzení o závažnosti účetních záznamů jsou v podstatě totožná s těmi, která byla použita během šetření týkajícího se zacházení jako v tržním hospodářství, a Komise je vyvrátila ještě před rozhodnutím o zacházení jako v tržním hospodářství. Pokud však jde o tvrzení, že odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství je v rozporu se zásadou proporcionality, je třeba připomenout, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení jsou kumulativní, a pokud nejsou splněna všechna, zacházení jako v tržním hospodářství nelze přiznat. Kromě toho, jelikož důkazní břemeno leží na společnosti, která žádá o zacházení jako v tržním hospodářství a ta neprokázala, že vede jednoznačné a jasné účetnictví, Komise neměla jinou možnost než zamítnout žádost o zacházení jako v tržním hospodářství. Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tudíž nelze považovat za porušení zásady proporcionality. V každém případě, pokud podle čl. 2 odst. 7 písm. d) základního nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1168/2012 (6) Komise omezí své šetření na vzorek, omezuje se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství pouze na strany zařazené do vzorku.
3.2. Individuální zacházení
(46)
Je třeba připomenout, že ačkoli šestnáct vyvážejících výrobců požádalo o individuální zacházení, podle čl. 9 odst. 6 základního nařízení byly posouzeny a následně přijaty pouze žádosti společností zařazených do vzorku. Ze zbývajících jedenácti vyvážejících výrobců sedm požádalo o individuální zjišťování.
(47)
V souladu s čl. 9 odst. 5 a čl. 9 odst. 6 základního nařízení se individuální clo uplatní na dovoz od vývozců či výrobců, kterým bude přiznáno individuální zjišťování, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Proto nebylo možné přiznat individuální clo čtyřem společnostem, které žádaly o individuální zacházení, nikoli však o individuální zjišťování.
(48)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že ve stanovených lhůtách předložil všechny požadované informace, a proto by měla být jeho žádost o individuální zacházení posouzena a stanoveno individuální dumpingové rozpětí v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Brosmann (7).
(49)
Této žádosti nelze vyhovět. Dotyčná společnost nebyla zařazena do vzorku a její žádost o přiznání individuálního zacházení bylo možno posoudit pouze v souvislosti s individuálním zjišťováním, pokud by se provádělo podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se individuálního zacházení, 79. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení podalo sedm vyvážejících výrobců, kteří zastupovali deset právnických osob. Jak je vysvětleno v 82. a 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ve fázi prozatímních opatření Komise o těchto žádostech nerozhodla.
(52)
Dne 21. prosince 2012 byli vyvážející výrobci informováni o tom, že jejich žádosti o individuální zjišťování nelze přijmout, protože by to představovalo nepřiměřeně velkou zátěž a bránilo by to včasnému ukončení šetření.
(53)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení je individuální zjišťování zákonným právem a že odmítnutí individuálního zjišťování Komisí je nepodložené, neboť ani počet společností, ani potřebná zjišťování by s ohledem na zdroje Komise nepředstavovala nepřiměřenou zátěž či nebránila včasnému dokončení šetření. Po poskytnutí konečných informací bylo toto tvrzení zopakováno, ale nebyly předloženy žádné nové argumenty.
(54)
Rozhodnutí o tom, zda akceptovat či neakceptovat individuální zjišťování, jsou přijímána případ od případu, přičemž je zohledněn počet podaných žádostí a doba, která je k dispozici pro účely jejich posouzení. V tomto případě je třeba připomenout, že Komise měla právní povinnost posoudit zacházení jako v tržním hospodářství u šestnácti právnických osob v ČLR, včetně společností, které nebyly zahrnuty do vzorku. Vzhledem k omezenému času danému procesněprávními lhůtami nebylo možné před poskytnutím prozatímních informací vykonat žádné individuální zjišťování. Vzhledem k omezenému času, který byl k dispozici poté, a vzhledem k počtu podaných žádostí a omezeným dostupným zdrojům útvarů, které v Komisi odpovídají za antidumpingová šetření, byl učiněn závěr, že v tomto případě by bylo nepřiměřeně zatěžující provést individuální zjišťování.
3.4. Běžná hodnota
3.4.1. Volba srovnatelné země
(55)
Po uložení prozatímních opatření byl prozkoumán výběr vhodné srovnatelné země. V této souvislosti se uskutečnila inspekce na místě v prostorách thajského vyvážejícího výrobce, který zaslal odpověď na dotazník, jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po prošetření a ověření informací obdržených od spolupracujícího výrobce v Thajsku byl nicméně učiněn závěr, že thajský výrobce nemůže poskytnout dostatečně podrobné údaje, pokud jde o typy výrobků prodávaných na domácím trhu. Proto bylo rozhodnuto, že nejvhodnější srovnatelnou zemí by měla zůstat Brazílie.
(56)
Informace získané z Thajska však posloužily pro podporu některých zjištění v Brazílii, zejména co se týče úrovně cenového rozdílu mezi značkovými a neznačkovými výrobky (viz 91. bod odůvodnění).
(57)
Po poskytnutí konečných informací jedno odvětvové sdružení napadlo výběr Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi. V podstatě tvrdilo, že podle všeho byla jediným důvodem pro výběr Brazílie skutečnost, že nebyla po ruce žádná jiná vhodná země. Toto tvrzení nelze přijmout. Z 84. až 88. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jasně vyplývá, že Brazílie byla shledána za vhodnou srovnatelnou zemi na základě faktické situace na domácím trhu. To, že po poskytnutí konečných informací Komise pokračovala ve zkoumání dalších potenciálních srovnatelných zemí, nevede k závěru, že Brazílie není vhodnou volbou.
(58)
Vzhledem k výše uvedenému a jelikož nebyly vzneseny žádné další věcné připomínky ohledně výběru Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi, 84. až 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.4.2. Stanovení běžné hodnoty
(59)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že stanovení běžné hodnoty bylo chybné v tom, že údajně nebyla zjištěna pro prodej obdobných výrobků v Brazílii, a proto došlo ke zkresleným a neobjektivním výsledkům, zejména pokud jde o produkty z kameniny a jiné druhy výrobků, které nebyly vyrobeny a prodány ve srovnatelné zemi. Někteří vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že nebyla řádně zveřejněna metoda použitá k určení vypočítané běžné hodnoty, uvedené v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(60)
Z připomínek obdržených po poskytnutí prozatímních informací vyplývá, že metoda použitá ke stanovení běžné hodnoty nebyla některým zúčastněným stranám zcela jasná. V reakci na tyto připomínky je dále vysvětlena metodika pro určení běžné hodnoty.
(61)
Vzhledem k tomu, že byly zamítnuty všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro všechny vyvážející výrobce z ČLR zařazené do vzorku, byla běžná hodnota stanovena na základě informací získaných od výrobce ve srovnatelné zemi v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(62)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. V této souvislosti je třeba připomenout, že podle čl. 1 odst. 4 základního nařízení se „obdobným výrobkem“ rozumí výrobek, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem, nebo není-li takový výrobek k dispozici, jiný výrobek, který, ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem posuzovaného výrobku.
(63)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, že se jednotková cena rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší. Za tím účelem byly zjištěny výrobní náklady spolupracujícího brazilského výrobce.
(64)
Toto zkoumání ukázalo, že u všech typů výrobku se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu převyšující náklady a že vážená průměrná prodejní cena všech typů se rovnala jednotkovým výrobním nákladů, nebo byla vyšší.
(65)
Proto byla vypočtena běžná hodnota podle typu výrobku jako vážený průměr skutečných domácích cen všech prodejů, bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové, či nikoli. Z uvedeného vyplývá, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebyla vypočítána běžná hodnota u neziskových prodejů.
3.4.3. Vývozní cena
(66)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky ohledně vývozních cen, 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.4.4. Srovnání
(67)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že metodika použitá pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla obecně chybná, protože neporovnávala obdobné výrobky, a že nebylo dostatečně vysvětleno, na jakém základě byly prováděny úpravy. Konkrétně jeden vyvážející výrobce uvedl, že u produktů z kameniny, které srovnatelný výrobce nevyráběl a neprodával, měla Komise srovnávat vývozní ceny s náležitě upravenou domácí cenou za zboží z póroviny, místo aby vypočítávala běžnou hodnotu. Někteří vyvážející výrobci kromě toho argumentovali, že u několika jiných typů výrobku, které vyrobili a prodávali vyvážející výrobci, vedlo srovnání vývozní ceny a průměrné ceny za kilogram typu generického výrobku podávaného v Brazílii, pouze na základě typu použitého keramického materiálu, nevyhnutelně ke srovnávání výrobků, které nejsou obdobné a tudíž i k chybnému výsledku. Kromě toho jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že úprava kvůli značce podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla podhodnocena, zatímco jiný vyvážející výrobce tvrdil, že úroveň takové úpravy nevychází z žádných spolehlivých či doložených údajů, a proto není oprávněná. Tentýž vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny o rozdíly v prodaném množství na různých obchodních úrovních. A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá pro úpravy o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech není opodstatněná a není jasné, na základě kterých údajů byly tyto úpravy provedeny.
(68)
Na základě obdržených připomínek byla metodika použitá pro srovnání cen a úpravy za účelem srovnatelnosti cen podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení revidována. Zejména byly výrobky, které byly v prozatímní fázi porovnány výhradně na základě průměrné ceny za 1 kg keramického materiálu použitého k výrobě generického neznačkového výrobku, nyní porovnány s nejpodobnějším výrobkem (viz 77. bod odůvodnění tohoto nařízení), což umožnilo přesnější a spravedlivější srovnání cen.
(69)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání jednotlivých cen ze závodu výrobců zařazených do vzorku s domácí prodejní cenou srovnatelného výrobce obdobného výrobku. Některé vývozní transakce se však týkaly netypických typů výrobků, např. kroužků na ubrousky, podstavců pod nůž nebo podložek pod čajník, u nichž nebylo možné zajistit objektivní srovnání. Proto, a také s ohledem na to, že byly zanedbatelné, jelikož jejich podíl na objemu vývozu nečinil ani 0,5 % objemu vývozu, byly tyto transakce vyloučeny.
(70)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny se formou úprav přihlédlo k rozdílům majícím vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, obchodní úrovni a jiných faktorech ovlivňujících srovnatelnost cen, zejména značkách.
(71)
Za prvé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
(72)
V případech, kdy byla běžná hodnota stanovena na základě nejpodobnějšího výrobku (viz 68. bod odůvodnění), byla provedena úprava o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, aby byla zajištěna spravedlivá cenová srovnatelnost obdobných výrobků.
(73)
Pokud jde o výrobky z kameniny, vývozní cena byla porovnána s prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku na domácím trhu vyrobeného a prodávaného ve srovnatelné zemi, tj. prodejní cenou výrobků zhotovených z póroviny namísto kameniny, ovšem ve všech ostatních aspektech shodných, a upravenou směrem nahoru o 5 %, což odráží cenový rozdíl mezi kameninou a pórovinou.
(74)
Jeden vyvážející výrobce tvrdí, že jak výrobní náklady, tak maloobchodní cena výrobků z póroviny je vyšší, než u výrobků z kameniny. Vývozní cena jeho výrobků z kameniny měla být proto snížená, nikoli zvýšená. Ve své argumentaci se tento vyvážející výrobce opírá v podstatě o vlastní odhady výrobních nákladů výrobků z póroviny a kameniny a na výtah z ceníku maloobchodních cen výrobků z póroviny a kameniny.
(75)
Tyto informace, které byly předloženy ve velmi pozdní fázi řízení a až po poskytnutí konečných informací, jsou v příkrém protikladu s informacemi, které Komisi poskytly v průběhu šetření ostatní zúčastněné strany, tj. žadatel, výrobní odvětví Unie a výrobce ve srovnatelné zemi. Všechny tyto strany uváděly, že výrobky z kameniny jsou kvalitnější, tj. jsou odolnější než výrobky z póroviny, a jejich výroba je nákladnější, jelikož kamenina je v podstatě kaolín vypálený při vysoké teplotě a pórovina je kaolín vypálený při nízké teplotě. Kameninu lze tedy obecně prodávat za vyšší cenu. Tyto informace byly dále potvrzeny veřejně dostupnými tržními informacemi.
(76)
Dále je třeba uvést, že dotyčný vyvážející výrobce sám výrobky z póroviny nevyrábí, a proto poskytl pouze odhad nákladů na jejich výrobu. Předložený ceník kromě toho přesvědčivým způsobem neprokazuje, že výrobky z póroviny jsou obecně dražší než výrobky z kameniny. Předložené důkazy tudíž neprokazují, že úprava provedená za účelem spravedlivého cenového srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny kameninových výrobků je chybná, a toto tvrzení se proto zamítá.
(77)
V případě ostatních typů výrobku, u nichž srovnání v prozatímní fázi vycházelo z průměrné ceny za kilogram a které byly pouze z keramického materiálu, Komise dále analyzovala dotčené typy výrobku a srovnávala vývozní cenu s nejpodobnějším typem výrobku vyráběného a prodávaného ve srovnatelné zemi. Pokud se lišily pouze jednou malou fyzikální vlastností, např. typem glazování nebo zdobením, zatímco všechny ostatní základní vlastnosti daného typu výrobku byly totožné, byla prodejní cena nejpodobnějšího typu upravena o skutečný cenový rozdíl vzniklý kvůli rozdílu ve fyzikální vlastnosti. U jiných typů výrobku, kde se lišilo více fyzikálních vlastností, byla vývozní cena srovnána s průměrnou prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku. U těchto typů výrobků měl nejpodobnější výrobek všechny následující základní fyzikální vlastnosti nebo několik z nich: keramický materiál, druh zboží, základní tvar, zdobení a glazování.
(78)
Dva do vzorku zařazení vyvážející výrobci tvrdili, že podobně jako při úpravách v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, je třeba učinit úpravu také v případech, kdy se liší více fyzikálních vlastností nejpodobnějšího výrobku.
(79)
Je třeba připomenout, že v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, byla prodejní cena nejpodobnějšího výrobku upravena proto, aby byl zohledněn zjištěný rozdíl skutečných cen kvůli danému rozdílu ve fyzikální vlastnosti, zatímco na druhé straně v případě, kdy se lišila více fyzikálních vlastností, se srovnávalo na základě průměrné prodejní ceny výrobku s totožnými fyzikálními vlastnostmi. V tomto druhém případě proto nebyla zapotřebí úprava kvůli rozdílu ve fyzikálních vlastnostech mezi podobnými výrobky, protože jejich základní fyzikální vlastnosti byly stejné. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(80)
Jeden z uvedených vyvážejících výrobců požadoval též další úpravy za účelem zohlednění rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, pokud jde o hmotnost a bělost příslušného výrobku. Tvrdil, že používá méně hodnotnou surovinu, a proto jsou náklady a cena jeho výrobků nižší než náklady a cena podobného výrobku vyrobeného ve srovnatelné zemi. Jeho vývozní cenu je proto třeba upravit o přiměřenou částku. V této souvislosti je třeba především připomenout, že této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, a její výrobní náklady tedy nebyly ověřeny. Navíc tvrzení, že její výrobky jsou přibližně o 5 % těžší než standardní výrobky, nebylo podloženo žádnými ověřitelnými doklady nebo podklady, a proto se považuje za neopodstatněné. Co se týče bělosti, s ohledem na skutečnost, že tento vyvážející výrobce ve svém podání uvedl, že jeho výrobky mají normální bílou barvu, nevysvětlil, proč by se mu v tomto ohledu měla poskytovat úprava. Tato tvrzení se proto zamítají.
(81)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že Komise nesrovnala některé jeho vývozní ceny s běžnou hodnotou vhodného nejpodobnějšího výrobku. V tomto vývozu šlo o prodej zdobených výrobků prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení a který údajně zajistil výzdobu (obtisk) bezplatně. V důsledku toho vývozní cena nezahrnovala náklady na výzdobu, a proto by se měla porovnat s běžnou hodnotou stanovenou pro nezdobené výrobky, případně s průměrnou běžnou hodnotou zdobeného a nezdobeného zboží.
(82)
Je třeba připomenout, že výrobní náklady nejsou relevantním faktorem pro srovnatelnost cen, která vychází výhradně ze srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou podobných výrobků. Z poskytnutých informací taktéž jasně vyplývá, že dané vyvážené výrobky byly ve skutečnosti zdobené, ačkoli vyvážející výrobce údajně nenesl plné náklady spojené s přidanou hodnotou, kterou možno připsat zdobení. Tato skutečnost však nepředstavuje faktor, který by mohl odůvodnit cenovou úpravu za účelem zohlednění rozdílu ve fyzikálních vlastnostech oproti podobnému výrobku ve srovnatelné zemi. V každém případě vzhledem k pokročilé fázi řízení, během níž bylo toto tvrzení předloženo, nelze ověřit údaje poskytnuté na jeho podporu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(83)
Vzhledem k rozmanitosti možných kombinací souprav keramického stolního nádobí vyráběného a prodávaného v ČLR a v Brazílii bylo za účelem dosažení objektivní srovnatelnosti cen rozhodnuto rozdělit různé soupravy do skupin podle počtu a druhu předmětů v soupravě. Průměrná prodejní cena za různé kombinace souprav nádobí zařazených do jednotlivých skupin na domácím trhu ve srovnatelné zemi byla tedy porovnána s vývozní cenou za kombinace souprav, které patří do těchto skupin.
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzhledem k široké škále možných kombinací předmětů tvořících soupravu neumožňuje metodika sestavování skupin spravedlivé porovnání cen, protože nezohledňuje vlastnosti jednotlivých kusů, které tvoří soupravu. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že soupravy by se proto měly vyjmout z výpočtu dumpingového rozpětí.
(85)
Je třeba připomenout, že výpočet dumpingu je v případě souprav založen na srovnání průměrné prodejní ceny za kg, a nikoli za jednotlivé kusy. Za účelem spravedlivého srovnání cen souprav proto není nutné určit přesnou kombinaci různých kusů. Použitá metodika sestavování skupin zohledňuje základní vlastnosti různých kombinací souprav, pokud jde o soupravy vymezené například jako kávové nebo čajové, jídelní nebo jiné soupravy a také pokud je vymezen počet kombinovaných kusů. Za těchto okolností se má za to, že v případě souprav bylo provedeno spravedlivé srovnání ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Z toho vyplývá, že toto tvrzení nelze přijmout.
(86)
Kromě toho, jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že čínští vyvážející výrobci obecně zařazují své výrobky do pěti různých tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Oproti tomu výrobce ve srovnatelné zemi prodává na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena směrem nahoru na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu. V případě potřeby byla úroveň této úpravy stanovena individuálně pro každou ze společností zařazených do vzorku na základě skutečného a ověřeného cenového rozdílu mezi různými jakostními třídami.
(87)
Po poskytnutí konečných informací jeden do vzorku zařazený vyvážející výrobce tvrdil, že část jeho vývozu byla prodána prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení, a tato část se skládala z kombinace výrobků třídy A a třídy B, a proto by měl být tento vývoz také upraven a přizpůsoben cenové úrovni třídy A. Tvrdil, že cenový rozdíl představoval až 25 %, a doložil to kopiemi faktur a cenových nabídek.
(88)
Tyto informace však nebyly předloženy ani v průběhu šetření, včetně inspekce na místě, ani po poskytnutí prozatímních informací Komise. Naopak, tento výrobce v průběhu šetření uváděl, že vyvážel jenom výrobky třídy A. Nebyl předložen kompletní ceník, přestože o to byl v dotazníku požádán, aby bylo možné vyčíslit údajný cenový rozdíl mezi jednotlivými třídami, a předložil pouze omezený počet cenových nabídek. Za těchto okolností a vzhledem k velmi pozdní fázi řízení, v níž byly tyto informace poskytnuty, je jejich spolehlivost pochybná a nelze je nijak ověřit. Toto tvrzení se proto zamítá.
(89)
Za druhé, jak je uvedeno v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zkoumáno, zda je odůvodněna úprava o rozdíly v obchodních úrovních podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. Bylo zjištěno, že se vývozní cena na jiné obchodní úrovni liší od běžné hodnoty, protože čínský vývoz se v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco prodej na domácím trhu ve srovnatelné zemi se uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Šetřením bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou byla tudíž stanovena běžná cena podle typu výrobků upravená podle obchodní úrovně pomocí zjištěných cenových rozdílů mezi různými obchodními úrovněmi ve srovnatelné zemi. Je třeba připomenout, že v případě potřeby byla provedena další úprava s ohledem na obchodní úroveň v prozatímním nařízení na základě zjištěného cenového rozdílu s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni (98. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto další úprava byla považována za odůvodněnou, jelikož šetření v prozatímní fázi naznačilo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi se uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Další šetření a podrobnější analýza transakcí na domácím trhu ve srovnatelné zemi však, na rozdíl od předběžných zjištění, prokázaly, že poměr malých a velkých množství výrobků prodaných výrobcem ve srovnatelné zemi je podobný jako v případě čínských vyvážejících výrobců. Proto se tato úprava už nepovažuje za vhodnou ani odůvodněnou.
(90)
Za třetí, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky nebo výrobky soukromých značek mají sice stejné fyzikální a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obecně přesně vyčíslit, jelikož je u každé značky jiná a závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a na dalších nevyčíslitelných faktorech, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než jiné neznačkové výrobky. Navíc bylo ve zprávě o brazilském trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním potvrzeno, že brazilští zákazníci si na značku velice potrpí a že brazilský výrobce ze srovnatelné země je velmi známý výrobce s dlouhou tradicí. Vzhledem k těmto skutečnostem byla podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení upravena běžná hodnota směrem dolů o 40 % prodejní ceny na domácím trhu.
(91)
S ohledem na výše uvedenou úpravu je třeba připomenout, že dva vyvážející výrobci zpochybnili jak základ, z něhož úprava vycházela, tak úroveň úpravy (viz 67. bod odůvodnění). Je však nesporné, že značkový výrobek vyžaduje vyšší prodejní cenu než stejný neznačkový výrobek a že je tudíž ovlivněna srovnatelnost cen. Vhodnou úroveň úpravy navíc potvrdily nejen informace od výrobce ve srovnatelné zemi, ale i skutečné a ověřené cenové údaje od spolupracujícího výrobce v Thajsku a informace získané od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí prozatímních informací. Bylo zjištěno, že zejména situace na trhu v Thajsku je srovnatelná se situací v Brazílii, protože je jen několik málo velmi známých a dlouho zavedených značek. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(92)
Po poskytnutí konečných informací žádný vyvážející výrobce netrval na námitce proti této úpravě, zatímco sdružení žadatelů tvrdilo, že úprava kvůli značce je příliš vysoká, zejména u neporcelánových výrobků. Na podporu tohoto tvrzení poukázal žadatel na ceníky a informace, které poskytli někteří výrobci z Unie.
(93)
I když tyto předložené informace potvrzují nálezy Komise o tom, že přidaná hodnota značky na kterémkoli trhu závisí od konkrétní společnosti/značky, nezpochybňují úroveň úpravy, která byla stanovena pro značkové výrobky prodávané srovnatelným výrobcem na domácím brazilském trhu, neboť poskytnuté informace se týkaly jen trhu Unie. Vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii, rozmanitosti trhu Unie s jeho regionálními rozdíly, a to i pokud jde o orientaci na značku, a vzhledem k vysokému podílu čínského dovozu je situace na trhu Unie úplně jiná než situace na brazilském trhu. Z toho důvodu a s ohledem na úvahy uvedené v 90. a 91. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení akceptovat.
(94)
Jak je uvedeno ve 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly v případě potřeby provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5. Dumpingová rozpětí
(95)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, metodika použitá pro výpočet dumpingového rozpětí, jak je uvedena v 102. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(96)
Po poskytnutí prozatímních informací byla Komise informována, že některé obchodní společnosti, které nevyrábějí dotčený výrobek, byly chybně uvedeny v příloze I prozatímního nařízení, a tudíž se na ně vztahuje dumpingové clo stanovené pro spolupracující vyvážející výrobce. Komise informovala tyto společnosti, že má v úmyslu odstranit je z přílohy I a poskytla jim příležitost předložit připomínky. Po prošetření obdržených připomínek bylo několik obchodních společností odstraněno z přílohy I. Kde to bylo vhodné, byly nahrazeny spřízněným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(97)
Vzhledem k úpravě běžné hodnoty a vývozní ceny, jak je uvedeno v 67. až 94. bodě odůvodnění, a vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky, byla konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Unie před proclením stanovena takto:
Společnost
Clo v %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
4. ÚJMA
4.1. Posuzované období
(98)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany opakovaly, že posuzované období by mělo začínat v roce 2009, a nikoli v roce 2008, protože v roce 2008 začala hospodářská krize a trend mezi roky 2009 a 2011 by byl jednoznačný. Co se týče tohoto tvrzení, je třeba uvést, že rok 2009 není vhodnějším počátečním rokem posuzovaného období vzhledem k tomu, že účinky hospodářské krize se naplno projevily právě v tomto roce, což vedlo k výraznému poklesu spotřeby ve srovnání s rokem 2008. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
4.2. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo způsob výpočtu číselného údaje o výrobě v Unii, který je uveden v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Několik zúčastněných stran tyto připomínky zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Konkrétně měly za to, že daný požadavek by žadatelé nesplnili, jelikož z dostupné statistiky PRODCOM by vyplynula mnohem vyšší úroveň výroby podobného výrobku v Unii než je 240 200 tun, tj. údaj uvedený ve zmíněném odůvodnění, a v důsledku toho by žadatelé představovali méně než 25 % výroby podobného výrobku v Unii. Tyto strany vypočítaly, že výroba v Unii během období šetření činila 313 187 tun, a k tomuto číslu se dopracovaly s využitím kompletních údajů PRODCOM o porcelánovém keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní a následnou úpravou o 20 % dolů pro případ neporcelánového keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, což je analogie s metodikou, kterou použil žadatel a která byla použita v šetření pro určení objemu dovozu.
