ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. dubna 2014
o režimu státní podpory SA.23257 (12/C) (ex NN 8/10, ex CP 157/07) provedeném Francií (mezioborová dohoda uzavřená v rámci Francouzského sdružení zhodnocení produktů a profesních odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny - Val'Hor)
(oznámeno pod číslem C(2014) 2223)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(2014/416/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské Unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedeným článkem, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
V dopise ze dne 9. května 2007 obdržela Komise stížnost týkající se rozšíření mezioborové dohody uzavřené v rámci Francouzského sdružení pro zhodnocení zemědělských produktů a pro profesní odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny (dále jen „mezioborové sdružení Val'Hor“). Případ byl zaevidován pod č. CP 157/07. Dne 4. února 2010 bylo toto opatření zaevidováno pod č. NN 8/10 jakožto neoznámená státní podpora.
(2)
V rámci stížnosti CP 157/07 obdržela Komise od stěžovatele připomínky dne 26. října 2009 a 16. května 2011.
(3)
Útvary Komise dopisy z 13. července 2007, 10. prosince 2007, 26. června 2008, 22. února 2010, 16. prosince 2010 a 13. října 2011 požádaly francouzské orgány, aby poskytly doplňující informace o možné státní podpoře v odvětví pěstování zeleniny. Francie tyto informace zaslala dopisy ze 17. října 2007, 7. dubna 2008, 1. září 2008, 2. dubna 2010, 22. února 2011 a 15. listopadu 2011.
(4)
Komise se prostřednictvím rozhodnutí C(2011) 10053 ze dne 11. ledna 2012 rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (1). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k opatření.
(6)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran. Předala je Francii, a tím jí poskytla možnost, aby se k nim vyjádřila.
(7)
E-mailem ze dne 20. ledna 2012 předalo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi dopis francouzských orgánů s žádostí o prodloužení lhůty pro podání připomínek k zahájení řízení o jeden měsíc. Faxem ze dne 26. ledna 2012 bylo uvedené žádosti o prodloužení vyhověno.
(8)
E-mailem ze dne 14. března 2012 předalo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi připomínky francouzských orgánů k zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(9)
E-mailem ze dne 10. července 2012 sdělilo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi reakci francouzských orgánů na připomínky zúčastněných stran.
II. POPIS
PŘEDSTAVENÍ MEZIOBOROVÉ ORGANIZACE VAL'HOR
(10)
Francouzské sdružení pro zhodnocení zemědělských produktů a pro profesní odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny (Val'Hor) je uznanou mezioborovou organizací v rámci odvětví pěstování zeleniny ve Francii. Je uspořádána a funguje na základě pravidel daných články L. 631-1 a zemědělského zákoníku.
(11)
Sdružení Val'Hor bylo založeno v roce 1997 a orgány veřejné správy je ve smyslu článku L.632-1 francouzského zemědělského zákoníku dne 13. srpna 1998 uznaly jako mezioborové sdružení na vnitrostátní úrovni pro odvětví pěstování zeleniny a krajiny. Jeho stanovy byly schváleny na valné hromadě dne 25. března 2004.
(12)
Sdružení Val'Hor, jako jiné uznané mezioborové organizace, může uzavírat dohody a od všech členů oborů, které je tvoří, vybírat dobrovolné příspěvky na jejich financování. Plnění těchto dohod může být na základě meziresortního výnosu povinné (tzv. „rozšířené“ dohody) pro všechny subjekty působící v odvětví, členy či nečleny mezioborového sdružení Val'Hor za podmínek stanovených francouzským zemědělským zákoníkem. Zemědělský zákoník povoluje rozšíření dohod, pouze pokud tyto dohody mají za cíl „společný zájem“ založený na opatřeních „v souladu s obecným zájmem a slučitelných s pravidly společné zemědělské politiky“ (viz článek L.632-3 zemědělského zákoníku).
(13)
Sdružení Val'Hor přijalo dne 12. listopadu 2004 mezioborovou dohodu o financování, jež byla pozměněna dodatkem č. 1 ze dne 14. září 2006. Článek II uvedené dohody stanoví, že každý člen, ať fyzická či právnická osoba, oboru, jenž je v mezioborové organizaci Val'Hor zastoupen, platí roční příspěvek.
(14)
Mezioborová dohoda o financování uzavřená v rámci Val'Hor byla poprvé prodloužena o jeden rok na základě výnosu Ministerstva zemědělství, výživy, rybolovu a rozvoje venkova dne 12. dubna 2005, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 12. května 2005. Podruhé byla prodloužena o jeden rok výnosem ze dne 16. listopadu 2006, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 8. prosince 2006.
