PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 599/2013
ze dne 24. června 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 578/2010, pokud jde o výši vývozních náhrad nekrytých osvědčeními pro některé zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a o oznamování některých souvisejících údajů členskými státy
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle nařízení Komise (EU) č. 578/2010 ze dne 29. června 2010, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 1216/2009, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad (2), jsou malí vývozci osvobozeni od požadavku předkládat osvědčení o náhradě až do celkové výše stanovené na individuální a globální úrovni. Totéž nařízení stanoví, že je třeba o osvědčeních o náhradě, o něž bylo požádáno, a v některých případech i o vydaných osvědčeních o náhradě informovat Komisi.
(2)
Nedávné snížení sazeb vývozních náhrad v důsledku kombinace vlivu reformy společné zemědělské politiky a vývoje cen zemědělských komodit na světovém trhu vedlo k situaci, kdy se počet předložených žádostí o osvědčení o náhradě snížil či dosáhl nuly, v důsledku čehož se zmírnil tlak na rozpočet Unie vyhrazený vývozním náhradám pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Za těchto okolností, kdy neexistuje nebezpečí, že Unie nesplní své mezinárodní závazky, je vhodné režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, zjednodušit, a snížit tak administrativní zátěž.
(3)
Je proto vhodné zvýšit prahovou hodnotu plateb, pod níž jsou malí vývozci na individuální i globální úrovni osvobozeni od požadavku předložit osvědčení o náhradě. Je rovněž vhodné pozastavit povinnost příslušných orgánů členských států sdělovat výši částek v osvědčeních o náhradě, o něž bylo požádáno, v případě, že náhrady použitelné pro všechny základní produkty jsou buď pozastaveny, nejsou stanoveny, nebo jsou rovny nule, dále povinnost oznamovat některá vydaná osvědčení o náhradě v případě, že žádná osvědčení o náhradě nebyla vydána, a v případě, že nebyly poskytnuty žádné částky, povinnost sdělovat určité informace pro zaručení fungování a řízení systému osvědčení o náhradě a informovat Komisi o tom, že žádné částky nebyly uděleny.
(4)
Nařízení (EU) č. 578/2010 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 578/2010 se mění takto:
1)
V článku 42 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Osvědčení se nevyžadují pro vývoz, u něhož žádosti, jež předloží hospodářský subjekt během rozpočtového roku, nezakládají nárok na vyplacení částky vyšší než 200 000 EUR.“
2)
V článku 43 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. V každém rozpočtovém období je vývoz uvedený v čl. 42 odst. 1 způsobilý pro výplatu náhrady v rozsahu celkové rezervy 80 milionů EUR pro každý rozpočtový rok.“
3)
Vkládá se nový článek 53a, který zní:
„Článek 53a
1. V případě, že je náhrada použitelná pro všechny základní produkty uvedené v příloze I v jednom z období uvedených v čl. 29 odst. 1 písm. a) až f) pozastavena, není stanovena, nebo je rovna nule, se pozastavuje oznamovací povinnost členských států spojená s tímto obdobím a stanovená článkem 30 a čl. 34 odst. 2.
2. V případě, že nebyla v obdobích uvedených v čl. 51 odst. 1 písm. c) a d) vydána žádná osvědčení o náhradě, se pozastavuje oznamovací povinnost členských států stanovená v čl. 51 odst. 1 písm. c) a d).
3. V případě, že nebyly poskytnuty žádné částky, se pozastavuje oznamovací povinnost členských států stanovená v čl. 51 odst. 1 písm. a) a b), čl. 51 odst. 2, článku 52 a článku 53 první větě a povinnost podle článku 53 druhé věty informovat o tom, že nebyly poskytnuty žádné částky.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. června 2013.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 599/2013 DELLA COMMISSIONE
del 24 giugno 2013
che modifica il regolamento (UE) n. 578/2010 per quanto riguarda le restituzioni alle esportazioni non accompagnate da titoli di determinati prodotti agricoli esportati sotto forma di merci non comprese nell’allegato I del trattato e la notifica da parte degli Stati membri di talune informazioni correlate
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1216/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, sul regime di scambi per talune merci ottenute dalla trasformazione di prodotti agricoli (1), in particolare l’articolo 8, paragrafo 3, primo comma,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (UE) n. 578/2010 della Commissione, del 29 giugno 2010, recante attuazione del regolamento (CE) n. 1216/2009 del Consiglio per quanto riguarda il versamento di restituzioni all’esportazione per taluni prodotti agricoli esportati sotto forma di merci non comprese nell’allegato I del trattato e i criteri per stabilirne gli importi (2), prevede che i piccoli esportatori siano esonerati dall’obbligo di presentare un titolo di restituzione per importi totali fino a un massimo stabilito a livello individuale e globale. Lo stesso regolamento prevede inoltre che i titoli di restituzione richiesti e, in alcuni casi, i titoli di restituzione emessi, vadano notificati alla Commissione.