(100)
V tomto ohledu je třeba především poznamenat, že v rámci právní analýzy antidumpingového podnětu a v souladu s čl. 5 odst. 4 základního nařízení provedly útvary Komise před zahájením řízení důkladné šetření reprezentativnosti. Komise analyzovala údaje v podnětu, oslovila všechny známé výrobce v Unii a požádala je, aby rovněž poskytli údaje o výrobě i své stanovisko ke stížnosti a aby pomohli Komisi s nalezením případných potenciálních výrobců. Informace o výrobě poskytlo také sdružení výrobců.
(101)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba dále poznamenat, že zdroj údajů a metodika výpočtu o objemu výroby v Unii v každém roce posuzovaného období byly uvedeny také v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. v souladu s tím, co bylo učiněno ve fázi podání podnětu, vychází z údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s jinými statistickými zdroji (zejména PRODCOM).
(102)
Jak vysvětlili žadatelé v průběhu šetření, údaje poskytnuté evropským sdružením o porcelánových výrobcích vycházely z údajů PRODCOM týkajících se porcelánového stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, neboť kód PRODCOM pro tento výrobek se shodoval s porcelánovými výrobky, jichž se týká toto šetření. Pokud jde o neporcelánové výrobky, údaje PRODCOM nebylo možné použít, protože zahrnovaly mnohem více výrobků než jsou neporcelánové výrobky, kterých se týká toto šetření. V případě těchto výrobků proto vnitrostátní sdružení shromáždila relevantní údaje na základě svých hlubokých znalostí příslušných trhů a evropské sdružení tyto informace zkontrolovalo předtím, než byly Komisi předloženy celkové údaje. Tyto údaje byly během šetření aktualizovány. Ve spisu s informacemi nedůvěrné povahy se nacházel také seznam všech známých výrobců a Komise byla upozorněna jen na existenci dalších tří výrobců v Rumunsku. Rozdíl mezi statistikou PRODCOM a číslem 240 200 vyplývá z toho, že definice produktu se v tomto šetření zcela neshoduje s kódy statistických údajů PRODCOM pro neporcelánové výrobky, tj. je mnohem užší. V případě statistik úřadu EUROSTAT o dovozu lze tento rozdíl připsat úpravě o 20 % směrem dolů, což však nebylo vhodné v případě údajů o výrobě v Unii uvedených v databázi PRODCOM. Zejména údaje PRODCOM týkající se dvou členských států by se jevily jako velice nadhodnocené, kdyby se použila stejná metodika.
(103)
Metodika, kterou použily dotčené strany a která je uvedena v 99. bodě odůvodnění, je tedy chybná. Kromě toho nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by výroba vykazovaná kterýmkoli členským státem včetně dvou výše uvedených členských států a zahrnutá do spisu s informacemi nedůvěrné povahy byla podhodnocena. Je třeba rovněž uvést, že v případě některých členských států byly údaje, které poskytlo evropské sdružení a které byly použity v tomto šetření, výrazně vyšší, než kdyby se použily upravené údaje PRODCOM. Vzhledem k výše uvedenému není důvod pochybovat o údajích o výrobě vykázaných v tomto šetření ani o výsledku šetření reprezentativnosti.
(104)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 107. až 108. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.3. Spotřeba v Unii
(105)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje o spotřebě v Unii uvedené v 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM o výrobě a prodeji v Unii, jak je vysvětleno v oddíle 4.2, a proto se zamítá.
(106)
Po opětovném přezkoumání statistických údajů Eurostatu o dovozu však bylo zjištěno, že od uložení prozatímních opatření byly tyto údaje aktualizovány a výsledkem bylo několik méně významných změn. V zájmu úplnosti a na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu a na základě podání týkajícího se prodejů výrobního odvětví Unie na trhu Unie se tedy spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
Období šetření
Spotřeba v Unii
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 109., 111. a 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(108)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje uvedené v 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM, a proto se zamítá.
(109)
Na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu (viz 106. bod odůvodnění) se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu (v %)
64,8
65,3
68,8
66,8
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Aktualizované objemy, hodnoty a trendy jsou téměř shodné s ukazateli, jež byly analyzovány v prozatímním nařízení. Podíl čínského dovozu na trhu se během období šetření zvýšil z 64,8 % v roce 2008 na 66,8 %. Dovozní cena vzrostla v posuzovaném období téměř o 18 % z 1 274 EUR/t na 1 498 EUR/t.
(111)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že neexistuje žádný vztah mezi cenami a objemy čínského dovozu. V tomto směru se v souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení posuzuje, zda došlo k významnému zvýšení dumpingového dovozu v absolutních hodnotách nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě v Unii. Pokud jde o účinek dumpingového dovozu na ceny, posoudí se, zda ve srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie existuje značné cenové podbízení ze strany dumpingového dovozu nebo zda tento dovoz jinak významnou měrou způsobil pokles cen nebo zabránil významnou měrou jejich růstu, ke kterému by jinak došlo. Žádné z uvedených kritérií samo o sobě nemusí být rozhodující.
(112)
Ve výše uvedené souvislosti je třeba uvést následující. Za prvé, v době, kdy se spotřeba Unie oživila (2009-2010), došlo k významnému zvýšení cen čínského dovozu, což naznačuje, že určitý vztah tu je. Co je však důležitější, vývoj čínských cen během posuzovaného období by se měl posuzovat v souvislosti s velmi významným cenovým rozdílem, který existoval již v roce 2008 a který ilustrují průměrné ceny čínského dovozu (tabulka 2) a průměrné prodejní ceny Unie (tabulka 9) uvedené v prozatímním nařízení. Tyto velké cenové rozdíly potvrzuje vysoká úroveň cenového podbízení během období šetření. Zvýšení cen tedy nezabránilo tomu, aby čínský dovoz získal podíl na trhu v posuzovaném období. Ve skutečnosti tento dovoz nadále vyvíjel silný tlak na ceny výrobního odvětví Unie, které v posuzovaném období klesly o 12 %. Tato připomínka proto nemůže být přijata.
(113)
Pokud jde o vývoj dovozních cen (zvýšení) a objemu dovozu (pokles) od roku 2008 do roku 2011 a poté v roce 2012, na který upozornila jedna skupina čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, pozorovaný trend růstu průměrných cen dovozu nemůže zpochybnit nález dumpingu působícího újmu během období šetření. Co se týče vývoje objemu čínského dovozu, jak již bylo zvýrazněno ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a znovu v 109. bodě odůvodnění tohoto nařízení, ukazatel podílu na trhu indikuje růst tržního podílu čínského dovozu o 2 procentní body. Kromě toho, jak je podrobněji vysvětleno v 116. a 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 111. bodě odůvodnění tohoto nařízení, došlo k významnému cenovému podbízení čínského dovozu.
4.4.2. Cenové podbízení
(114)
Po poskytnutí prozatímních informací požádaly některé zúčastněné strany o další podrobnosti o výpočtu cenového podbízení navíc k těm, která jsou již uvedena ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Byly poskytnuty i další informace, pokud to umožňovala jejich citlivá povaha a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita.
(115)
Podobně jako u rozhodnutí učiněného po uložení prozatímních opatření o vyloučení ze seznamu vyvážených výrobků některých „atypických“ výrobků za účelem výpočtu dumpingu (viz 69. bod odůvodnění tohoto nařízení) byly tyto výrobky vyloučeny také ze seznamu vyvážených výrobků použitého pro výpočet újmy. Tato změna měla jen malý vliv na rozpětí cenového podbízení, které proto zůstalo ve stejném rozmezí, jaké je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5. Situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(117)
Některé zúčastněné strany uvedly, že mezi rokem 2009 či 2010 a obdobím šetření se zlepšilo několik činitelů, které měly vliv na újmu, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví Unie vyvíjí příznivě. Je však třeba poznamenat, že tato analýza není úplná a opomíjí vývoj těchto činitelů v průběhu celého posuzovaného období. V tomto ohledu je nutno brát v úvahu také vysvětlení v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Na žádost jedné zúčastněné strany se potvrzuje, že makroekonomické ukazatele byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie a mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku, kam patřily také společnosti, které nepodaly žádost.
(119)
CCCLA tvrdila, že mikroekonomické a makroekonomické ukazatele uvedené v prozatímním nařízení nejsou reprezentativní, protože celková výroba v Unii je mnohem vyšší než údaje použité v rámci tohoto šetření. Vzhledem k analýze a závěrům, k nimž se dospělo v oddíle 4.2, se však tento argument zamítá.
(120)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 118. až 121. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Jak je uvedeno v oddíle 4.1, několik dovozců napadlo údaje o výrobě uvedené v 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto údaje však byly zkontrolovány a potvrzeny.
(122)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 122. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(123)
Aktualizace v tabulce 2 nemá dopad na tabulky 4 a 5 prozatímního nařízení.
(124)
Jelikož nebyly předloženy významné připomínky týkající se objemu prodeje a podílu na trhu, 125. a 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(125)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo údaje o zaměstnanosti a produktivitě uvedené ve 127. a 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdilo, že neodpovídají obrázku v určitých statistikách Eurostatu (8).
(126)
Čísla u obou těchto ukazatelů byla však zkontrolována a shledána přesnými. Číselné údaje předložené stranami byly příliš široké a netýkaly výroby obdobného výrobku. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se zaměstnanosti a produktivity, 127. a 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(127)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně velikosti dumpingového rozpětí, 129. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Zásoby
(128)
Několik dovozců ve společném podání napadlo číselné údaje o zásobách uvedené ve 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jejich význam ve srovnání s veřejně dostupnými údaji o určitých výrobcích v Unii. Rovněž nesouhlasili s tvrzením, že výrobní odvětví Unie v podstatě vyrábí na zakázku.
(129)
Pokud jde o práci na zakázku, šetření potvrdilo, že tak tomu skutečně bylo v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku a že se v tomto odvětví jedná o obvyklou praxi. Čísla o zásobách uvedená v prozatímním nařízení se kromě toho týkala ověřených údajů od výrobců z Unie zařazených do vzorku, které jsou považovány za nejspolehlivější.
(130)
Po poskytnutí konečných informací byly uvedené připomínky zopakovány, nebyly však předloženy žádné nové argumenty. Jelikož nebyly vzneseny další připomínky ohledně stavu zásob, 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.2. Prodejní ceny
(131)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se prodejních cen uvedených v prozatímním nařízení, 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
Po poskytnutí informací byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu čistého zisku výrobního odvětví Unie a návratnosti investic. Tato chyba byla opravena a revidované údaje jsou tyto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
Období šetření
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Tato korekce podstatně neovlivňuje předběžná zjištění, pokud jde o tyto dva ukazatele. Vážená průměrná úroveň zisku výrobců zařazených do vzorku však byla během posuzovaného období mírně nižší, než jak bylo předběžně zjištěno, neboť se snížila z 3,8 % na 3,2 % (namísto z 4,2 % na 3,5 %). Návratnost investic do značné míry kopírovala trend pozorovaný v případě zisku, ale, jak po poskytnutí konečných informací poukázalo několik zúčastněných stran, v průběhu posuzovaného období se celkově vyvíjela spíše příznivě než nepříznivě.
(134)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila nejistý stav výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období, jak je uvedeno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana uvedla, že do úvahy lze vzít pouze újmu způsobenou dumpingem a že dumping byl zjištěn pouze v roce 2011. Zmínka o stavu výrobního odvětví Unie v tomto bodě odůvodnění byla uvedena pouze za účelem analýzy, zda zisk dosažený na začátku posuzovaného období lze brát v úvahu jako zisk, který výrobní odvětví obvykle dosahuje. Ukázalo se, že to není možné.
(135)
Některé strany zpochybnily srovnávací měřítko zisku uvedené v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebo jiná (nižší) navržená srovnávací měřítka.
(136)
Skupina čínských vyvážejících výrobců uvedla, že úroveň zisku během období šetření byla dobrou mírou rentability. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Jiná strana také uvedla, že úroveň zisku uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za běžnou úroveň, přičemž vycházela z veřejně dostupných údajů o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999 až 2007. Jiná zúčastněná strana uvedla, že úroveň zisku v období šetření uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za „běžnou“ na základě závěrů studie Komise (9), která zahrnovala údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 2004 až 2007. Podobná tvrzení se ozývala po poskytnutí konečných informací.
(137)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že zisk dosažený na začátku posuzovaného období nelze považovat za běžný zisk, jelikož výrobní odvětví Unie bylo již v té době v nejisté situaci, jak je vysvětleno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho bylo zjištěno, že výše zmíněné veřejně dostupné údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999-2007 se týkaly nejen výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, ale i jiných důležitých segmentů. Co se týká studie Komise uvedené v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, vzhledem k jejímu rozsahu, cíli a době bylo shledáno, že nemůže sloužit jako relevantní základ pro určení ziskovosti. V souvislosti s dotčeným výrobkem se například týkala zisku pouze jedné společnosti. Všechna tři podání, o nichž se mluví v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, která jsou v rozporu s podáním uvedeným ve 141. bodě odůvodnění tohoto nařízení, nejsou dostatečně podložena. Potvrzuje se proto, že míra zisku ve výši 3,2 % zaznamenaná během období šetření nemohla být považována pro tento výrobek za přijatelnou.
(138)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jako srovnávací měřítko by se měla vzít úroveň zisku interiérového designu, nábytku nebo potravin švédského maloobchodního odvětví. Tato námitka by však měla být zamítnuta mimo jiné vzhledem k rozdílům v úrovních investic do výroby a do maloobchodního prodeje.
(139)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že 6 % zisk, který byl považován za přiměřený v rámci šetření týkajícího se obuvi, není v daném případě vhodné považovat za běžnou úroveň zisku, protože byla stanovena v roce 2006, kdy byla hospodářská situace mnohem příznivější než v roce 2013. Tento argument nelze přijmout. Především tato strana odkazuje na hospodářskou situaci obecně, a nikoli na konkrétní situaci na trhu se stolním nádobím a náčiním. Je pravda, že v roce 2009 spotřeba výrazně klesla, ale od té doby došlo k jejímu značnému oživení. Ještě důležitější však je, že na vývoj spotřeby by se nemělo pohlížet izolovaně. Vzhledem k vysokému objemu dumpingového dovozu (66,8 % podíl na trhu), úrovni dumpingu (dumpingové rozpětí od 13,1 % do 36,1 %) a úrovni cenového podbízení (od 26,5 % do 47,6 %) by byla hospodářská soutěž na trhu Unie úplně jiná, kdyby dovoz probíhal za nedumpingové ceny. Tento argument se proto zamítá.
(140)
Některé jiné strany navrhly srovnávací měřítko použité v jiném antidumpingovém šetření, tj. šetření týkající se keramických obkládaček (10). Podobné připomínky došly po poskytnutí konečných informací. Je však třeba poznamenat, že keramické obkládačky, na rozdíl od kožené obuvi a stolního nádobí a náčiní, nelze stejným způsobem považovat za spotřební výrobek. Domácnosti například nakupují nebo nahrazují předměty keramického stolního nádobí a náčiní v míře, která je bližší kožené obuvi než keramickým dlaždicím. Totéž platí o způsobu uvádění na trh a nakonec i o prodeji zákazníkům. Proto se zamítá žádost o použití cílového zisku, který byl použit v šetření týkajícího se keramických obkládaček.
(141)
Žadatelé uvedli, že srovnávací měřítko úrovně zisku by mělo být spíše nad 10 %, protože výroba stolního a kuchyňského nádobí a náčiní je kapitálově náročná a navíc vyžaduje vysoký stupeň nových investic a inovace. Třebaže je potvrzeno, že dotyčné odvětví je kapitálově náročné a že vyžaduje neustálou potřebu investic, informace předložené na podporu tohoto tvrzení nedokázaly změnit prozatímně použité měřítko. Šetření nemohlo dojít k závěru, že toto srovnávací měřítko by bylo nejvhodnější pro všechny výrobce v Unii.
(142)
Jedna skupina dovozců zpochybnila údaje o ziskovosti v prozatímním nařízení a na základě údajů o výrobních nákladech, o prodejní ceně a objemu v Unii a o vývozní prodejní ceně v prozatímním nařízení vypočítala ziskovost a dospěla k závěru, že během období šetření výrobní odvětví Unie ve skutečnosti dosáhlo zisku ve výši 6 %. Tento výpočet však byl chybný, protože kombinoval údaje z různých zdrojů (údaje o výrobcích v Unii vybraných do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie jako celku a údaje od Eurostatu).
(143)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další relevantní připomínky, 132. až 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.3.4. Výrobní náklady
(144)
Několik dovozců se ve společném podání domnívalo, že údaje o výrobních nákladech ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídaly údajům o vývoji pracovních nákladů a nákladů na energie podle Eurostatu. Strany upozornily, že náklady práce v členských státech vzrostly. Stejně tak vývoj nákladů na energie v Unii nezdůvodňoval snížení výrobních nákladů.
(145)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že údaje o nákladech práce a nákladech na energie, které strany poskytly, byly příliš obecné. Kromě toho skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady v době, pro kterou byl charakteristický opačný obecný trend, svědčí o mimořádném úsilí, které výrobní odvětví Unie vyvinulo směrem ke snižování nákladů a udržení konkurenceschopnosti.
(146)
Údaje o výrobních nákladech uvedené v prozatímním nařízení představují ověřené výrobní náklady u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.5. Závěr o újmě
(147)
Některé strany zpochybnily závěr o újmě formulovaný v prozatímním nařízení na základě toho, že několik ukazatelů újmy se v úplně poslední části posuzovaného období zlepšilo. Tato věc však nemůže zpochybnit skutečnost, že většina ukazatelů újmy se v průběhu posuzovaného období zhoršila. Toto zhoršení ukazatelů újmy lze pozorovat u většiny makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zaměstnanost, jakož i u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost a investice.
(148)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, 139. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
5.1. Úvod
(149)
144. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
5.2. Účinek dumpingového dovozu
(150)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený v 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv některé poměrné hodnoty uvedené v 145. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly, jak je vysvětleno výše, mírně upraveny, nic to nemění na faktech a závěrech obsažených v 145. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(151)
Vzhledem k vývoji podílu čínského dumpingového dovozu na trhu je jasné, že 147. bod odůvodnění prozatímního nařízení, zejména pokud jde o tvrzení, že pokles prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z ČLR, není v rozporu se vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, jak tvrdila jedna strana.
(152)
Navíc to, že ceny dovozu z ČLR během posuzovaného období rostly, jak uvedlo několik stran, nevyvrací nález cenového podbízení ani škodlivého dumpingu během období šetření.
(153)
Jelikož ohledně účinků dumpingového dovozu nebyly předloženy žádné další připomínky, 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3. Účinky jiných činitelů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(154)
Jak již bylo zmíněno v 106. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření byly aktualizovány údaje Eurostatu týkající se dovozu. Při porovnání nových údajů s předchozím údaji obsaženými v prozatímním nařízení byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu údajů o dovozu z Thajska a Turecka. Tato chyba byla odstraněna, a konečné údaje týkající se dovozu obdobného výrobku z třetích zemí podle údajů Eurostatu tedy vypadají takto:
Tabulka 4
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu (v %)
12,2
11,8
10,9
12,3
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Podíl na trhu (v %)
3,3
3,7
3,4
4
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
Objem dovozu z Thajska (v tunách)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Podíl na trhu (v %)
3,1
3
2,7
3,5
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(156)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(157)
Před zveřejněním prozatímního nařízení CCCLA zjistila, že se dovoz z Turecka v letech 2010 a 2011 zvýšil o 8 % a dovozní ceny z Turecka byly údajně jen asi o 20 % vyšší než ceny dovozu z ČLR. Některé strany následně zpochybnily závěr o tureckém dovozu z prozatímního nařízení.
(158)
Majíce na paměti, že ve vykazování tureckého dovozu v prozatímním nařízení se vyskytla významná zjevná chyba, a s ohledem na výše uvedené aktualizované údaje, nic nesvědčí o tom, že turecký dovoz, vzhledem k jeho ceně a podílu na trhu, může narušit příčinnou souvislost mezi čínským vývozem dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba rovněž poznamenat, že nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu nelze označit za diskriminační, jelikož v počáteční fázi nebyly dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, pokud jde o dovoz z Turecka.
(159)
Podíl dovozu z Thajska na trhu během období šetření nikdy nepřesáhl 3,5 %.
(160)
Z výše uvedených důvodů byl učiněn závěr, že dovoz z jiných třetích zemí podstatně neovlivnil situaci výrobního odvětví Unie natolik, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.2. Segmenty trhu
(161)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se segmentů trhu, 156. až 158. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.3. Spotřeba a poptávka
(162)
Jedna strana tvrdila, že újma by se mohla připsat na vrub dlouhodobého snižování poptávky po výrobcích vyráběných v Unii. Šetření však takovou tendenci nepotvrdilo, jak již bylo vysvětleno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(163)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, pokud jde o spotřebu a poptávku, 159. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(164)
Jedna strana upozornila na to, že během posuzovaného období byly průměrné vývozní ceny Unie nižší než průměrné prodejní ceny na trhu Unie. To by mohlo mít vliv na schopnost výrobního odvětví Unie investovat nebo přijímat nové zaměstnance. Podobný argument se zopakoval po poskytnutí konečných informací. Jak však již bylo uvedeno v 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, většina ukazatelů újmy nemůže být ovlivněna vývozní výkonností. Kromě toho by bylo možno rovněž tvrdit, že tyto prodeje představovaly jistý způsob částečné kompenzace újmy způsobené na trhu Unie. Dále, jelikož průměrné ceny byly vypočteny vydělením celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku celkovým objemem tohoto prodeje, může odlišná sortimentní skladba prodeje na trhu Unie ve srovnání s vývozním prodejem rovněž vést k velkým rozdílům v průměrné celkové hodnotě prodeje. A konečně, tento vývozní prodej představoval necelých 37 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie, tj. dominantním trhem pro výrobní odvětví Unie byl nepochybně domácí trh Unie. Tvrzení, že tento vývozní prodej způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že došlo k porušení příčinné souvislosti mezi dovozy z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
(165)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se vývozu výrobního odvětví Unie, 167. až 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.5. Zrušení dovozních kvót
(166)
Po uložení prozatímních opatření jiná strana tvrdila, že zrušení dovozních kvót v průběhu posuzovaného období mělo dopad na výrobce v Unii. Nebyly však předloženy žádné nové skutečnosti, které by mohly změnit závěr učiněný v 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(167)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné nové podložené připomínky ohledně zrušení dovozních kvót, 171 až 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(168)
Po uložení prozatímních opatření trvalo několik stran na tom, že nebylo řádně zohledněno šetření kartelu zahájené německými orgány, o němž se zmiňuje 175. bod odůvodnění prozatímního nařízení, ani pokuta uložená kartelu zmíněná v tomtéž bodě odůvodnění. Co se týká těchto tvrzení, návdavkem k tomu, co již bylo uvedeno v 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, lze uvést následující.
(169)
Německé šetření kartelu, v němž se vyšetřuje údajné stanovování cen od července 2005 do února 2008, stále probíhá. Jelikož výrobcům z Unie je zaručena důvěrnost a vzhledem k tomu, že konečné výsledky probíhajícího německého šetření dosud nebyly zveřejněny, není možné se vyjádřit k podrobnostem provedené analýzy. Lze však potvrdit, že žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku není vyšetřován v tomto dosud neukončeném šetření. Šetření dospělo také k závěru, že mikroekonomické ukazatele nebyly ovlivněny šetřenými praktikami a makroekonomické ukazatele byly ovlivněny jen velmi omezeně, pokud vůbec.
(170)
Pokud jde o nález kartelu v případě koupelnové výbavy a příslušenství, je třeba připomenout, že tento cenový kartel bylo shledán aktivním v letech 1992 až 2004 a že pouze jediný z výrobců z těch, kterým byla udělena pokuta, je současně činný v odvětví stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Na údaje, které tento výrobce poskytl v rámci zjišťování reprezentativnosti a újmy, nemají vliv kartelové praktiky, jelikož byly použity pouze údaje o stolním a kuchyňském nádobí a náčiní, a nikoli jeho konsolidované údaje. Proto pokuta za tento kartel neměla vliv na údaje, které poskytl tento výrobce. Dále je třeba připomenout, že ke stanovení cen docházelo dlouho před posuzovaným obdobím. Vzhledem k tomu, že totožnost výrobců v Unii je důvěrná, nelze ji zveřejnit bez ohledu na to, zda daná společnost je nebo není zařazená do vzorku. Pokud by však výrobce v Unii zařazený do vzorku zaznamenal na svých účtech jakékoli položky (např. pokutu za kartel), které by za účelem tohoto šetření zkreslovaly obrázek o jeho újmě, orgán provádějící šetření by je izoloval s cílem zabránit zkreslení relevantních činitelů, které mají vliv na újmu.
