PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 260/2013
ze dne 18. března 2013,
kterým se rozšiřuje konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 1458/2007 z dovozu neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů pocházejících z Čínské lidové republiky na dovoz neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů zasílaných z Vietnamské socialistické republiky bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Vietnamu či nikoli
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Souvislosti
(1)
V roce 1991 uložila Rada nařízením (EHS) č. 3433/91 (2) konečné antidumpingové clo ve výši 16,9 % z dovozu neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů („výrobek, který je předmětem šetření“) pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „Čína“).
(2)
V roce 1995 bylo nařízením Rady (ES) č. 1006/95 (3) původní valorické clo nahrazeno zvláštním clem ve výši 0,065 ECU za každý zapalovač.
(3)
V důsledku šetření provedeného podle článku 13 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“) Rada nařízením (ES) č. 192/1999 (4) rozšířila výše uvedená opatření na 1) dovoz neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů odesílaných nebo pocházejících z Tchaj-wanu a 2) dovoz některých plnitelných zapalovačů pocházejících z Číny nebo odesílaných nebo pocházejících z Tchaj-wanu, s hodnotou s dodáním na hranice Společenství před zaplacením cla nižší než 0,15 EUR za kus.
(4)
V roce 2001 Rada nařízením (ES) č. 1824/2001 (5) potvrdila konečná antidumpingová cla uložená nařízením (ES) č. 1006/95 a rozšířená nařízením (ES) č. 192/1999 („stávající opatření“) podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(5)
V roce 2007 Rada nařízením (ES) č. 1458/2007 (6) („původní nařízení“) potvrdila konečná antidumpingová cla uložená nařízením (ES) č. 1824/2001 v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Uvedená opatření budou dále uváděna jako „původní opatření“ a šetření, na jehož základě byla původním nařízením uložena opatření, bude dále uváděno jako „původní šetření“.
(6)
Komise dne 12. prosince 2012 (7) zveřejnila oznámení o uplynutí platnosti antidumpingových opatření.
(7)
S uplynutím platnosti nařízení dne 13. prosince 2012 byla proto nařízením Komise (EU) č. 1192/2012 (8) od stejného data (viz 14. bod odůvodnění) ukončena evidence neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů zasílaných z Vietnamu, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Vietnamu či nikoli.
1.2 Žádost
(8)
Dne 17. dubna 2012 Komise obdržela žádost podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení (dále jen „žádost“), aby prošetřila možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů pocházejících z ČLR a aby zavedla celní evidenci dovozu neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů zasílaných z Vietnamské socialistické republiky (dále jen „Vietnam“), bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Vietnamu či nikoli.
(9)
Žádost podala společnost Société BIC, která je výrobcem neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů v Unii.
(10)
Žádost obsahovala dostatečné důkazy prima facie, že dochází k obcházení antidumpingových opatření prostřednictvím montážních operací ve Vietnamu.
(11)
Žádost dokládala, že po uložení původních opatření došlo k podstatné změně obchodních toků týkající se vývozu z ČLR a Vietnamu do Unie, pro kterou mimo uložení původních opatření neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod. Tato změna obchodních toků údajně vyplynula z montáže zapalovačů ve Vietnamu s využitím částí pocházejících z ČLR.
(12)
Důkazy prima facie dále poukázaly na skutečnost, že byly mařeny vyrovnávací účinky původních opatření, pokud jde o množství i ceny. Z důkazů zejména vyplynulo, že ceny u tohoto zvýšeného dovozu z Vietnamu byly nižší než ceny, které nepůsobí újmu, stanovené v rámci původního šetření.
(13)
Existovaly konečně rovněž dostatečné důkazy prima facie, že ceny neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů zasílaných z Vietnamu byly dumpingové ve srovnání s běžnou hodnotou, která byla stanovena během původního šetření.
1.3 Zahájení šetření
(14)
Poté, co bylo po konzultaci s poradním výborem shledáno, že existují dostatečné důkazy prima facie pro zahájení šetření podle článku 13 základního nařízení, zahájila Komise šetření nařízením Komise (EU) č. 548/2012 (9) (dále jen „zahajovací nařízení“). Podle čl. 13 odst. 3, čl. 14 odst. 5 základního nařízení a v souladu se zahajovacím nařízením Komise také nařídila celním orgánům, aby začaly evidovat dovoz neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů odesílaných z Vietnamu bez ohledu na to, zda jejich původ je deklarován ve Vietnamu či nikoli.
1.4 Šetření
(15)
Komise oficiálně informovala o zahájení šetření orgány ČLR a Vietnamu, vyvážející výrobce v těchto zemích, známé dotčené dovozce do Unie a společnost Société BIC („žadatel“), výrobce v Unii, na něhož připadá více než 75 % výroby neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů v Evropské Unii.
(16)
Dotazníky byly zaslány 70 vyvážejícím výrobcům v ČLR a 15 vyvážejícím výrobcům ve Vietnamu známým Komisi z žádosti. Dotazníky byly zaslány také 59 dovozcům v Unii vyjmenovaným v žádosti. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně vyjádřit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v zahajovacím nařízení. Všechny strany byly informovány, že odmítnutí spolupráce by mohlo vést k použití článku 18 základního nařízení a k závěrům založeným pouze na dostupných skutečnostech.
(17)
Osm z 15 známých vyvážejících výrobců ve Vietnamu se přihlásilo a jeden z nich uvedl, že nechce být považován za zúčastněnou stranu, neboť nevyrábí výrobek, který je předmětem šetření, a nevyváží do Unie.
(18)
Následujících 7 společností poskytlo odpovědi na dotazník a následně byly v jejich prostorách provedeny ověřovací návštěvy:
-
Viet Giai Thanh Co. Ltd, Ho Chi Minh City,
-
Hoa Hung Co. Ltd, Tay Ninh Province,
-
Trung Lai Gas Lighter Manufacture Co. Ltd, Nghe An Province,
-
Textion Plastic Co. Ltd, Binh Duong Province,
-
Cherry Year Vietnam Lighter Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh Province,
-
Huaxing Vietnam Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh Province,
-
Top Field Enterprises Co. Ltd, Tay Ninh Province.
(19)
Žádný ze známých vyvážejících výrobců v ČLR se nepřihlásil ani neposkytl odpověď na dotazník.
(20)
Pokud jde o dovozce, osm z nich poskytlo odpověď na dotazník, zatímco šest společností se přihlásilo a uvedlo, že nechce být považováno za zúčastněnou stranu, neboť nedováží do Unie neplnitelné plynové kapesní kamínkové zapalovače z Vietnamu („výrobek, který je předmětem šetření“). Zbývající známé společnosti se vůbec nepřihlásily.
(21)
Po zahájení šetření dva dovozci požádali o slyšení, které jim bylo poskytnuto a proběhlo během září 2012. Dovozci také předložili písemně své připomínky. Ve svých připomínkách zpochybnili důvody zahájení šetření, pokud jde o rozsah definice výrobku, objem dovozu, hospodářský důvod pro změny v obchodních tocích, motivace žádosti a finanční situaci výrobce v Unii, který žádost podal. Dle stanoviska dvou dovozců neexistovaly dostatečné důvody pro zahájení šetření.
(22)
Komise poskytla podrobnou odpověď na připomínky a dala zúčastněným stranám příležitost k vyjádření. Komise nastínila, proč se domnívá, že žádost obsahuje dostatečné důkazy prima facie odůvodňující zahájení šetření. Připomínky dvou dovozců neprokázaly, že by důkazy prima facie odůvodňující zahájení šetření nebyly dostatečné.
1.5 Období šetření
(23)
Šetření se vztahovalo na období od 1. ledna 2008 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“). Za období šetření byly shromážděny údaje za účelem prošetření mimo jiné údajné změny obchodních toků. Za období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období, o němž se podává zpráva“) byly shromážděny podrobnější údaje s cílem přezkoumat možné maření vyrovnávacího účinku opatření a existenci dumpingu.
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Obecné informace
(24)
V souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení byla existence obcházení posouzena prostřednictvím postupné analýzy, jejímž účelem bylo zjistit, zda dochází ke změně obchodních toků mezi ČLR, Vietnamem a Unií; zda je tato změna způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod; zda existují důkazy o újmě nebo o maření vyrovnávacích účinků cla, pokud jde o ceny a/nebo množství výrobku, který je předmětem šetření, a zda existují důkazy o dumpingu ve vztahu k běžné hodnotě určené dříve v původním šetření, v případě nutnosti v souladu s článkem 2 základního nařízení.
2.2 Dotčený výrobek a výrobek, který je předmětem šetření
(25)
Dotčený výrobek je definován v původním šetření: neplnitelné plynové kapesní kamínkové zapalovače v současnosti kódu KN ex 9613 10 00 a pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“).