(15)
Výnosem ze dne 31. března 2008 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 11. dubna 2008 byla platnost mezioborové dohody ze dne 21. února 2008 prodloužena na období od 1. července 2007 do 30. června 2008 pro všechny členy oborů, jež sdružení tvoří. Výnosem ze dne 16. září 2008 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 25. září 2008 byla platnost mezioborové dohody ze dne 22. července 2008 prodloužena do 30. června 2010. Výnosem ze dne 27. května 2010 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 8. června 2010 byla platnost mezioborové dohody ze dne 22. července 2008 prodloužena na hospodářský rok od 1. července 2010 do 30. června 2011. Výnosem ze dne 3. října 2011 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 15. října 2011 byla platnost mezioborové dohody ze dne 12. září 2011 prodloužena do 30. června 2014.
(16)
Podle informací, jež francouzské orgány předložily dne 17. října 2007, závazný dobrovolný příspěvek pro podniky v odvětví okrasných rostlin pocházejících z pěstování zeleniny a z ovocných školek a z odvětví krajiny měl umožnit realizaci opatření a prostředků, jež jsou nezbytné ke společné propagaci pěstování zeleniny, květin a propagaci krajiny, jejich produktů a pracovních dovedností, a to na domácích i zahraničních trzích; znalost nabídky, poptávky a mechanismů trhu; zlepšování fungování, kontroly a transparentnosti trhu; jakost produktů; organizace a zlepšování postupů a mezioborové vztahy v odvětví; realizace školicích programů, aplikovaného výzkumu, testování a vývoje; a fungování sdružení.
ÚLOHA STÁTU
(17)
Francouzský stát výnosem ze dne 13. srpna 1998 uznal ve smyslu článku L.632-1 francouzského zemědělského zákoníku sdružení Val'Hor jako mezioborovou organizaci.
(18)
Fungování, úkoly a složení sdružení se řídí stanovami. Aby mohlo být toto mezioborové sdružení uznáno, musely příslušné orgány ověřit, aby byla splněna různá kritéria, zejména že stanovy jsou v souladu se zákonem (článek L.632-1 zemědělského zákoníku), aby příslušné organizace, jež tvoří sdružení Val'Hor, byly reprezentativní a aby se podřídily cílům na vnitrostátní úrovni i na úrovni Společenství. Jeho existence, úkoly a fungování se řídí články L.631-1 a zemědělským zákoníkem.
(19)
Podle francouzských orgánů byly až do roku 2007 závazné dobrovolné příspěvky od členů z oborů tvořících sdružení Val'Hor jedinými zdroji mezioborové organizace. Ačkoli je sdružení Val'Hor právnickou osobou podle soukromého práva a jeho financování je zajištěno příspěvky z příslušného odvětví, je nezbytné, aby do fungování systému závazných dobrovolných příspěvků zasáhl stát. Aby byly dobrovolné příspěvky v rámci všech mezioborových organizací závazné, je tak nezbytné vydat vyhlášku nebo ministerský výnos.
(20)
Se sdružením Val'Hor lze vést konzultace ohledně směrů a opatření politik, které se ho v rámci odvětví týkají (článek L. 632-2-1 zemědělského zákoníku)
VNITROSTÁTNÍ PRÁVNÍ ZÁKLAD
(21)
Zemědělský zákoník, kniha šest, hlava III (články L. 631-1 až L. 632-13). Mezirezortní výnosy týkající se prodloužení platnosti mezioborových dohod (viz body 13-14), mezioborové dohody (viz body 10-12).
OPATŘENÍ
(22)
Výnos ze závazných dobrovolných příspěvků se využívá na opatření ve prospěch odvětví pěstování zeleniny, jež lze zařadit do těchto tří kategorií: opatření na propagaci, opatření na výzkum a vývoj a opatření na technickou pomoc.
(23)
Francouzské orgány tvrdí, že finanční prostředky nejsou nikdy určeny na výdaje podniků, ať jsou z jakéhokoli profesního odvětví, ale že se jedná pouze o činnosti kolektivní povahy.
III. DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(24)
Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, protože měla za to, že vybírané příspěvky představují parafiskální poplatky, tzn. veřejné zdroje, a že činnosti mezioborových organizací by měl vykonávat stát. Tuto domněnku opírala zejména o svůj výklad rozsudku„Pearle“ (2) a měla za to, že opatření nesplňuje všechny podmínky, jež v této věci uložil Soudní dvůr, zejména protože příspěvky lze přijmout až po schválení vládou v podobě uznání mezioborové organizace a protože aby příspěvky byly účinné (3), vyžadují akt orgánu veřejné moci (mezirezortní vyhlášku).
IV. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO ŘÍZENÍ
(25)
Francouzské orgány v dopise zaslaném emailem dne 14. března 2012 vyjádřily nesouhlas se stanoviskem Evropské komise, která měla za to, že činnosti, jež díky příjmům ze závazných dobrovolných příspěvků provádělo sdružení Val'Hor, měl ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU vykonávat stát a měly být financovány ze státních zdrojů.