(171)
Proto se tvrzení, která se týkala dopadu výše uvedeného vyšetřování kartelu na újmu a analýzu příčinných souvislostí, zamítají.
(172)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se jednalo o protiprávní cenová ujednání a rozdělení trhu mezi výrobci v Unii, avšak toto tvrzení nepodložil žádnými důkazy, a proto se zamítá.
(173)
Jelikož nebyly předloženy žádné nové připomínky týkající se protisoutěžních praktik na trhu Unie, 174. až 176. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.7. Výrobní metody
(174)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky k výrobním metodám, 177. a 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
(175)
Jeden dovozce po poskytnutí konečných informací zopakoval podobná tvrzení, přičemž argumentoval rozdílem ve výrobních metodách používaných výrobci v Unii oproti tradičnějším metodám v čínských továrnách. Nebyly však předloženy žádné věcné argumenty, které by mohly změnit závěr učiněný v 178. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a toto tvrzení se proto s konečnou platností zamítá.
5.3.8. Trhy s použitým zbožím
(176)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, pokud jde o trhy s použitým zbožím, 179. a 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.9. Hospodářská krize
(177)
Jedna strana uvedla, že 183. bod odůvodnění prozatímního nařízení uvádí mylnou analýzu situace v období hospodářského oživení mezi roky 2010 a 2011 a že dopad hospodářské krize byl podhodnocen. Tyto připomínky se opakovaly po poskytnutí konečných informací. Tato tvrzení však byla nepodložená. Je třeba také zdůraznit, že v citovaném bodě odůvodnění je uvedeno, že dumpingový dovoz z ČLR zvýšil dopady hospodářského poklesu. Pokud jde o dopad hospodářské krize, v 184. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se jednoznačně uvádí, že hospodářská krize mohla přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, třebaže nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(178)
Vzhledem k tomu, že ohledně hospodářské krize nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 181. až 184. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.10. Jiné činitele
(179)
Několik dovozců ve společném podání tvrdilo, že pokles zaměstnanosti byl běžným vývojem v odvětví spotřebního zboží. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Kromě toho, i kdyby byl tento trend v tomto odvětví běžný, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a významnými ztrátami pracovních míst v tomto odvětví. Toto tvrzení se proto zamítá.
(180)
Jedna strana tvrdila, že zbývající strukturální schodky výrobního odvětví Unie ve spojení s existující nadbytečnou kapacitou, jak ukazuje tabulka 3 prozatímního nařízení, mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobcům v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, ačkoli se výrobní odvětví Unie nacházelo v nejisté situaci již na začátku posuzovaného období a prošlo restrukturalizací, šetření potvrdilo, že bylo konkurenceschopné a náležitě se vyrovnávalo s poptávkou ze všech trhů. Co se týče tabulky 3 prozatímního nařízení, na pokles výroby je třeba nahlížet ve spojení s tlakem vyplývajícím z velkého objemu levného dovozu z ČLR, jelikož vývoz výrobního odvětví Unie zůstal stabilní. Toto tvrzení proto nebylo možné přijmout.
(181)
Jedna strana měla za to, že Komise nezohlednila kumulativní účinek všech ostatních škodlivých činitelů. Toto tvrzení vzneslo též několik stran po poskytnutí konečných informací. Vzhledem k výsledkům šetření v souvislosti s různými jinými faktory, jichž se zúčastněné strany dovolávaly, však není možné si představit, že by jejich kumulativní účinek mohl narušit příčinnou souvislost. Ve skutečnosti byl dopad ostatních činitelů, na které zúčastněné strany upozornily, malý, pokud ne nulový.
(182)
Jedna strana měla za to, že orgán provádějící šetření nerozlišoval mezi souběžným výskytem a příčinnou souvislostí. Poskytnuté podpůrné informace nebyly v tomto ohledu zdaleka přesvědčivé, a toto tvrzení se proto zamítá.
(183)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se dalších činitelů, 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(184)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 191. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Předběžné poznámky
(185)
192. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(186)
Jeden polský výrobce, který nepodal žádost, uvítal opatření a jeden výrobce ze Spojeného království, který nepodal žádost, ale měl zájem na dovozu daného výrobku, vyslovil nesouhlas s opatřeními. Druhá uvedená strana má za to, že clo by mělo nepříznivý dopad na ty výrobce, kteří doplňují svůj sortiment výrobků dovozem z ČLR a přizpůsobili se globalizaci prostřednictvím modelu podnikání, v němž se práce s vysokou přidanou hodnotou vykonává v Unii. Zákazníci by navíc měli menší sklon nakupovat jejich výrobky, protože by již nenabízeli celý sortiment výrobků.
(187)
Pokud jde o tvrzení druhé strany, byla prozkoumána situace této společnosti. Bylo zjištěno, že čínský dovoz stolního nádobí a náčiní představoval malou část jejich celkového dovozu. Společnost ovšem tvrdila, aniž to blíže upřesnila, že tento dovoz byl pro ně důležitý. Společnost neposkytla žádné údaje o vlastní výrobě. Podle finančních výkazů dosáhla tato společnost v roce 2011 zisk před zdaněním přes 10 %, přičemž většinu z toho na trzích mimo Unii (o dotčeném výrobku nebyly poskytnuty žádné číselné údaje). Na tomto základě se neočekává, že by uložení opatření ohrozilo životaschopnost této společnosti. Pokud jde o tvrzení, že mnohé jiné podniky by v důsledku opatření také čelily potížím, nebylo podloženo konkrétními důkazy. Podle odpovědí obdržených v průběhu zjišťování reprezentativnosti před zahájením řízení a podle následně došlých podání nic nenasvědčuje tomu, že se v takové situaci nachází významný počet společností.
(188)
Cla by měla kladný vliv na výrobní činnost výrobního odvětví Unie. Od nedávného zavedení prozatímních antidumpingových cel byl zaznamenán pozitivní vývoj v několika případech.
(189)
Výše uvedený pozitivní vývoj potvrzuje tvrzení žadatelů, že výroba Unie by se mohla ve velmi krátkém čase podstatně zvýšit s pomocí zařízení, strojů a pracovních sil, které již jsou k dispozici, a větší zvýšení by bylo možné v dlouhodobém horizontu. Narovnání nekalých cenových praktik na trhu jim proto přinese výhodu, jelikož díky úrovni cen by bylo atraktivnější vyrábět více výrobků v Unii, ať už pro velké nebo malé zakázky, ve zvláštním provedení nebo jako běžné neznačkové výrobky. Výsledkem by byla tvorba nových pracovních míst vyžadujících různé dovednosti, a nezaměstnanost by proto klesla.
(190)
Pokud jde o nemožnost nabízet celý sortiment výrobků, toto tvrzení nelze přijmout, protože spotřebitelé vyžadují neustále se měnící sortiment výrobků od více dodavatelů.
(191)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné další připomínky, 193. až 198. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(192)
Dva největší dovozci ve vzorku zpochybnili úroveň své spolupráce, pokud jde o úplné údaje o ziskovosti a o rozpětí mezi nákupními a prodejními cenami pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich odepřel přístup ke svým účtům a tvrdil, že kdyby byl přístup poskytnut, nic by se nezměnilo. Strany uvedly, že jim jejich velikost a obchodní model nedovoluje poskytnout tak podrobné údaje, jak je požadováno. V konečné fázi se potvrzuje, že jeden z nich znovu odepřel přístup ke svému účetnictví dovozce a že oba, třebaže se o to snažili, nedokázali poskytnout úplné a použitelné údaje o ziskovosti a informace o rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, tak, aby je mohly instituce využít pro analýzu situace dovozců, kteří nejsou ve spojení. Omezené informace poskytnuté oběma společnostmi o svých kupních cenách a cenách při dalším prodeji byly sice celkově neprůkazné, ale byly plně v souladu s obecnými informacemi o přirážkách, které byly shrnuty v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(193)
V 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje pro další analýzu dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(194)
V návaznosti na prozatímní opatření zaslali dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, nové odpovědi na dotazník. Došla také podání o zájmu Unie od dalších dovozců nezařazených do vzorku, Sdružení evropského a mezinárodního obchodu („Foreign Trade Association“), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), CCCLA a jednoho výrobce v Unii se zájmy v oblasti dovozu. Žádné z těchto podání neobsahovalo přesvědčivé údaje o dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(195)
Jedna strana tvrdila, že údaj o clem ovlivněné zaměstnanosti v navazujících odvětvích je podceněný, jelikož statistické údaje Eurostatu ukazují, že distribuční obchodní podniky zaměstnávají celkem více lidí (33 milionů) než výrobní podniky (31 milionů). Poskytnuté údaje se však týkaly dovozních a výrobních podniků obecně a pro účely tohoto šetření se použít nedaly.
(196)
Několik dovozců ve společném podání uvedlo, že pět dovozců zařazených do vzorku zaměstnávalo více než 10 000 pracovníků v souvislosti s dotčeným výrobkem, a nikoli 350, jak se uvádí v 200. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto číselné údaje byly znovu zkontrolovány. Je třeba zdůraznit, že v rámci analýzy zájmů dovozců se bere v úvahu počet pracovních míst souvisejících s dovozem a dalším prodejem příslušného výrobku včetně podpůrných funkcí. Zaměstnanost související s jinými výrobky nebo původem nebo s takovými činnostmi, jako je velkoobchod či maloobchod, by se samozřejmě do tohoto čísla neměla počítat. Je třeba poznamenat, že v dřívější fázi řízení skupina 14 dovozců odhadla celkový příslušný počet pracovních míst na úrovni dovozců na 7 000. Toto číslo se zdá být rozumným odhadem založeným na extrapolaci situace dovozců zařazených do vzorku, pokud jejich údaje bylo možné použít.
(197)
Některé strany si stěžovaly na vysoký údaj o hrubém rozpětí obsažený v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdily, že je určitě zavádějící. Šetření však ukázalo, že velká většina dovozců, kteří odpověděli na dotazy určené pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 % a do vzorku zařazení dovozci se nacházeli v podobné situaci. Po poskytnutí prozatímních informací předložili dále žadatelé několik příkladů na podporu informací z veřejně přístupného článku, o němž je zmínka v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. potvrzení poměru dovozní ceny a maloobchodní ceny dotčeného výrobku.
(198)
Jeden výrobce ze Spojeného království se zájmy v oblasti dovozu vysvětloval, že takové rozpětí je zapotřebí k pokrytí určitých nákladů vynaložených v Unii. Nebyly poskytnuty žádné údaje, které by umožnily výpočet těchto rozpětí na základě obratu.
(199)
Jelikož použitelné údaje o zisku z dovozu dotčeného výrobku bylo možné získat a ověřit pouze od tří dovozců zařazených do vzorku a tito tři dovozci představovali jen asi 3 % dovozu dotčeného výrobku, nebyl příslušný vážený průměrný zisk shledán průkazným, a proto nebyl uveden v prozatímním nařízení. Je však třeba poznamenat, že tento vážený průměrný zisk byl zdravý (v rozmezí 6 % až 10 % - toto rozpětí se uvádí z důvodu důvěrné povahy údajů).
(200)
Jeden dovozce tvrdil, že v Unii se nevyrábí dostatečný objem barveného kameninového zboží, a proto nemá jinou možnost, než ho dovážet z ČLR. Stejné tvrzení se objevilo po poskytnutí informací. Šetřením však bylo zjištěno, že barvené kameninové zboží lze odebírat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. Výrobci v Unii mají kromě toho výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie.
(201)
Informace shromážděné v průběhu šetření neumožnily řádnou kvantifikaci toho, do jaké míry by dovozci mohli přenášet zvýšení kupní ceny v důsledku navrhované sazby cla. Pokud by však byl dovoz z ČLR předmětem konečného antidumpingového cla, vzhledem k informacím o hrubém a čistém rozpětí nic nenaznačuje, že by byla ohrožena životaschopnost dovozců. Jeden dovozce rovněž uvedl, že velké hospodářské subjekty na trhu a dovozci, jejichž hlavním předmětem podnikáni není keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, by nebyli nepříznivě ovlivněni.
(202)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá jako celek významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(203)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky ohledně zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, 199. až 211. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(204)
V návaznosti na výzvu obsaženou v 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise v den zveřejnění prozatímních opatření kontaktovala přímo příslušné maloobchodníky a sdružení maloobchodníků, dovozce s možnou maloobchodní činností a také návrháře průmyslových vzorů, kteří byli Komisi známí, a vyzvala je, aby vyplnili příslušné dotazníky. Někteří respondenti, kteří původně tvrdili, že jsou maloobchodníci, odpověděli, že se jich šetření netýká, jelikož v tomto oboru podnikání nepůsobí. Komise nakonec obdržela sedm nových odpovědi na dotazník pro maloobchodníky. Těchto sedm maloobchodníků představovalo 1 % dovozu z ČLR během období šetření. Tyto odpovědi byly většinou v mnoha ohledech nedostatečné, byly však v nejvyšší možné míře analyzovány. Nedošly žádné odpovědi na dotazník pro návrháře průmyslových vzorů.
(205)
Takto získané informace v podstatě neposkytly žádné nové důkazy o zájmu jiných hospodářských odvětví, které by mohly zpochybnit závěr učiněný v 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(206)
Po zveřejnění prozatímních opatření došla podání týkající se zájmu Unie v jiných hospodářských odvětvích od dovozců zařazených i nezařazených do vzorku (včetně jednoho polského dovozce působícího v sektoru propagačních předmětů), sdružení evropského a mezinárodního obchodu (Foreign Trade Association), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), několika maloobchodníků, CCCLA a osmi pražíren kávy (sedm z nich se sídlem v Itálii, jedna s ústředím v Rakousku).
(207)
Pražírny kávy tvrdily, že kvůli velmi nízkému počtu výrobců v Unii, kteří zajišťují potřeby jejich trhu (maximálně 5) a z nichž většina dováží z ČLR, a to buď přímo, nebo prostřednictvím sesterských podniků, a kvůli velmi vysokému počtu přístrojů na pražení kávy (1 500-3 000), by jim opatření v navrhovaném měřítku mohla v prozatímní fázi bránit v pořizování přesně stejných výrobků v budoucnosti. Toto tvrzení nelze přijmout. Za prvé, konečná opatření jsou nižší než prozatímní opatření. Za druhé, šetření ukázalo, že kdyby byla odstraněna újma způsobená dumpingovým dovozem z ČLR, výrobci v Unii dokáží lépe využít svého výrobního potenciálu a dále uspokojovat potřeby odvětví pražení kávy. Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii je velmi pravděpodobné, že by počet výrobců v Unii, kteří by mohli přijímat objednávky od výrobců pražené kávy, byl vyšší než pět.
(208)
Pražírny kávy argumentovaly, že by antidumpingová opatření poškodila jejich vývoz kvůli ztrátě konkurenceschopnosti a možné odvetě čínských orgánů. Neexistuje však žádný důkaz, který by naznačoval, že úroveň uložených opatření by měla za následek ztrátu konkurenceschopnosti, přičemž je třeba mít na paměti, že ostatní členové WTO mají antidumpingová opatření týkající se tohoto druhu výrobku. Tvrzení o odvetných opatřeních bylo shledáno neopodstatněným.
(209)
Pražírny kávy uvedly, že antidumpingová opatření by nevyhnutelně vedla k všeobecnému poklesu jejich podnikatelské činnosti, ke snížení jejich prodeje, k celkovému zvýšení ceny kávy v hotelích, restauracích a cateringových službách a k poklesu kvality výrobků a služeb. To vše by údajně ohrožovalo značný počet přímých a nepřímých pracovních míst. Pokud však budeme mít na paměti hlavní předmět podnikání pražíren kávy a závěry týkající se účinků opatření na dodavatelský řetězec, tato tvrzení nelze uznat. Rovněž je třeba poznamenat, že celkový počet pracovních míst spojených s celosvětovým provozem jedné společnosti na výrobu pražené kávy nelze považovat za vhodný základ pro výpočet počtu pracovních míst, jež by byly ohroženy v důsledku uložení antidumpingových opatření.
(210)
Dva maloobchodníci tvrdili, že v Unii se nevyrábí dostatek nového kostního porcelánu a kostního porcelánu a že nemají jinou možnost než dovážet z ČLR. Se stejným tvrzením přišlo sdružení dovozců po poskytnutí informací. Především je třeba obecně poznamenat, že cílem antidumpingových opatření je znovu nastolit spravedlivý obchod, a nikoli zamezit dovoz. V tomto případě nelze úroveň opatření považovat za prohibitivní. Za druhé, při šetření bylo zjištěno, že tyto výrobky lze získat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. A konečně, výrobci v Unii mají výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie a mohli by dále využít svého potenciálu, kdyby byla antidumpingová opatření s konečnou platností zavedena.
(211)
Jeden maloobchodník tvrdil, že opatření by mohla mít nepříznivý dopad na některé objekty, které slouží v odvětví cestovního ruchu. Toto tvrzení však nebylo podloženo věcnými informacemi. Rovněž váha dotyčných objektů v daném odvětví je jen omezená.
(212)
Jeden dovozce a jeden velkoobchodník tvrdili, že uložení opatření by vedlo k vertikální konsolidaci trhu ze strany některých velkých aktérů. Vzhledem k současnému počtu hráčů na trhu by to bylo v krátkodobém až střednědobém výhledu nepravděpodobné.
(213)
V návaznosti na otázky, které již byly řešeny v prozatímním nařízení, je třeba poznamenat, že některé strany shledaly, že nebyl dostatečně zohledněn zájem malých podniků, jako jsou maloobchodníci, distributoři a podniky, které se zabývají propagačními předměty. Toto tvrzení zopakovalo několik stran po poskytnutí konečných informací. Je třeba uznat, že celkově by mikropodniky a malé podniky mohly být citlivější na jakékoli zvýšení cen v důsledku antidumpingových cel. Neexistuje však důkaz, že úroveň opatření bude mít významný nepříznivý vliv na ostatní zúčastněné hospodářské subjekty z řad malých a středních podniků. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(214)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu ostatních hospodářských odvětví, 212. až 217. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(215)
Přestože se na ně Komise obrátila, žádná ze stran přímo zastupujících zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(216)
Některé strany napadly závěr v 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o vyšší ceny. Podobná tvrzení se objevila po poskytnutí konečných informací.
(217)
V nepravděpodobném případě, že by se clo zcela přeneslo na spotřebitele, a za předpokladu, že úroveň dovozu a ceny zůstanou stejné, znamenala by antidumpingová cla dodatečné náklady na domácnost za rok ve výši necelého 1 EUR. Tento výpočet je založen na objemu a hodnotě dovozu v období šetření, na navrhované výši cla a na počtu domácností v Unii.
(218)
Tento účinek nelze považovat za dostatečný k vyvážení pozitivního dopadu na výrobní odvětví Unie plynoucího z omezení újmy způsobené dumpingovým dovozem z ČLR.
(219)
Jedna strana tvrdila, že v důsledku opatření by nastal nedostatek levnějšího stolního nádobí a náčiní. Toto tvrzení se zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Toto tvrzení nelze přijmout, protože, jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie zásobuje všechny trhy (včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní).
(220)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu spotřebitelů (domácností), 218. až 226. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.6. Závěr o zájmu Unie
(221)
S ohledem na výše uvedené se posouzení v prozatímním nařízení potvrzuje.
(222)
Potvrzují se proto 227. až 229. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(223)
Bylo namítnuto, že ziskové rozpětí použité k výpočtu výše cla, která je nezbytná k odstranění účinků dumpingu působícího újmu, je příliš velké. Tato námitka byla zamítnuta, jak je vysvětleno v oddíle 4.5.3.3.
(224)
Některé strany zpochybnily cílový zisk, který byl použit pro výpočet rozpětí újmy. O těchto připomínkách pojednává 135. až 142. bod odůvodnění. Na základě analýzy těchto připomínek byl učiněn závěr, že by měl být zachován cílový zisk ve výši 6 %.
(225)
Jelikož ohledně úrovně pro odstranění újmy nebyly vzneseny další připomínky, potvrzuje se metodika popsaná v 230. až 234. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Konečná opatření
(226)
Vzhledem k závěrům o dumpingu, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni dumpingových rozpětí.
(227)
Menší úpravy uvedené v 115. a 132. bodě odůvodnění vedly k mírně revidovaným rozpětím cenového podbízení, jak je zohledněno v níže uvedených rozpětích újmy. Navrhovaná konečná antidumpingová cla jsou následující:
Společnost
Dumpingové rozpětí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Sazba konečného cla (v %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Všechny ostatní spolupracující vyvážející výrobci
17,9
79,0
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
110,1
36,1
(228)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami. Pro dovoz dotčeného výrobku vyrobeného kteroukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nelze těchto sazeb využít a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(229)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se má za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření. Tato zvláštní opatření zahrnují předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze II tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz bez zmíněné faktury podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní vývozce.
(230)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(231)
Každou žádost o použití individuální sazby antidumpingového cla (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) je třeba neprodleně podat Komisi (11) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz, například v souvislosti s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby pak bude toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností, na něž se vztahují individuální sazby antidumpingového cla, bude aktualizován.
(232)
V zájmu zajištění řádného vymáhání antidumpingového cla by se celostátní celní sazba neměla vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(233)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(234)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(235)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
7.3. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(236)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu cel, která byla s konečnou platností uložena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejících z ČLR.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Společnosti uvedené v příloze I
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR, se vybírají s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 17,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v ČLR poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období šetření (tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v ČLR, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením; a
c)
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2013.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 412/2013 DEL CONSIGLIO
del 13 maggio 2013
che istituisce un dazio antidumping definitivo e dispone la riscossione definitiva dei dazi provvisori istituiti sulle importazioni di oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica originari della Repubblica popolare cinese
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1), in particolare l'articolo 9,
vista la proposta presentata dalla Commissione europea, sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
1.1. Apertura
(1)
Con il regolamento (UE) n. 1072/2012 (2) («il regolamento provvisorio») la Commissione ha istituito un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni di oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica originari della Repubblica popolare cinese («RPC» o «il paese interessato»).
(2)
Il procedimento è stato avviato il 16 febbraio 2012 (3) in seguito a una denuncia presentata a nome di alcuni produttori dell'UE («i denunzianti»), che rappresentano oltre il 30 % della produzione totale dell'Unione di oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica.
(3)
Come indicato al considerando 22 del regolamento provvisorio, l'inchiesta relativa al dumping e al pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1° gennaio 2011 e il 31 dicembre 2011 («periodo dell'inchiesta» o «PI»). L'analisi delle tendenze utili per la valutazione del pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1o gennaio 2008 e la fine del PI («il periodo in esame»).
1.2. Fase successiva del procedimento
(4)
In seguito alla divulgazione dei principali fatti e considerazioni in base ai quali è stato deciso di imporre un dazio antidumping provvisorio («divulgazione delle conclusioni provvisorie»), varie parti interessate hanno presentato osservazioni scritte in merito alle conclusioni provvisorie. Le parti che ne hanno fatto richiesta hanno avuto la possibilità di essere sentite. Due importatori e un produttore esportatore hanno richiesto e ottenuto audizioni in presenza del consigliere-auditore della direzione generale del Commercio.
(5)
La Commissione ha continuato a raccogliere e verificare tutte le informazioni ritenute necessarie ai fini delle conclusioni definitive. Le osservazioni presentate oralmente e per iscritto dalle parti interessate sono state esaminate e le conclusioni provvisorie sono state, se del caso, modificate di conseguenza.
(6)
Inoltre, come spiegato al successivo considerando 55, è stata effettuata una visita di verifica presso un produttore thailandese allo scopo di verificare l'idoneità della Thailandia come paese di riferimento.
(7)
Successivamente tutte le parti sono state informate dei fatti e delle considerazioni principali in base ai quali si intendeva raccomandare l'istituzione di un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica originari della RPC e la riscossione definitiva degli importi depositati a titolo di dazi provvisori («comunicazione delle informazioni definitive»). A tutte le parti è stato concesso un periodo entro il quale presentare le loro osservazioni sulla comunicazione delle informazioni definitive. La Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-crafts («CCCLA») e un gruppo di importatori hanno chiesto e ottenuto audizioni in presenza del consigliere-auditore della direzione generale del Commercio.
(8)
Le osservazioni presentate dalle parti interessate sono state esaminate e, se pertinenti, tenute in considerazione.
1.3. Campionamento
(9)
In seguito alla comunicazione delle informazioni provvisorie, alcune parti interessate hanno contestato il campione di produttori esportatori della RPC, sostenendo che tale campione non era rappresentativo perché costruito unicamente in base all'ampiezza dei volumi delle esportazioni e quindi senza tener conto di altri fattori che caratterizzano la diversità e la frammentazione dell'industria della ceramica nella RPC.