(26)
Výrobek, který je předmětem šetření, je stejný jako výrobek uvedený v předchozím bodě odůvodnění, avšak zasílaný z Vietnamu, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Vietnamu či nikoli, v současnosti stejného kódu KN jako dotčený výrobek (dále jen „výrobek, který je předmětem šetření“).
(27)
Z šetření vyplynulo, že výše definované neplnitelné plynové kapesní kamínkové zapalovače vyvážené z ČLR do Unie a neplnitelné plynové kapesní kamínkové zapalovače zasílané z Vietnamu do Unie mají stejné základní fyzické i technické vlastnosti a využití, a musí být tedy považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3 Míra spolupráce a stanovení objemu obchodu
(28)
Jak je uvedeno v 18. bodě odůvodnění, odpovědi na dotazník poskytlo sedm společností. Za období, o němž se podává zpráva, celkový oznámený objem zapalovačů prodaný do Unie podle těchto odpovědí představoval více než 100 % celkového objemu zapalovačů, jež byly deklarovány jako dovezené do Unie podle databáze Eurostatu Comext. Navzdory skutečnosti, že informace týkající se objemu prodeje v odpovědích byly považovány za nespolehlivé, jak vysvětluje 29. bod odůvodnění, jsou tyto údaje přesto ukazatelem toho, že spolupráce byla intenzivní a šetřené společnosti reprezentativní.
(29)
Při inspekcích na místě provedených v prostorách sedmi vietnamských vyvážejících výrobců se zjistilo, že všichni tito výrobci předložili informace, které nelze považovat za spolehlivé pro účely šetření. Konkrétně bylo zjištěno, že sedm společností nesprávně uvedlo své objemy výroby, dovoz částí zapalovačů a celkový prodej. Bylo rovněž zjištěno, že část obchodu souvisejícího s výrobkem, který je předmětem šetření, nebyla do oficiálních účtů zahrnuta a že některé montážní operace byly prováděny neoficiálními subdodavateli. Navíc nebylo deklarováno nebo bylo nesprávně uvedeno dovezené množství částí z ČLR a část prodeje nebyla v účtech společností zohledněna. V důsledku toho nebylo možné spolehlivě stanovit zejména objem celkové výroby a celkového prodeje dotčených společností nebo porovnat skutečné prodejní ceny výrobku, který je předmětem šetření, a náklady na hlavní vstupní materiály, jako je plyn, s údaji poskytnutými v odpovědích na dotazník.
(30)
Vzhledem k situaci popsané v 29. bodě odůvodnění byli vyvážející výrobci informováni o tom, že podle článku 18 základního nařízení budou zjištění a závěry vycházet z dostupných údajů. Všechny zúčastněné strany dostaly příležitost se vyjádřit a na požádání jim bylo poskytnuto slyšení. Každá zúčastněná strana obdržela individuální dopis popisující konkrétní a podrobná zjištění, která vedla k závěru, že předložené údaje nelze považovat za spolehlivé a nejsou vhodné ke stanovení skutečností nezbytných pro šetření.
(31)
Dva vyvážející výrobci k záměru použít článek 18 základního nařízení nepředložili žádné připomínky. Pět dalších vyvážejících výrobců skládajících se ze dvou individuálních společností a jedné skupiny tří společností požádalo o slyšení, které jim bylo poskytnuto a proběhlo během listopadu 2012. Tito vyvážející výrobci rovněž poskytli písemně své připomínky. Ohradili se proti záměru Komise nepřihlédnout k údajům, které předložili, a k možnému závěru o existenci obcházení vycházejícímu z použití nejlepších dostupných údajů.
(32)
Čtyři vyvážející výrobci nepopřeli, že informace, které poskytli, nebyly úplné nebo spolehlivé, a připustili nesrovnalosti ve svém účetnictví i skutečnost, že v jejich účetních knihách nebyly zveřejněny nebo zaznamenány všechny operace. Tvrdili ale, že tyto rozdíly se týkají pouze jejich domácího prodeje a nemají žádný vliv na prodej na vývoz. Jedna zúčastněná strana tvrdila, že její záznamy byly zničeny při požáru, a proto jsou dostupné informace neúplné. Dále tvrdili, že Komise chybně odhadla množství plynu obsaženého v zapalovačích, a proto nebyla zjištění týkající se objemů výroby správná. Jedna společnost tvrdila, že rozdíl ve spotřebě plynu byl způsoben záměrným uvolňováním plynu v teplejších měsících. Tyto zúčastněné strany však nemohly poskytnout jakékoli podložené důkazy na podporu těchto tvrzení.
(33)
Společnosti rovněž tvrdily, že plně spolupracovaly a nezatajily žádné informace ohledně své obchodní činnosti. Připustily, že poskytly nedostatečné odpovědi, ale důrazně popřely, že by předložily nepravdivé nebo zavádějící informace. Podle jejich názoru nejsou neposkytnuté nebo nepřezkoumatelné údaje samy o sobě důkazem obcházení a Komise neprokázala prostřednictvím skutečných důkazů, že by k obcházení docházelo.
(34)
Přestože tyto společnosti samy neposkytly úplné a přesné záznamy o své činnosti, Komise použila alternativní metody, například spotřebu surovin, ke srovnání klíčových údajů poskytnutých v odpovědi na dotazník s poskytnutými informacemi a skutečnostmi zjištěnými na místě. Takové alternativní metody, byť nepochybně méně přesné než skutečné záznamy, ukázaly, že poskytnuté údaje nejsou spolehlivé. Z výsledků týkajících se objemu výroby například vyplynulo, že výrobní množství deklarovaná společnostmi neodpovídají jejich spotřebě surovin.
(35)
Na základě procesu ověřování dospěla Komise k názoru, že poskytnuté údaje jsou nespolehlivé vzhledem k absenci spolehlivých záznamů, utajení informací, které jsou důležité pro šetření, a předložení nepravdivých nebo zavádějících informací.
(36)
Vzhledem k výše uvedenému musela být zjištění týkající se dovozu neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů z Vietnamu do Unie učiněna na základě dostupných skutečností v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. V důsledku toho, s cílem zajistit, aby neposkytnutí informací zúčastněnými stranami nebránilo šetření, Komise nahradila nepřezkoumatelné údaje poskytnuté vietnamskými výrobci jinými dostupnými údaji, jako je databáze Comext agentury Eurostat, ke stanovení celkových objemů dovozu z Vietnamu do Unie a údaji o nákladech předložené v rámci žádosti ke stanovení podílu čínských částí (viz 50. bod odůvodnění níže).
(37)
Z čínských vyvážejících výrobců nespolupracoval žádný. Proto bylo zjištění týkající se dovozu dotčeného výrobku do Unie a vývozu neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů z ČLR do Vietnamu nutné provést na základě dostupných údajů v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Pro stanovení celkového vývozu z ČLR do Vietnamu byly použity statistické údaje Comtrade Spojených národů poskytnuté v žádosti.
2.4 Změna obchodních toků
(38)
Dovoz dotčeného výrobku z ČLR poklesl v roce 1991, kdy byla opatření poprvé zavedena. Dovoz zůstal nízký i po několika postupných změnách a rozšířeních opatření v letech 1995, 1999, 2001 a 2007.
(39)
Dovozy zapalovačů z ČLR v období od 1. ledna 2008 do 31. března 2012 byly, pokud jde o objem, poměrně stabilní, přibližně 50 milionů kusů v letech 2008 a 2009, 70 milionů kusů v roce 2010 a 60 milionů kusů v roce 2011 a v období, o němž se podává zpráva. Sestávaly však pouze z plnitelných modelů a jednorázových (piezoelektrických) zapalovačů, na které se nevztahují platná opatření.
(40)
Dovoz výrobku, který je předmětem šetření, z Vietnamu se v průběhu času zvýšil. Zatímco v roce 1997 dovoz výrobku, který je předmětem šetření, z Vietnamu do Unie prakticky neexistoval, od roku 2007 došlo u výrobku, který je předmětem šetření, k rychlému nárůstu objemu dovozu.
(41)
V období, o němž se podává zpráva („OZ“), dovoz z Vietnamu představoval 84 % veškerého dovozu do Unie.