(26)
Podle francouzských orgánů opatření, jež provedla tato mezioborová organizace, odpovídají požadavkům podle rozsudku ve věci Pearle, a nepředstavují tedy státní podporu. Sdružení Val'Hor je totiž právnickou osobou podle soukromého práva, jež se řídí zákonem ze dne 1. července 1901 týkajícím se smlouvy o sdružování. Bylo založeno ze svobodné vůle dne 28. května 1997 z podnětu organizací, jež mají v oblasti produkce, prodeje a využití okrasných rostlin v rámci odvětví pěstování zeleniny a krajiny významné postavení. Na základě článku L. 632-1 zemědělského zákoníku bylo uznáno výnosem ze dne 13. srpna 1998, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 3. září 1998. Správní orgán si před uznáním ověřil, že oborové organizace zakládající sdružení Val'hor jsou reprezentativní a že cílem mezioborového sdružení je provádět kolektivní opatření v hospodářském zájmu soukromých podniků v daném odvětví.
(27)
Francouzské orgány dodaly, že podle článků L. 632-3 a L. 632-6 zemědělského zákoníku se mohou mezioborové dohody uzavřené sdružením Val'hor jednomyslným hlasováním oborových organizací, které je tvoří, stát povinnými pro všechny subjekty v odvětví, jež jsou financovány ze závazných dobrovolných příspěvků, pokud jsou v dohodách stanoveny společné činnosti nebo činnosti ve společném zájmu. Správní orgán pouze ověří soulad dohody s vnitrostátními a unijními právními předpisy a zkontroluje, že se příjmy z vybraných závazných dobrovolných příspěvků pravidelně financují činnosti, jež sama mezioborová organizace definuje jako činnosti ve prospěch celého odvětví. Správní orgán tak nijak nezasahuje do složení, uspořádání a způsobu fungování sdružení Val'Hor. Je tedy zcela na sdružení, jaké určí mezioborové činnosti, jež chce vykonávat.
(28)
Francouzské orgány tedy dospěly k závěru, že mezioborové činnosti, jež sdružení Val'Hor vykonává, nejsou nástrojem pro provádění státní politiky, neboť stát nemá nikdy pravomoc směrovat využití závazných dobrovolných příspěvků k financování těchto činností.
(29)
Pokud jde o postoj Komise k opatření, v němž závazné dobrovolné příspěvky a využívání z nich plynoucích příjmů znamenají diskriminaci vyvážených či dovážených produktů, a k otázce, zda tento způsob financování nemůže narušit hospodářskou soutěž mezi členskými státy, francouzské orgány upozornily, že jelikož základ příspěvků, o nichž rozhodlo mezioborové sdružení Val'Hor, závisí pouze na ploše zařízení nebo počtu jeho zaměstnanců, nevybírají se závazné dobrovolné příspěvky na základě dovezených či vyvezených produktů. Financování mezioborových opatření ze závazných dobrovolných příspěvků tedy nezapřičiňuje diskriminaci mezi domácími produkty a produkty dovezenými či vyvezenými a nijak neohrožuje hospodářskou soutěž.
(30)
Francouzské orgány rovněž připomínají, že jelikož v každém případě se závazné dobrovolné příspěvky nevybírají podle dovezených produktů, mají za to, že opatření, jež jsou z nich financována, spadají do působnosti rozhodnutí Evropské komise C(2008) 7846 ze dne 10. prosince 2008, jímž Komise připouští slučitelnost oznámeného režimu podpory s vnitřním trhem.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(31)
Dne 4. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od jedné ze zúčastněných třetích stran.
(32)
V těchto připomínkách zúčastněná strana poukazuje na zavedení systémů, v nichž je mezioborové sdružení Val'Hor pravděpodobně tvůrcem, normotvůrcem a příjemcem finančních příspěvků. Uvedené pochybnosti vzešly z obeznámení se se stanovami mezioborového sdružení, jimiž jsou zástupci odborů vázáni, neboť omezují přístup do mezioborové organizace pouze zástupcům malého počtu podniků určité velikosti.
(33)
Dne 5. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od druhé zúčastněné třetí strany.
(34)
V těchto připomínkách se zúčastněná strana plně ztotožňuje s analýzou Komise, pokud jde o vyhodnocení závazných dobrovolných příspěvků a domnívá se, že jsou v rozporu s článkem 110 SFEU. Zúčastněná strana upozorňuje Komisi na zcela nezákonnou povahu závazných dobrovolných příspěvků a na úlohu vnitrostátních soudních orgánů, pokud jde o sankce za tuto nezákonnou situaci, jež by měla být vyjádřena v podobě uznání práva na plnou náhradu uhrazených závazných dobrovolných příspěvků.
(35)
Dne 6. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od třetí zúčastněné třetí strany.
(36)
V těchto připomínkách třetí strana vyjadřuje nesouhlas s analýzou Komise, jež se domnívá, že činnosti vykonávané sdružením Val'Hor příslušejí státu a že by tyto zdroje měly být považovány za státní zdroje, neboť stát provádí pouze kontrolu souladu se zákonem, a nikoli politiky, již mezioborová organizace vede.
(37)
Dopisem ze dne 10. července 2012 se francouzské orgány vyjádřily k připomínkám zúčastněných třetích stran a dospěly k závěru, že jimi zaslaná vyjádření nijak nezpochybňují připomínky, jež francouzské orgány zaslaly Komisi.