(10)
Dall'articolo 17, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1225/2009 («regolamento di base») consegue che la selezione delle società da includere nel campione può essere limitata al massimo volume rappresentativo della produzione, delle vendite o delle esportazioni che possa essere adeguatamente esaminato entro il periodo di tempo disponibile. Tenuto conto della frammentazione dell'industria, al fine di costruire un campione rappresentativo che potesse essere esaminato nel tempo disponibile si è deciso di basare la selezione sul volume delle esportazioni. A tale proposito va tuttavia osservato che le società selezionate hanno sede in tre regioni diverse della RPC e che la loro produzione del prodotto in esame è significativa sia in termini di varietà del materiale ceramico utilizzato (ad esempio porcellana e grès) sia in termini di varietà dei tipi di prodotto. Tale argomentazione pertanto non può essere accettata.
(11)
Un produttore esportatore ha sostenuto che l'uso di metodologie di campionamento diverse per l'industria e gli importatori dell'Unione e per i produttori esportatori si configura come discriminazione e che andavano utilizzati gli stessi criteri. L'uso di metodi diversi è discriminatorio nei confronti dei produttori esportatori e non rispetta la parità di trattamento.
(12)
La selezione di un campione di produttori esportatori serve soltanto a verificare l'esistenza di pratiche di dumping relative al prodotto in esame originario della RPC. A questo riguardo, è essenziale coprire il massimo volume di importazioni del prodotto in esame nel periodo dell'inchiesta. Il campione dei produttori dell'Unione è stato invece selezionato per determinare, sulla base di numerosi indicatori diversi, se l'industria dell'Unione ha subito un pregiudizio notevole. Per quanto riguarda gli importatori, le informazioni raccolte sono soprattutto utilizzate per la valutazione dell'interesse dell'Unione. Ne consegue che, per quanto concerne gli importatori e i produttori dell'Unione, è importante raccogliere informazioni provenienti da una serie di società che operano, ad esempio, in diversi segmenti di prodotto. Poiché il principio alla base della selezione delle società da includere nel campione è diverso per i produttori e gli importatori dell'Unione e per i produttori esportatori, essi non si trovano in una situazione analoga. Pertanto, né il principio di non discriminazione né quello di parità di trattamento richiedono l'uso di una metodologia identica per la selezione dei rispettivi campioni. Ne consegue che l'argomentazione è interamente ingiustificata ed è pertanto respinta.
(13)
Inoltre, un produttore esportatore ha ripetuto la richiesta, di cui al considerando 8 del regolamento provvisorio, di essere incluso nel campione. La società, tuttavia, non ha presentato alcun argomento nuovo atto a giustificarne l'inclusione nel campione. Pertanto, tenendo conto delle conclusioni di cui al considerando 10 citato sopra, si confermano le conclusioni di cui al considerando 9 del regolamento provvisorio.
(14)
Lo stesso produttore esportatore non incluso nel campione ha affermato che non gli era stato accordato un periodo di tempo sufficiente per presentare osservazioni sulla comunicazione delle informazioni definitive e che, inoltre, le informazioni fornite erano insufficienti, in quanto non erano stati comunicati, ad esempio, i dati relativi agli adeguamenti, ai prezzi di vendita, ecc. Di conseguenza, il suo diritto della difesa era stato violato.
(15)
A norma dell'articolo 20, paragrafo 5, del regolamento di base, alla parte interessata deve essere accordato un periodo non inferiore a dieci giorni di tempo per presentare osservazioni sulla comunicazione delle informazioni definitive. Il produttore esportatore in questione ha ricevuto la comunicazione delle informazioni definitive via posta elettronica in data 25 febbraio 2013 e ha avuto tempo fino all'8 marzo 2013, cioè undici giorni, per presentare le proprie osservazioni. Il documento con le informazioni definitive è stato inoltre inviato anche per raccomandata il giorno successivo. Ne consegue che alla parte interessata è stato accordato un periodo di tempo sufficiente per presentare osservazioni e l'argomentazione deve pertanto essere respinta. Al riguardo si osserva inoltre che le osservazioni della parte sono state comunicate entro il termine stabilito e che non è stata presentata nessuna richiesta di proroga dei termini. Inoltre, tenendo in debito conto l'obbligo di tutelare le informazioni di natura riservata, la Commissione ha comunicato tutti i fatti e le considerazioni essenziali in base ai quali intendeva proporre l'istituzione delle misure definitive. Più in particolare, il rispetto dei diritti della difesa non implica che dati relativi alle vendite di una società specifica o agli adeguamenti operati nei confronti delle società incluse nel campione utilizzato per stabilire margini di dumping individuali debbano essere comunicati a una parte per cui non viene calcolato un margine individuale.
(16)
Ne consegue che l'affermazione che i diritti della difesa non sono stati rispettati è infondata ed è pertanto respinta.
2. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
2.1. Introduzione
(17)
Come stabilito al considerando 24 e ai considerando da 56 a 57 del regolamento provvisorio, il prodotto in esame come definito in via provvisoria è costituito da oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica, eccezion fatta per i coltelli in ceramica («il prodotto in esame»), attualmente classificabili ai codici ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ed ex 6912 00 90 originari della RPC.
2.2. Argomentazioni
(18)
Dopo la comunicazione delle informazioni provvisorie, nessuna parte interessata ha contestato il fatto che i coltelli (da cucina) in ceramica sono fondamentalmente diversi da altri tipi di oggetti per servizio da tavola e da cucina in ceramica per le diversità che si riscontrano nelle caratteristiche fisiche, nei processi di produzione e negli usi finali. Tutte le osservazioni delle parti sono state esaminate e la richiesta di escludere i coltelli in ceramica dalla definizione della gamma di prodotti oggetto della presente inchiesta è stata definitivamente accettata.
(19)
Dopo la pubblicazione delle misure provvisorie, diverse parti hanno sostenuto che determinati macinini in ceramica per le spezie e i condimenti e le loro parti in ceramica che effettuano la macinazione vanno esclusi dalla definizione della gamma di prodotti in esame.
(20)
Tale argomentazione si basa sulla presunzione che, per la loro specificità, tali macinini e gli altri tipi di oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica non possono essere considerati come un unico prodotto. Il materiale ceramico delle macine di tali macinini è costituito principalmente di allumina, che non viene utilizzata per i normali oggetti per il servizio da tavola quali tazze e piatti, e la cui cottura avviene a temperature più elevate. Il loro grado di intercambiabilità con le principali categorie del prodotto in esame sarebbe limitato. Ciò vale anche per i meccanismi per la macinazione in ceramica senza alloggi normalmente dichiarati nei codici di cui sopra.
(21)
Dall'inchiesta è emerso che l'elemento in ceramica di questi trituratori generalmente costituisce una parte minore del macinino. Inoltre, l'inchiesta ha mostrato che i macinini con una macina in ceramica, comprese le loro parti per la macinazione in ceramica, non hanno le stesse caratteristiche fisiche di base né gli stessi usi di base degli oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica. La forma, la robustezza e il design delle parti per la macinazione in ceramica sono diversi da quelli degli oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica.
(22)
Alcune parti hanno fatto presente che i macinini in questione dovrebbero essere esclusi dalla gamma dei prodotti in esame sulla base del fatto che hanno le stesse caratteristiche fisiche, lo stesso design industriale e lo stesso uso finale dei meccanismi per la macinazione in metallo e che quando sono inclusi in determinati set di macinini sono in genere classificati alla voce tariffaria 8210. Esse hanno inoltre sostenuto che gli elementi in ceramica contenuti in questi prodotti rappresentano di norma fino al 2 % del valore del prodotto. Tuttavia, date le numerose possibilità di classificazione dei macinini e dei set di macinini, l'inchiesta non può tener conto di queste argomentazioni per stabilire se i macinini in ceramica vadano esclusi dalla gamma di prodotti oggetto dell'inchiesta.
(23)
Numerose parti hanno sostenuto la tesi secondo la quale i macinini in questione devono essere esclusi dalla gamma di prodotti oggetto dell'inchiesta sulla base del fatto che in determinati macinini, in particolare quelli per il sale, è necessario usare macine in ceramica invece che in metallo perché il sale corrode le parti in metallo che effettuano la macinazione. Tuttavia, l'inchiesta ha dimostrato che i meccanismi per la macinatura dei macinini per il sale non sono necessariamente in ceramica.
(24)
Sulla base delle considerazioni esposte ai considerando precedenti, l'inchiesta ha concluso che i macinini per spezie e condimenti con elementi per la macinatura in ceramica sono fondamentalmente diversi da altri tipi di oggetti per servizio da tavola e da cucina in ceramica per le diversità che si riscontrano nelle caratteristiche fisiche di base e negli usi del materiale ceramico impiegato per le parti che effettuano la macinatura. Pertanto, la richiesta di escludere tali macinini, compresi i meccanismi per la macinatura in ceramica a sé stanti e le loro parti, dalla gamma di prodotti oggetto della presente inchiesta è accettata.
(25)
Dopo la pubblicazione delle misure provvisorie, alcune parti hanno sostenuto che gli affilacoltelli in ceramica devono essere esclusi dalla gamma di prodotti oggetto dell'inchiesta a causa delle differenze nei processi di produzione e nell'uso finale e del fatto che questi elementi non sono destinati alla conservazione degli alimenti a causa del loro design specifico e delle loro caratteristiche fisiche. L'inchiesta ha confermato questi argomenti. La richiesta di escludere tali prodotti dalla gamma dei prodotti oggetto della presente inchiesta è pertanto accettata.
(26)
Nella stessa ottica è stato anche valutato se escludere gli sbucciatori in ceramica dalla gamma di prodotti in esame. L'inchiesta ha confermato che anche gli sbucciatori in ceramica sono sostanzialmente diversi dagli altri tipi di oggetti per il servizio da tavola e da cucina, a causa delle differenze di design e di caratteristiche fisiche (forma e robustezza) del materiale ceramico utilizzato per le parti che effettuano la sbucciatura, dei loro processi di produzione e dell'uso finale. Anche gli sbucciatori in ceramica devono dunque essere esclusi dalla gamma di prodotti oggetto della presente inchiesta.
(27)
Dopo la pubblicazione delle misure provvisorie, una parte ha inoltre affermato che le pietre per la cottura della pizza in ceramica di cordierite devono essere escluse dalla gamma di prodotti oggetto dell'inchiesta a causa delle loro proprietà fisiche (forma e durezza), del design industriale e dell'uso diversi. La ceramica di cordierite è un tipo di silicato di allumina e di magnesia con proprietà specifiche, in particolare un'ottima resistenza agli shock termici. L'inchiesta ha confermato che le pietre per la cottura della pizza in ceramica di cordierite presentano le stesse caratteristiche fisiche (forma e durezza), lo stesso design industriale e lo stesso uso dei mattoni per fornaci e forni. Esse sono pertanto diverse da altri oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica. Dopo la comunicazione delle informazioni definitive i denunzianti hanno fatto notare le somiglianze tra le pietre per la cottura della pizza in ceramica di cordierite con la gamma dei prodotti oggetto del procedimento. Tuttavia, essi non sono riusciti a dimostrare che le pietre per la cottura della pizza in ceramica di cordierite hanno le stesse caratteristiche fisiche di base e gli stessi usi finali. La richiesta di escludere tali prodotti dalla gamma dei prodotti oggetto della presente inchiesta è pertanto accettata.
(28)
Dopo la pubblicazione delle misure provvisorie, un'associazione neerlandese ha sostenuto che gli oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica da utilizzare come prodotti promozionali devono essere esclusi dalla gamma di prodotto oggetto dell'inchiesta in quanto non sono venduti per essere utilizzati come oggetti per il servizio da tavola e da cucina, costituiscono un importante fattore di crescita economica per il settore del commercio al dettaglio, sono molto apprezzati dai consumatori e soltanto i produttori della RPC sono in grado di fornire i quantitativi necessari entro un breve periodo di tempo. La richiesta di escludere gli oggetti per il servizio da tavola e da cucina da utilizzare come prodotti promozionali dalla gamma dei prodotti oggetto della presente inchiesta non può tuttavia essere accettata perché le loro caratteristiche fisiche, i processi di produzione e l'uso finale sono identici a quelli di altri tipi di oggetti per il servizio da tavola e da cucina.
(29)
Dopo la pubblicazione delle misure provvisorie, e nuovamente dopo la comunicazione delle informazioni definitive, un importatore e grossista tedesco e un produttore esportatore cinese che ha collaborato hanno sostenuto che i prodotti in grès con un rivestimento speciale per la stampa sublimatica che può essere rimosso mediante grattatura meccanica devono essere esclusi dalla gamma dei prodotti oggetto dell'inchiesta sulla base del fatto che si tratta di prodotti semilavorati il cui photofinishing è effettuato nell'Unione attraverso canali specifici, della diversa percezione del consumatore, del fatto che il rivestimento supera il valore degli oggetti in ceramica non rivestiti e dell'inesistenza di produttori dell'Unione di questo tipo di prodotto. Dall'inchiesta è emerso che il prodotto è manifestamente identico ad altri oggetti per il servizio da tavola senza rivestimento per la stampa sublimatica e pertanto difficile, se non impossibile, distinguerli fra loro. Dall'inchiesta è emerso inoltre che questi prodotti hanno normalmente lo stesso uso finale di altri oggetti per il servizio da tavola in ceramica. È stato inoltre rilevato che vari produttori dell'Unione fabbricano tali prodotti e che i prodotti fabbricati nell'Unione e quelli importati sono in concorrenza diretta. Alla luce di quanto precede, la richiesta di escludere gli articoli in grès con un rivestimento speciale per la stampa sublimatica è respinta.
(30)
Dopo la pubblicazione delle misure provvisorie, e nuovamente dopo la comunicazione delle informazioni definitive, l'importatore che aveva chiesto l'esclusione degli oggetti per il servizio da tavola con decori sottosmalto dipinti a mano dalla gamma di prodotti oggetto dell'inchiesta ha affermato che l'analisi provvisoria della Commissione in tal senso era viziata in quanto ignorava l'esistenza di segmenti di mercato, le differenze qualitative tra i vari tipi di stoviglie, il carattere di bene di lusso e la maggiore fragilità degli oggetti per il servizio da tavola con decori sottosmalto dipinti a mano e la limitata intercambiabilità, conseguenza della loro percezione da parte dei consumatori. Esso inoltre ha asserito che gli oggetti per il servizio da tavola con decori sottosmalto dipinti a mano possono essere utilizzati anche come decorazione.
(31)
Per quanto riguarda l'argomentazione relativa alle differenze di qualità tra i diversi tipi di oggetti per il servizio da tavola, la natura di articolo di lusso e la maggiore fragilità degli oggetti per il servizio da tavola con decori sottosmalto dipinti a mano, tali caratteristiche non sono specifiche degli oggetti per il servizio da tavola con decori sottosmalto dipinti a mano. Inoltre, per quanto concerne la limitata intercambiabilità in conseguenza della percezione da parte del consumatore, nessun nuovo argomento è stato sollevato in grado di modificare le conclusioni di cui al considerando 45 del regolamento provvisorio, cioè che il consumatore medio non fa differenza tra gli oggetti per il servizio da tavola con decori sottosmalto dipinti a mano e gli altri tipi di oggetti per il servizio da tavola. Infine, la Commissione ha analizzato l'esistenza di segmenti di mercato nei considerando 157 e 158 del regolamento provvisorio. Queste argomentazioni non possono quindi sovvertire le conclusioni di cui al considerando 45 del regolamento provvisorio.
(32)
L'affermazione di cui al considerando 50 del regolamento provvisorio è stata ulteriormente elaborata dopo l'istituzione delle misure provvisorie. Tali affermazioni sono state ribadite dopo la comunicazione delle informazioni definitive. L'importatore con produzione in RPC ha affermato che gli oggetti per il servizio da tavola e da cucina completamente smaltati e/o invetriati sul 100 % della superficie, ad eccezione della base o di una parte di essa, e in cui il 100 % di superficie smaltata e/o invetriata è colorata con un colore diverso dal bianco devono essere esclusi dalla gamma dei prodotti in esame. La richiesta è stata debitamente analizzata e l'inchiesta ha dimostrato che le caratteristiche fisiche, i processi di produzione e gli usi finali di questi prodotti sono gli stessi degli altri oggetti per il servizio da tavola e da cucina smaltati e/o invetriati. Pertanto, l'argomentazione è definitivamente respinta.
(33)
La CCCLA ha insistito sul fatto che la bone china (fine) deve essere esclusa dalla gamma di prodotti oggetto dell'inchiesta in base al fatto che si tratta di un articolo di lusso fragile, con una ridotta resistenza meccanica, e ha inoltre contestato che sia resistente alla scheggiatura. Va però osservato che la stessa CCLA aveva in precedenza affermato che la bone china (fine) ha un'elevata resistenza meccanica che alla scheggiatura. Tali dichiarazioni contraddittorie compromettono chiaramente le affermazioni della CCCLA. In ogni caso, le argomentazioni sollevate non modificano le conclusioni esposte al considerando 28 del regolamento provvisorio. Pertanto, la richiesta di esclusione della bone china (fine) dalla gamma dei prodotti in esame è definitivamente respinta.
(34)
La stessa parte ha ribadito che la porcellana durevole deve essere esclusa dalla gamma di prodotti oggetto dell'inchiesta. Essa ha contestato l'affermazione che tale porcellana non abbia caratteristiche specifiche, ha affermato che essa è molto robusta grazie al contenuto in alluminio dell'argilla di oltre il 24 % e ha contestato che l'Unione abbia la capacità di fabbricare tale prodotto. Le diverse informazioni presentate sulla porcellana durevole sono tuttavia contraddittorie per quanto riguarda, ad esempio, la quota di materie prime e il contenuto in polvere di allumina. Inoltre, il fatto che la porcellana durevole è prodotta nell'Unione e che i produttori della RPC fabbricano porcellana durevole che è in concorrenza diretta con la porcellana durevole prodotta dall'Unione nonché con altri prodotti oggetto dell'inchiesta non è stato contestato. La richiesta di esclusione della porcellana durevole è quindi definitivamente respinta.
(35)
Tutti i tipi di oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica possono essere considerati tipi diversi dello stesso prodotto. Pertanto è risultata priva di fondamento l'obiezione, avanzata dopo la comunicazione delle informazioni provvisorie e reiterata dopo la comunicazione delle informazioni definitive, che l'inchiesta riguardava una vasta gamma di prodotti simili e che, di conseguenza, era necessario condurre analisi separate per ciascun segmento di prodotti in merito alla rappresentatività, al dumping, al pregiudizio, al nesso di causalità e all'interesse dell'Unione. Una parte, che aveva sostenuto che la gamma dei prodotti in esame era troppo ampia, ha presentato un confronto tra prodotti con diversi livelli di decorazione, ma le sue affermazioni in materia di usi finali (per il giardino e i bambini in un caso, a fini ornamentali in un altro) sono discutibili in quanto non esiste una chiara distinzione e tali affermazioni possono essere viste piuttosto come una conferma di quanto stabilito al considerando 55 del regolamento provvisorio. Va inoltre osservato che un importatore con produzione nella RPC ha affermato che oltre il 99 % degli oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica venduti nell'Unione sono prevalentemente o esclusivamente bianchi. Alcune parti hanno contestato il considerando 58 del regolamento provvisorio, sulla base del fatto che nel quadro dell'inchiesta le istituzioni non hanno effettuato alcuna prova per accertare se talune merci non fossero adatte al libero scambio all'interno dell'Unione. Tuttavia, questo fatto non mette in discussione la conclusione espressa al considerando 63 del regolamento provvisorio.
2.3. Conclusione
(36)
Alla luce di quanto esposto in precedenza, la gamma dei prodotti in esame è definitivamente individuata come oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica, esclusi i coltelli in ceramica, i macinini per spezie e condimenti in ceramica e le loro parti in ceramica che effettuano la macinazione, gli sbucciatori in ceramica, gli affilacoltelli in ceramica, le pietre per la cottura della pizza in ceramica di cordierite del tipo utilizzato per cuocere in forno pizze e pane, originari della RPC, attualmente classificati ai codici NC ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ed ex 6912 00 90.
(37)
In assenza di altre osservazioni relative al prodotto in esame e al prodotto simile, sono confermate tutte le altre conclusioni di cui ai considerando da 24 a 63 del regolamento provvisorio.
3. DUMPING
3.1. Trattamento riservato alle imprese operanti in condizioni di economia di mercato («TEM»)
(38)
Dopo la comunicazione delle informazioni provvisorie un produttore esportatore, un produttore dell'Unione e un importatore hanno sostenuto che l'accertamento ai fini del TEM è stata concluso oltre il termine massimo, vale a dire dopo il periodo di tre mesi di cui all'articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base, e che pertanto l'inchiesta deve essere chiusa senza l'istituzione di misure antidumping. Questa argomentazione relativa all'accertamento ai fini del TEM era già stata presentata nella fase provvisoria e respinta dalla Commissione ai considerando 72 e 73 del regolamento provvisorio. Dopo la comunicazione delle informazioni finali altri cinque produttori esportatori hanno avanzato una richiesta analoga citando a supporto della loro richiesta la sentenza della Corte di giustizia nelle cause Brosmann e Aokang Shoes (4).
(39)
In primo luogo, si ricorda che le cause Brosmann e Aokang Shoes non sono pertinenti per la valutazione della legalità delle analisi ai fini del TEM nella presente inchiesta perché tali cause si riferiscono a situazioni in cui, contrariamente a quanto avvenuto nel corso della presente inchiesta, le valutazioni ai fini del TEM non sono state realizzate.
(40)
Inoltre, le cause Brosmann e Aokang Shoes non sono pertinenti ai fini della valutazione della legalità della presente inchiesta, perché nel frattempo il regolamento di base è stato modificato (5). L'articolo 2, paragrafo 7, del regolamento di base, come modificato, prevede che la Commissione limita gli accertamenti ai fini del TEM alle società incluse nel campione conformemente all'articolo 17 del regolamento di base e che essa procede all'accertamento di regola entro sette mesi, ma in ogni caso non oltre otto mesi dall'avvio dell'inchiesta. Tale disposizione si applica a tutte le nuove inchieste e a quelle in corso al 15 dicembre 2012, ivi compresa pertanto la presente inchiesta.
(41)
In ogni caso, l'interpretazione della giurisprudenza consolidata conferma che non vi è alcuna violazione per se del diritto all'accertamento ai fini del TEM anche nel caso in cui il limite di tre mesi non venga rispettato. Pertanto la conclusione di cui al considerando 73 del regolamento provvisorio è mantenuta.
(42)
In considerazione del numero elevato di richieste di TEM pervenute e del tempo necessario a effettuare le numerose visite di verifica per esaminare le richieste, l'accertamento ai fini del TEM non è stato completato entro sette mesi. Tuttavia l'accertamento è stato completato entro otto mesi dalla data di apertura, come richiesto dal regolamento di base modificato dal regolamento 1168/2012. L'affermazione secondo la quale i diritti in proposito sono stati soppressi con effetto retroattivo non è giustificata come spiegato sopra.
(43)
In considerazione di quanto precede, è respinta l'argomentazione secondo la quale l'inchiesta antidumping doveva essere chiusa senza l'istituzione di misure antidumping a causa della mancata conclusione dell'accertamento ai fini del TEM entro tre mesi.
(44)
Inoltre, un produttore esportatore non incluso nel campione la cui domanda di TEM era stata respinta perché non era stato in grado di dimostrare di disporre di una serie ben definita di documenti contabili di base soggetti a revisione contabile indipendente in linea con le norme internazionali in materia di contabilità ha ribadito l'argomentazione che i presunti errori contabili, ammesso che ve ne fossero, sulla base dei quali la sua domanda era stata respinta non erano gravi e che, pertanto, la decisione di non accordare il TEM era sproporzionata e in violazione del principio di proporzionalità. Dopo la comunicazione delle informazioni definitive il produttore esportatore ha reiterato la sua argomentazione ma senza presentare nessun nuovo argomento.
(45)
Gli argomenti riguardanti la rigorosità dei documenti contabili sono essenzialmente identici a quelli portati durante l'inchiesta ai fini del TEM e sono stati confutati da parte della Commissione prima dell'accertamento ai fini del TEM. Tuttavia, con riguardo all'argomentazione secondo cui il rifiuto di accordare il TEM viola il principio di proporzionalità, è opportuno ricordare che i criteri per ottenere il TEM di cui all'articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base sono cumulativi e, a meno che non siano tutti rispettati, il TEM non può essere accordato. Inoltre, poiché l'onere della prova incombe alla società che richiede il TEM e la società non è stata in grado di dimostrare di disporre di una serie ben definita di documenti contabili, l'unica opzione a disposizione della Commissione era rifiutare il TEM. Pertanto, la decisione di non accordare il TEM non può essere considerata una violazione del principio di proporzionalità. In ogni caso, ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera d), del regolamento di base, come modificato dal regolamento (CE) n. 1168/2012 (6), quando la Commissione ha svolto un esame limitato mediante tecniche di campionamento, l'accertamento ai fini del TEM è limitato alle parti incluse nel campione.
3.2. Trattamento individuale («TI»)
(46)
Si ricorda che, sebbene sedici produttori esportatori abbiano chiesto il TI, solo le domande delle società incluse nel campione sono state esaminate a norma dell'articolo 9, paragrafo 6, del regolamento di base e sono in seguito state accettate. Dei restanti undici produttori esportatori, sette hanno chiesto l'esame individuale.