Dovoz neplnitelných zapalovačů z Vietnamu do Enie jako % veškerého dovozu
2008
2009
2010
2011
RP
Podíl na trhu
80 %
84 %
83 %
84 %
84 %
Zdroj: statistiky uvedené v žádosti
(42)
Během období šetření byly části kamínkových zapalovačů vyváženy z ČLR do Vietnamu. Vietnam je nejvýznamnější vývozní destinací částí kamínkových zapalovačů z ČLR. Podle statistických údajů uvedených v žádosti vývoz částí zapalovačů z ČLR do Vietnamu od roku 1999 významně vzrostl. V roce 1999 představoval vývoz částí zapalovačů z ČLR do Vietnamu méně než 3 % celkového vývozu, zatímco v roce 2010 se stal Vietnam první vývozní destinací částí zapalovačů s podílem 26 % dovozu. Objemově by to odpovídalo zvýšení z necelých 50 milionů na 200 milionů dokončených zapalovačů.
(43)
Jelikož nešlo přihlédnout k informacím poskytnutým vietnamskými výrobci, nebylo možné získat žádné ověřitelné informace o možných úrovních skutečné výroby neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů.
2.5 Závěr týkající se změny obchodních toků
(44)
Celkový pokles vývozu z ČLR do Unie a zvýšení vývozu z Vietnamu do Unie od roku 2007 a výrazné zvýšení vývozu částí zapalovačů z ČLR do Vietnamu od roku 1999, to vše představovalo změnu obchodních toků mezi ČLR a Vietnamem na jedné straně a Unií na straně druhé.
2.6 Povaha obcházení
(45)
Ustanovení čl. 13 odst. 1 základního nařízení vyžaduje, aby byla změna obchodních toků způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení vyrovnávacího cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod. Praktiky, zpracovatelské postupy nebo práce zahrnují mimo jiné sestavování součástí montáží ve třetí zemi. Pro tento účel je existence montážních operací určena v souladu s čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
(46)
Jak je uvedeno výše, neexistence spolehlivých záznamů a zatajování informací, které jsou podstatné pro šetření, vedly k použití článku 18 základního nařízení. Posouzení, zda lze montážní operace ve Vietnamu považovat za obcházení opatření, muselo vycházet z dostupných údajů.
(47)
Při šetření bylo zjištěno, že dochází k obcházení prostřednictvím montážních operací prováděných vietnamskými společnostmi, které provozují činnost v úzké spolupráci s čínskými a hongkongskými zaregistrovanými společnostmi. Většinu spolupracujících vietnamských výrobců vlastní společnosti ČLR a hongkongské společnosti. Rovněž vedení vietnamských společností z velké míry sestává z čínských pracovníků, kteří dříve pracovali pro výrobce zapalovačů v ČLR.
(48)
Vietnamští výrobci dovážejí části svých zapalovačů z ČLR prostřednictvím spřízněných společností zaregistrovaných v Hongkongu. Někteří z vietnamských výrobců působí na základě zpracovatelských dohod s čínskými a/nebo hongkongskými zadavateli. V rámci těchto dohod čínský zadavatel poskytuje části zapalovačů a plasty vietnamskému závodu a prodává dokončené zapalovače. I v případě neexistence takové dohody o zpracování jsou zapalovače vyrobené ve Vietnamu obvykle prodávány hongkongským společnostem, které mají na starost obchodní styky s dovozci Unie.
(49)
Kvůli nespolehlivosti informací poskytnutých vietnamskými výrobci nelze stanovit, zda jsou procentní limity uvedené v čl. 13 odst. 2 základního nařízení splněny či nikoli. Nebylo možné ověřit, zda části zapalovačů pocházející z ČLR představují více nebo méně než 60 % celkové hodnoty sestavených zapalovačů a zda hodnota přidaná k dodaným částem je větší či menší než 25 % výrobních nákladů.
(50)
Pokud nejsou k dispozici spolehlivé informace od vietnamských výrobců, musí být stanovení učiněna na základě údajů, které jsou k dispozici. Z údajů uvedených v žádosti vyplývá, že části zapalovačů pocházející z ČLR představují 60 % až 70 % celkové hodnoty a že hodnota přidaná k dodaným částem odpovídá 12 % výrobních nákladů. Tyto hodnoty vycházejí ze srovnatelných výrobních nákladů výrobce usazeného v ČLR. Příslušné výpočty jsou považovány za přiměřeně přesné a odrážejí rozdělení nákladů ve Vietnamu, jelikož části zapalovačů a využitých surovin jsou v ČLR i ve Vietnamu stejné. Jakékoli úpravy kvůli nižším místním nákladům ve Vietnamu by znamenaly ještě větší podíl čínské hodnoty na hodnotě dokončeného zapalovače.
2.7 Nedostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod mimo uložení antidumpingového cla
(51)
Během šetření nevyšlo najevo žádné jiné dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod montážních operací kromě snahy vyhnout se původním opatřením týkajícím se dotčeného výrobku. Vietnamští výrobci tvrdili, že důvodem pro přemístění výroby jsou nižší náklady na pracovní sílu ve Vietnamu, toto tvrzení však není podložené. Všeobecné náklady na pracovní sílu v žádném případě nevysvětlují, proč se v určitém odvětví (zapalovače) výroba přesouvá do Vietnamu, zatímco výroba v jiných odvětvích (např. části zapalovačů) zůstává v ČLR.
2.8 Újma nebo maření vyrovnávacího účinku antidumpingového cla
(52)
Zatímco původní nařízení řešilo otázku existence újmy, toto šetření zahrnuje posouzení, zda jsou vyrovnávací účinky zavedeného cla mařeny, pokud jde o ceny a/nebo množství obdobného výrobku.
(53)
Aby bylo možné posoudit, zda dovážený výrobek, který je předmětem šetření, z hlediska množství a cen mařil vyrovnávací účinky původních opatření z dovozu dotčeného výrobku, byla jako zdroj nejlepších dostupných údajů týkajících se množství a cen dovozu z Vietnamu využita databáze Comext agentury Eurostat. Takto stanovené ceny byly srovnány s úrovní pro odstranění újmy stanovenou pro výrobce v Unii v 63. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 1006/95.
(54)
Zvýšení dovozu z Vietnamu do Unie z 0,6 % dovozu do Unie v roce 1998 na 80 % v roce 2008 (začátek období šetření) a na 84 % dovozu do Unie v období, o němž se podává zpráva (konec období šetření), viz tabulka v bodu 2.4, se považovalo, pokud jde o množství, za významné. Ve stejném období se dovoz z ČLR do Unie významně snížil z 30 % na 10 % podílu veškerého dovozu.
(55)
Srovnání úrovně pro odstranění újmy stanovené v původním šetření s váženou průměrnou vývozní cenou pro vietnamský deklarovaný vývoz ukázalo, že docházelo k výraznému prodeji pod cenou. Proto byl vyvozen závěr, že vyrovnávací účinky cla, jak jsou stanoveny v původním nařízení, jsou mařeny z hlediska množství i cen.
2.9 Důkazy o existenci dumpingu
(56)
Na závěr Komise v souladu s čl. 13 odst. 1 a 2 základního nařízení přezkoumala, zda existuje důkaz o dumpingu, srovnáním běžné hodnoty, která byla dříve stanovena v původním šetření, s vývozními cenami z Vietnamu.
(57)
V původním šetření byla běžná hodnota stanovena na základě cen v Brazílii, která byla pro účely uvedeného šetření považována za vhodnou zemi s tržním hospodářstvím srovnatelnou s ČLR.
(58)
Vývozní ceny z Vietnamu byly stanoveny na základě dostupných údajů, tedy z průměrné vývozní ceny neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů během období, o němž se podává zpráva, jak je uvedeno v databázi Comext agentury Eurostat. Dostupné údaje byly použity z důvodu nespolehlivých informací od vietnamských výrobců v souvislosti s výrobkem, který je předmětem šetření.
(59)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Odpovídajícím způsobem byly provedeny úpravy pro rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a náklady spojené s balením. Vzhledem k tomu, že neexistují spolehlivé informace získané od výrobců ve Vietnamu a ČLR, bylo nutné úpravy stanovit na základě nejlepších dostupných údajů. Úpravy byly proto stanoveny na základě procenta vypočteného jako podíl celkových nákladů na dopravu, pojištění a balení vůči hodnotě obchodních transakcí směřujících do Unie s dodacími podmínkami CIF mezi celkovou hodnotou CIF udaných spolupracujícími čínskými výrobci v původním šetření.
(60)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a čl. 2 odst. 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty stanovené v původním nařízení a odpovídajících vážených průměrných vývozních cen u deklarovaného vietnamského vývozu v průběhu tohoto období šetření, o němž se podává zpráva, podle databáze Comext a je vyjádřen jako procento z ceny CIF na hranici Unie před proclením.
(61)
Srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny po úpravách vysvětlených v 59. bodě odůvodnění výše prokázalo existenci podstatného dumpingu.