VI. HODNOCENÍ
(38)
Úvodem Komise podotýká, že část předmětných opatření na propagaci pěstování zeleniny byla financována z dotací od organizace France-Agrimer (dále jen „FAM“) v rámci režimů podpory, jež byly oznámeny Komisi pod čísly N 671/07 a XA 220/07 (druhé číslo odpovídá vyňaté podpoře). Tímto rozhodnutím není dotčeno již učiněné hodnocení povahy státní podpory spojené s uvedenými dotacemi. Analogicky se toto rozhodnutí nevyjadřuje k povaze podpory danému odvětví týkající se případných dotací, jež nebyly určeny na konkrétní opatření, avšak byly uhrazeny do rozpočtu mezioborového sdružení Val'Hor.
(39)
Komise se tedy poté omezí na posouzení, zda financování předmětných opatření ze závazných dobrovolných příspěvků představuje státní podporu.
VI.1 Existence podpory
(40)
Ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU říká, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(41)
Aby tedy bylo možné posuzovaná opatření považovat za státní podporu, musí je provádět stát a musejí být financovány ze státních zdrojů.
(42)
Pokud jde o systém mezioborových organizací a povahu závazných dobrovolných příspěvků, aby byla Komise schopna určit, zda mohou příspěvky představovat státní zdroje, posoudila předmětné opatření kromě jiného na základě rozsudku Soudního dvora ze dne 30. května 2013 ve věci „Doux élevages“, C-677/11.
Řešení přijaté Soudním dvorem v rozsudku „Doux Elevages“
(43)
Soudní dvůr ve věci „Doux élevages“ odpověděl na předběžnou otázku týkající se výkladu čl. 107 odst. 1 SFEU, a zejména pojmu „státní zdroje“ v případech dobrovolných příspěvků, jež byly učiněny závaznými.
(44)
Soudní dvůr vynesl rozsudek a dospěl v něm k závěru, že rozhodnutí vnitrostátního orgánu, kterým rozšiřuje na všechny obory zemědělského odvětví dohodu, která jakožto mezioborová dohoda představující věc v hlavním řízení, ustanovuje příspěvek v rámci mezioborové organizace, jež je uznána vnitrostátním orgánem, a činí jej tak povinným s cílem umožnit provádění opatření týkajících se komunikace, propagace, vnějších vztahů, zajištění jakosti, výzkumu a ochrany zájmů příslušného odvětví nepředstavuje prvek státní podpory.
(45)
Soudní dvůr měl ve svém rozsudku za to, že předmětné příspěvky jsou od soukromých hospodářských subjektů, které vykonávají činnost na daných trzích, což znamená, že tento mechanismus nezahrnuje žádný přímý či nepřímý převod státních zdrojů. Fondy vytvořené na základě odvodů neprocházejí státním rozpočtem či skrze jiný veřejný subjekt a stát se z jakéhokoli důvodu nevzdává žádných prostředků (jako jsou daně, poplatky, příspěvky či jiné prostředky), které by podle vnitrostátních právních předpisů měly být odváděny do státního rozpočtu.
(46)
Podle Soudního dvora si tyto příspěvky zachovávají svůj soukromý charakter po celou dobu své existence a vnitrostátní orgány nemohou tyto zdroje z příspěvků, jež jsou předmětem hlavního řízení, účinně využívat k podpoře některých podniků. Samy příslušné mezioborové organizace rozhodují o využití těchto zdrojů, jež jsou tedy v celém objemu určeny pro účely stanovené uvedenými organizacemi. Tyto zdroje rovněž nejsou pod neustálou veřejnou kontrolou a nejsou dostupné státním orgánům.
(47)
Pokud jde o případný vliv, který může mít stát na fungování mezioborové organizace prostřednictvím rozhodnutí rozšířit na všechny obory odvětví mezioborovou dohodu, zastává Soudní dvůr názor, že tím nemohou být změněna výše uvedená zjištění. Soudní dvůr totiž zdůraznil, že předmětné právní předpisy nedávají příslušnému orgánu pravomoc řídit nebo ovlivňovat správu fondů.
(48)
Kromě toho podle judikatury příslušných vnitrostátních soudních orgánů neopravňují ustanovení zemědělského zákoníku, jimiž se řídí rozšíření dohody, na jejímž základě se ustanovují příspěvky v rámci mezioborové organizace, orgány veřejné správy, aby uvedené příspěvky podrobovaly jiné kontrole, než je kontrola řádnosti a souladu se zákonem. Orgány veřejné správy konají pouze jako „nástroj“, aby se příspěvky ustavené mezioborovými organizacemi za účelem, jež si sami určí, staly závazné. Soudní dvůr navíc zdůraznil, že soukromé fondy využívané mezioborovými organizacemi se nestanou „veřejnými zdroji“ pouze proto, že jsou využívány společně s částkami případně pocházejícími z veřejného rozpočtu.