(47)
In forza dell'articolo 9, paragrafi 5 e 6, del regolamento di base, si applicano dazi individuali alle importazioni provenienti da esportatori o produttori che sono stati sottoposti ad esame individuale a norma dell'articolo 17, paragrafo 3, del regolamento di base. Di conseguenza, alle quattro società che hanno chiesto il TI, ma non un esame individuale, non è stato possibile accordare un dazio individuale.
(48)
Un produttore esportatore ha dichiarato di aver fornito tutte le informazioni richieste entro i termini stabiliti e che pertanto la sua richiesta di TI doveva essere esaminata e doveva essere stabilito un margine individuale conformemente alla sentenza della Corte di giustizia nella causa Brosmann (7).
(49)
Tale argomentazione non può essere accolta. Poiché la società in questione non è stata inclusa nel campione, la sua richiesta di TI poteva essere valutata solo nel contesto di un esame individuale, qualora quest'ultimo fosse stato effettuato a norma dell'articolo 17, paragrafo 3, del regolamento di base.
(50)
In assenza di altre osservazioni relative al trattamento individuale si confermano i considerando da 79 a 81 del regolamento provvisorio.
3.3. Esame individuale (EI)
(51)
Le richieste di esame individuale ai sensi dell'articolo 17, paragrafo 3, del regolamento di base sono state presentate da sette produttori esportatori, comprese dieci persone giuridiche. Come indicato ai considerando 82 e 83 del regolamento provvisorio nella fase delle misure provvisorie non sono state prese decisioni in merito a queste richieste.
(52)
Il 21 dicembre 2012 i produttori esportatori sono stati informati del fatto che le loro richieste di esame individuale non sono state accettate perché sarebbero state indebitamente gravose e avrebbero impedito la conclusione dell'inchiesta entro il termine prescritto.
(53)
Un produttore esportatore ha affermato che, a norma dell'articolo 17, paragrafo 3, del regolamento di base, un esame individuale è un diritto legale e che il rifiuto da parte della Commissione di procedere a tale esame è ingiustificato, dato che né il numero di imprese né l'esame richiesto sarebbe stato, in considerazione delle risorse della Commissione, indebitamente gravoso e né avrebbe impedito la conclusione dell'inchiesta nei tempi previsti. Dopo la comunicazione delle informazioni definitive l'argomentazione è stata ribadita, ma non sono stati addotti altri argomenti.
(54)
Le decisioni riguardanti la concessione dell'esame individuale sono prese caso per caso, tenendo conto del numero di domande presentate e del tempo a disposizione per la loro valutazione. In questo caso, va ricordato che la Commissione aveva l'obbligo giuridico di effettuare gli esami ai fini del TEM relativi a sedici entità giuridiche della RPC, comprese società non incluse nel campione. Considerando i vincoli temporali imposti dalle scadenze procedurali nessun esame individuale poteva quindi essere effettuato prima delle conclusioni provvisorie. Tenuto conto del numero di domande presentate, del tempo limitato disponibile dopo tale data, e delle limitate risorse dei servizi responsabili delle inchieste antidumping della Commissione, si è concluso che in questo caso sarebbe stato indebitamente gravoso effettuare esami individuali.
3.4. Valore normale
3.4.1. Scelta del paese di riferimento
(55)
Dopo l'istituzione delle misure provvisorie, la selezione di un paese di riferimento adeguato è stata esaminata ulteriormente. In questo contesto è stata effettuata una visita di verifica presso la sede del produttore esportatore thailandese che aveva presentato una risposta ad un questionario, come indicato al considerando 87 del regolamento provvisorio. Dopo aver esaminato e verificato le informazioni fornite dal produttore che ha collaborato in Thailandia si è tuttavia concluso che il produttore thailandese non è stato in grado di fornire dati relativi ai tipi di prodotti venduti sul mercato interno con un livello di dettaglio sufficiente. Si è ritenuto, pertanto, che il Brasile deve essere mantenuto come paese di riferimento più appropriato.
(56)
Tuttavia, i dati ottenuti dalla Thailandia sono serviti a confermare alcune delle constatazioni effettuate in Brasile, in particolare il livello di differenza di prezzo tra i prodotti di marca e non di marca (cfr. considerando 91).
(57)
Dopo la comunicazione delle informazioni definitive un'associazione di imprese si è manifestata e ha contestato la scelta del Brasile come paese di riferimento adeguato. In sostanza, essa ha affermato che l'unico motivo per scegliere il Brasile sarebbe il fatto che nessun altro paese è adeguato. Tale argomentazione non può essere accolta. Come emerge chiaramente dai considerando da 84 a 88 del regolamento provvisorio il Brasile è stato considerato un paese di riferimento adeguato sulla base dell'effettiva situazione del mercato interno. Il fatto che dopo l'istituzione delle misure provvisorie la Commissione abbia esaminato anche altri potenziali paesi di riferimento non implica che il Brasile non sia una scelta adeguata.
(58)
In considerazione di quanto precede e in assenza di altre osservazioni in merito alla scelta del Brasile come paese di riferimento adeguato, si confermano i considerando da 84 a 88 del regolamento provvisorio.
3.4.2. Determinazione del valore normale
(59)
Dopo la comunicazione delle informazioni provvisorie varie parti interessate hanno argomentato che la determinazione del valore normale era viziata, sostenendo che non era stata stabilita per le vendite del prodotto simile in Brasile e pertanto aveva portato a risultati distorti e non equi, in particolare per i prodotti in grès e altri tipi di prodotti che non erano prodotti e venduti nel paese di riferimento. Alcuni produttori esportatori hanno inoltre asserito che la metodologia usata per stabilire il valore normale costruito, di cui al considerando 94 del regolamento provvisorio, non era stata chiarita a sufficienza.
(60)
Le osservazioni ricevute dopo la comunicazione delle informazioni provvisorie indicano che la metodologia utilizzata per determinare il valore normale non è risultata completamente chiara ad alcune parti interessate. Al fine di rispondere a queste osservazioni, si precisa che la metodologia usata per determinare il valore normale è quella descritta nel seguito.
(61)
Dato che tutte le richieste di TEM sono state respinte, il valore normale per tutti i produttori esportatori della RPC inclusi nel campione è stato stabilito in base alle informazioni ricevute dal produttore del paese di riferimento, a norma dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base.
(62)
Conformemente all'articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, la Commissione ha dapprima considerato l'opportunità di ritenere rappresentative le vendite del prodotto simile a clienti indipendenti in Brasile. La quantità delle vendite del prodotto simile sul mercato interno brasiliano da parte del produttore brasiliano disposto a collaborare è risultata rappresentativa rispetto al prodotto in esame esportato nell'Unione dai produttori esportatori inclusi nel campione. A tale proposito si rammenta che, a norma dell'articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base, per «prodotto simile» si intende un prodotto identico, vale a dire simile sotto tutti gli aspetti al prodotto considerato oppure, in mancanza di un tale prodotto, un altro prodotto che, pur non essendo simile sotto tutti gli aspetti, abbia caratteristiche molto somiglianti a quelle del prodotto considerato.
(63)
Successivamente la Commissione ha verificato se queste vendite si potevano considerare effettuate nell'ambito di normali operazioni commerciali ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base. A tal fine la Commissione ha determinato la proporzione di vendite remunerative a clienti indipendenti. Le vendite sono state considerate remunerative se il prezzo unitario era uguale o superiore al costo di produzione. È stato quindi calcolato il costo di produzione del produttore brasiliano che ha collaborato.
(64)
Tale esame ha dimostrato che per tutti i tipi di prodotto più dell'80 % del volume delle vendite sul mercato interno era superiore ai costi e che la media ponderata dei prezzi di vendita di tutte le tipologie era pari, o superiore, al costo unitario di produzione.
(65)
Di conseguenza, il valore normale, per tipo di prodotto, è stato calcolato come la media ponderata dei prezzi effettivi di tutte le vendite sul mercato interno, a prescindere dal fatto che tali vendite fossero o no remunerative. Ne consegue che, contrariamente a quanto indicato al considerando 94 del regolamento provvisorio, non è stato calcolato nessun valore normale costruito per le vendite non remunerative.
3.4.3. Prezzo all'esportazione
(66)
In assenza di osservazioni sui prezzi all'esportazione, il considerando 95 del regolamento provvisorio è confermato.
3.4.4. Confronto
(67)
Dopo la comunicazione delle informazioni provvisorie, diverse parti interessate hanno sostenuto che, in generale, la metodologia utilizzata per il confronto tra il valore normale e il prezzo all'esportazione era viziata perché non metteva a confronto prodotti simili e che la base su cui sono stati effettuati gli adeguamenti non era stata sufficientemente spiegata. In particolare, un produttore esportatore ha sostenuto che, per i prodotti in grès, che non sono prodotti e venduti dal produttore di riferimento, la Commissione avrebbe dovuto effettuare il confronto tra il prezzo all'esportazione e il prezzo sul mercato interno della terracotta, debitamente adeguati, anziché costruire un valore normale. Inoltre, alcuni produttori esportatori hanno sostenuto che, per diversi altri tipi di prodotti fabbricati e venduti dai produttori esportatori, il confronto tra il prezzo all'esportazione e un prezzo medio al chilogrammo di un prodotto generico venduto in Brasile scelto esclusivamente in base al tipo di ceramica utilizzata aveva portato inevitabilmente a un confronto tra prodotti non simili e, di conseguenza, a un risultato viziato. Inoltre, un produttore esportatore ha sostenuto che l'adeguamento relativo al marchio a norma dell'articolo 2, paragrafo 10, lettera k) del regolamento di base, era stato sottostimato, mentre un altro produttore esportatore ha sostenuto che il livello di tale adeguamento non era basato su dati affidabili o documentati e pertanto non giustificato. Lo stesso produttore esportatore ha inoltre affermato che i suoi prezzi all'esportazione dovevano essere adeguati per tener conto delle differenze nei quantitativi venduti a differenti stadi commerciali. Infine, alcune parti interessate hanno sostenuto che la metodologia utilizzata per gli adeguamenti relativi alle differenze nelle caratteristiche fisiche non era fondata e che non era chiaro su quali dati tali adeguamenti fossero stati operati.
(68)
In considerazione delle osservazioni ricevute la metodologia utilizzata per il confronto dei prezzi e per gli adeguamenti ai fini della comparabilità dei prezzi, a norma dell'articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base, è stata rivista. In particolare, per i prodotti che nella fase provvisoria sono stati confrontati sulla base del prezzo medio al chilogrammo per un prodotto generico scelto unicamente in base al materiale ceramico usato, il confronto è stato effettuato con il prodotto più somigliante (cfr. il considerando 77), il che ha permesso un più accurato confronto tra i prezzi.
(69)
Il valore normale e il prezzo all'esportazione sono stati confrontati allo stadio franco fabbrica. I margini di dumping sono stati calcolati mediante il confronto tra i singoli prezzi franco fabbrica applicati dagli esportatori inclusi nel campione e i prezzi di vendita sul mercato interno del produttore di riferimento del prodotto simile. Alcune operazioni di esportazione riguardavano, tuttavia, prodotti atipici, quali portatovaglioli, portacoltelli o poggiateiere, per i quali non è stato possibile garantire un confronto equo. Considerando inoltre che tali transazioni rappresentavano nel complesso meno dello 0,5 % del totale ed erano pertanto trascurabili esse sono state escluse.
(70)
Al fine di garantire un confronto equo tra il valore normale e il prezzo all'esportazione sono stati effettuati adeguamenti per tenere debitamente conto delle differenze che influenzano i prezzi e la loro comparabilità, conformemente all'articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base. Gli adeguamenti sono stati effettuati, ove necessario, in relazione alle differenti caratteristiche fisiche, allo stadio commerciale e ad altri fattori che influiscono sulla comparabilità dei prezzi, in particolare il marchio.
(71)
In primo luogo si è verificato se fosse giustificato un adeguamento ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 10, lettera a), del regolamento di base, per le differenze inerenti alle caratteristiche fisiche.
(72)
Nei casi in cui il valore normale è stato determinato in base al prodotto più somigliante (cfr. il considerando 68), si è applicato un adeguamento per le differenze inerenti alle caratteristiche fisiche, al fine di garantire un'equa comparabilità dei prezzi tra i prodotti simili.
(73)
Per quanto riguarda i prodotti in grès, il prezzo all'esportazione è stato confrontato con il prezzo di vendita sul mercato interno del prodotto più somigliante fabbricato e venduto nel paese di riferimento, cioè il prezzo di vendita dei prodotti in terracotta invece che in grès ma identici sotto ogni altro aspetto, adeguato di un 5 % al rialzo per tener conto della differenza di prezzo tra terracotta e grès.
(74)
Un produttore esportatore ha sostenuto che sia i costi di produzione che il prezzo di vendita al dettaglio dei prodotti in terracotta sono superiori a quelli dei prodotti in grès. Di conseguenza, il prezzo all'esportazione dei prodotti in grès avrebbe dovuto essere adeguato al ribasso piuttosto che al rialzo. A sostegno di tale argomentazione il produttore esportatore presenta essenzialmente le proprie stime dei costi di produzione di terracotta e grès, rispettivamente, e un estratto di un listino prezzi che indica i prezzi al dettaglio dei prodotti in terracotta e grès.
(75)
Queste informazioni, comunicate in una fase molto avanzata della procedura, e solo dopo la comunicazione delle informazioni definitive, sono in totale contrasto con le informazioni che sono state fornite alla Commissione durante l'inchiesta da altre parti interessate, ad esempio il denunziante, l'industria dell'Unione e il produttore del paese di riferimento. Tutte queste parti hanno indicato che i prodotti in grès sono di qualità superiore, vale a dire più durevoli, dei prodotti in terracotta e che sono più costosi da fabbricare poiché il grès è fondamentalmente argilla cotta ad alte temperature e la terracotta argilla cotta a basse temperature. Di conseguenza, il grès può generalmente essere venduto a un prezzo più elevato. Tale informazione è ulteriormente confermata da dati di mercato pubblicamente disponibili.
(76)
Va inoltre rilevato che il produttore esportatore in questione non produce terracotta e di conseguenza ha solo fornito una stima dei costi di produzione della stessa. Inoltre, il listino prezzi presentato non dimostra indiscutibilmente che i prodotti in terracotta sono generalmente più costosi dei prodotti in grès. Pertanto, le prove fornite non sono tali da dimostrare che l'adeguamento effettuato ai fini di un confronto equo tra il valore normale e il prezzo all'esportazione dei prodotti in grès non è corretto, e l'obiezione è pertanto respinta.
(77)
Per gli altri tipi di prodotto per i quali il confronto nella fase provvisoria era basato soltanto sul prezzo medio al chilogrammo e sul materiale ceramico utilizzato, la Commissione ha quindi esaminato i tipi di prodotto interessati e ha messo a confronto il prezzo all'esportazione con il prezzo del tipo di prodotto più somigliante fabbricato e venduto nel paese di riferimento. Se i prodotti erano diversi solo per una caratteristica fisica secondaria, ad esempio il tipo di smaltatura o di decorazione, mentre tutte le altre caratteristiche di base del tipo di prodotto erano identiche, il prezzo di vendita del tipo di prodotto più somigliante è stato adeguato in base all'effettiva differenza di prezzo dovuta alla diversa caratteristica fisica. Per altri tipi di prodotto, nei quali le differenze riguardavano più di una caratteristica fisica, il prezzo all'esportazione è stato confrontato con i prezzi medi alla vendita del prodotto più somigliante. Per questi tipi di prodotto, il prodotto più somigliante aveva in comune varie o tutte le seguenti caratteristiche tipiche di base: materiale ceramico, tipo di articolo, forma di base, decorazione e smaltatura.
(78)
Due produttori esportatori inclusi nel campione hanno sostenuto che, analogamente agli adeguamenti operati nei casi in cui una sola caratteristica fisica secondaria era diversa, era necessario un adeguamento anche nel caso in cui la differenza con il prodotto più somigliante riguardasse più di una caratteristica fisica.
(79)
Si ricorda che nei casi in cui differiva una sola caratteristica fisica secondaria il prezzo del prodotto più somigliante è stato adeguato per tener conto dell'effettiva differenza di prezzo dovuta alla differenza in questione mentre nel caso in cui la differenza riguardasse più di una caratteristica fisica il confronto è stato effettuato sulla base del prezzo di vendita medio del prodotto con caratteristiche fisiche identiche. Pertanto, in quest'ultimo caso, nessun adeguamento dei prezzi era richiesto per qualsiasi differenza fisica tra i prodotti simili poiché tali prodotti presentano le stesse caratteristiche fisiche di base. Di conseguenza, l'argomentazione non è accolta.
(80)
Uno dei produttori esportatori di cui sopra anche ha chiesto l'applicazione di ulteriori adeguamenti per le differenze nelle caratteristiche fisiche con riguardo al peso e alla bianchezza del prodotto in esame. Il produttore ha dichiarato di utilizzare materie prime di scarsa qualità e che, di conseguenza, il costo e il prezzo dei suoi prodotti sono meno elevati di quelli del prodotto simile fabbricato nel paese di riferimento. Il suo prezzo all'esportazione avrebbe dovuto dunque essere modificato di un importo ragionevole. A tale proposito si ricorda innanzitutto che alla società non è stato accordato lo status di società operante in condizioni di economia di mercato e che pertanto i suoi costi di produzione non sono stati verificati. Inoltre, l'affermazione che i suoi prodotti sono più pesanti del 5 % circa rispetto ai prodotti standard non è stata accompagnata da documentazione a sostegno o documentazione verificabile e pertanto risulta non documentata. Per quanto riguarda la bianchezza, poiché tale produttore esportatore ha ammesso nelle sue osservazioni che i suoi prodotti sono di bianchezza normale, egli non è riuscito a spiegare i motivi che giustificherebbero un adeguamento a tale riguardo. Tali argomentazioni sono state pertanto respinte.
(81)
Un altro produttore esportatore ha sostenuto che la Commissione non era riuscita a confrontare alcune delle sue vendite all'esportazione con il valore normale del prodotto più somigliante adeguato. Tali esportazioni riguardavano vendite di prodotti decorati tramite un operatore commerciale indipendente che avrebbe fornito la decorazione (decalcomania) gratuitamente. Di conseguenza, il prezzo all'esportazione non includeva il costo della decorazione e doveva quindi essere confrontato con il valore normale determinato per i prodotti non decorati o, in alternativa, con il valore normale medio dei prodotti decorati e non decorati.
(82)
Si ricorda che i costi di produzione non sono un fattore pertinente per la comparabilità dei prezzi, che si basa unicamente su un confronto tra il valore normale e il prezzo all'esportazione di prodotti simili. Inoltre, dalle informazioni fornite si evince chiaramente che i prodotti esportati in questione erano in effetti decorati anche se il produttore esportatore, secondo quanto asserito, non sosteneva interamente i costi connessi con il valore aggiunto attribuibile alla decorazione. Tuttavia, questo non è un fattore che possa giustificare un adeguamento del prezzo per differenze nelle caratteristiche fisiche rispetto al prodotto simile nel paese di riferimento. In ogni caso, tenuto conto della fase avanzata del procedimento in cui la richiesta è stata presentata, non è stato possibile verificare le informazioni presentate a sostegno. Di conseguenza, l'argomentazione è respinta.
(83)
Tenuto conto della grande varietà di possibili combinazioni di servizi da tavola e da cucina in ceramica fabbricati e venduti nella RPC e in Brasile è stato ritenuto necessario, ai fini di un'equa comparabilità dei prezzi, raggruppare insieme servizi diversi in base al numero e al tipo di elementi combinati in un servizio. Il prezzo di vendita medio sul mercato interno del paese di riferimento per i diversi servizi così raggruppati è stato confrontato con il prezzo all'esportazione dei servizi che rientrano nello stesso gruppo.
(84)
Un produttore esportatore ha sostenuto che, data l'ampia varietà di possibili combinazioni di prodotti che costituiscono un servizio, il metodo del raggruppamento non consente un equo confronto dei prezzi, perché non tiene conto delle caratteristiche di ciascun pezzo che costituisce il servizio. Il produttore esportatore ha sostenuto dunque che i servizi devono essere esclusi dal calcolo del margine di dumping.
(85)
Si ricorda che il calcolo del dumping per i servizi si basa su un confronto dei prezzi medi al chilogrammo e non su un confronto pezzo per pezzo. Non è quindi necessario stabilire l'esatta combinazione dei diversi pezzi in ciascun servizio perché il confronto dei prezzi relativo all'intero servizio sia equo. Il metodo del raggruppamento utilizzato tiene conto delle caratteristiche di base dei diversi servizi nella misura in cui essi sono identificati come, ad esempio, servizi da tè e/o da caffè o altri servizi, nonché del numero di pezzi combinati. In tali circostanze, si ritiene che sia stato effettuato un confronto equo ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base per quanto riguarda i servizi. Ne consegue che tale argomentazione non può essere accolta.
(86)
Inoltre, come già menzionato al considerando 99 del regolamento provvisorio, l'inchiesta ha riscontrato che i produttori esportatori cinesi generalmente classificano il loro prodotto in categorie diverse (fino a cinque) che vanno da A ad E, con notevoli differenze di prezzo. La grande maggioranza delle esportazioni nell'Unione è rappresentata comunque dalle categorie A, B e C o da una combinazione delle tre. La classificazione tuttavia non è universale né basata su alcuno standard comune al settore ma è specifica della singola società e consente una differenziazione dei prezzi. D'altro canto il produttore del paese di riferimento vende soltanto l'equivalente della categoria A sul mercato interno brasiliano, con conseguenti e accertati effetti sulla comparabilità dei prezzi. Di conseguenza, il prezzo all'esportazione è stato corretto al rialzo per raggiungere il livello della categoria A cinese, al fine di garantire la comparabilità con il prodotto venduto dal produttore di riferimento nel mercato brasiliano. Il livello di tale adeguamento è stato fissato individualmente per ciascuna delle società incluse nel campione, se del caso e sulla base delle differenze di prezzo effettive e verificate tra le diverse categorie.
(87)
In seguito alla comunicazione delle informazioni definitive un produttore esportatore incluso nel campione si è manifestato e ha affermato che alcune delle sue vendite all'esportazione, realizzate attraverso un operatore commerciale indipendente, consistevano di una combinazione di categoria A e B e dovevano pertanto essere adeguate al livello dei prezzi dalla categoria A. Egli ha affermato che la differenza di prezzo era pari al 25 % e ha fornito le copie delle fatture e quotazioni dei prezzi a sostegno della sua richiesta.
(88)
Tuttavia, queste informazioni non sono state fornite nel corso dell'inchiesta, comprese le visite di verifica, né dopo la comunicazione delle informazioni provvisorie della Commissione. Al contrario, per tutta la durata dell'inchiesta tale produttore ha comunicato di aver esportato soltanto i prodotti di categoria A. Malgrado le richieste in tal senso nel questionario, non è stato fornito nessun listino dei prezzi completo, per quantificare la presunta differenza di prezzo tra categorie, ma solo un numero limitato di quotazioni dei prezzi. In tali circostanze, e in considerazione della fase molto avanzata del procedimento in cui l'informazione è stata presentata, la sua affidabilità è discutibile e non può in ogni caso essere verificata. Di conseguenza, l'argomentazione è respinta.
(89)
In secondo luogo, come indicato al considerando 98 del regolamento provvisorio, si è verificato se un adeguamento relativo allo stadio commerciale a norma dell'articolo 2, paragrafo 10, lettera d), del regolamento di base, fosse giustificato. Si è accertato che il prezzo all'esportazione è a uno stadio commerciale diverso rispetto a quello del valore normale perché le esportazioni cinesi erano essenzialmente a livello di commercio all'ingrosso mentre le vendite nel paese di riferimento riguardavano anche l'attività al dettaglio. L'inchiesta inoltre ha stabilito che in entrambi i mercati i diversi canali di distribuzione hanno influito sul livello dei prezzi, ripercuotendosi sull'equa comparabilità dei prezzi tra prezzo all'esportazione e valore normale. Di conseguenza, ai fini di un equo confronto tra il prezzo all'esportazione e il valore normale, quest'ultimo è stato stabilito per ciascun tipo di prodotto e adeguato per ciascuno stadio commerciale utilizzando le differenze di prezzo tra i diversi stadi commerciali nel paese di riferimento. Si ricorda che, ove opportuno, nel regolamento provvisorio è stato effettuato un ulteriore adeguamento allo stadio commerciale sulla base delle differenze di prezzo riscontrate per i quantitativi venduti nell'ambito dello stesso stadio commerciale (considerando 98 del regolamento provvisorio). Questo ulteriore adeguamento è stato giudicato motivato poiché l'inchiesta, nella fase provvisoria, ha rilevato che, mentre la maggior parte delle esportazioni cinesi sono avvenute in grandi quantitativi, la maggior parte delle vendite sul mercato interno erano state effettuate in quantità minori con conseguenti differenze di prezzo allo stesso stadio commerciale. Tuttavia, ulteriori indagini e un'analisi più dettagliata delle operazioni di vendita sul mercato interno del paese di riferimento hanno dimostrato, contrariamente a quanto affermato nelle conclusioni provvisorie, che il rapporto tra quantitativi piccoli e grandi venduti dal produttore di riferimento è simile a quello dei produttori esportatori cinesi. Di conseguenza, tale adeguamento non è più ritenuto opportuno o giustificato.