2.10 Připomínky ke zveřejnění
(62)
Po tomto zveřejnění skupina zúčastněných stran složená z vietnamských výrobců a dovozců v Unii (byť přiznávají, že se jich opatření přímo netýkají) vznesla připomínky k zjištěním, k nimž šetření dospělo. Tvrdili, že zavádějící informace nebyly poskytnuty záměrně, že Komise nenašla žádné jednoznačné důkazy obcházení a že neexistuje žádný nápravný účinek, kterého má být dosaženo prostřednictvím uložení opatření se zpětnou působností, jak je vidno i z neprodloužení původních opatření proti ČLR. Podle těchto zúčastněných stran vychází neprodloužení původních opatření vůči ČLR ze zjištění týkajících se stejného období jako závěr, že praktiky obcházení maří nápravné účinky původních opatření. A konečně strany rovněž zpochybnily zamýšlený účinek a zájem Unie na rozšíření opatření, která byla ukončena v prosinci roku 2012. Podle jejich názoru rozšíření opatření výrobnímu odvětví Unie nepřinese žádný prospěch a pouze znevýhodní dovozce z Unie.
(63)
Komise má po předložení a přijetí platné žádosti o provedení šetření zaměřeného na obcházení předpisů zákonnou povinnost danou záležitost plně vyšetřit a, je-li opodstatněná, přijmout vhodná opatření. V daném případě bylo zjištěno, že všechny podmínky článku 13 základního nařízení pro stanovení, že dochází k obcházení, byly splněny. V důsledku toho musela být opatření odpovídajícím způsobem rozšířena na dovoz z Vietnamu.
(64)
Při posuzování, zda praktiky obcházení maří nápravné účinky původních opatření, musí Komise ve své analýze vycházet z vývoje po uložení těchto opatření a bere v úvahu zjištění z původního šetření, na jehož základě byly vyrovnávací účinky stanoveny. Posouzení nezbytnosti zahájit přezkum před pozbytím platnosti se naopak provádí na základě pravděpodobnosti pokračování nebo opakovaného výskytu dumpingu a újmy v budoucnosti na základě zjištění týkajících se odlišného časového období. Proto se v rozporu s tím, co tvrdí zúčastněné strany, dvě uvedená zjištění netýkají stejného časového období. Pokud jde o tvrzení, že budou postiženi pouze dovozci z Unie a výrobní odvětví nebude mít žádný prospěch, zájem Unie na uložení opatření byl potvrzen v původním šetření. V souladu s článkem 13 základního nařízení je rozšíření vyrovnávacích účinků původních opatření proti obcházení v tomto ohledu oprávněné, pokud jsou původní opatření v platnosti. Účelem rozšíření opatření není v žádném případě znevýhodnit dotčené strany, ale odstranit narušující účinek, který má obcházený dumpingový dovoz z Vietnamu na trh Unie, zavedením rovných podmínek z hlediska cen nebo množství takového dovozu. V každém případě není tvrzení o údajném výlučném vlivu opatření na dovozce podloženo žádnými důkazy ani analýzou.
(65)
Jedna další zúčastněná strana (dovozce) předložila připomínky k šetření, v nichž tvrdila, že nebyla informována o zahájení šetření o obcházení platných opatření. V této souvislosti dlužno poznamenat, že tato strana nebyla Komisi před zahájením šetření známa a že oznámení o zahájení bylo zveřejněno prostřednictvím zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
(66)
Další dovozce oznámil, že do šesti měsíců předloží důkazy prokazující, že při jeho dovozu zapalovačů nedocházelo k obcházení. Komise podotýká, že všechny zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení vyzvány k předložení důkazu během šetření (viz zejména 10., 19. a 20. bod odůvodnění a čl. 3 odst. 2 nařízení (EU) č. 548/2012). Komise musí šetření v zákonné lhůtě 9 měsíců ukončit, a proto nemůže v této fázi čekat na další podání.
3. OPATŘENÍ
(67)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že ve smyslu čl. 13 odst. 1 a čl. 13 odst. 2 základního nařízení bylo konečné antidumpingové clo uložené z dovozu neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů pocházejících z ČLR obcházeno prostřednictvím montážních operací ve Vietnamu.
(68)
V souladu s první větou čl. 13 odst. 1 základního nařízení by původní opatření na dovoz dotčeného výrobku měla být rozšířena na dovoz výrobku, který je předmětem šetření, tj. stejného výrobku, avšak zasílaného z Vietnamu, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Vietnamu či nikoli.
(69)
Vzhledem k nespolupráci během tohoto šetření by rozšířenými opatřeními měla být opatření stanovená v čl. 1 odst. 2 nařízení (EC) č. 1458/2007, tj. konečné antidumpingové clo ve výši 0,065 z jednoho zapalovače.
(70)
V souladu s čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, které stanoví, že by se každé rozšířené opatření mělo vztahovat na dovoz výrobků, které vstoupily do Unie na základě celní evidence zavedené zahajovacím nařízením, by měla být z těchto evidovaných případů dovozu neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů zasílaných z Vietnamu vybrána cla. Vzhledem k tomu, že dne 13. prosince 2012 uplynula platnost původních opatření a že evidence byla téhož dne ukončena, by se výběr cel použil pouze do uvedeného data.
4. ŽÁDOSTI O OSVOBOZENÍ
(71)
Uvedených sedm společností ve Vietnamu, které poskytují odpovědi na dotazníky, požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření.
(72)
Bylo zjištěno, že všech těchto sedm společností poskytlo nepravdivé nebo zavádějící informace. V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byly tyto společnosti zpraveny o záměru nezohlednit informace, které poskytly, a byla jim poskytnuta lhůta k poskytnutí dodatečných vysvětlení.
(73)
Další vysvětlení těchto společností nebyla dostačující na to, aby byl změněn závěr. Z tohoto důvodu byla v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení zjištění týkající se těchto společností založena na dostupných údajích.
(74)
S ohledem na povahu nepravdivých a/nebo zavádějících informací uvedenou výše nebylo v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení možné udělit osvobození, o která těchto sedm společností žádalo.
5. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(75)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a úvahy, které vedly k výše uvedeným závěrům, a bylo jim umožněno, aby se k nim vyjádřily. Ústní a písemné připomínky předložené stranami byly zváženy. Žádný z předložených argumentů nedal podnět ke změně zjištění,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Konečné antidumpingové clo uložené čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1458/2007 z dovozu neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů pocházejících z Čínské lidové republiky se rozšiřuje na dovoz neplnitelných plynových kapesních kamínkových zapalovačů zasílaných z Vietnamu bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Vietnamu či nikoli, v současnosti kódu KN ex 9613 10 00.
2. Clo rozšířené podle odstavce 1 tohoto článku se vybere z dovozu zasílaného z Vietnamu od 27. června 2012 do 13. prosince 2012 bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Vietnamu či nikoli, evidovaného v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 548/2012 a čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 1225/2009.
3. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. března 2013.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 260/2013 DEL CONSIGLIO
del 18 marzo 2013
che estende il dazio antidumping definitivo istituito dal regolamento (CE) n. 1458/2007 sulle importazioni di accendini tascabili a pietra focaia e a gas, non ricaricabili, originari della Repubblica popolare cinese, alle importazioni di accendini tascabili a pietra focaia e a gas, non ricaricabili, provenienti dalla Repubblica socialista del Vietnam, indipendentemente dal fatto che siano o non siano dichiarati originari della Repubblica socialista del Vietnam
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1), in particolare l’articolo 13,
vista la proposta presentata dalla Commissione europea, sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
1. PROCEDURA
1.1. Contesto
(1)
Nel 1991, con il regolamento (CEE) n. 3433/91 (2), il Consiglio ha istituito un dazio antidumping definitivo del 16,9 % sulle importazioni di accendini tascabili a pietra focaia e a gas, non ricaricabili, originari, tra l’altro, della Repubblica popolare cinese («RPC») («il prodotto oggetto dell’inchiesta»).
(2)
Nel 1995, con il regolamento (CE) n. 1006/95 del Consiglio (3), il dazio ad valorem originario è stato sostituito da un dazio specifico di 0,065 ECU per accendino.
(3)
In seguito a un’inchiesta, svolta in conformità all’articolo 13 del regolamento (CE) n. 1225/2009 («regolamento di base»), le suddette misure sono state estese con il regolamento (CE) n. 192/1999 del Consiglio (4) 1) alle importazioni di accendini tascabili a pietra focaia e a gas, non ricaricabili, provenienti o originari di Taiwan e 2) alle importazioni di alcuni accendini ricaricabili originari della RPC o provenienti o originari di Taiwan, con un valore unitario franco frontiera comunitaria, dazio non corrisposto, inferiore a 0,15 EUR.
(4)
Nel 2001, con il regolamento (CE) n. 1824/2001 (5), il Consiglio ha confermato i dazi antidumping definitivi istituiti dal regolamento (CE) n. 1006/95 ed estesi dal regolamento (CE) n. 192/1999 («misure in vigore»), a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base.
