NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/98
ze dne 18. listopadu 2014
o provádění mezinárodních závazků Unie v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví vykládku všech druhů úlovků podléhajících omezení odlovů, a ve Středozemním moři i některých druhů úlovků podléhajících minimální velikosti („povinnost vykládky“). Ustanovení čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení se vztahuje na rybolovné činnosti, k nimž dochází ve vodách Unie nebo které mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí, provádějí rybářská plavidla Unie.
(2)
Povinnost vykládky bude platit nejpozději počínaje 1. lednem 2015 pro rybolov malých a velkých pelagických druhů, komerční rybolov a rybolov lososa obecného v Baltském moři.
(3)
Unie je smluvní stranou v řadě regionálních organizací pro řízení rybolovu, a je tedy vázána opatřeními, jež dotčené regionální organizace pro řízení rybolovu stanovily.
(4)
Některá opatření přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu stanoví rybářským plavidlům v oblasti jejich působnosti povinnost provádět výmět u některých úlovků, jež v zásadě podléhají povinnosti vykládky.
(5)
V čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem provedení mezinárodních závazků v právu Unie, a to zejména včetně výjimek z povinnosti vykládky.
(6)
Je proto nezbytné vyjasnit, v jakých situacích povinnost vykládky neplatí, a zajistit tak, aby Unie splnila své mezinárodní závazky a vytvořila pro rybáře právní jistotu.
(7)
V souladu s doporučením Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) 11-01 týkajícím se víceletého programu ochrany a řízení tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého by se mělo některým rybářským plavidlům zakázat tuňáka velkookého v Atlantiku lovit, uchovávat jej na palubě, překládat jej, přepravovat, přemísťovat, zpracovávat či vykládat.
(8)
Doporučení ICCAT 13-07 stanoví v určitých situacích v rámci lovu tuňáka obecného ve východním Atlantiku pomocí plavidel a pastí povinnost výmětu. Bod 29 uvedeného doporučení konkrétně stanoví u tuňáka obecného povinnost výmětu v případě, že nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současné době stanoví nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2). Tato povinnost výmětu platí pro veškerý rybolov tuňáka obecného ve východním Atlantiku, a to včetně rekreačního a sportovního rybolovu.
(9)
Bod 31 doporučení ICCAT 13-07 dále stanoví povinnost výmětu u tuňáka obecného, pokud se jeho hmotnost pohybuje mezi 8 až 30 kg nebo se jeho délka od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve pohybuje mezi 75 až 115 cm, a to v případě, že byl v množství překračujícím 5 % celkového úlovku tuňáka obecného chycen jako náhodný úlovek plavidly a pastmi v rámci aktivního rybolovu tohoto druhu.
(10)
Hmotnostní kategorizace náhodných úlovků tuňáka obecného stanovená v čl. 9 odst. 12 nařízení (ES) č. 302/2009 se liší od kategorizace stanovené v bodě 31 doporučení ICCAT 13-07, které bylo přijato po vstupu uvedeného nařízení v platnost. Do přezkumu nařízení (ES) č. 302/2009 by se měl bod 31 uvedeného doporučení ICCAT do práva Unie provést tímto nařízením.
(11)
Bod 32 doporučení ICCAT 13-07 stanoví, že plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, nemají oprávnění uchovávat úlovek tuňáka obecného přesahující 5 % celkového úlovku co do hmotnosti či počtu kusů.
(12)
Body 34 a 41 doporučení ICCAT 13-07 stanoví povinnost vypouštět tuňáky obecné, kteří byli v rámci rekreačního a sportovního rybolovu chyceni živí.
(13)
Doporučení ICCAT 13-02 týkající se ochrany mečounů v severním Atlantiku stanoví v určitých situacích povinnost výmětu pro plavidla lovící mečouny v severním Atlantiku. Bod 9 tohoto doporučení konkrétně stanoví, že předmětem výmětu by měl být mečoun obecný, pokud nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současnosti stanoví nařízení Rady (ES) č. 520/2007 (3).