(90)
In terzo luogo, come indicato al considerando 100 del regolamento provvisorio, l'inchiesta ha accertato che il produttore brasiliano vende unicamente prodotti di marca sul mercato brasiliano mentre i produttori esportatori cinesi non esportano prodotti di marca ma prodotti cosiddetti «con marchio proprio» o oggetti generici per il servizio da tavola e da cucina in ceramica. I consumatori solitamente percepiscono i prodotti di marca come prodotti di un certo prestigio, che garantiscono qualità e design e per i quali sono quindi previsti prezzi più alti, laddove i prodotti generici e/o con marchio proprio, pur avendo le stesse caratteristiche fisiche e tecniche, vengono solitamente venduti a prezzi considerevolmente più bassi. Anche se il valore aggiunto del prodotto non è esattamente quantificabile in astratto, perché varia da marchio a marchio e dipende da molti fattori diversi, quali la percezione da parte dei consumatori, il riconoscimento del marchio e altri fattori non quantificabili, il produttore brasiliano, in questo particolare caso, ha confermato che i suoi prodotti di marca possono essere venduti a prezzi notevolmente superiori sul mercato brasiliano rispetto ad altri prodotti non di marca. Inoltre, una relazione concernente il mercato brasiliano degli oggetti per il servizio da tavola e da cucina ha confermato che i clienti brasiliani sono estremamente sensibili al marchio e che il produttore brasiliano del paese di riferimento è affermato e molto noto. Di conseguenza è stato applicato al valore normale un adeguamento al ribasso del 40 % del prezzo di vendita sul mercato interno in conformità all'articolo 2, paragrafo 10, lettera k), del regolamento di base.
(91)
Per quanto riguarda il suddetto adeguamento si ricorda che due produttori esportatori hanno messo in dubbio sia la base sulla quale l'adeguamento è stato effettuato che il livello di adeguamento (cfr. considerando 67). È tuttavia indubbio che un prodotto di marca abbia di un prezzo di vendita più elevato rispetto a un prodotto identico non di marca e che ciò incida sulla comparabilità dei prezzi. Inoltre, oltre alle informazioni fornite dal produttore del paese di riferimento, i dati sui prezzi reali e verificati forniti da un produttore in Thailandia, nonché le informazioni ricevute da un produttore dell'Unione dopo la comunicazione delle informazioni provvisorie, hanno confermato che il livello di adeguamento è appropriato. In particolare, la situazione di mercato in Thailandia è risultata comparabile a quella del Brasile, giacché esiste solo un numero ristretto di marchi ben noti e consolidati. Pertanto, tali argomentazioni non possono essere accolte.
(92)
In seguito alla comunicazione delle informazioni definitive nessun produttore esportatore ha continuato a opporsi a tale adeguamento mentre l'associazione dei denunzianti ha affermato che l'adeguamento collegato al marchio è troppo elevato, in particolare per quanto attiene i prodotti non in porcellana. A sostegno di tale argomentazione il denunziante ha fatto riferimento ai listini prezzi e alle informazioni fornite da alcuni produttori dell'Unione.
(93)
Sebbene le informazioni fornite confermino la conclusione della Commissione che il valore aggiunto di un marchio su un dato mercato è specifico per ciascuna società e per ciascun marchio, esse non possono invece rimettere in questione il livello di adeguamento calcolato per i prodotti di marca venduti dal produttore di riferimento nel mercato interno brasiliano perché relative al solo il mercato dell'Unione. In considerazione del numero elevato di produttori dell'Unione, della diversità del mercato dell'Unione con le sue differenze regionali, anche per quanto riguarda la sensibilità al marchio, e dell'elevata quota di mercato delle importazioni cinesi, la situazione del mercato dell'Unione è infatti notevolmente diversa da quella brasiliana. Di conseguenza, e alla luce delle considerazioni di cui ai precedenti considerando 90 e 91, tale argomentazione non può essere accolta.
(94)
Come descritto al considerando 101 del regolamento provvisorio, sono stati effettuati altri adeguamenti, ove opportuno, per le spese di trasporto, assicurazione, movimentazione e costi accessori, imballaggio, spese di credito e bancarie e commissioni ogniqualvolta è stato dimostrato che incidevano sulla comparabilità dei prezzi.
3.5. Margini di dumping
(95)
In assenza di osservazioni, si conferma la metodologia utilizzata per calcolare i margini di dumping, quale descritta ai considerando da 102 a 105 del regolamento provvisorio.
(96)
Dopo la comunicazione delle informazioni provvisorie, la Commissione è stata informata del fatto che alcune società commerciali, che non producono il prodotto in esame, erano state erroneamente indicate nell'allegato I del regolamento provvisorio e pertanto erano state soggette al dazio antidumping stabilito per i produttori esportatori che hanno collaborato. La Commissione ha informato le suddette società della sua intenzione di eliminare i loro nominativi dall'allegato I, dando loro la possibilità di presentare osservazioni. Dopo l'esame delle osservazioni ricevute, la Commissione ha depennato diverse società commerciali dall'allegato 1. Ove opportuno, esse sono state sostituite dai produttori esportatori collegati che hanno collaborato.
(97)
Tenuto conto degli adeguamenti operati sul valore normale e sul prezzo all'esportazione di cui ai considerando da 67 a 94 e in assenza di ulteriori osservazioni al riguardo, i margini di dumping definitivi, espressi in percentuale del prezzo CIF frontiera dell'Unione, dazio non pagato, sono i seguenti:
Società
Dazio %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Produttori esportatori non inclusi nel campione che hanno collaborato
17,9
Tutte le altre società
36,1
4. PREGIUDIZIO
4.1. Periodo in esame
(98)
Dopo la comunicazione delle informazioni finali, numerose parti interessate hanno ribadito che il periodo in esame doveva partire dal 2009 invece che dal 2008, perché, con l'inizio della crisi economica nel 2008, l'andamento tra il 2009 e il 2011 sarebbe stato chiaro. Per quanto riguarda questa argomentazione va ricordato che il 2009 non è un anno di inizio più adeguato per il periodo in esame perché in tale anno gli effetti della crisi economica sono stati molto evidenti, causando un significativo calo dei consumi in rapporto al 2008. L'argomentazione viene quindi respinta definitivamente.
4.2. Produzione dell'Unione e industria dell'Unione
(99)
In una comunicazione congiunta alcuni importatori hanno contestato il metodo di calcolo della produzione dell'Unione di cui al considerando 108 del regolamento provvisorio. Numerose parti interessate hanno reiterato queste osservazioni dopo la comunicazione delle informazioni definitive. In particolare, esse hanno sostenuto che i denunzianti non avevano la legittimazione ad agire durante l'inchiesta perché le statistiche PRODCOM disponibili suggeriscono un livello molto più elevato di produzione nell'Unione del prodotto simile rispetto alla cifra di 240 200 tonnellate citata al suddetto considerando, di conseguenza i denunzianti rappresenterebbero meno del 25 % della produzione dell'Unione del prodotto simile. Tali parti hanno calcolato una produzione dell'Unione di 313 187 tonnellate durante il PI, ricavando tale cifra dai dati completi PRODCOM per gli oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica di porcellana e operando un adeguamento al ribasso del 20 % per gli oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica ma non in porcellana, in analogia alla metodologia applicata dai denunzianti e dall'inchiesta per stabilire il volume delle importazioni.
(100)
A tal proposito bisogna notare che, in primo luogo, nel quadro delle analisi previste in caso di denuncia antidumping e a norma dell'articolo 5, paragrafo 4, del regolamento di base, i servizi della Commissione hanno svolto un approfondito esame della rappresentatività prima dell'apertura. La Commissione ha esaminato i dati presentati nella denuncia e ha preso contatto con tutti i produttori noti dell'Unione e ha chiesto loro di fornire anche dati sulla produzione oltre alla loro posizione per quanto concerne la denuncia, e di assistere la Commissione nell'identificare altri potenziali produttori. Anche le associazioni di produttori hanno fornito informazioni sulla produzione.
(101)
Per quanto riguarda tale affermazione si osserva inoltre che la fonte dei dati e la metodologia impiegate per ricavare la cifra relativa alla produzione dell'Unione per ciascuno degli anni del periodo in esame sono state riportate anche al considerando 107 del regolamento provvisorio e cioè che, in linea con quanto già avvenuto in fase di denuncia, tale risultato è basato sui dati forniti dalle associazioni nazionali ed europee, sottoposti a un controllo incrociato con i dati forniti dai produttori individuali e anche con altre fonti statistiche (in particolare PRODCOM).
(102)
Come spiegato dai denunzianti durante l'inchiesta, i dati forniti dall'associazione europea, per quanto riguarda i prodotti in porcellana, sono basati sui dati PRODCOM relativi agli oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica di porcellana, poiché il codice PRODCOM per tali prodotti individua i prodotti in porcellana oggetto della presente inchiesta. I dati PRODCOM non sono stati invece impiegati per i prodotti non in porcellana perché il codice PRODCOM individua numerosi prodotti non in porcellana diversi da quelli oggetto della presente inchiesta. Per tali prodotti dunque le associazioni nazionali hanno raccolto i dati pertinenti in base alla loro conoscenza approfondita dei rispettivi mercati, e queste informazioni sono state sottoposte dall'associazione europea a un controllo incrociato prima di essere messe a disposizione della Commissione. I dati sono stati aggiornati durante l'inchiesta. Inoltre, il fascicolo non riservato conteneva un elenco di tutti i produttori noti, e solo tre produttori romeni non compresi nell'elenco sono stati portati all'attenzione della Commissione. Le disparità tra le statistiche PRODCOM e la cifra di 240 200 deriva dal fatto che, per quanto riguarda i prodotti non in porcellana, la gamma di prodotti oggetto della presente inchiesta non corrisponde appieno alla gamma di prodotti individuata dai codici statistici PRODCOM rispetto alla quale è molto più ristretta. Nel caso delle statistiche Eurostat sulle importazioni, tale differenza può effettivamente essere tenuta in conto operando un adeguamento al ribasso del 20 %, che non risulta però adeguato nel caso dei dati sulla produzione dell'UE riportati nel database PRODCOM. In particolare applicando tale metodologia ai dati PRODCOM le cifre relative a due Stati membri risulterebbero di molto sovrastimate.
(103)
Pertanto, la metodologia usata dalle parti interessate e riportata al precedente considerando 99 non è corretta. Inoltre, non sono state fornite prove del fatto che i dati sulla produzione trasmessi dagli Stati membri, compresi i due Stati membri di cui sopra, e riportati nel fascicolo non riservato siano sottostimati. Si fa altresì osservare che per alcuni Stati membri i dati forniti dall'associazione europea e utilizzati in questa inchiesta sono molto superiori a quelli che si sarebbero ottenuti applicando ai dati PRODCOM l'adeguamento richiesto dalle parti. In considerazione di quanto precede, non vi è motivo di dubitare dei dati sulla produzione indicati nella presente inchiesta, né dei risultati dell'esame della rappresentatività.
(104)
In assenza di ulteriori osservazioni, si confermano i considerando 107 e 108 del regolamento provvisorio.
4.3. Consumo dell'Unione
(105)
In una comunicazione congiunta alcuni importatori hanno contestato i dati relativi al consumo dell'UE che figurano al considerando 110 del regolamento provvisorio. Tale argomentazione si basa sull'uso improprio dei dati statistici PRODCOM relativi alla produzione e alle vendite nell'Unione, come illustrato alla sezione 4.2, ed è pertanto respinta.
(106)
Tuttavia, un'ulteriore verifica delle statistiche Eurostat ha rivelato che tali statistiche erano state riviste dopo l'istituzione delle misure provvisorie, causando alcune modifiche di piccola entità. Pertanto, a fini di completezza, sulla base delle statistiche aggiornate Eurostat sulle importazioni e delle osservazioni circa delle vendite dell'industria dell'Unione sul mercato dell'Unione, il consumo dell'Unione ha presentato il seguente andamento:
Tabella 1
Volume (tonnellate)
2008
2009
2010
PI
Consumo dell'Unione
826 897
687 587
750 828
727 411
Indice (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
In assenza di ulteriori osservazioni, si confermano i considerando 109, 111 e 112 del regolamento provvisorio.
4.4. Importazioni dal paese interessato
4.4.1. Volume, prezzo e quota di mercato delle importazioni oggetto di dumping dal paese interessato
(108)
In una comunicazione congiunta alcuni importatori hanno contestato le cifre che figurano al considerando 113 del regolamento provvisorio. Tale argomentazione si basa sull'uso improprio dei dati statistici PRODCOM ed è pertanto respinta.
(109)
Sulla base delle statistiche aggiornate Eurostat sulle importazioni (cfr. precedente considerando 106), il volume, la quota di mercato e i prezzi medi all'importazione del prodotto in esame sono stati i seguenti:
Tabella 2
Importazioni dalla RPC
2008
2009
2010
PI
Volume delle importazioni (in tonnellate)
535 593
449 325
516 624
486 170
Indice (2008 = 100)
100
84
96
91
Quota di mercato %
64,8
65,3
68,8
66,8
Prezzi medi all'importazione (EUR/tonnellata)
1 274
1 307
1 473
1 498
Indice (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
I volumi, i valori e le tendenze aggiornati sono quasi identici a quelli analizzati nel regolamento provvisorio. La quota di mercato delle importazioni dalla RPC, che era pari al 64,8 % nel 2008, è passata al 66,8 % nel PI. Il prezzo all'importazione è aumentato quasi del 18 % durante il periodo in esame, passando da 1 274 EUR/tonnellata a 1 498 EUR/tonnellata.
(111)
Una delle parti ha sostenuto la completa assenza di correlazione tra i prezzi e i volumi delle importazioni dalla RPC. A tale riguardo, conformemente all'articolo 3, paragrafo 3, del regolamento di base, occorre esaminare se le importazioni oggetto di dumping sono aumentate in misura significativa, tanto in termini assoluti quanto in rapporto alla produzione o al consumo dell'Unione. Riguardo agli effetti delle importazioni oggetto di dumping sui prezzi, occorre esaminare se le importazioni oggetto di dumping sono state effettuate a prezzi sensibilmente inferiori a quelli del prodotto simile dell'industria dell'Unione oppure se tali importazioni hanno comunque l'effetto di deprimere notevolmente i prezzi o di impedire in misura notevole aumenti che altrimenti sarebbero intervenuti. Questi fattori, singolarmente o combinati, non costituiscono necessariamente una sufficiente base di giudizio determinante.
(112)
In questo contesto, va osservato quanto segue. In primo luogo, nel momento in cui il consumo dell'Unione si è risollevato (2009-2010), vi è stato un notevole aumento dei prezzi delle importazioni dalla Cina, il che sembrerebbe indicare che esiste una correlazione. Ma ciò che più conta è che l'andamento dei prezzi cinesi nel periodo in esame deve essere valutato nel contesto della notevole differenza nei prezzi che esisteva già nel 2008 e che è illustrata dalla media dei prezzi all'importazione cinesi (tabella 2) e dalla media dei prezzi di vendita dell'Unione (tabella 9) riportate nel regolamento provvisorio. Queste forti differenze di prezzo sono confermate dagli alti livelli di sottoquotazione dei prezzi durante il PI. L'aumento dei prezzi, di conseguenza, non ha impedito che le importazioni cinesi conquistassero quote di mercato nel periodo in esame. Effettivamente, tali importazioni hanno continuato ad esercitare una forte pressione sui prezzi dell'industria dell'Unione che sono diminuiti del 12 % durante il periodo in esame. Tale osservazione, pertanto, non può essere accolta.
(113)
Per quanto riguarda le osservazioni relative all'andamento dei prezzi all'importazione (al rialzo) e al volume delle importazioni (al ribasso) dal 2008 al 2011 e al 2012 presentate da un gruppo di produttori esportatori cinesi inclusi nel campione, la tendenza osservata dell'aumento dei prezzi medi all'importazione non può inficiare le conclusioni relative a pratiche di dumping pregiudizievoli durante il periodo dell'inchiesta. Per quanto riguarda l'evoluzione del volume delle importazioni dalla RPC, e come già sottolineato al considerando 114 del regolamento provvisorio e al considerando 109 del presente regolamento, l'indicatore relativo alla quota di mercato mostra un aumento della quota di mercato delle importazioni cinesi di 2 punti percentuali. Inoltre, come spiegato in dettaglio ai considerando 116 e 117 del regolamento provvisorio e al considerando 111 del presente regolamento, vi è stata un'importante sottoquotazione dei prezzi da parte delle importazioni cinesi.
4.4.2. Sottoquotazione dei prezzi
(114)
Dopo la comunicazione delle informazioni provvisorie, numerose parti interessate hanno chiesto maggiori dettagli sul calcolo della sottoquotazione dei prezzi oltre a quelli già forniti al considerando 116 del regolamento provvisorio. Tali informazioni aggiuntive sono state fornite nella misura consentita dalla natura sensibile delle informazioni e dall'anonimato garantito ai produttori dell'Unione.
(115)
Per analogia alla decisione di escludere dall'elenco delle esportazioni alcuni prodotti «atipici» ai fini del calcolo del dumping (cfr. considerando 69) presa dopo l'adozione delle misure provvisorie, tali prodotti sono stati esclusi anche dall'elenco delle esportazioni utilizzato per calcolare il pregiudizio. Tale cambiamento ha avuto solo effetti minimi sui margini di sottoquotazione, che sono rimasti pertanto simili a quelli di cui al considerando 117 del regolamento provvisorio.
(116)
In assenza di ulteriori osservazioni si confermano i considerando da 113 a 117 del regolamento provvisorio.
4.5. Situazione dell'industria dell'Unione
4.5.1. Aspetti generali
(117)
Numerose parti hanno sostenuto che il fatto che vari fattori di pregiudizio sono migliorati tra il 2009 e il 2010 e il PI dimostra che l'andamento dell'industria dell'Unione è stato positivo. Tuttavia, va osservato che questa analisi è incompleta e che ignora l'evoluzione dei fattori durante l'intero periodo in esame. A tale riguardo vanno altresì prese in considerazione le spiegazioni fornite al considerando 23 del regolamento provvisorio.
(118)
Su richiesta di una parte interessata, si conferma che gli indicatori macroeconomici sono stati valutati a livello dell'intera industria dell'Unione, mentre quelli microeconomici sono stati analizzati al livello dei produttori dell'Unione inclusi nel campione, del quale facevano parte anche società che non hanno presentato denuncia.
(119)
La CCCLA ha sostenuto che gli indicatori micro e macroeconomici esaminati nel regolamento provvisorio non erano rappresentativi perché i dati relativi alla produzione totale dell'Unione utilizzati nell'inchiesta erano stati sottostimati. Tuttavia, alla luce dell'analisi e delle considerazioni di cui alla precedente sezione 4.2, tale argomentazione è respinta.
(120)
In assenza di ulteriori osservazioni, si confermano i considerando da 118 a 121 del regolamento provvisorio.
4.5.2. Indicatori macroeconomici
4.5.2.1. Produzione, capacità produttiva e utilizzo degli impianti
(121)
Come menzionato alla precedente sezione 4.1, numerosi importatori hanno contestato i dati relativi alla produzione di cui al considerando 122 del regolamento provvisorio. Tali cifre tuttavia sono state verificate e sono confermate.
(122)
In assenza di ulteriori osservazioni si confermano i considerando da 122 a 124 del regolamento provvisorio.
4.5.2.2. Volumi delle vendite e quota di mercato
(123)
L'aggiornamento della tabella 2 non ha alcun impatto sulle tabelle 4 e 5 del regolamento provvisorio.
(124)
In assenza di osservazioni relative al volume delle vendite e alla quota di mercato, si confermano i considerando 125 e 126 del regolamento provvisorio.
4.5.2.3. Occupazione e produttività
(125)
In una comunicazione congiunta alcuni importatori hanno contestato i dati relativi a occupazione e produttività riportati ai considerando 127 e 128 del regolamento provvisorio, sostenendo che tali dati non sono in linea con il quadro illustrato da alcune statistiche Eurostat (8).
(126)
Tuttavia, le cifre relative a entrambi gli indicatori sono state verificate e ritenute esatte. Le cifre presentate dalle parti erano troppo generali e non collegate alla produzione del prodotto simile. In assenza di altre osservazioni relative a occupazione e produttività, si confermano i considerando 127 e 128 del regolamento provvisorio.
4.5.2.4. Entità del margine di dumping
(127)
In assenza di osservazioni riguardanti l'entità del margine di dumping, si conferma il considerando 129 del regolamento provvisorio.
4.5.3. Indicatori microeconomici
4.5.3.1. Scorte
(128)
In una comunicazione congiunta alcuni importatori hanno contestato le cifre relative alle scorte di cui al considerando 130 del regolamento provvisorio e la loro pertinenza rispetto ai dati pubblici relativi ad alcuni produttori dell'Unione. Inoltre, essi hanno contestato l'affermazione secondo cui l'industria dell'Unione lavora essenzialmente su ordinazione.
(129)
Per quanto riguarda il lavoro su ordinazione, l'inchiesta ha confermato che questa è la modalità adottata dai produttori dell'Unione inclusi nel campione e che è una normale prassi del settore. Inoltre, i dati relativi alle scorte riportati nel regolamento provvisorio erano relativi a quantità verificate riferite dai produttori dell'Unione inclusi nel campione e pertanto considerati i dati più affidabili.
(130)
Dopo la comunicazione delle informazioni definitive tali osservazioni sono state reiterate, ma senza aggiungere nuove argomentazioni. In assenza di ulteriori osservazioni riguardanti le scorte, si conferma il considerando 130 del regolamento provvisorio.
4.5.3.2. Prezzi di vendita
(131)
In assenza di osservazioni riguardo ai dati relativi ai prezzi di vendita riportati nel regolamento provvisorio, il considerando 131 del regolamento provvisorio è confermato.
4.5.3.3. Redditività, flussi di cassa, investimenti, utile sul capitale investito, capacità di reperire capitali, salari
(132)
Dopo la comunicazione è stato riscontrato un errore materiale nel calcolo della redditività netta dell'industria dell'Unione e dell'utile sul capitale investito. Tale errore è stato corretto e i dati riveduti sono i seguenti:
Tabella 3
2008
2009
2010
PI
Redditività netta delle vendite dell'Unione ad acquirenti indipendenti (in % del fatturato delle vendite nette)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Indice (2008 = 100)
100
74
-13
84
Utile sul capitale investito (utile netto in % del valore contabile netto degli investimenti)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Indice (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
La correzione di cui sopra non influisce materialmente sulle conclusioni provvisorie relative a questi due indicatori. Tuttavia, il livello di profitto medio ponderato dei produttori inclusi nel campione è stato, nel periodo in esame, leggermente inferiore a quanto provvisoriamente stabilito, poiché è sceso dal 3,8 % al 3,2 % (anziché dal 4,2 % al 3,5 %). L'utile sul capitale investito ha seguito in gran parte la tendenza rilevata per l'utile ma, come indicato anche da numerose parti interessate dopo la comunicazione delle informazioni definitive, nel periodo in esame ha avuto nel complesso un'evoluzione positiva invece che negativa.
(134)
Una parte interessata ha messo in discussione che la situazione dell'industria dell'Unione all'inizio del periodo in esame fosse vulnerabile, come descritto al considerando 134 del regolamento provvisorio. Tale parte ha sostenuto che va considerato solo il pregiudizio causato dal dumping e che il dumping è stato riscontrato solo nel 2011 e non in altri periodi. Tuttavia, il riferimento alla situazione dell'industria dell'Unione in tale considerando è stato fatto soltanto per valutare se gli utili realizzati all'inizio del periodo in esame corrispondessero agli utili che l'industria dovrebbe normalmente conseguire. È stato accertato che ciò non è possibile.
(135)
Diverse parti interessate hanno contestato il parametro relativo al livello di utili di cui al considerando 135 del regolamento provvisorio e/o hanno proposto altri parametri di riferimento (inferiori).
(136)
Un gruppo di produttori esportatori cinesi ha affermato che la redditività durante il PI era buona. Quest'affermazione non è stata però documentata. Anche un'altra parte ha affermato che i livelli di utili indicati nel regolamento provvisorio possono essere considerati normali sulla base dei dati pubblici relativi agli utili di un produttore tedesco tra il 1999 e il 2007. Un'ulteriore parte interessata ha affermato che il livello di utili nel PI indicato nel regolamento provvisorio può essere considerato «normale» in base alle conclusioni di uno studio della Commissione (9) che includeva i dati relativi agli utili di un produttore tedesco tra il 2004 e il 2007. Dopo la comunicazione delle informazioni definitive sono state ricevute osservazioni analoghe.
(137)
A questo proposito, si rammenta che il regolamento provvisorio ha concluso che gli utili realizzati all'inizio del periodo in esame non possono essere considerati utili normali perché l'industria dell'Unione era già in una situazione vulnerabile, come indicato al considerando 134 del regolamento provvisorio. Inoltre, si è riscontrato che i dati pubblici relativi agli utili realizzati nel periodo 1999-2007 da un produttore tedesco citati sopra non riguardavano soltanto l'attività di produzione di oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica ma anche altri importanti segmenti. Per quanto riguarda lo studio della Commissione di cui al precedente considerando 136, alla luce dell'ambito di applicazione, degli obiettivi e dell'epoca di tale studio, si è ritenuto che non sia pertinente per la determinazione della redditività. Ad esempio, in relazione al prodotto in esame, i dati si riferiscono agli utili di un'unica società. Infine, tutte e tre le osservazioni di cui al considerando 136, che sono in contraddizione con le osservazioni di cui al considerando 141, non sono sufficientemente documentate. Si conferma pertanto che il margine di utile del 3,2 % osservato durante il PI non è da considerare accettabile per questo prodotto.