(5)
Nel 2007, con il regolamento (CE) n. 1458/2007 (6) («il regolamento di apertura»), il Consiglio ha confermato il dazio antidumping definitivo istituito con il regolamento (CE) n. 1824/2001, in conformità all’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base. Queste misure sono denominate di seguito «misure iniziali» e l’inchiesta che ha portato all’istituzione delle misure con il regolamento di apertura è denominata «inchiesta iniziale».
(6)
Il 12 dicembre 2012 (7) la Commissione ha pubblicato un avviso di scadenza delle misure antidumping.
(7)
Le misure sono scadute il 13 dicembre 2012 e il regolamento (UE) n. 1192/2012 (8) della Commissione ha posto termine alla registrazione delle importazioni di accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia, provenienti dal Vietnam, indipendentemente dal fatto che siano dichiarati o meno originari del Vietnam, a decorrere dalla stessa data (cfr. anche il considerando 14).
1.2. Richiesta
(8)
Il 17 aprile 2012 la Commissione ha ricevuto, a norma dell’articolo 13, paragrafo 3, e dell’articolo 14, paragrafo 5, del regolamento di base, la richiesta («richiesta») di avviare un’inchiesta sulla possibile elusione delle misure antidumping istituite sulle importazioni di accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia, originari della RPC e di sottoporre a registrazione le importazioni di accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia, provenienti dalla Repubblica socialista del Vietnam («Vietnam»), dichiarati o meno originari di tale paese.
(9)
La richiesta è stata presentata dalla Société BIC, un produttore dell’Unione di accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia.
(10)
La richiesta conteneva elementi di prova sufficienti dell’elusione delle misure iniziali tramite operazioni di assemblaggio in Vietnam.
(11)
La richiesta ha dimostrato che dopo l’istituzione delle misure iniziali la configurazione degli scambi riguardanti le esportazioni dalla RPC e dal Vietnam verso l’Unione ha subito un cambiamento significativo, per il quale non esistevano motivazioni o giustificazioni economiche sufficienti oltre all’istituzione delle misure iniziali. Tale modificazione della configurazione degli scambi sarebbe dovuta alle operazioni di assemblaggio di accendini effettuate in Vietnam utilizzando parti originarie della RPC.
(12)
Gli elementi di prova hanno inoltre dimostrato che gli effetti riparatori delle misure iniziali sono stati compromessi sia in termini di quantità che di prezzo. Dagli elementi di prova è risultato in particolare che le crescenti importazioni dal Vietnam erano effettuate a prezzi inferiori al prezzo non pregiudizievole stabilito nell’inchiesta iniziale.
(13)
Infine, sono stati presentati sufficienti elementi di prova del fatto che i prezzi degli accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia, provenienti dal Vietnam erano oggetto di dumping rispetto al valore normale stabilito nell’inchiesta iniziale.
1.3. Apertura dell’inchiesta
(14)
Dopo aver stabilito, previa consultazione del comitato consultivo, che esistevano elementi di prova sufficienti per l’avvio di un’inchiesta a norma dell’articolo 13 del regolamento di base, la Commissione ha aperto un’inchiesta con il regolamento (UE) n. 548/2012 (9) («regolamento di apertura»). In conformità all’articolo 13, paragrafo 3, e all’articolo 14, paragrafo 5, del regolamento di base, la Commissione ha inoltre chiesto alle autorità doganali, con il regolamento di apertura, di registrare le importazioni di accendini tascabili a gas e a pietra focaia, non ricaricabili, provenienti dal Vietnam, dichiarati o meno originari del Vietnam.
1.4. Inchiesta
(15)
La Commissione ha informato ufficialmente dell’apertura dell’inchiesta le autorità della RPC e del Vietnam, i produttori esportatori di tali paesi, gli importatori dell’Unione notoriamente interessati e la Société BIC («richiedente»), un produttore dell’Unione che rappresenta più del 75 % della produzione di accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia, dell’Unione europea.
(16)
Sono stati inviati questionari a 70 produttori esportatori della RPC e a 15 produttori esportatori del Vietnam noti alla Commissione perché menzionati nella richiesta. Sono stati inoltre inviati questionari a 59 importatori dell’Unione citati nella richiesta. Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni per iscritto e di chiedere un’audizione entro il termine fissato nel regolamento di apertura. Tutte le parti sono state informate del fatto che la mancata collaborazione poteva comportare l’applicazione dell’articolo 18 del regolamento di base e l’elaborazione di risultati sulla base dei dati disponibili.
(17)
Otto dei quindici produttori esportatori del Vietnam si sono manifestati ed uno di loro ha dichiarato di non voler essere considerato quale parte interessata poiché non aveva fabbricato il prodotto oggetto dell’inchiesta e non aveva esportato nell’Unione.
(18)
Le sette società seguenti hanno risposto al questionario e successivamente nelle loro sedi sono state effettuate visite di verifica:
-
Viet Giai Thanh Co. Ltd, Ho Chi Minh City,
-
Hoa Hung Co. Ltd, Tay Ninh Province,
-
Trung Lai Gas Lighter Manufacture Co. Ltd, Nghe An Province,
-
Textion Plastic Co. Ltd, Binh Duong Province,
-
Cherry Year Vietnam Lighter Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh Province,
-
Huaxing Vietnam Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh Province,
-
Top Field Enterprises Co. Ltd, Tay Ninh Province.
(19)
Nessuno dei produttori esportatori noti della RPC si è manifestato o ha risposto al questionario.
(20)
Per quanto riguarda gli importatori, otto hanno risposto al questionario e sei si sono manifestati ed hanno dichiarato di non voler essere considerati parti interessate perché non avevano importato accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia (il prodotto oggetto dell’inchiesta) dal Vietnam nell’Unione. Le altre società note non si sono manifestate.
(21)
In seguito all’apertura dell’inchiesta, due importatori hanno chiesto ed ottenuto un’audizione, che si è svolta nel settembre 2012. Gli importatori hanno anche presentato le loro osservazioni scritte, con le quali hanno contestato le motivazioni dell’apertura dell’inchiesta per quanto riguarda la definizione del prodotto, i volumi delle importazioni, la giustificazione economica della modificazione della configurazione degli scambi, i motivi alla base della richiesta e la situazione finanziaria del produttore dell’Unione che ha presentato la richiesta. Secondo i due importatori non sussistevano motivi sufficienti per avviare un’inchiesta.
(22)
La Commissione ha fornito una risposta dettagliata alle osservazioni ed ha offerto alle parti la possibilità di commentarla. Essa ha spiegato perché riteneva che la richiesta contenesse elementi di prova sufficienti a giustificare l’apertura dell’inchiesta. Le osservazioni dei due importatori non hanno dimostrato che non esistevano prove sufficienti a giustificare l’apertura dell’inchiesta.
1.5. Periodo dell’inchiesta
(23)
L’inchiesta ha riguardato il periodo compreso tra il 1o gennaio 2008 e il 31 marzo 2012 («il PI»). Sono stati rilevati dati per il PI al fine di esaminare, tra l’altro, la presunta modificazione della configurazione degli scambi. Per il periodo di riferimento compreso fra il 1o aprile 2011 e il 31 marzo 2012 («il PR») sono stati rilevati dati più dettagliati, al fine di esaminare il possibile indebolimento degli effetti riparatori delle misure, nonché l’esistenza di pratiche di dumping.
2. RISULTATI DELL’INCHIESTA
2.1. Considerazioni generali
(24)
In conformità all’articolo 13, paragrafo 1, del regolamento di base, per valutare l’esistenza di pratiche di elusione si è proceduto ad esaminare se si fosse verificata una modificazione della configurazione degli scambi tra la RPC, il Vietnam e l’Unione; se tale cambiamento fosse il risultato di pratiche, processi o lavorazioni per i quali non c’era una sufficiente motivazione o giustificazione economica oltre all’istituzione del dazio; se vi fossero prove dell’esistenza di un pregiudizio o del fatto che gli effetti riparatori del dazio risultavano indeboliti in termini di prezzi e/o di quantità del prodotto oggetto dell’inchiesta e se vi fossero prove dell’esistenza di pratiche di dumping rispetto ai valori normali precedentemente accertati nell’inchiesta iniziale, se necessario in conformità dell’articolo 2 del regolamento di base.
2.2. Prodotto in esame e prodotto oggetto dell’inchiesta
(25)
Il prodotto in esame è quello definito nell’inchiesta iniziale: accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia, attualmente classificati al codice NC ex 9613 10 00, originari della Repubblica popolare cinese («prodotto in esame»).