(49)
Soudní dvůr rovněž uvedl, že ani pravomoc státu uznat mezioborovou organizaci v souladu s článkem L.632.1 zemědělského zákoníku, ani pravomoc státu rozšířit v souladu s články L.632-3 a L.632-4 uvedeného zákoníku mezioborovou dohodu na všechny obory odvětví neumožňuje dospět k závěru, že opatření prováděná mezioborovými organizacemi by měl vykonávat stát.
(50)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení založila své hodnocení na tom, že se jedná o státní podporu, že se využívají státní zdroje a že daná opatření nemá vykonávat stát, výhradně na argumentech, které Soudní dvůr vyvrátil ve zmíněném rozsudku „Doux élevages“.
Použití judikatury „Doux Elevages“ v daném případě
(51)
V případě mezioborového sdružení Val'Hor: Stejně jako v případě jiných mezioborových organizací ve Francii musí být jeho existence, úkoly a fungování uznány státním orgánem. Jak vyplývá z informací francouzských orgánů, zůstává však právnickou osobou podléhající soukromému právu, jež není součástí veřejné správy, a úloha státu se omezuje na jeho uznání a rozšíření dohod, které může sdružení uzavírat.
(52)
V případě mechanismu povinných příspěvků: Podle článku L. 632-6 zemědělského zákoníku i přes závaznou povahu jsou příspěvky i nadále pohledávkami soukromého práva. Neprocházejí ani státním rozpočtem, ani skrze veřejný subjekt, ani fondy kontrolovanými orgány veřejné správy. Z článků zemědělského zákoníku totiž vyplývá, že úloha státu spočívá pouze v rozšíření dohod, zatímco mezioborová organizace (v tomto případě Val'Hor) je nadále zodpovědná za stanovení sazeb příspěvků a za jejich využití na cíle, jež si sama určí.
(53)
Pokud jde o výše uvedené cíle, jichž mají mezioborové organizace dosáhnout zejména prostřednictvím provedených opatření, Soudní dvůr ve věci „Doux élevages“ zjistil, že článek L. 632-3 zemědělského zákoníku uvádí velice obecně a stroze cíle, jež musí mezioborová dohoda upřednostňovat, aby ji mohl orgán veřejné správy rozšířit, a nepodmiňuje tedy rozšíření dohody nutností sledovat konkrétní cíle, které stanovil a definoval státní orgán.
(54)
Z rozsudku „Doux élevages“ vyplývá, že vnitrostátní orgány ve skutečnosti nemohou využívat zdroje pocházející z předmětných příspěvků na podporu některých podniků. Sama příslušná mezioborová organizace rozhoduje o využití těchto zdrojů, jež jsou v celém objemu určeny na cíle stanovené uvedenou organizací. Tyto zdroje rovněž nejsou pod neustálou veřejnou kontrolou a nejsou dostupné státním orgánům. Předmětné právní předpisy nedávají příslušnému orgánu pravomoc řídit nebo ovlivňovat správu fondů. Soudní dvůr rovněž uvedl, že případným vlivem, který může mít stát na fungování mezioborové organizace prostřednictvím rozhodnutí rozšířit na všechny obory odvětví mezioborovou dohodu, nemohou být změněna výše uvedená zjištění.
(55)
Soudní dvůr zdůraznil, že soukromé fondy využívané mezioborovými organizacemi se nestanou „veřejnými zdroji“ pouze proto, že jsou využívány společně s prostředky případně pocházejícími z veřejného rozpočtu. Pouhá skutečnost, že některá daná opatření jsou zřejmě financována i z dotací FAM, nezavdává důvod zařadit státní zdroje k předmětným závazným příspěvkům, pokud chybí ukazatel, podle něhož by dotace bývaly státu umožnily provádět dostatečnou kontrolu fondů financovaných z výběru závazných dobrovolných příspěvků.
(56)
Soudní dvůr rovněž uvedl, že ani pravomoc státu uznat mezioborovou organizaci v souladu s článkem L.632-1 zemědělského zákoníku, ani pravomoc státu rozšířit v souladu s články L.632-3 a L.632-4 uvedeného zákoníku mezioborovou dohodu na všechny obory odvětví neumožňuje dospět k závěru, že opatření prováděná mezioborovou organizací by měl vykonávat stát.
(57)
Z důvodů zmíněných v bodech odůvodnění má Komise za to, že finanční prostředky na předmětná opatření prováděná mezioborovým sdružení Val'Hor prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků nepocházejí ze státních zdrojů, a tudíž nepředstavují státní podporu.