(138)
Una parte interessata ha affermato che dovevano essere utilizzati come parametro i livelli di utili del settore della progettazione di interni, mobili e/o alimenti del settore svedese di vendita al dettaglio. Tuttavia, tenuto conto, tra l'altro, della disparità dei livelli di investimento per i settori della fabbricazione e della vendita al dettaglio interessati, tale richiesta va respinta.
(139)
Dopo la comunicazione delle informazioni finali, una parte ha osservato che non era appropriato ritenere ragionevole ai fini della presente inchiesta un utile del 6 %, pari a quello considerato ragionevole nell'inchiesta relativa alle calzature, dato che tale margine era stato ritenuto appropriato nel 2006, quando le condizioni economiche erano molto più favorevoli che nel 2013. Questo argomento non può essere accettato. Innanzitutto, la parte ha fatto riferimento alle circostanze economiche generali e non alla situazione specifica del mercato degli oggetti per il servizio da tavola. È vero che il consumo è diminuito significativamente nel 2009, ma ha poi recuperato in misura considerevole. Cosa ancora più importante, l'andamento del consumo non dovrebbe essere considerato isolatamente. In ragione del volume elevato delle importazioni oggetto di dumping (quota di mercato del 66,8 %), del livello di dumping (margini di dumping compresi tra il 13,1 % e il 36,1 %) e del livello della sottoquotazione (dal 26,5 % al 47,6 %), la situazione della concorrenza sul mercato dell'Unione sarebbe stata molto diversa se le importazioni non fossero state effettuate in dumping. Tale argomentazione va pertanto respinta.
(140)
Alcune altre parti hanno suggerito di utilizzare il parametro di un'altra inchiesta antidumping, vale a dire l'inchiesta riguardante le piastrelle di ceramica (10). Dopo la comunicazione delle informazioni definitive, sono state ricevute osservazioni analoghe. Tuttavia va osservato che le piastrelle di ceramica, contrariamente alle calzature in cuoio e agli oggetti per il servizio da tavola, non possono essere considerate un prodotto di consumo nella stessa accezione. Ad esempio, la frequenza con la quale le famiglie acquistano o sostituiscono gli oggetti per il servizio da tavola e le modalità con cui questi ultimi sono commercializzati e venduti ai consumatori sono più vicine a quelle delle calzature di cuoio che a quelle delle piastrelle di ceramica. La richiesta di usare il margine di utile applicato nell'inchiesta relativa alle piastrelle di ceramica è pertanto respinta.
(141)
I denunzianti hanno dichiarato che il parametro relativo al livello di utili dovrebbe essere invece superiore del 10 % in quanto la fabbricazione di oggetti per il servizio da tavola e da cucina è un'attività ad uso intensivo di capitale, che richiede un grado elevato di nuovi investimenti e di innovazione. Anche se è confermato che l'industria in questione è ad alta intensità di capitale e che richiede continui investimenti, le informazioni fornite a sostegno di questa argomentazione non sono state sufficienti a determinare una modifica del parametro utilizzato provvisoriamente. L'inchiesta non ha potuto concludere che tale parametro sarebbe il più appropriato per tutti i produttori dell'Unione.
(142)
Un gruppo di importatori ha contestato i dati sulla redditività del regolamento provvisorio e, ricalcolando la redditività sulla base dei dati relativi al costo di produzione, al prezzo di vendita nell'Unione, ai volumi e ai prezzi di vendita all'esportazione riportati nello stesso regolamento, è giunta alla conclusione che l'industria dell'Unione ha realizzato in realtà un utile del 6 % durante il PI. Tuttavia, questo calcolo non era corretto, perché combinava dati provenienti da diverse fonti (i produttori dell'Unione inclusi nel campione, l'industria dell'Unione nel suo complesso ed Eurostat).
(143)
In assenza di ulteriori osservazioni pertinenti si confermano i considerando da 132 a 137 del regolamento provvisorio.
4.5.3.4. Costi di produzione
(144)
In una comunicazione congiunta, diversi importatori hanno sostenuto che i dati relativi ai costi di produzione riportati al considerando 138 del regolamento provvisorio non seguivano l'evoluzione dei costi del lavoro e i costi energetici indicati da Eurostat. Le parti hanno sottolineato che il costo del lavoro negli Stati membri è aumentato. Parimenti, l'andamento del costo dell'energia nell'Unione non giustificherebbe un calo del costo di produzione.
(145)
A tale riguardo si fa notare che i costi del lavoro e i costi energetici forniti dalle parti erano troppo generici. Inoltre, il fatto che l'industria dell'Unione sia riuscita a ridurre i costi di produzione durante un periodo in cui la tendenza generale è stata opposta mostra lo sforzo straordinario compiuto dall'industria dell'Unione per contenere i costi e rimanere competitiva.
(146)
I dati relativi ai costi di produzione forniti nel regolamento provvisorio rappresentano i costi di produzione verificati per i produttori dell'Unione inclusi nel campione. In mancanza di ulteriori osservazioni, si conferma il considerando 138 del regolamento provvisorio.
4.5.3.5. Conclusioni relative al pregiudizio
(147)
Diverse parti hanno contestato le conclusioni del regolamento provvisorio relative al pregiudizio per il fatto che numerosi indicatori di pregiudizio sono migliorati nell'ultima parte del periodo in esame. Tuttavia, tale questione non può sminuire il fatto che la maggior parte degli indicatori di pregiudizio si sono deteriorati durante periodo in esame. Tale deterioramento è evidente per la maggior parte degli indicatori macroeconomici, quali il volume di produzione, la capacità, il volume delle vendite ad acquirenti indipendenti, l'occupazione, nonché per gli indicatori di pregiudizio relativi ai risultati finanziari dell'industria dell'Unione, quali la redditività e gli investimenti
(148)
In assenza di altre osservazioni, si confermano i considerando da 139 a 143 del regolamento provvisorio.
5. NESSO DI CAUSALITÀ
5.1. Introduzione
(149)
In assenza di osservazioni relative al considerando 144 del regolamento provvisorio, tale considerando è confermato.
5.2. Effetto delle importazioni oggetto di dumping
(150)
Varie parti hanno contestato le conclusioni di cui al considerando 148 del regolamento provvisorio. Tuttavia, anche se alcune delle percentuali riportate ai considerando 145 e 147 del regolamento provvisorio sono state leggermente riviste come spiegato sopra, questo non modifica i fatti e le conclusioni di cui ai considerando da 145 a 148 del regolamento provvisorio.
(151)
In effetti, data l'evoluzione della quota di mercato delle importazioni cinesi oggetto di dumping, è chiaro che non vi è contraddizione tra il considerando 147 del regolamento provvisorio - in particolare per quanto riguarda l'affermazione che la diminuzione dei prezzi di vendita dell'industria dell'Unione sul mercato dell'Unione e la sua redditività possono essere attribuite alla depressione dei prezzi causata sul mercato dell'Unione dalle importazioni oggetto di dumping provenienti dalla RPC - e l'evoluzione nella quota di mercato dell'industria dell'Unione, come ha sostenuto una parte.
(152)
Inoltre, il fatto che i prezzi delle importazioni dalla RPC siano aumentati nel periodo in esame, come sottolineato da più parti, non compromette la validità delle risultanze relative alla sottoquotazione e al dumping pregiudizievole durante il PI.
(153)
In assenza di altre osservazioni sugli effetti delle importazioni oggetto di dumping, si confermano i considerando da 145 a 148 del regolamento provvisorio.
5.3. Effetto di altri fattori
5.3.1. Importazioni da paesi terzi diversi da quello interessato
(154)
Come indicato al precedente considerando 106, i dati di Eurostat relativi alle importazioni sono stati aggiornati dopo l'istituzione delle misure provvisorie. Durante un controllo incrociato tra i nuovi dati e quelli riportati nel regolamento provvisorio è stato rilevato un errore materiale nel calcolo dei dati relativi alle importazioni dalla Thailandia e dalla Turchia. L'errore è stato corretto e, di conseguenza, i dati definitivi relativi alle importazioni del prodotto simile provenienti da paesi terzi, sulla base dei dati Eurostat, sono i seguenti:
Tabella 4
2008
2009
2010
PI
Volume delle importazioni da tutti gli altri paesi terzi (tonnellate)
100 972
81 464
81 595
89 146
Indice (2008 = 100)
100
81
81
88
Quota di mercato (%)
12,2
11,8
10,9
12,3
Prezzi medi all'importazione (EUR/tonnellata)
2 378
2 354
2 590
2 519
Indice (2008 = 100)
100
99
109
106
Volume delle importazioni dalla Turchia (tonnellate)
26 978
25 303
25 485
29 336
Indice (2008 = 100)
100
94
94
109
Quota di mercato (%)
3,3
3,7
3,4
4
Prezzi medi all'importazione (EUR/tonnellata)
2 776
2 649
2 802
2 855
Indice (2008 = 100)
100
95
101
103
Volume di importazioni dalla Thailandia (tonnellate)
25 916
20 660
20 600
25 213
Indice (2008 = 100)
100
80
79
97
Quota di mercato (%)
3,1
3
2,7
3,5
Prezzi medi all'importazione (EUR/tonnellata)
1 246
1 183
1 403
1 356
Indice (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Le importazioni da paesi terzi sono diminuite del 12 % nel periodo in esame, mentre la quota di mercato di tali importazioni è rimasta abbastanza stabile.
(156)
Si noti che i prezzi medi all'importazione da altri paesi terzi sono aumentati del 6 % nel periodo in esame, attestandosi a un livello costantemente superiore (del 68 % durante il PI) al prezzo di vendita medio delle esportazioni cinesi.
(157)
Prima della pubblicazione del regolamento provvisorio, la CCCLA ha osservato che le importazioni dalla Turchia sarebbero aumentate dell'8 % tra il 2010 e il 2011, mentre i prezzi delle importazioni dalla Turchia erano presumibilmente più alti solo del 20 % circa rispetto ai prezzi delle importazioni dalla RPC. Numerose parti hanno poi contestato le conclusioni del regolamento provvisorio per quanto riguarda le importazioni dalla Turchia.
(158)
Tenendo conto del fatto che nel regolamento provvisorio è stato rilevato un manifesto errore materiale nei dati relativi alle importazioni turche e che i dati aggiornati sono quelli riportati sopra, nessun elemento indica che le importazioni dalla Turchia, in considerazione dei loro prezzi e la loro quota di mercato, possono inficiare il nesso di causalità tra le esportazioni cinesi del prodotto in esame e il pregiudizio notevole subito dall'industria dell'Unione. Va inoltre osservato che la mancata inclusione delle importazioni dalla Turchia nella denuncia non può essere descritta come discriminatoria in quanto, al momento dell'apertura dell'inchiesta, non vi erano prove sufficienti di dumping, pregiudizio e nesso di causalità relative alle importazioni dalla Turchia.
(159)
La quota di mercato delle importazioni dalla Thailandia non ha mai superato il 3,5 % durante il periodo dell'inchiesta.
(160)
Per le ragioni sopra esposte, si conclude che le importazioni da altri paesi terzi non hanno sostanzialmente inciso sulla situazione dell'industria dell'Unione al punto di inficiare il nesso di causalità tra le importazioni oggetto di dumping dalla RPC e il pregiudizio subito dall'industria dell'Unione.
5.3.2. Segmenti di mercato
(161)
In assenza di nuove osservazioni per quanto riguarda i segmenti di mercato, si confermano i considerando da 156 a 158 del regolamento provvisorio.
5.3.3. Consumo e domanda
(162)
Una parte ha suggerito che il pregiudizio potrebbe essere attribuito alla riduzione della domanda a lungo termine per i prodotti fabbricati nell'Unione. Tuttavia, l'inchiesta non ha confermato tale tendenza, come già spiegato al considerando 112 del regolamento provvisorio.
(163)
In assenza di ulteriori osservazioni in merito al consumo e alla domanda, si confermano i considerando da 159 a 166 del regolamento provvisorio.
5.3.4. Esportazioni dell'industria dell'Unione
(164)
Una parte ha fatto notare che i prezzi all'esportazione medi dell'Unione erano inferiori ai prezzi di vendita medi sul mercato dell'Unione durante il periodo in esame. Questo avrebbe potuto avere ripercussioni sulla capacità dell'industria dell'Unione di realizzare nuovi investimenti o assumere personale. Un'argomentazione simile è stata ripetuta dopo la comunicazione delle informazioni definitive. Tuttavia, come già osservato al considerando 169 del regolamento provvisorio, la maggior parte degli indicatori di pregiudizio non può essere influenzata dall'andamento delle esportazioni. Inoltre, si può anche sostenere che tali vendite erano un modo per compensare, in parte, il pregiudizio subito sul mercato dell'Unione. E ancora, poiché i prezzi medi sono stati calcolati dividendo il valore totale delle vendite del prodotto simile per il volume totale di tali vendite, un diverso mix di prodotti delle vendite sul mercato dell'Unione rispetto alle vendite all'esportazione può dare luogo nel complesso a significative differenze nei valori medi di vendita. Infine, tali vendite all'esportazione rappresentavano meno del 37 % dei volumi complessivi delle vendite dell'industria dell'Unione, vale a dire il mercato dominante per l'industria dell'Unione era ancora soprattutto il mercato interno dell'Unione. L'argomentazione che tali vendite all'esportazione abbiano potuto arrecare un pregiudizio all'industria dell'Unione tale da inficiare il nesso di causalità tra le importazioni dalla RPC e il pregiudizio subito dall'industria dell'Unione è pertanto respinta.
(165)
In assenza di nuove osservazioni per quanto riguarda le esportazioni dell'industria dell'Unione, sono confermati i considerando da 167 a 170 del regolamento provvisorio.
5.3.5. Eliminazione delle quote d'importazione
(166)
Dopo l'istituzione delle misure provvisorie, un'altra parte ha suggerito che l'eliminazione delle quote d'importazione avrebbe avuto un'incidenza sui produttori dell'Unione nel corso del periodo in esame. Tuttavia, non sono stati presentati fatti nuovi che potrebbero modificare le conclusioni di cui al considerando 173 del regolamento provvisorio.
(167)
In mancanza di nuove osservazioni documentate per quanto riguarda la soppressione delle quote d'importazione, si confermano i considerando da 171 a 173 del regolamento provvisorio.
5.3.6. Pratiche anticoncorrenziali sul mercato dell'Unione
(168)
Dopo l'istituzione delle misure provvisorie, varie parti hanno ribadito che l'inchiesta su un cartello avviata dalle autorità tedesche di cui al considerando 175 del regolamento provvisorio o l'ammenda per la partecipazione a un cartello di cui allo stesso considerando non erano state adeguatamente tenute in considerazione. Per quanto riguarda tali argomentazioni, si può asserire quanto segue a quanto è già stato precisato ai considerando 174 e 175 del regolamento provvisorio.
(169)
L'inchiesta sul cartello tedesco, che indaga sulla presunta fissazione dei prezzi dal luglio 2005 al febbraio 2008, è tuttora in corso. Poiché ai produttori dell'Unione è stata garantita la riservatezza e in considerazione del fatto che i risultati dell'inchiesta tedesca in corso non sono ancora stati resi pubblici, non è possibile fare osservazioni sui dettagli dell'analisi effettuata. Tuttavia si può confermare che nessuno dei produttori dell'Unione inclusi nel campione è soggetto a tale inchiesta in corso. L'inchiesta ha inoltre concluso che gli indicatori microeconomici non sono stati influenzati da tali pratiche sottoposte a inchiesta e che gli indicatori macroeconomici possono essere stati influenzati, eventualmente, solo in misura molto limitata.
(170)
Per quanto riguarda i risultati relativi al cartello nel settore delle ceramiche sanitarie e delle rubinetterie, si ricorda che l'attività di tale cartello per la fissazione dei prezzi è stata rilevata per il periodo dal 1992 al 2004 e che solo uno tra i produttori sanzionati è attivo anche nel settore degli oggetti per il servizio da tavola e da cucina. I dati forniti da tale produttore relativi alla rappresentatività e al pregiudizio non sono influenzati dall'attività del cartello perché sono stati usati solo i dati relativi agli oggetti per il servizio da tavola e da cucina di tale produttore e non i dati consolidati. Di conseguenza, l'ammenda relativa a tale cartello non ha influenzato i dati forniti da questo produttore. Si ricorda inoltre che il periodo in cui è stata rilevata la fissazione dei prezzi era di molto precedente al periodo in esame. Poiché l'identità dei produttori dell'Unione è riservata, non è possibile divulgare se tale società sia o meno inclusa nel campione. Tuttavia, se un produttore dell'Unione incluso nel campione avesse registrato nei suoi conti eventuali elementi (ad esempio l'ammenda per il cartello) atti a falsare la sua situazione pregiudizievole ai fini della presente inchiesta, l'autorità incaricata dell'inchiesta avrebbe isolato tali elementi perché non fossero distorti i pertinenti fattori di pregiudizio.
(171)
Di conseguenza, le argomentazioni relative all'impatto sull'analisi del pregiudizio e del nesso di causalità delle inchieste sui cartelli sono respinte.
(172)
Una parte interessata ha affermato che erano in essere accordi illegali sui prezzi e sulla ripartizione dei mercati tra produttori dell'Unione, senza però fornire elementi di prova a sostegno di tale affermazione; l'argomentazione è perciò respinta.
(173)
In assenza di nuove osservazioni relative a pratiche anticoncorrenziali sul mercato dell'Unione, i considerando da 174 a 176 del regolamento provvisorio sono confermati.
5.3.7. Metodi di produzione
(174)
In assenza di nuove osservazioni relative ai metodi di produzione, i considerando 177 e 178 del regolamento provvisorio sono confermati.
(175)
Un importatore ha ripetuto delle argomentazioni simili dopo la comunicazione delle informazioni definitive, sottolineando le differenze nei metodi di produzione impiegati dai produttori dell'Unione in rapporto a quelli più artigianali delle industrie cinesi. Tuttavia non sono state presentate argomentazioni documentate che potessero alterare le conclusioni di cui al considerando 178 del regolamento provvisorio e l'argomentazione è pertanto definitivamente respinta.
5.3.8. Mercati dell'usato
(176)
In assenza di nuove osservazioni per quanto riguarda i mercati dell'usato, i considerando 179 e 180 del regolamento provvisorio sono confermati.
5.3.9. Crisi economica
(177)
Una parte ha affermato che il considerando 183 del regolamento provvisorio presenta un'analisi errata della situazione durante il periodo di ripresa economica tra il 2010 e il 2011 e che l'impatto della crisi è stato sottostimato. Tali osservazioni sono state ripetute dopo la comunicazione delle informazioni definitive. Tuttavia, l'affermazione non era documentata. Va altresì sottolineato che al considerando citato si sosteneva che le importazioni oggetto di dumping dalla RPC avevano inasprito la recessione economica. Per quanto riguarda l'impatto della crisi economica, il considerando 184 del regolamento provvisorio riconosce il fatto che la crisi economica potrebbe aver aggravato l'andamento negativo dell'industria dell'Unione, anche se non in misura tale da inficiare il nesso di causalità tra le importazioni oggetto di dumping e la situazione di pregiudizio di tale industria durante il PI.
(178)
In assenza di altre nuove osservazioni relative alla crisi economica, i considerando da 181 a 184 del regolamento provvisorio sono confermati.
5.3.10. Altri fattori
(179)
In una comunicazione congiunta, alcuni importatori hanno affermato che il calo occupazionale è uno sviluppo normale nell'industria dei beni di consumo. Quest'affermazione non è stata però documentata. Inoltre, anche se tale tendenza era normale in questo settore, essa non poteva inficiare il nesso di causalità tra le importazioni oggetto di dumping dalla RPC e la notevole perdita di posti di lavoro nel settore. Pertanto, questa argomentazione è stata respinta.
(180)
Una parte ha sostenuto che le restanti carenze strutturali dell'industria dell'Unione in combinazione con l'eccesso di capacità esistente, illustrata nella tabella 3 del regolamento provvisorio, possono inficiare il nesso di causalità esistente tra le importazioni oggetto di dumping dalla RPC e il pregiudizio subito dai produttori dell'Unione. Per quanto riguarda tale argomentazione, sebbene l'industria dell'Unione all'inizio del periodo in esame fosse già in una situazione vulnerabile e fosse già stata sottoposta a una ristrutturazione, l'inchiesta ha confermato che essa era competitiva e capace di far fronte adeguatamente alla domanda proveniente da tutti i mercati. Per quanto riguarda la tabella 3 del regolamento provvisorio, il calo della produzione va visto in relazione alla pressione esercitata dall'elevato volume di importazioni a basso prezzo dalla RPC, mentre le esportazioni dell'industria dell'Unione erano rimaste stabili. Non è stato pertanto possibile accettare l'argomentazione.
(181)
Una parte ha sostenuto che la Commissione aveva omesso di considerare l'effetto cumulativo di ciascuno degli altri fattori di pregiudizio. Tale obiezione è stata anche sollevata da varie parti dopo la comunicazione delle informazioni definitive. Tuttavia, alla luce dei risultati dell'inchiesta relativi ai diversi altri fattori invocati, non è ragionevole pensare che il loro effetto cumulativo potesse inficiare il nesso di causalità. L'impatto della maggior parte dei fattori citati è stato limitato o nullo.
(182)
Una parte ha sostenuto che l'autorità incaricata dell'inchiesta non aveva operato una distinzione tra occorrenza concomitante e causalità. Le informazioni fornite a sostegno di tale informazione sono tuttavia tutt'altro che determinanti sotto questo profilo e l'argomentazione è stata perciò respinta.
(183)
In assenza di altre osservazioni nuove relative agli altri fattori, i considerando da 185 a 190 del regolamento provvisorio sono confermati.
5.4. Conclusioni relative al nesso di causalità
(184)
In mancanza di ulteriori nuove osservazioni, il considerando 191 del regolamento provvisorio è confermato.
6. INTERESSE DELL'UNIONE
6.1. Osservazioni preliminari
(185)
In assenza di osservazioni relative al considerando 192 del regolamento provvisorio, tale considerando è confermato.
6.2. Interesse dell'industria dell'Unione
(186)
Un produttore polacco non denunziante ha accolto favorevolmente le misure, mentre un produttore non denunziante del Regno Unito con interessi nelle importazioni del prodotto in esame vi si è opposto. La seconda parte ritiene che i dazi avrebbero un effetto negativo sui produttori che integrano la propria gamma di prodotti con importazioni dalla RPC e si sono adattati alla globalizzazione mediante un modello aziendale in cui il lavoro ad alto valore aggiunto viene svolto nell'Unione. Inoltre i clienti sarebbero stati meno inclini ad acquistare da tali produttori, perché questi ultimi non sarebbero più stati in grado di offrire una gamma completa di prodotti.
(187)
Per quanto riguarda le osservazioni della seconda parte, la situazione di tale società è stata esaminata. Si è accertato che le importazioni cinesi di oggetti per il servizio da tavola costituivano una parte minore del volume totale delle sue importazioni. La società ha sostenuto tuttavia, senza specificare ulteriormente, che tali importazioni erano importanti. La società non ha fornito dati sulla sua produzione interna. Sulla base dei rendiconti finanziari, la società aveva realizzato nel 2011 un utile al lordo delle imposte sul fatturato totale di più del 10 %, per lo più conseguito su mercati non UE (non sono state fornite cifre per il prodotto in esame). Su tale base non si ritiene che l'istituzione di misure possa mettere in pericolo la redditività di questa società. L'affermazione che molte altre imprese incontrerebbero difficoltà a seguito delle misure non è stata documentata con elementi di prova specifici. Inoltre, in base alle risposte ricevute durante la fase dell'esame della rappresentatività precedente all'apertura e alle comunicazioni ricevute successivamente, non vi è alcuna indicazione del fatto che un notevole numero significativo di società sia in una situazione simile.
(188)
L'effetto dei dazi sulle attività produttive dell'industria dell'Unione sarebbe positivo. In effetti, dopo la recente istituzione di dazi antidumping provvisori, sono stati segnalati diversi sviluppi positivi a questo proposito.
(189)
I suddetti sviluppi positivi confermano l'affermazione dei denunzianti che sarebbe stato possibile aumentare la produzione dell'Unione in tempi rapidi utilizzando impianti, macchinari e forza lavoro già disponibili, mentre aumenti più consistenti potevano essere realizzati a più lungo termine. L'intervento sulle pratiche sleali in materia di prezzi nel mercato apporta di conseguenza benefici all'industria dell'Unione perché il nuovo livello dei prezzi rende la fabbricazione di maggiori quantità di prodotti nell'Unione più interessante, sia per grandi che per piccoli ordinativi, per disegni e modelli speciali o per prodotti ad ampia diffusione senza marchio. Ciò si tradurrebbe nella creazione di nuovi posti di lavoro per lavoratori con competenze di diverso tipo e una conseguente diminuzione della disoccupazione.