(26)
Il prodotto oggetto dell’inchiesta è identico a quello definito nel precedente considerando, ma proviene dal Vietnam, indipendentemente dal fatto che sia dichiarato originario del Vietnam o meno, ed è attualmente classificato allo stesso codice NC del prodotto in esame («prodotto oggetto dell’inchiesta»).
(27)
Dall’inchiesta è emerso che gli accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia, sopra definiti, esportati dalla RPC nell’Unione e quelli spediti dal Vietnam nell’Unione, presentano le stesse caratteristiche fisiche e tecniche di base e sono destinati agli stessi impieghi e che quindi devono essere considerati prodotti simili ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
2.3. Grado di collaborazione e determinazione dei volumi degli scambi
(28)
Come indicato nel considerando 18, hanno risposto al questionario sette società. Nel PR il volume totale di accendini venduti all’Unione secondo queste risposte ha rappresentato più del 100 % del volume totale di accendini importati nell’Unione secondo la base di dati Comext di Eurostat. Anche se le informazioni sui volumi delle vendite fornite nelle risposte sono state considerate inattendibili, come spiegato al successivo considerando 29, esse indicano tuttavia che sussisteva una stretta collaborazione e che le società esaminate erano rappresentative.
(29)
Durante le visite di verifica nelle sedi dei sette produttori esportatori vietnamiti è stato constatato che ciascuno aveva fornito informazioni che non potevano essere considerate attendibili e non consentivano di elaborare conclusioni valide per l’inchiesta. In particolare, è emerso che le sette società hanno fornito dati inesatti sui volumi di produzione, sulle importazioni delle parti di accendini e sulle vendite complessive. È stato inoltre constatato che una parte delle attività riguardanti il prodotto oggetto dell’inchiesta non era stata inclusa nella contabilità e che alcune operazioni di assemblaggio erano state effettuate da subcontraenti ufficiosi. Inoltre, non erano stati dichiarati o erano indicati in modo errato i quantitativi delle importazioni di parti dalla RPC e una parte delle vendite non figurava nei libri contabili delle società. Di conseguenza, non è stato possibile stabilire con esattezza, in particolare, la produzione totale e il volume totale delle vendite delle società interessate, o conciliare con i dati forniti nelle risposte al questionario i prezzi di vendita effettivi del prodotto oggetto dell’inchiesta e i costi dei principali fattori produttivi, come il gas.
(30)
Vista la situazione descritta al considerando 29, i produttori esportatori sono stati informati che, in conformità all’articolo 18 del regolamento di base, è stato deciso di basare i risultati e le conclusioni dell’inchiesta sui dati disponibili più attendibili. Le parti hanno avuto la possibilità di presentare osservazioni e di ottenere un’audizione su richiesta. Tutte le parti hanno ricevuto una lettera che esponeva i risultati specifici e dettagliati che hanno portato alla conclusione che i dati forniti non potevano essere considerati attendibili e non erano appropriati per l’accertamento dei fatti ai fini dell’inchiesta.
(31)
Due produttori esportatori non hanno presentato alcuna osservazione sull’intenzione di applicare l’articolo 18 del regolamento di base. Gli altri cinque produttori esportatori, costituiti da due società singole e da un gruppo di tre società, hanno chiesto ed ottenuto un’audizione che ha avuto luogo nel novembre 2012. Questi produttori esportatori hanno anche presentato osservazioni per iscritto ed hanno contestato l’intenzione della Commissione di non tener conto dei dati forniti e l’eventuale conclusione dell’esistenza di un’elusione, raggiunta in base ai dati disponibili più attendibili.
(32)
Quattro produttori esportatori non hanno contestato il fatto che le informazioni da loro fornite non fossero complete o attendibili ed hanno ammesso le discrepanze contabili e il fatto che non tutte le operazioni erano state comunicate o registrate nei libri contabili. Secondo loro, queste differenze riguardavano però solo le vendite sul mercato interno e non avevano effetti sulle vendite all’esportazione. Una parte ha affermato che i suoi registri erano andati distrutti in un incendio per giustificare l’incompletezza delle informazioni disponibili. Le parti hanno anche sostenuto che la quantità di gas contenuta negli accendini non era stata stimata correttamente dalla Commissione e che quindi le conclusioni sui volumi di produzione non erano corrette. Una società ha sostenuto che una discrepanza riguardante il consumo di gas derivasse dal fatto che il gas veniva fatto fuoriuscire intenzionalmente durante i mesi più caldi. Tali parti non sono riuscite, tuttavia, a dimostrare con prove certe la fondatezza di tali asserzioni.
(33)
Le società hanno anche sostenuto di aver collaborato pienamente, senza celare informazioni sulle loro attività. Hanno ammesso di aver presentato risposte lacunose, ma hanno negato fermamente di aver fornito informazioni false o fuorvianti. Secondo loro, i dati non divulgati e non verificabili non costituiscono di per sé una prova di elusione e la Commissione non aveva dimostrato con prove dirette l’esistenza di un’elusione.
(34)
Sebbene le società non abbiano fornito informazioni complete e accurate sulle loro attività, la Commissione ha applicato metodi alternativi, come il consumo di materie prime, per confrontare i principali dati forniti nelle risposte al questionario con le informazioni fornite e verificate sul posto. Questi metodi alternativi, anche se inevitabilmente meno precisi dei documenti contabili, hanno dimostrato che i dati forniti non erano attendibili. Ad esempio, il risultato relativo al volume di produzione ha dimostrato che i quantitativi di produzione dichiarati dalle società non corrispondevano al loro consumo di materie prime.
(35)
In seguito a un processo di verifica, la Commissione ritiene che l’assenza di documenti contabili attendibili, l’omissione di informazioni rilevanti per l’inchiesta e la presentazione di informazioni false o fuorvianti abbiano reso i dati inattendibili.
(36)
Alla luce di questi fatti, le conclusioni relative alle importazioni di accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia, dal Vietnam nell’Unione hanno dovuto essere elaborate in base ai dati disponibili, in conformità all’articolo 18, paragrafo 1, del regolamento di base. Per evitare che la mancanza di informazioni fornite dalle parti ostacolasse l’inchiesta, la Commissione ha quindi sostituito i dati non verificabili forniti dai produttori vietnamiti con altri dati disponibili, come i dati Comext di Eurostat, per stabilire i volumi totali delle importazioni dal Vietnam verso l’Unione, e i dati relativi ai costi forniti nella richiesta per stabilire la quota delle parti cinesi (cfr. considerando 50).
(37)
I produttori esportatori cinesi non hanno collaborato. Pertanto, le conclusioni sulle importazioni del prodotto in esame nell’Unione e sulle esportazioni di accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia, dalla RPC verso il Vietnam hanno dovuto essere elaborate in base ai dati disponibili, in conformità all’articolo 18, paragrafo 1, del regolamento di base. Per determinare le esportazioni totali dalla RPC verso il Vietnam sono state utilizzate le statistiche ONU-Comtrade fornite nella richiesta.
2.4. Cambiamento della configurazione degli scambi
(38)
Le importazioni del prodotto in esame dalla RPC sono diminuite nel 1991, quando le misure sono state istituite per la prima volta. Sono rimaste ridotte anche nel corso delle successive modifiche ed estensioni delle misure, avvenute nel 1995, 1999, 2001 e 2007.
(39)
Tra il 1o gennaio 2008 e il 31 marzo 2012 le importazioni di accendini dalla RPC sono rimaste relativamente stabili in termini di volume: circa 50 milioni di unità nel 2008 e nel 2009, 70 milioni nel 2010 e 60 milioni nel 2011 e nel PR. Si trattava tuttavia solo di modelli ricaricabili e di accendini piezoelettrici non soggetti alle misure.
(40)
Le importazioni del prodotto oggetto dell’inchiesta dal Vietnam verso l’Unione sono aumentate nel corso del tempo. Mentre nel 1997 erano praticamente inesistenti, a partire dal 2007 il loro volume è aumentato rapidamente.
(41)
Nel PR le importazioni dal Vietnam hanno rappresentato l’84 % di tutte le importazioni nell’Unione.
Importazioni di accendini non ricaricabili dal Vietnam nell’Unione, in % di tutte le importazioni
2008
2009
2010
2011
PR
Quota di mercato
80 %
84 %
83 %
84 %
84 %
Fonte: statistiche fornite nella richiesta
(42)
Nel PI sono state esportate parti di accendini a pietra focaia dalla RPC verso il Vietnam, la destinazione più importante delle esportazioni di accendini a pietra focaia dalla RPC. Secondo le statistiche fornite nella richiesta, le esportazioni di parti di accendini dalla RPC nel Vietnam sono aumentate considerevolmente dal 1999. Mentre nel 1999 le esportazioni di parti di accendini dalla RPC verso il Vietnam costituivano meno del 3 % del totale delle esportazioni, nel 2010 il Vietnam è diventato il principale paese di esportazione di parti di accendini, raggiungendo una quota del 26 % delle importazioni. In termini di volume, ciò corrisponde a un aumento da meno di 50 milioni a 200 milioni di accendini finiti.