VII. ZÁVĚR
(58)
Z výše uvedeného vyplývá, že financování opatření prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Financování opatření na propagaci, reklamu, technickou pomoc, výzkum a vývoj, jež provádělo mezioborové sdružení Val'Hor prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků v období 2005-2014, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, a to bez ohledu na otázku, zda státní dotace mezioborové organizaci představují podporu příslušnému odvětví či nikoli nebo zda dotace poskytnuté na tato opatření představují státní podporu.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 9. dubna 2014.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 9 aprile 2014
relativa al regime di aiuti di Stato SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07] a cui la Francia ha dato esecuzione (Accordo interprofessionale stipulato nell'ambito dell'Associazione francese per la valorizzazione dei prodotti e dei settori professionali dell'orticoltura e del paesaggio - Val'Hor)
[notificata con il numero C(2014) 2223]
(Il testo in lingua francese è il solo facente fede)
(2014/416/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 108, paragrafo 2, primo comma,
dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni conformemente al suddetto articolo e viste le osservazioni trasmesse,
considerando quanto segue:
I. PROCEDURA
(1)
Con lettera del 9 maggio 2007 è pervenuta alla Commissione una denuncia riguardante l'estensione dell'accordo interprofessionale stipulato nell'ambito dell'Associazione francese per la valorizzazione dei prodotti e dei settori professionali dell'orticoltura e del paesaggio (organizzazione di categoria «Val'Hor»). Il caso è stato registrato con il numero CP 157/07. Il 4 febbraio 2010 la misura è stata registrata come aiuto di Stato non notificato con il numero NN 8/10.
(2)
Nell'ambito della denuncia CP 157/07 sono pervenute alla Commissione osservazioni del ricorrente in data 26 ottobre 2009 e 16 maggio 2011.
(3)
I servizi della Commissione hanno chiesto alle autorità francesi di fornire informazioni supplementari in relazione a un possibile aiuto di Stato nel settore dell'orticoltura con lettere del 13 luglio 2007, 10 dicembre 2007, 26 giugno 2008, 22 febbraio 2010, 16 dicembre 2010 e 13 ottobre 2011. La Francia ha trasmesso tali informazioni con lettere del 17 ottobre 2007, 7 aprile 2008, 1o settembre 2008, 2 aprile 2010, 22 febbraio 2011 e 15 novembre 2011.
(4)
Con decisione C(2011) 10053 dell'11 gennaio 2012, la Commissione ha deciso di avviare il procedimento di cui all'articolo 108, paragrafo 2, del TFUE.
(5)
La decisione della Commissione di avviare il procedimento è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea. (1) La Commissione ha invitato gli interessati a presentare osservazioni in merito alla misura di cui trattasi.
(6)
La Commissione ha ricevuto osservazioni da parte degli interessati e le ha trasmesse alla Francia dando ad essa la possibilità di commentarle.
(7)
Con messaggio di posta elettronica del 20 gennaio 2012, la Rappresentanza permanente della Francia presso l'Unione europea ha trasmesso alla Commissione una lettera delle autorità francesi intesa ad ottenere una proroga di due mesi per presentare le loro osservazioni sull'avvio del procedimento. Con fax del 26 gennaio 2012 si comunicava la concessione di detta proroga.
(8)
Con messaggio di posta elettronica del 14 marzo 2012, la Rappresentanza permanente della Francia presso l'Unione europea ha comunicato alla Commissione la risposta delle autorità francesi all'apertura del procedimento di cui all'articolo 108, paragrafo 2, del TFUE.
(9)
Con messaggio di posta elettronica del 10 luglio 2012, la Rappresentanza permanente della Francia presso l'Unione europea ha inviato la risposta delle autorità francesi alle osservazioni presentate dalle parti interessate.
II. DESCRIZIONE
PRESENTAZIONE DELL'ORGANIZZAZIONE DI CATEGORIA VAL'HOR
(10)
L'associazione francese per la valorizzazione dei prodotti e dei settori professionali dell'orticoltura e del paesaggio (Val'Hor) è un'organizzazione di categoria riconosciuta del settore dell'orticoltura in Francia. La sua organizzazione e il suo funzionamento sono disciplinati dagli articoli L. 631-1 e seguenti del codice rurale («Code Rural»).
(11)
L'associazione Val'Hor è stata creata nel 1997 ed è stata riconosciuta dallo Stato come organizzazione di categoria nazionale ai sensi dell'articolo L. 632-1 del codice rurale francese per il settore dell'orticoltura e del paesaggio il 13 agosto 1998. Il suo statuto è stato approvato dall'Assemblea generale il 25 marzo 2004.
(12)
Val'Hor, come altre organizzazioni di categoria riconosciute, può concludere accordi e può riscuotere presso tutti i membri delle professioni che ne fanno parte contributi volontari destinati a finanzarli. Tali accordi possono essere resi obbligatori con decreto interministeriale (cosiddetti accordi «estesi») per tutti gli operatori della filiera, membri o meno dell'associazione di categoria Val'Hor alle condizioni previste dal codice rurale francese. Il codice rurale autorizza l'estensione degli accordi solo quando questi mirano a «un interesse comune» fondato su interventi «conformi all'interesse generale e compatibile con le norme della politica agricola comune» (cfr. l'articolo L.632-3 del codice rurale).