(2)
Le recenti riduzioni dei tassi di restituzione all’esportazione, dovute agli effetti combinati della riforma della politica agricola comune e dell’evoluzione dei prezzi dei prodotti agricoli di base sul mercato mondiale, hanno causato una riduzione o addirittura un esaurimento delle domande di titoli di restituzione e di conseguenza hanno alleggerito la pressione sul bilancio dell’Unione per le restituzioni all’esportazione di merci non comprese nell’allegato I del trattato. In tali circostanze, in cui l’Unione non rischia di venire meno ai suoi impegni internazionali, è opportuno semplificare il sistema di versamento delle restituzioni all’esportazione per taluni prodotti agricoli esportati sotto forma di merci non comprese nell’allegato I del trattato, riducendone in tal modo l’onere amministrativo.
(3)
Occorre pertanto aumentare la soglia di versamento al di sotto della quale i piccoli esportatori sono esonerati dall’obbligo di presentare un titolo di restituzione a livello individuale e globale. Risulta inoltre opportuno sospendere gli obblighi per le autorità competenti degli Stati membri di notificare gli importi dei titoli di restituzione applicati nei casi in cui le restituzioni applicabili a tutti i prodotti di base siano sospese, indeterminate o pari a zero, nonché gli obblighi di notificare determinati titoli di restituzione qualora non sia stato emesso alcun titolo di restituzione e, nel caso non vi sia alcun importo da restituire, l’obbligo di notificare talune informazioni volte a garantire il funzionamento e la gestione del sistema di titoli di restituzione nonché di informare la Commissione qualora non sia stata versata alcuna restituzione.
(4)
È pertanto opportuno modificare di conseguenza il regolamento (UE) n. 578/2010.
(5)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato dei problemi orizzontali relativi agli scambi di prodotti agricoli trasformati non figuranti nell’allegato I del trattato,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (UE) n. 578/2010 è così modificato:
1)
all’articolo 42, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. I titoli non sono richiesti per le esportazioni per cui è stata presentata domanda dall’operatore durante l’anno finanziario e che non possono dare origine a pagamenti superiori a 200 000 EUR»;
2)
all’articolo 43, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Per ciascun esercizio finanziario, relativamente alle esportazioni di cui all’articolo 42, paragrafo 1, può essere versata una restituzione entro i limiti di una riserva complessiva di 80 milioni di EUR per anno finanziario.»;
3)
è inserito il seguente articolo 53 bis:
«Articolo 53 bis
1. Qualora durante uno dei periodi indicati all’articolo 29, paragrafo 1, lettere da a) a f), la restituzione applicabile a tutti i prodotti di base di cui all’allegato I sia sospesa, indeterminata o pari a zero, è sospeso per il medesimo periodo l’obbligo di notifica, incombente agli Stati membri, di cui all’articolo 30 e all’articolo 34, paragrafo 2.
2. Qualora non sia stato emesso alcun titolo di restituzione durante i periodi di cui all’articolo 51, paragrafo 1, lettere c) e d), è sospeso per gli Stati membri l’obbligo di notifica previsto all’articolo 51, paragrafo 1, lettere c) e d).
3. Qualora non vi sia alcun importo da restituire, sono sospesi gli obblighi di notifica, incombenti agli Stati membri, di cui all’articolo 51, paragrafo 1, lettere a) e b), all’articolo 51, paragrafo 2, all’articolo 52 e alla prima frase dell’articolo 53; è altresì sospeso per gli Stati membri l’obbligo di informare che non è stata versata alcuna restituzione, di cui alla seconda frase dell’articolo 53.»
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 24 giugno 2013