(43)
Dato che le informazioni fornite dai produttori vietnamiti non hanno potuto essere accettate, non è stato possibile ottenere informazioni verificabili sui possibili livelli della produzione effettiva di accendini tascabili non ricaricabili, a gas e a pietra focaia.
2.5. Conclusioni sul cambiamento della configurazione degli scambi
(44)
Il calo generale nelle esportazioni dalla RPC verso l’Unione, l’aumento delle esportazioni dal Vietnam nell’Unione dal 2007 e il notevole aumento nelle esportazioni di parti di accendini dalla RPC verso il Vietnam dal 1999 hanno costituito un cambiamento della configurazione degli scambi tra la RPC ed il Vietnam, da un lato, e l’Unione, dall’altro.
2.6. Forma di elusione
(45)
L’articolo 13, paragrafo 1, del regolamento di base stabilisce che la modificazione della configurazione degli scambi deve derivare da pratiche, processi o lavorazioni per i quali non vi sia una sufficiente motivazione o giustificazione economica oltre all’istituzione del dazio. Le pratiche, i processi o le lavorazioni comprendono, tra l’altro, l’assemblaggio di parti in un paese terzo. Per questo motivo è stata verificata l’esistenza di operazioni di assemblaggio, in conformità all’articolo 13, paragrafo 2, del regolamento di base.
(46)
Come indicato sopra, l’assenza di libri contabili attendibili e il rifiuto di fornire informazioni necessarie all’inchiesta hanno comportato l’applicazione dell’articolo 18 del regolamento di base. È stato quindi necessario verificare in base ai dati disponibili se le operazioni di assemblaggio in Vietnam potessero essere considerate elusive o meno.
(47)
Dall’inchiesta è emerso che l’elusione avviene con operazioni di assemblaggio effettuate da società vietnamite che operano in stretta collaborazione con società registrate cinesi e di Hong Kong. La maggior parte delle società vietnamite che hanno collaborato sono di proprietà di società della RPC e di Hong Kong. Anche i loro dirigenti sono, in gran parte, professionisti cinesi che hanno lavorato precedentemente per i produttori di accendini nella RPC.
(48)
I produttori vietnamiti importano parti di accendini dalla RPC tramite società collegate registrate a Hong Kong. Alcuni produttori vietnamiti hanno accordi sulla lavorazione con i titolari cinesi e/o di Hong Kong. In base a questi accordi, il titolare cinese fornisce le parti di accendini e la plastica alla fabbrica vietnamita e vende gli accendini finiti. Anche senza questi accordi sulla lavorazione, gli accendini prodotti in Vietnam sono venduti generalmente a società di Hong Kong, che si occupano delle relazioni commerciali con gli importatori dell’Unione.
(49)
Dato che le informazioni fornite dai produttori vietnamiti non sono attendibili, non è stato possibile determinare se le soglie percentuali stabilite nell’articolo 13, paragrafo 2, del regolamento di base siano state rispettate o meno. Non è stato possibile verificare se le parti degli accendini originarie della RPC costituiscano più o meno del 60 % del valore totale degli accendini assemblati e se il valore aggiunto alle parti importate sia superiore o inferiore al 25 % del costo di produzione.
(50)
In assenza di informazioni attendibili fornite dai produttori vietnamiti, le conclusioni hanno dovuto essere elaborate in base ai fatti disponibili. Dalle informazioni fornite nella richiesta risulta che le parti degli accendini originarie della RPC rappresentano tra il 60 % e 70 % del valore totale e che il valore aggiunto delle parti importate corrisponde al 12 % dei costi di produzione. Questi valori si basano sui costi di produzione comparabili di un fabbricante situato nella RPC. Si ritiene che i calcoli effettuati siano abbastanza accurati e che riflettano la differenza dei costi del Vietnam, perché le parti di accendini e le materie prime utilizzate sono le stesse nella RPC e nel Vietnam. Qualsiasi adeguamento dovuto ai minori costi locali in Vietnam comporterebbe una quota ancora più elevata del valore cinese degli accendini finiti.
2.7. Insufficiente motivazione o giustificazione economica oltre all’istituzione del dazio antidumping
(51)
Dall’inchiesta non emergono altre motivazioni o giustificazioni economiche per le operazioni di assemblaggio se non l’elusione delle misure iniziali riguardanti il prodotto in esame. I produttori vietnamiti hanno sostenuto che la causa della delocalizzazione della produzione è rappresentata dai costi più bassi della manodopera in Vietnam, ma questa affermazione non è stata comprovata. Una differenza generale del costo della manodopera non spiega comunque come mai la produzione di uno specifico settore (quello degli accendini) sia stata delocalizzata in Vietnam, mentre la produzione di altri settori, compreso quello delle parti di accendini, continui nella RPC.
2.8. Pregiudizio o indebolimento dell’effetto riparatore del dazio antidumping
(52)
L’esistenza del pregiudizio è stata esaminata nel regolamento di apertura e la presente inchiesta ha lo scopo di esaminare se gli effetti riparatori dei dazi in vigore siano stati compromessi in termini di prezzi e/o quantità del prodotto simile.
(53)
Al fine di valutare se il prodotto importato oggetto dell’inchiesta abbia compromesso, in termini di quantità e di prezzi, gli effetti riparatori delle misure iniziali sulle importazioni del prodotto in esame, è stata utilizzata la base di dati Comext di Eurostat come fonte dei migliori dati disponibili sulle quantità e sui prezzi delle importazioni dal Vietnam. I prezzi determinati in questo modo sono stati confrontati con il livello di eliminazione del pregiudizio stabilito per i produttori dell’Unione nel considerando 63 del regolamento (CE) n. 1006/95.
(54)
L’aumento delle importazioni dal Vietnam verso l’Unione dallo 0,6 % delle importazioni dell’Unione nel 1998 all’80 % nel 2008 (inizio del PI) e all’84 % delle importazioni dell’Unione nel PR (fine del PI), come illustrato nella tabella del punto 2.4, è stato considerato notevole in termini di quantità. Nello stesso periodo, le importazioni dalla RPC verso l’Unione sono diminuite considerevolmente, dal 30 % al 10 % della quota di tutte le importazioni.
(55)
Il confronto tra il livello di eliminazione del pregiudizio fissato nell’inchiesta iniziale e la media ponderata del prezzo all’esportazione per le esportazioni dichiarate vietnamite ha evidenziato un notevole pratica di underselling. Si è quindi concluso che gli effetti riparatori del dazio, come determinato nel regolamento di apertura, sono stati compromessi in termini sia di quantità che di prezzo.
2.9. Elementi di prova del dumping
(56)
In conformità all’articolo 13, paragrafi 1 e 2, del regolamento di base, la Commissione ha esaminato l’esistenza di pratiche di dumping mediante un confronto tra il valore normale stabilito precedentemente nell’inchiesta iniziale e i prezzi all’esportazione dal Vietnam.
(57)
Nel regolamento di apertura il valore normale era stato calcolato in base ai prezzi praticati in Brasile, che nell’ambito di quest’inchiesta è stato scelto come paese di riferimento a economia di mercato adeguato per la RPC.
(58)
I prezzi all’esportazione dal Vietnam sono stati stabiliti in base ai dati disponibili, cioè sulla media dei prezzi all’esportazione degli accendini tascabili non ricaricabili, a gas o pietra focaia, durante il PR, registrati nella base di dati Comext di Eurostat. Il ricorso ai dati disponibili è stato reso necessario dall’inattendibilità delle informazioni fornite dai produttori vietnamiti sul prodotto oggetto dell’inchiesta.
(59)
Ai fini di un confronto equo tra il valore normale e il prezzo all’esportazione si è tenuto debitamente conto, in forma di adeguamenti, delle differenze che influiscono sui prezzi e sulla loro comparabilità, in conformità all’articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base. Di conseguenza, sono stati operati adeguamenti per le differenze dei costi di trasporto, assicurazione e imballaggio. Visto che i produttori del Vietnam e della RPC non hanno fornito informazioni attendibili, gli adeguamenti sono stati effettuati in base ai migliori dati disponibili e sono quindi stati basati su una percentuale calcolata come proporzione dei costi complessivi di trasporto, assicurazione e imballaggio rispetto al valore delle vendite cif all’Unione indicato dai produttori esportatori cinesi che hanno collaborato all’inchiesta iniziale.