(14)
Týž bod doporučení 13-02 dále stanoví povinnost výmětu u mečouna obecného, pokud jeho živá hmotnost nedosahuje 25 kg nebo jeho délka od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve nedosahuje 125 cm, a to v případě, že byl chycen jako náhodný úlovek v množství překračujícím 15 % celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
(15)
S cílem zajistit soulad mezi doporučeními ICCAT 11-01, 13-07 a 13-02 na jedné a právem Unie na druhé straně by povinnost vykládky neměla platit pro plavidla Unie, která se účastní rybolovu, na který se tato doporučení vztahují.
(16)
V článku 5, čl. 6 odst. 3 a v příloze I.A ochranných a donucovacích opatření Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) se stanoví povinnost výmětů u huňáčka severního v případě, že jeho úlovek přesahuje rámec stanovených kvót nebo rámec povoleného procentního podílu vedlejších úlovků. Ustanovení přílohy I.A v současnosti u huňáčka severního stanoví hodnotu celkového přípustného odlovu (TAC) rovnou nule. Vedlejší úlovek huňáčka severního v rámci jiného rybolovu, na který se vztahuje povinnost vykládky, navíc za určitých podmínek v souladu s pravidly NAFO také podléhá povinnosti výmětu.
(17)
V zájmu zajištění souladu mezi ochrannými a donucovacími opatřeními NAFO a právem Unie by povinnosti vykládky neměl podléhat rybolov, na který se tato opatření vztahují.
(18)
S ohledem na časový rámec stanovený v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pro účely provádění mezinárodních závazků Unie v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku odchylky od povinnosti vykládky uvedené v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. Vztahuje se na rybolovné činnosti ve vodách Unie nebo rybolovné činnosti prováděné rybářskými plavidly Unie mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oblastí úmluvy NAFO“ se rozumí zeměpisné oblasti uvedené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (4);
2)
„rybolovem v působnosti NAFO“ se rozumí rybolov všech rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy NAFO, s těmito výjimkami: losos, tuňák, marlín, populace kytovců spravované Mezinárodní velrybářskou komisí nebo její nástupnickou organizací a přisedlé druhy kontinentálního šelfu, tj. organismy, které v období lovu buď nehybně spočívají na mořském dně či pod mořským dnem, nebo nejsou schopny pohybu bez trvalého fyzického kontaktu s mořským dnem nebo jeho podložím;
3)
„severním Atlantským oceánem“ se rozumí oblast Atlantského oceánu severně od 5° s. š.;
4)
„rekreačním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci nejsou členy vnitrostátní sportovní organizace ani nejsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
5)
„sportovním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci jsou členy vnitrostátní sportovní organizace nebo jsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu.
KAPITOLA II
OBLAST ÚMLUVY ICCAT
Článek 3
Tuňák velkooký
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka velkookého (Thunnus obesus) v Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí rybářská plavidla o celkové délce 20 metrů nebo více, která nejsou zanesena v evidenci ICCAT, v níž jsou vedena plavidla oprávněná k lovu tuňáka velkookého, tento druh v Atlantském oceánu cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat, přemísťovat zpracovávat ani vykládat.
Článek 4
Tuňák obecný
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka obecného (Thunnus thynnus) ve východním Atlantském oceánu a ve Středozemním moři.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji tuňáka obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky tuňáka obecného o hmotnosti nebo délce pohybující se mezi 8 kg respektive 75 cm a minimální velikostí stanovenou v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009 v kilogramech či centimetrech, pokud jejich množství nepřesahuje 5 %.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí nesmí uchovávat tuňák obecný o hmotnosti mezi 8 až 30 kg nebo o délce od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve mezi 75 až 115 cm, pokud jeho množství přesahuje 5 % úlovku tuňáka obecného.