(190)
Per quanto riguarda l'impossibilità di offrire una gamma completa di prodotti, questa affermazione non può essere accettata perché i consumatori richiedono costantemente nuove gamme di prodotti e l'esistenza di diverse fonti di approvvigionamento.
(191)
In assenza di altre osservazioni sull'interesse dell'industria dell'Unione, i considerando da 193 a 198 del regolamento provvisorio sono confermati.
6.3. Interesse degli importatori indipendenti
(192)
I due maggiori importatori inclusi nel campione hanno contestato di aver collaborato in misura insufficiente per quanto riguarda i dati relativi completi sulla redditività e il margine tra i prezzi di acquisto e di rivendita ad acquirenti indipendenti, mentre uno di essi ha contestato il fatto di aver negato l'accesso alla propria contabilità e ha sostenuto che se l'accesso fosse stato accordato non sarebbe comunque cambiato nulla. Le parti hanno affermato che le loro dimensioni e il loro modello aziendale non consentivano loro di fornire i dati al livello di dettaglio richiesto. Nella fase definitiva è confermato che uno di essi ha negato l'accesso alla propria contabilità relativa alle importazioni e che entrambi, pur essendosi impegnati in tal senso, non sono riusciti a fornire dati completi e utilizzabili sulla redditività e informazioni sul margine tra i prezzi di acquisto e di rivendita a clienti indipendenti utilizzabili dalle istituzioni per l'analisi della situazione degli importatori indipendenti. Le informazioni limitate fornite da entrambe le società sul loro prezzo di acquisto e di rivendita, sebbene non conclusive, erano interamente in linea, tuttavia, con le informazioni generali sul margine ottenute e sintetizzate al considerando 202 del regolamento provvisorio.
(193)
Al considerando 203 del regolamento provvisorio, le parti interessate erano state invitate a presentare ulteriori dati, esaurienti e verificabili, che consentissero un'analisi più approfondita dell'impatto delle misure sulla catena di approvvigionamento.
(194)
Dopo l'istituzione delle misure provvisorie, due importatori indipendenti hanno inviato nuove risposte al questionario. Comunicazioni relative all'interesse dell'Unione sono state ricevute anche da altri importatori non inclusi nel campione, da un'associazione di commercio europeo e internazionale (Foreign Trade Association), da un'associazione svedese di importatori, grossisti e dettaglianti (Svensk Handel), dalla CCCLA e da un produttore dell'Unione con interessi nell'importazione. Nessuna delle comunicazioni conteneva dati conclusivi per quanto riguarda l'impatto delle misure sulla catena di approvvigionamento.
(195)
Una parte ha sostenuto che i dati relativi all'effetto dei dazi sull'occupazione a valle erano stati sottostimati in considerazione del fatto che le statistiche Eurostat mostrano che in generale le società commerciali di distribuzione impiegano un numero maggiore di persone (33 milioni) rispetto alle imprese manifatturiere (31 milioni). Tuttavia, i dati forniti si riferiscono alle attività di importazione e di produzione in generale e non potevano essere utilizzati ai fini della presente inchiesta.
(196)
In una comunicazione congiunta, alcuni importatori hanno sostenuto che al campione di cinque importatori facevano capo 10 000 posti di lavoro connessi al prodotto in esame e non 350 come indicato al considerando 200 del regolamento provvisorio. Le cifre sono state sottoposte a un'ulteriore verifica. Va sottolineato che in sede di analisi degli interessi degli importatori è stato preso in considerazione il numero di posti di lavoro relativi all'importazione e alla rivendita del prodotto in esame, compresi quelli relativi alle funzioni di supporto. I posti di lavoro relativi ad altri prodotti o luoghi di origine, o relativi ad attività quali la vendita all'ingrosso o al dettaglio non vanno ovviamente inclusi in tale calcolo. Si ricorda che nella fase iniziale del procedimento, un gruppo di 14 importatori aveva stimato a circa 7 000 il numero di posti di lavoro collegati all'importazione. Tale cifra sembra essere una stima ragionevole in base a un'estrapolazione della situazione degli importatori inclusi nel campione, nella misura in cui i loro dati possono essere utilizzati.
(197)
Diverse parti hanno contestato l'alto margine lordo riportato al considerando 202 del regolamento provvisorio, sostenendo che tale margine sarebbe fuorviante. Tuttavia, l'inchiesta ha mostrato che la maggior parte degli importatori che hanno risposto al questionario ai fini del campionamento degli importatori ha segnalato un margine lordo tra l'acquisto e il prezzo di rivendita compreso tra il 50 % e il 200 %, e che gli importatori inclusi nel campione erano in una situazione simile. Inoltre, in seguito alla comunicazione delle informazioni provvisorie, i denunzianti hanno presentato vari esempi a sostegno delle informazioni fornite dalla pubblicazione citata al considerando 202 del regolamento provvisorio, cioè a conferma del rapporto tra il prezzo all'importazione e il prezzo al dettaglio del prodotto in esame.
(198)
Un fabbricante del Regno Unito con interessi nell'importazione ha spiegato che tali margini sono necessari per coprire taluni costi sostenuti nell'Unione. Non sono stati forniti dati che consentissero un calcolo di tali margini in base al volume d'affari.
(199)
Poiché solo tre degli importatori inclusi nel campione hanno fornito dati verificabili e utilizzabili sugli utili delle attività di importazione relative al prodotto in esame, e poiché tali importatori rappresentavano solo il 3 % circa delle importazioni del prodotto in esame, la media ponderata degli utili ricavata non è stata considerata conclusiva e pertanto non è stata riportata nel regolamento provvisorio. Tuttavia, va osservato che tale media ponderata degli utili indicava la buona salute dell'industria (compresa tra il 6 % e il 10 % - intervallo di valori indicato per ragioni di riservatezza).
(200)
Un importatore ha sostenuto che non vi è nell'Unione una produzione sufficiente di grès colorato e che importare dalla RPC è pertanto indispensabile. La stessa argomentazione è stata sostenuta dopo la comunicazione delle informazioni. Tuttavia, l'inchiesta ha stabilito che il grès colorato può essere acquistato da varie fonti, fra cui i produttori dell'Unione. Inoltre, i produttori dell'Unione hanno sufficiente capacità di produzione per aumentare le vendite sul mercato dell'Unione.
(201)
Le informazioni raccolte nel corso dell'inchiesta non hanno consentito un'adeguata quantificazione della misura in cui gli importatori sarebbero in grado di compensare l'aumento dei prezzi di acquisto conseguente all'istituzione del dazio. Tuttavia, qualora le importazioni dalla RPC fossero soggette a un dazio antidumping definitivo, e in considerazione delle informazioni sui margini lordi e netti, non vi è nulla che suggerisca che la redditività dell'attività degli importatori sia in pericolo. Un importatore ha inoltre suggerito che non vi sarebbero conseguenze negative per i grandi operatori del mercato e per gli importatori la cui attività principale non riguarda gli oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica.
(202)
Si conclude pertanto che l'istituzione di misure ai livelli proposti non esercita un effetto negativo apprezzabile sulla situazione degli importatori indipendenti del prodotto in esame.
(203)
In assenza di altre nuove osservazioni per quanto riguarda l'interesse degli importatori indipendenti, i considerando da 199 a 211 del regolamento provvisorio sono confermati.
6.4. Interesse degli altri settori economici
(204)
In seguito all'invito di cui al considerando 203 del regolamento provvisorio, il giorno della pubblicazione delle misure provvisorie la Commissione ha contattato direttamente i dettaglianti e le associazioni di dettaglianti, gli importatori che potrebbero esercitare attività di commercio al dettaglio e i designer noti alla Commissione del settore interessato e li ha invitati a compilare i questionari pertinenti. Taluni destinatari che avevano inizialmente sostenuto di essere dettaglianti hanno risposto di non essere interessati perché il settore dell'inchiesta non riguardava la loro attività. La Commissione ha ricevuto sette nuove risposte al questionario per i dettaglianti. Le importazioni dalla RPC nel PI collegate a questi sette dettaglianti corrispondevano all'1 %. La maggior parte delle risposte fornite erano carenti sotto molti aspetti, nonostante ciò sono state analizzate per quanto possibile. Non sono pervenute risposte al questionario per i designer.
(205)
Le informazioni così ottenute non hanno, in sostanza, fornito nuovi elementi di prova sugli interessi degli altri settori economici che possano mettere in discussione la conclusione di cui al considerando 217 del regolamento provvisorio.
(206)
In seguito alla pubblicazione delle misure provvisorie sono state ricevute comunicazioni relative all'interesse dell'Unione per quanto riguarda gli altri settori economici sia da importatori inclusi nel campione che da importatori non inclusi (tra cui un importatore polacco che opera nel settore del materiale promozionale), da un'associazione di commercio europeo e internazionale (Foreign Trade Association), da un'associazione svedese di importatori, grossisti e dettaglianti (Svensk Handel), da numerosi dettaglianti, dalla CCCLA e da otto società del settore della torrefazione del caffè (sette con sede in Italia, una con sede principale in Austria).
(207)
Le società di torrefazione del caffè hanno sostenuto che a causa del numero molto limitato di produttori dell'Unione che servono il loro mercato (massimo 5), la maggior parte dei quali importa dalla RPC direttamente o tramite società affiliate, e dell'elevato numero di apparecchi per tostare il caffè (1 500 - 3 000), le misure al livello proposto nella fase provvisoria potrebbero impedire loro di reperire tali apparecchi in futuro. Tale argomentazione non può essere accolta. In primo luogo, le misure definitive sono inferiori a quelle provvisorie. In secondo luogo, l'inchiesta ha mostrato che i produttori dell'Unione sarebbero in grado di mobilitare ulteriormente il loro potenziale produttivo e rispondere ai bisogni dell'industria di torrefazione del caffè se fosse stato rimosso il pregiudizio causato dalle importazioni oggetto di dumping dalla RPC. Dato l'alto numero di produttori dell'Unione, è molto probabile che il numero di produttori dell'Unione che potrebbero accettare ordini dalle società di torrefazione del caffè sarebbero più di cinque.
(208)
Le società di torrefazione del caffè hanno affermato che le misure antidumping danneggerebbero le loro esportazioni a causa della perdita di competitività e delle possibili ritorsioni da parte delle autorità cinesi. Tuttavia, non vi sono prove che indicano che il livello delle misure istituite comporterebbe una perdita di competitività, anche tenendo conto del fatto che altri membri dell'OMC hanno istituito misure antidumping riguardanti questo tipo di prodotto. La presunzione di possibili ritorsioni è ritenuta infondata.
(209)
Le società di torrefazione del caffè hanno dichiarato che le misure antidumping avrebbero inevitabilmente causato una riduzione generale della loro attività e delle loro vendite, un aumento generale di prezzo del caffè del settore HORECA (hotel, ristoranti e catering) e un calo nella qualità dei prodotti e dei servizi. Tutto questo mettendo presumibilmente a rischio un numero considerevole di posti di lavoro diretti e indiretti. Tuttavia, tenendo conto di quale sia l'attività principale delle società di torrefazione del caffè e delle conclusioni sugli effetti delle misure sulla catena di approvvigionamento, tali argomentazioni non possono essere accettate. Va inoltre notato che il numero totale di posti di lavoro connessi alle attività di torrefazione del caffè nel mondo non può essere considerato una base di calcolo adeguata per il numero di posti di lavoro che potrebbero essere a rischio a causa dell'istituzione di misure antidumping.
(210)
Due dettaglianti hanno affermato che la produzione di nuova bone china e di bone china nell'Unione è insufficiente e che essi non hanno altra scelta che importarla dalla RPC. La stessa argomentazione è stata presentata da un'associazione di importatori dopo la comunicazione delle informazioni. In primo luogo, in linea generale va osservato che le misure antidumping si prefiggono di ripristinare condizioni di commercio leale e non di bloccare le importazioni. Nel caso in esame, il livello delle misure non può essere considerato proibitivo. In secondo luogo, l'inchiesta ha accertato che tali prodotti possono essere acquistati da varie fonti, tra cui i produttori dell'Unione. Infine, i produttori dell'Unione hanno la capacità di produzione per aumentare le vendite sul mercato dell'Unione e potrebbero sfruttare ulteriormente il loro potenziale qualora le misure antidumping fossero istituite in via definitiva.
(211)
Un dettagliante ha sostenuto che le misure avrebbero un impatto negativo su alcuni oggetti che servono il mercato turistico. Tuttavia non sono state presentate informazioni documentate a sostegno di tale affermazione. Inoltre, tali oggetti rappresentano una quota limitata del settore in questione.
(212)
Un importatore grossista ha dichiarato che l'istituzione delle misure causerebbe un consolidamento verticale dei mercati da parte di alcuni dei principali operatori. Tuttavia, visto l'attuale numero di operatori, è improbabile che ciò avvenga nel breve e nel medio termine.
(213)
A seguito delle questioni già trattate nel regolamento provvisorio va osservato che alcune parti hanno trovato che gli interessi delle imprese più piccole, come i dettaglianti, i distributori e le imprese che si occupano di articoli promozionali, non era stato sufficientemente preso in considerazione. Tale argomentazione è stata reiterata da numerose parti dopo la comunicazione delle informazioni definitive. Bisogna riconoscere che, nel complesso, le microimprese e le piccole imprese potrebbero essere più vulnerabili a un eventuale aumento dei prezzi causato dai dazi antidumping. Tuttavia non vi sono prove del fatto che il livello delle misure istituite avrà un impatto negativo significativo sugli altri attori economici che rientrano nella definizione di PMI. L'argomentazione viene quindi respinta definitivamente.
(214)
In assenza di altre osservazioni per quanto riguarda l'interesse degli altri settori economici, i considerando da 212 a 217 del regolamento provvisorio sono confermati.
6.5. Interesse dei consumatori (famiglie)
(215)
Sebbene siano state contattate dalla Commissione, nessuna delle parti che rappresentano direttamente gli interessi degli acquirenti finali, quali ad esempio le associazioni di consumatori, ha presentato osservazioni.
(216)
Varie parti hanno contestato la conclusione del considerando 222 del regolamento provvisorio relativa all'aumento dei prezzi. Argomentazioni simili sono state ripetute dopo la comunicazione delle informazioni definitive.
(217)
Nell'improbabile eventualità che il dazio ricada del tutto sui consumatori e partendo dal presupposto che i livelli delle importazioni e i prezzi restino invariati, i dazi antidumping comporterebbero un costo aggiuntivo annuo per famiglia inferiore a 1 EUR. Tale calcolo si basa sui valori e sui volumi delle importazioni registrati nel PI, sul livello dei dazi proposto e sul numero di famiglie nell'Unione.
(218)
Tale incidenza non può essere ritenuta sufficiente ad annullare l'effetto positivo per l'industria dell'Unione derivante dalla limitazione del pregiudizio causato dalle importazioni oggetto di dumping dalla RPC.
(219)
Una parte ha affermato che, come conseguenza delle misure, si avrebbe una carenza di oggetti per il servizio da tavola economici. Tale argomentazione è stata reiterata dopo la comunicazione delle informazioni definitive. Tuttavia, tale argomentazione non può essere accolta perché, come indicato al considerando 157 del regolamento provvisorio, l'industria dell'Unione produce per tutti i mercati, compreso quello degli oggetti per il servizio da tavola economici.
(220)
In assenza di altre osservazioni per quanto riguarda l'interesse dei consumatori (famiglie), i considerando da 218 a 226 del regolamento provvisorio sono confermati.
6.6. Conclusione sull'interesse dell'Unione
(221)
Alla luce di quanto esposto sopra, la valutazione contenuta nel regolamento provvisorio viene confermata.
(222)
Sono pertanto confermati i considerando da 227 a 229 del regolamento provvisorio.
7. MISURE ANTIDUMPING DEFINITIVE
7.1. Livello di eliminazione del pregiudizio
(223)
È stato obiettato che il margine di utile impiegato per determinare l'importo del dazio necessario per eliminare gli effetti del dumping pregiudizievole era troppo elevato. Tale argomentazione è stata respinta, come spiegato alla precedente sezione 4.5.3.3.
(224)
Diverse parti interessate hanno contestato il margine di utile perseguito utilizzato per calcolare il margine di pregiudizio. Tali osservazioni sono riprese ai considerando da 135 a 142. Sulla base dell'analisi di tali osservazioni si conclude che il valore del 6 % di utile perseguito deve essere mantenuto.
(225)
In assenza di altre osservazioni relative al livello di eliminazione del pregiudizio,la metodologia di cui ai considerando da 230 a 234 del regolamento provvisorio è confermata.
7.2. Misure definitive
(226)
Alla luce delle conclusioni raggiunte in merito al dumping, al pregiudizio, al nesso di causalità e all'interesse dell'Unione e in conformità all'articolo 9, paragrafo 4, del regolamento di base, devono essere istituiti dazi antidumping definitivi al livello dei margini di dumping e di pregiudizio più bassi, conformemente alla regola del dazio inferiore, sulle importazioni del prodotto in esame. Di conseguenza, tutte le aliquote di dazio devono essere fissate al livello dei margini di dumping.
(227)
Il lieve adeguamento di cui ai considerando 115 e 132 ha determinato margini di underselling leggermente modificati come si può costatare nei margini di pregiudizio elencati qui di seguito. Sono pertanto proposti i seguenti dazi antidumping definitivi:
Società
Margine di dumping (%)
Margine di pregiudizio (%)
Aliquota del dazio antidumping definitivo (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Tutti gli altri produttori esportatori che hanno collaborato
17,9
79,0
17,9
Tutte le altre società
36,1
110,1
36,1
(228)
Le aliquote del dazio antidumping applicate a titolo individuale alle società specificate nel presente regolamento sono state calcolate in base ai risultati della presente inchiesta. Esse rispecchiano pertanto la situazione constatata durante l'inchiesta con riferimento alle società interessate. Di conseguenza tali aliquote di dazio (contrariamente al dazio nazionale applicabile a «tutte le altre società») si applicano esclusivamente alle importazioni di prodotti originari della RPC fabbricati da queste società, cioè dai soggetti di diritto citati. Le importazioni del prodotto in esame fabbricato da qualsiasi altra società non espressamente menzionata nel dispositivo del presente regolamento, comprese le persone giuridiche collegate a quelle espressamente menzionate, non possono beneficiare di tali aliquote e saranno soggette all'aliquota di dazio applicabile a «tutte le altre società».
(229)
Al fine di ridurre al minimo i rischi di elusione dovuti alla grande differenza tra le aliquote del dazio, in questo caso si ritiene necessaria l'adozione di misure speciali volte a garantire la corretta applicazione dei dazi antidumping. Queste misure speciali comprendono la presentazione alle autorità doganali degli Stati membri di una fattura commerciale valida, conforme ai requisiti illustrati nell'allegato II del presente regolamento. Le importazioni non accompagnate da una fattura di questo tipo sono assoggettate al dazio antidumping residuo applicabile a tutti gli altri esportatori.
(230)
Nel caso in cui le esportazioni di una delle società soggette ad aliquote di dazio individuali più basse aumentino notevolmente in termini di volume dopo l'istituzione delle misure in questione, tale aumento di volume potrebbe essere considerato di per sé come un cambiamento della configurazione degli scambi dovuto all'istituzione di misure ai sensi dell'articolo 13, paragrafo 1, del regolamento di base. In tali circostanze, e se sono soddisfatte le necessarie condizioni, può essere avviata un'inchiesta antielusione. Nell'ambito dell’inchiesta si potrà fra l’altro esaminare la necessità di sopprimere i dazi individuali e di istituire di conseguenza un dazio unico a livello nazionale.
(231)
Le eventuali richieste di applicazione di un'aliquota individuale del dazio antidumping (per es. in seguito ad un cambiamento della ragione sociale della società o alla creazione di nuove entità di produzione o di vendita) devono essere inviate immediatamente alla Commissione (11), con tutte le informazioni pertinenti, indicando in particolare eventuali modifiche delle attività della società legate alla produzione, alle vendite sul mercato interno e alle vendite all'esportazione, connesse ad esempio al cambiamento della ragione sociale o delle entità di produzione e di vendita. Se del caso, il presente regolamento sarà modificato aggiornando di conseguenza l'elenco delle società che beneficiano dei dazi antidumping applicati a titolo individuale.
(232)
Per garantire una corretta applicazione del dazio antidumping, l'aliquota del dazio a livello nazionale dovrà essere applicata non soltanto ai produttori esportatori che non hanno collaborato ma anche ai produttori che non hanno esportato verso l'Unione durante il PI.
(233)
Per garantire la parità di trattamento tra eventuali nuovi esportatori e le società che hanno collaborato all'inchiesta ma che non sono state incluse nel campione (elencate nell'allegato I del presente regolamento), si ritiene opportuno prevedere che il dazio medio ponderato imposto nei confronti di dette società venga applicato anche ai nuovi esportatori, i quali avrebbero altrimenti diritto a un riesame a norma dell'articolo 11, paragrafo 4, del regolamento di base.
(234)
Tutte le parti sono state informate dei fatti e delle considerazioni essenziali in base ai quali si intendeva raccomandare l'istituzione di un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica originari della RPC e la riscossione definitiva degli importi depositati a titolo di dazi provvisori («comunicazione delle informazioni definitive»). A tutte le parti è stato concesso un periodo entro il quale presentare osservazioni sulla comunicazione delle informazioni definitive.
(235)
Tutte le osservazioni orali e scritte trasmesse dalle parti interessate sono state esaminate e prese in considerazione se ritenute pertinenti.
7.3. Riscossione definitiva dei dazi antidumping provvisori
(236)
In considerazione dell'entità dei margini di dumping accertati e del pregiudizio causato all'industria dell'Unione, si ritiene necessario che gli importi delle garanzie costituite a titolo di dazio antidumping provvisorio, istituito dal regolamento provvisorio, siano definitivamente riscossi in ragione dell'aliquota del dazio istituito in via definitiva,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. È istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di oggetti per il servizio da tavola e da cucina in ceramica, esclusi i coltelli di ceramica, i macinini per condimenti o spezie in ceramica e le loro parti in ceramica che effettuano la macinazione, gli sbucciatori in ceramica, gli affilacoltelli in ceramica e le pietre per la cottura della pizza in ceramica di cordierite del tipo utilizzato per cuocere in forno pizze e pane, attualmente classificabili ai codici NC ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ed ex 6912 00 90 (codici TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 e 6912009010) originari della RPC.
2. L'aliquota del dazio antidumping definitivo applicabile al prezzo netto, franco frontiera dell'Unione, dazio non corrisposto, per il prodotto descritto nel paragrafo 1 e fabbricato dalle società in appresso è la seguente:
Società
Dazio (%)
Codice addizionale TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Società elencate nell'allegato I
17,9
Tutte le altre società
36,1
B999
3. L'applicazione delle aliquote del dazio antidumping individuale specificate per le società menzionate al paragrafo 2 è subordinata alla presentazione alle autorità doganali degli Stati membri di una fattura commerciale valida, conforme ai requisiti riportati nell'allegato II. In caso di mancata presentazione di tale fattura si applica l'aliquota del dazio applicabile a tutte le altre società.
4. Salvo diversa indicazione, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
1. Gli importi depositati a titolo di dazio antidumping provvisorio in applicazione del regolamento (UE) n. 1072/2012 sulle importazioni di macinini per spezie e condimenti in ceramica e loro parti in ceramica che effettuano la macinazione, sbucciatori in ceramica, affilacoltelli in ceramica e pietre in ceramica di cordierite del tipo utilizzato per cuocere in forno pizze e pane, originarie della RPC, sono svincolati.
2. Gli importi depositati a titolo di dazi antidumping provvisori in applicazione del regolamento (UE) n. 1072/2012 sulle importazioni di oggetti per il servizio da tavola e da cucina, esclusi i coltelli in ceramica, i macinini per spezie e condimenti in ceramica e loro parti in ceramica che effettuano la macinazione, gli sbucciatori in ceramica, gli affilacoltelli in ceramica, le pietre per la cottura della pizza in ceramica di cordierite del tipo utilizzato per cuocere in forno pizze e pane, originarie della RPC, sono riscossi in via definitiva. Gli importi depositati sono svincolati nella parte eccedente l'aliquota del dazio antidumping definitivo.
Articolo 3
L'articolo 1, paragrafo 2, può essere modificato aggiungendo il nuovo produttore esportatore alle società che hanno colaborato non incluse nel campione e soggette al dazio medio ponderato del 17,9 %, qualora un nuovo produttore esportatore della RPC fornisca alla Commissione elementi sufficienti a dimostrare che:
a)
non ha esportato nell'Unione il prodotto descritto all'articolo 1, paragrafo 1, durante il periodo dell'inchiesta (dal 1o gennaio 2011 al 31 dicembre 2011);
b)
non è collegato a nessuno degli esportatori o produttori della RPC soggetti alle misure istituite dal presente regolamento; e
c)
ha effettivamente esportato nell'Unione il prodotto in esame dopo il periodo dell'inchiesta su cui si basano le misure o ha assunto un obbligo contrattuale irrevocabile di esportare una quantità rilevante nell'Unione.
Articolo 4
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo a quello della sua pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno Stato membro.
Fatto a Bruxelles, il 13 maggio 2013