(60)
In conformità all’articolo 2, paragrafi 11 e 12, del regolamento di base, il dumping è stato calcolato confrontando la media ponderata del valore normale stabilita nel regolamento di apertura e la media ponderata corrispondente dei prezzi all’esportazione per le esportazioni dichiarate vietnamite durante il PR dell’inchiesta, secondo la base di dati Comext, espressa in percentuale del prezzo cif frontiera dell’Unione, dazio non corrisposto.
(61)
Il confronto tra la media ponderata del valore normale e la media ponderata del prezzo all’esportazione, dopo gli adeguamenti di cui al considerando 59, ha dimostrato l’esistenza di notevoli pratiche di dumping.
2.10. Osservazioni sulla comunicazione delle conclusioni
(62)
In seguito alla comunicazione delle conclusioni, un gruppo di parti interessate, costituito da produttori vietnamiti e da importatori dell’Unione, ha presentato osservazioni sulle conclusioni dell’inchiesta, ammettendo tuttavia di non essere direttamente interessato dalle misure. Tali parti hanno sostenuto nuovamente che le informazioni fuorvianti non erano state fornite intenzionalmente, che la Commissione non aveva trovato alcuna prova diretta dell’esistenza di un’elusione e che l’imposizione retroattiva delle misure non poteva dar luogo a effetti riparatori, come dimostrava la mancata proroga delle misure iniziali contro la RPC. Secondo le parti interessate, tale mancata proroga si basava su conclusioni che riguardavano lo stesso periodo della conclusione secondo cui le pratiche di elusione pregiudicavano gli effetti riparatori delle misure iniziali. Inoltre, esse hanno contestato gli effetti prefissati e l’interesse dell’Unione ad estendere le misure scadute nel dicembre 2012. Secondo loro, l’estensione delle misure non comportava alcun beneficio per l’industria dell’Unione e avrebbe penalizzato soltanto gli importatori dell’Unione.
(63)
In seguito alla presentazione e all’ammissione di una richiesta valida per un’inchiesta antielusione, la Commissione ha l’obbligo giuridico di esaminare in modo approfondito la questione e di adottare provvedimenti appropriati, se necessario. Nel caso in questione è stato constatato che erano soddisfatte tutte le condizioni dell’articolo 13 del regolamento di base per determinare l’esistenza di un’elusione. Di conseguenza, le misure hanno dovuto essere estese adeguatamente alle importazioni dal Vietnam.
(64)
Nel valutare se le pratiche di elusione pregiudichino gli effetti riparatori delle misure iniziali, la Commissione deve basare la sua analisi sugli sviluppi successivi all’istituzione delle misure e prendere in considerazione le conclusioni dell’inchiesta iniziale in base alla quale sono stati determinati gli effetti riparatori. La valutazione della necessità di avviare un riesame in previsione della scadenza è effettuata invece a causa del rischio di persistenza o reiterazione del dumping e del pregiudizio in futuro, in base a conclusioni riguardanti un periodo diverso. Quindi, contrariamente a quanto sostenuto dalle parti interessate, le due conclusioni non riguardano la stesso periodo. Per quanto riguarda l’argomentazione che si colpirebbero soltanto gli importatori dell’Unione e che non vi sarebbero benefici per l’industria dell’Unione, l’inchiesta iniziale ha confermato l’interesse dell’Unione all’istituzione delle misure. In conformità all’articolo 13 del regolamento di base, l’estensione degli effetti riparatori delle misure iniziali contro l’elusione è giustificata finché le misure iniziali sono in vigore. Lo scopo dell’estensione delle misure, in ogni caso, non è quello di penalizzare le parti, bensì di correggere l’effetto distorsivo delle importazioni in dumping dal Vietnam, che sono state oggetto di elusione, sul mercato dell’Unione, con l’introduzione di una parità di condizioni, in termini di prezzi o di quantità delle importazioni. Ad ogni modo, l’asserzione che le misure abbiano effetto solo sugli importatori non è sostenuta da alcuna prova o analisi.
(65)
Un’altra parte interessata, un importatore, ha presentato osservazioni riguardo all’inchiesta sostenendo di non essere stato informato dell’apertura dell’inchiesta sull’elusione. A questo riguardo va notato che tale parte non era nota alla Commissione prima dell’apertura dell’inchiesta e che l’avviso di apertura è stato pubblicato nella Gazzetta ufficiale.
(66)
Un altro importatore ha risposto annunciando che, entro sei mesi, avrebbe presentato elementi di prova che dimostravano che le sue importazioni di accendini non erano oggetto di elusione. La Commissione ricorda che nell’avviso di apertura tutte le parti interessate sono state invitate a presentare prove nel corso dell’inchiesta [cfr. in particolare i considerando 10, 19 e 20 e l’articolo 3, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 548/2012]. La Commissione deve concludere l’inchiesta entro un termine di 9 mesi e non può quindi attendere in questa fase la presentazione ulteriori elementi di prova.
3. MISURE
(67)
In considerazione di quanto precede, è stato concluso che il dazio antidumping definitivo istituito sulle importazioni di accendini tascabili non ricaricabili, a gas o pietra focaia, originari della RPC è stato eluso con operazioni di assemblaggio in Vietnam, ai sensi dell’articolo 13, paragrafi 1 e 2, del regolamento di base.
(68)
A norma dell’articolo 13, paragrafo 1, prima frase, del regolamento di base, è opportuno che le misure iniziali applicate alle importazioni del prodotto in esame siano estese alle importazioni del prodotto oggetto dell’inchiesta, cioè dello stesso prodotto, ma proveniente dal Vietnam, dichiarato o meno originario del Vietnam.
(69)
Vista la mancata collaborazione nella presente inchiesta, le misure che dovranno essere estese sono quelle stabilite nell’articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1458/2007, cioè un dazio antidumping definitivo di 0,065 EUR per accendino.
(70)
A norma dell’articolo 13, paragrafo 3, e dell’articolo 14, paragrafo 5, del regolamento di base, che stabilisce che le misure estese vengano applicate alle importazioni sottoposte a registrazione all’ingresso dell’Unione in forza del regolamento di apertura, dovranno essere prelevati dazi sulle importazioni registrate di accendini tascabili non ricaricabili, a gas o pietra focaia, provenienti dal Vietnam. Dato che le misure iniziali sono scadute il 13 dicembre 2012 e la registrazione è stata conclusa lo stesso giorno, il prelievo di dazi si applicherebbe solo fino a tale data.
4. DOMANDE DI ESENZIONE
(71)
Le sette società vietnamite che hanno risposto al questionario hanno chiesto l’esenzione da eventuali misure estese a norma dell’articolo 13, paragrafo 4, del regolamento di base.
(72)
Queste sette società risultano tutte aver fornito informazioni false o fuorvianti. In conformità all’articolo 18, paragrafo 4, del regolamento di base, esse sono state informate che le informazioni fornite non sono state accettate ed hanno ottenuto la possibilità di dare ulteriori spiegazioni entro un termine specificato.
(73)
Le ulteriori spiegazioni di queste società non sono state tali da determinare un cambiamento delle conclusioni. Pertanto, in conformità all’articolo 18, paragrafo 1, del regolamento di base, i risultati riguardanti tali società si basano sui dati disponibili.
(74)
Vista la natura delle informazioni false e/o fuorvianti di cui sopra, le esenzioni chieste dalle sette società non hanno potuto essere concesse, in conformità all’articolo 13, paragrafo 4, del regolamento di base.
5. COMUNICAZIONE DELLE CONCLUSIONI
(75)
Tutte le parti interessate sono state informate dei fatti e delle considerazioni essenziali che hanno portato alle conclusioni di cui sopra e sono state invitate a presentare osservazioni. Le osservazioni comunicate oralmente e per iscritto dalle parti sono state esaminate. Nessuna delle argomentazioni presentate ha indotto modifiche delle risultanze definitive,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Il dazio antidumping definitivo istituito dall’articolo 1, paragrafo 2, regolamento (CE) n. 1458/2007 sulle importazioni di accendini tascabili a pietra focaia e a gas, non ricaricabili, originari della Repubblica popolare cinese, è esteso alle importazioni di accendini tascabili a pietra focaia e a gas, non ricaricabili, provenienti dal Vietnam, indipendentemente dal fatto che siano o non siano dichiarati originari del Vietnam, attualmente classificati al codice NC ex 9613 10 00.
2. Il dazio esteso a norma del paragrafo 1 del presente articolo è riscosso sulle importazioni provenienti dal Vietnam dal 27 giugno 2012 al 13 dicembre 2012, indipendentemente dal fatto che siano o non siano dichiarate originarie del Vietnam, registrate in conformità all’articolo 2 del regolamento (UE) n. 548/2012 nonché all’articolo 13, paragrafo 3, e all’articolo 14, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1225/2009.
3. Salvo indicazioni diverse, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 18 marzo 2013