5. Podíl 5 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě celkového náhodného úlovku tuňáka obecného jako počet kusů ryb z celkového úlovku tuňáka obecného uchovávaného na palubě daného plavidla kdykoliv po provedení každé rybolovné operace.
6. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, uchovávat úlovek tuňáka obecného v množství větším než 5 % celkového úlovku co do hmotnosti nebo počtu. Výpočet vycházející z počtu kusů se použije pouze u tuňáků a příbuzných druhů, jejichž lov upravuje ICCAT.
7. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 je v případě, že již byla naplněna kvóta přiznaná členskému státu vlajky dotčeného rybářského plavidla či pasti, třeba:
a)
vedlejším úlovkům tuňáka obecného zabránit a
b)
tuňáky obecné, kteří byli jakožto vedlejší úlovek chyceni živí, vypustit.
8. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci rekreačního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
9. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci sportovního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
Článek 5
Mečoun obecný
1. Tento článek se vztahuje na mečouna obecného (Xiphias gladius) v severním Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě nebo překládat, vykládat, přepravovat, skladovat, vystavovat nebo nabízet k prodeji, prodávat nebo uvádět na trh mečouna obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 520/2007.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky mečouna obecného o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství nepřesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se na plavidlech nesmí uchovávat mečoun obecný o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství přesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
5. Podíl 15 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě počtu kusů mečouna obecného z celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
KAPITOLA III
OBLAST ÚMLUVY NAFO
Článek 6
Huňáček severní
1. Tento článek se vztahuje na huňáčka severního (Mallotus villosus) v oblasti úmluvy NAFO.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí být úlovky huňáčka severního nad rámec kvót stanovených právními předpisy Unie uchovávány na palubě.
3. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmí být huňáček severní, pokud byl chycen jako vedlejší úlovek při rybolovu podléhajícímu povinnosti vykládky v působnosti NAFO, uchováván na palubě.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2014.
REGOLAMENTO DELEGATO (UE) 2015/98 DELLA COMMISSIONE
del 18 novembre 2014
relativo al recepimento degli obblighi internazionali dell'Unione, di cui all'articolo 15, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1380/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, ai sensi della convenzione internazionale per la conservazione dei tonnidi dell'Atlantico e della convenzione sulla futura cooperazione multilaterale per la pesca nell'Atlantico nord-occidentale
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1380/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, dell'11 dicembre 2013, relativo alla politica comune della pesca, che modifica i regolamenti (CE) n. 1954/2003 e (CE) n. 1224/2009 del Consiglio e che abroga i regolamenti (CE) n. 2371/2002 e (CE) n. 639/2004 del Consiglio, nonché la decisione 2004/585/CE del Consiglio (1), in particolare l'articolo 15, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (UE) n. 1380/2013 prevede l'obbligo di sbarco di tutte le catture di specie soggette a limiti di cattura e, nel Mediterraneo, anche delle catture di alcune specie soggette a taglie minime («obbligo di sbarco»). L'articolo 15, paragrafo 1, del medesimo regolamento si applica alle attività di pesca effettuate nelle acque dell'Unione o da pescherecci dell'Unione al di fuori delle acque dell'Unione in acque non soggette alla sovranità o alla giurisdizione di paesi terzi.
(2)
L'obbligo di sbarco si applicherà al più tardi a decorrere dal 1o gennaio 2015 alla piccola e grande pesca pelagica, alla pesca a fini industriali e alla pesca del salmone nel Mar Baltico.
(3)
L'Unione è parte contraente di numerose organizzazioni regionali di gestione della pesca (ORGP) ed è pertanto vincolata a misure stabilite dalle ORGP in questione.
(4)
Alcune misure delle ORGP stabiliscono che i pescherecci che operano nel loro ambito di competenza debbano rigettare in mare determinate catture che in linea di principio rientrano nell'obbligo di sbarco.
(5)
L'articolo 15, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 1380/2013 conferisce alla Commissione il potere di adottare atti delegati al fine di recepire gli obblighi internazionali nel diritto dell'Unione, comprese, in particolare, le deroghe all'obbligo di sbarco.