(13)
Val'Hor ha adottato il 12 novembre 2004 l'accordo interprofessionale di finanziamento che è stato emendato con la modifica n. 1 del 14 settembre 2006. L'articolo II di tale accordo prevede che ciascun membro, persona fisica o giuridica, di una professione rappresentata all'interno dell'organizzazione interprofessionale Val'Hor è soggetto al pagamento di una quota annuale.
(14)
L'accordo interprofessionale di finanziamento concluso per Val'Hor è stato prorogato una prima volta di un anno, mediante decreto del Ministero dell'agricoltura, dell'alimentazione, della pesca e degli affari rurali del 12 aprile 2005, pubblicato nella Gazzetta ufficiale della Repubblica francese il 12 maggio 2005. Esso è stato prorogato una seconda volta per un periodo di un anno da un decreto del 16 novembre 2006, pubblicato nella Gazzetta ufficiale della Repubblica francese dell'8 dicembre 2006.
(15)
Con decreto del 31 marzo 2008, pubblicato nella Gazzetta ufficiale della Repubblica francese l'11 aprile 2008, le disposizioni dell'accordo interprofessionale del 21 febbraio 2008 sono state estese per il periodo dal 1o luglio 2007 al 30 giugno 2008 a tutti i membri delle professioni che costituiscono l'associazione. Con decreto del 16 settembre 2008, pubblicato nella Gazzetta ufficiale della Repubblica francese il 25 settembre 2008, le disposizioni dell'accordo interprofessionale del 22 luglio 2008 sono state prorogate fino al 30 giugno 2010. Con decreto del 27 maggio 2010, pubblicato nella Gazzetta ufficiale della Repubblica francese l'8 giugno 2010, le disposizioni dell'accordo interprofessionale del 22 luglio 2008 sono state prorogate per il periodo dal 1o luglio 2010 al 30 giugno 2011. Con decreto del 3 ottobre 2011, pubblicato nella Gazzetta ufficiale della Repubblica francese il 15 ottobre 2011, le disposizioni dell'accordo interprofessionale del 12 settembre 2011 sono state prorogate fino al 30 giugno 2014.
(16)
Secondo le informazioni trasmesse dalle autorità francesi il 17 ottobre 2007, il contributo volontario obbligatorio - CVO (Cotisation volontaire obligatoire) istituito per le imprese del settore delle piante ornamentali provenienti dall'orticoltura e dalla vivaistica e dal settore del paesaggio era destinato a consentire la realizzazione delle azioni e degli strumenti necessari alla promozione collettiva dell'orticoltura, della floricoltura e del paesaggio, dei loro prodotti e mestieri sui mercati interni ed esterni; la conoscenza dell'offerta, della domanda e dei meccanismi del mercato; il miglioramento del funzionamento, del controllo e della trasparenza del mercato; la qualità dei prodotti; l'organizzazione e il miglioramento delle pratiche e delle relazioni interprofessionali nel settore; la realizzazione di programmi di formazione, di ricerca applicata, di sperimentazione e di sviluppo; e il funzionamento dell'associazione.
IL RUOLO DELLO STATO
(17)
Con decreto del 13 agosto 1998, lo Stato francese ha riconosciuto Val'Hor come organizzazione interprofessionale ai sensi dell'articolo L. 632-1 del codice rurale francese.
(18)
Il funzionamento, i compiti e la composizione di Val'Hor sono disciplinati dallo statuto. Affinché tale organizzazione interprofessionale possa essere riconosciuta, le autorità competenti dovevano verificare il rispetto di vari criteri, in particolare la conformità degli statuti alla legge (articolo L. 632-1 del codice rurale), e che le organizzazioni costitutive di Val'Hor interessate siano rappresentative e si conformino agli obiettivi delle politiche nazionali e comunitarie. La sua esistenza, i suoi compiti e il suo funzionamento sono disciplinati dagli articoli L. 631-1 e seguenti del codice rurale.
(19)
Secondo le autorità francesi, fino al 2007, i CVO versati dai membri delle professioni riunite in Val'Hor costituivano le uniche risorse dell'organizzazione interprofessionale. Sebbene Val'Hor sia una persona giuridica di diritto privato e il suo finanziamento sia garantito dai contributi del settore interessato, il funzionamento del sistema dei CVO richiede l'intervento dello Stato. Per rendere obbligatori i CVO a tutta l'organizzazione interprofessionale è necessario un decreto o una decisione ministeriale.
(20)
Val'Hor può essere consultata in merito agli orientamenti e alle misure relative alle politiche di filiera che la riguardano (articolo L. 632-2- 1 del codice rurale).
BASE GIURIDICA NAZIONALE
(21)
Codice rurale, libro sesto, titolo III (articoli L. 631-1 - L. 632-13). Decreti interistituzionali relativi all'estensione degli accordi interprofessionali (cfr. punti 13-14) accordi interprofessionali (cfr. punti 10-12).
LA MISURA
(22)
Quanto ottenuto con i CVO è utilizzato per svolgere azioni a favore della filiera dell'orticoltura, che possono essere classificate come: azioni di promozione, azioni di ricerca-sviluppo e azioni di assistenza tecnica.