(6)
È pertanto necessario chiarire quali sono le situazioni in cui non si applica l'obbligo di sbarco, al fine di garantire il rispetto da parte dell'Unione dei suoi obblighi internazionali e di far sì che vi sia certezza del diritto per i pescatori.
(7)
Conformemente alla raccomandazione 11-01 della Commissione internazionale per la conservazione dei tonnidi dell'Atlantico (ICCAT) concernente un programma pluriennale di conservazione e di gestione per il tonno obeso e il tonno albacora, alcuni pescherecci non dovrebbero essere autorizzati a pescare, tenere a bordo, trasbordare, trasportare, trasferire, trasformare o sbarcare tonno obeso nell'Atlantico.
(8)
La raccomandazione 13-07 dell'ICCAT stabilisce l'obbligo di rigetto in mare per le navi e le tonnare che praticano la cattura del tonno rosso dell'Atlantico orientale in determinate situazioni. In particolare, il punto 29 di tale raccomandazione prevede il rigetto dei tonni rossi di dimensioni o peso inferiori a un livello minimo di riferimento. Tale parametro di dimensioni minime è attualmente stabilito dal regolamento (CE) n. 302/2009 del Consiglio (2). L'obbligo di rigetto in mare si applica a tutte le attività di pesca del tonno rosso nell'Atlantico orientale, compresa la pesca ricreativa e sportiva.
(9)
Inoltre, il punto 31 della raccomandazione ICCAT 13-07 stabilisce l'obbligo di rigetto in mare dei tonni rossi di peso compreso tra gli 8 e i 30 kg o con lunghezza alla forca tra 75 e 115 cm, catturati incidentalmente dalle navi e tonnare che praticano la pesca attiva di tale specie e superiori al 5 % del totale delle catture di tonno rosso.
(10)
La categoria di peso per le catture incidentali di tonno rosso fissata dall'articolo 9, paragrafo 12, del regolamento (CE) n. 302/2009 è diversa da quella stabilita dal punto 31 della raccomandazione ICCAT 13-07 che è stata adottata dopo l'entrata in vigore di tale regolamento. In attesa della revisione del regolamento (CE) n. 302/2009, il punto 31 di tale raccomandazione ICCAT è recepito nel diritto dell'Unione dal presente regolamento.
(11)
Il punto 32 della raccomandazione ICCAT 13-07 stabilisce che le navi che non praticano la pesca attiva del tonno rosso non sono autorizzate a detenere a bordo quantitativi di tonno rosso superiori al 5 % delle loro catture totali in peso o per numero di esemplari.
(12)
I punti 34 e 41 della raccomandazione ICCAT 13-07 stabiliscono l'obbligo di liberare in mare i tonni rossi catturati vivi nell'ambito della pesca ricreativa e sportiva.
(13)
La raccomandazione ICCAT 13-02 per la conservazione del pesce spada dell'Atlantico settentrionale stabilisce un obbligo di rigetto in mare per le navi che praticano la pesca del pesce spada dell'Atlantico settentrionale in determinate situazioni. In particolare, il punto 9 di tale raccomandazione prevede il rigetto in mare dei pesci spada di dimensioni o peso inferiori a un livello minimo di riferimento. Tale parametro di dimensioni minime è attualmente stabilito dal regolamento (CE) n. 520/2007 del Consiglio (3).
(14)
Inoltre, lo stesso punto della raccomandazione 13-02 stabilisce l'obbligo di rigettare in mare il pesce spada di peso inferiore a 25 kg di peso vivo o la cui lunghezza alla forca (misurata dalla mandibola inferiore) non raggiunga i 125 cm, catturato incidentalmente e che superi il 15 % del numero totale di pesci spada catturati dalla nave per ogni sbarco.
(15)
Al fine di garantire la coerenza tra le raccomandazioni ICCAT 11-01, 13-07 e 13-02 e il diritto dell'Unione, l'obbligo di sbarco non si applica alle navi dell'Unione che prendono parte alle attività di pesca oggetto di tali raccomandazioni.
(16)
L'articolo 5, l'articolo 6.3 e l'allegato I.A delle misure di conservazione ed esecuzione dell'Organizzazione della pesca nell'Atlantico nord-occidentale (NAFO) stabiliscono l'obbligo di rigettare in mare le catture di capelin che superino la quota stabilita o la percentuale di catture consentite. L'allegato I.A attualmente stabilisce un totale di catture ammissibili («TAC») pari a zero per il capelin. Inoltre, le catture accessorie di capelin nel corso di altre attività di pesca soggette all'obbligo di sbarco sono, a determinate condizioni, assoggettate anch'esse all'obbligo di rigetto in mare conformemente alle norme della NAFO.
(17)
Al fine di garantire la coerenza tra le misure di conservazione ed esecuzione della NAFO e il diritto dell'Unione, l'obbligo di sbarco non si applica alle attività di pesca coperte da tali misure.
(18)
In considerazione dei termini previsti dall'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, il presente regolamento entra in vigore immediatamente dopo la sua pubblicazione,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Oggetto e campo di applicazione
Il presente regolamento stabilisce una serie di deroghe all'obbligo di sbarco di cui all'articolo 15 del regolamento (UE) n. 1380/2013 ai fini del recepimento degli obblighi internazionali dell'Unione ai sensi della convenzione internazionale per la conservazione dei tonnidi dell'Atlantico e della convenzione sulla futura cooperazione multilaterale per la pesca nell'Atlantico nord-occidentale. Si applica alle attività di pesca effettuate nelle acque dell'Unione o da pescherecci dell'Unione al di fuori delle acque dell'Unione in acque non soggette alla sovranità o alla giurisdizione di paesi terzi.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si applicano le seguenti definizioni:
1)
per «zona della convenzione NAFO» si intendono le zone geografiche di cui all'allegato III del regolamento (CE) n. 217/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio (4);
2)
per «attività di pesca per le quali è competente la NAFO» si intendono le attività di pesca nella zona della convenzione NAFO relative a tutte le risorse di pesca con le seguenti eccezioni: salmone, tonni e marlin, riserve di cetacei gestite dalla Commissione baleniera internazionale o da un'organizzazione ad essa subentrata, e le specie sedentarie della piattaforma continentale, vale a dire gli organismi che, al momento dello sfruttamento, sono immobili in fondo al mare o sotto il fondo marino, oppure non sono in grado di spostarsi se non restando costantemente in contatto con il fondo o il sottosuolo marino;
3)
per «Oceano atlantico settentrionale» si intende la zona dell'Oceano Atlantico a nord di 5° N;
4)
per «pesca ricreativa» si intende una pesca non commerciale praticata da soggetti non appartenenti a un'organizzazione sportiva nazionale o che non sono in possesso di una licenza sportiva nazionale;
5)
per «pesca sportiva» si intende una pesca non commerciale praticata da soggetti appartenenti a un'organizzazione sportiva nazionale o in possesso di una licenza sportiva nazionale.
CAPO II
ZONA DELLA CONVENZIONE ICCAT
Articolo 3
Tonno obeso
1. Il presente articolo si applica al tonno obeso (Thunnus obesus) nell'Oceano Atlantico.
2. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, i pescherecci di lunghezza pari o superiore a 20 metri non iscritti al registro ICCAT dei pescherecci autorizzati a praticare la pesca del tonno obeso non possono pescare, tenere a bordo, trasbordare, trasportare, trasferire, trasformare o sbarcare tonno obeso nell'Oceano Atlantico.
Articolo 4
Tonno rosso
1. Il presente articolo si applica al tonno rosso (Thunnus thynnus) nell'Oceano Atlantico orientale e nel Mediterraneo.
2. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, è vietato pescare, tenere a bordo, trasferire, trasbordare, sbarcare, trasportare, immagazzinare, vendere, esporre o mettere in vendita esemplari di tonno rosso di dimensioni inferiori alla taglia minima di cui all'articolo 9, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 302/2009.
3. In deroga al paragrafo 2 del presente articolo e all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, le catture accidentali per un massimo del 5 % di tonno rosso di taglia compresa fra 8 kg o 75 cm e la taglia minima, in kg o cm, di cui all'articolo 9, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 302/2009, effettuate da navi da cattura e tonnare che praticano la pesca attiva del tonno rosso, possono essere tenute a bordo, trasbordate, trasportate, sbarcate, immagazzinate, vendute, esposte o messe in vendita.
4. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, le navi da cattura e le tonnare che praticano la pesca attiva del tonno rosso non possono tenere a bordo tonno rosso di peso compreso tra 8 e 30 kg o con una lunghezza alla forca compresa tra 75 e 115 cm in quantità superiori al 5 %.
5. La percentuale del 5 % di cui ai paragrafi 3 e 4 è calcolata in base al totale delle catture accidentali di tonno rosso, in numero di esemplari delle catture totali di tonno rosso presenti a bordo della nave in qualsiasi momento dopo ogni operazione di pesca.
6. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, i pescherecci che non praticano la pesca attiva del tonno rosso non possono tenere a bordo catture di tonno rosso superiori al 5 % delle catture totali presenti a bordo in peso o numero di pezzi. Il calcolo basato sul numero di pezzi si applica solo al tonno e alle specie affini gestite dall'ICCAT.
7. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, qualora il contingente assegnato allo Stato membro del peschereccio o della tonnara interessata sia già stato utilizzato:
a)
sono da evitarsi le catture di tonno rosso;
b)
i tonni rossi catturati vivi come catture accessorie devono essere liberati.
8. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, i tonni rossi catturati vivi nell'ambito della pesca ricreativa devono essere liberati.
9. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, i tonni rossi catturati vivi nell'ambito della pesca sportiva devono essere liberati.
Articolo 5
Pesce spada
1. Il presente articolo si applica al pesce spada (Xiphias gladius) nell'Oceano atlantico settentrionale.
2. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, è vietato pescare, tenere a bordo o trasbordare, sbarcare, trasportare, immagazzinare, vendere, esporre o mettere in vendita esemplari di pesce spada di dimensioni inferiori alla taglia minima di cui all'allegato IV del regolamento (CE) n. 520/2007.
3. In deroga al paragrafo 2 del presente articolo e all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, le catture accidentali per un massimo del 15 % di pesce spada di peso inferiore a 25 kg di peso vivo, o la cui lunghezza alla forca (misurata dalla mandibola inferiore) non raggiunga i 125 cm, possono essere tenuti a bordo, trasbordati, trasferiti, sbarcati, trasportati, immagazzinati, venduti, esposti o messi in vendita.
4. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, le navi non tengono a bordo esemplari di pesce spada di peso inferiore a 25 kg di peso vivo o di lunghezza alla forca (misurata dalla mandibola inferiore) inferiore a 125 cm, in percentuale superiore al 15 % del pesce spada catturato.
5. La percentuale del 15 % di cui ai paragrafi 3 e 4 è calcolata sulla base del numero di esemplari di pesce spada delle catture totali di pesce spada della nave, per ogni sbarco.
CAPO III
ZONA DELLA CONVENZIONE NAFO
Articolo 6
Capelin
1. Il presente articolo si applica al capelin (Mallotus villosus) nella zona della convenzione NAFO.
2. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, non possono essere tenuti a bordo gli esemplari di capelin catturati al di là della quota stabilita dalla legislazione dell'Unione.
3. In deroga all'articolo 15, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 1380/2013, non possono essere tenuti a bordo i capelin pescati come catture accessorie in attività di pesca soggette all'obbligo di sbarco per cui è competente la NAFO.
CAPO IV
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 7
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 18 novembre 2014