(23)
Le autorità francesi sostengono che i finanziamenti non sono mai destinati alle spese delle imprese, di qualsiasi settore professionale esse siano, ma che si tratta solo di operazioni a carattere collettivo.
III. MOTIVI SFOCIATI NELL'AVVIO DEL PROCEDIMENTO DI INDAGINE FORMALE
(24)
La Commissione ha avviato il procedimento di cui all'articolo 108, paragrafo 2, del TFUE poiché ha ritenuto che i contributi prelevati costituissero oneri parafiscali, vale a dire risorse pubbliche, e che le azioni delle organizzazioni interprofessionali fossero imputabili allo Stato. Essa si è basata in particolare sull'interpretazione della sentenza «Pearle» (2), e ha ritenuto che la misura non soddisfi tutti i requisiti posti dalla Corte nella causa summenzionata, soprattutto perché l'approvazione del governo, mediante il riconoscimento dell'organizzazione interprofessionale, costituisce una condizione essenziale per l'adozione dei contributi e che, per produrre tutti i loro effetti (3), i contributi a loro volta richiedono un atto d'autorità pubblica (il decreto interministeriale).
IV. OSSERVAZIONI DELLE AUTORITÀ FRANCESI SULL'APERTURA DEL PROCEDIMENTO DI INDAGINE FORMALE
(25)
Nella lettera trasmessa con messaggio di posta elettronica del 14 marzo 2012, le autorità francesi hanno contestato la posizione della Commissione europea, secondo la quale le azioni Val'Hor, attraverso le entrate dei CVO, sono imputabili allo Stato e finanziate da risorse di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del TFUE.
(26)
Secondo le autorità francesi, le azioni svolte da tale organizzazione interprofessionale soddisfano le condizioni della sentenza Pearle e non sono costitutive di un aiuto di Stato. Infatti, l'associazione Val'Hor è una persona giuridica di diritto privato disciplinata dalla legge del 1o luglio 1901 relativa al contratto di associazione. Essa si è costituita liberamente, il 28 maggio 1997, su iniziativa delle organizzazioni più rappresentative della produzione, della commercializzazione e della valorizzazione delle piante ornamentali dei settori dell'orticoltura e del paesaggio. Ai sensi dell'articolo L. 632-1 del codice rurale, essa è stata riconosciuta con decreto del 13 agosto 1998, pubblicato nella Gazzetta ufficiale della Repubblica francese del 3 settembre 1998. Per concedere tale riconoscimento, l'autorità amministrativa si è limitata a verificare che le organizzazioni professionali all'origine della creazione di Val'Hor fossero rappresentative e che l'associazione ha lo scopo di promuovere azioni collettive nell'interesse economico delle imprese private della filiera.
(27)
Le autorità francesi hanno aggiunto che, ai sensi degli articoli L. 632-3 e L. 632-6 del codice rurale, gli accordi interprofessionali conclusi da Val'Hor all'unanimità delle organizzazioni professionali che ne fanno parte possono essere resi obbligatori nei confronti di tutti gli operatori della filiera e finanziati con i CVO, qualora prevedano azioni comuni o finalizzate al raggiungimento di un interesse comune. L'autorità amministrativa si limita a verificare la conformità dell'accordo con la normativa nazionale ed europea e a verificare che le entrate dei CVO raccolti finanzino regolarmente le azioni fissate dall'organizzazione di categoria stessa a beneficio di tutta la filiera. Pertanto, l'autorità amministrativa non ha alcun ruolo nella composizione, nell'organizzazione e nelle modalità di funzionamento di Val'Hor. Val'Hor dispone quindi della più grande autonomia per determinare le azioni interprofessionali che desidera svolgere.
(28)
Le autorità francesi hanno dunque concluso che le azioni interprofessionali realizzate da Val'Hor non costituiscono strumenti per l'attuazione di una politica di Stato, non avendo lo Stato mai il potere di orientare l'uso dei CVO per finanziare queste azioni.
(29)
Per quanto riguarda la posizione della Commissione sulla misura in cui i CVO e l'utilizzo degli introiti che ne derivano implicano una discriminazione nei confronti dei prodotti esportati o importati, e sulla questione se tale modalità di finanziamento non rischia di pregiudicare la concorrenza tra gli Stati membri, le autorità francesi hanno precisato che, nella misura in cui la base imponibile dei contributi decisi dall'organizzazione di categoria Val'Hor dipende solo dalla superficie o dal numero di dipendenti nell'azienda, i CVO non sono applicati ai prodotti importati o esportati. Il finanziamento delle azioni interprofessionali con i CVO non crea alcuna discriminazione tra i prodotti nazionali e i prodotti importati o esportati e non causa distorsioni della concorrenza.
(30)
Infine, le autorità francesi ricordano che in ogni caso, poiché i CVO non sono riscossi sui prodotti importati, le misure finanziate rientrano nel campo di applicazione della decisione della Commissione europea C (2008) 7846 del 10 dicembre 2008, con la quale quest'ultima ammette la compatibilità del regime di aiuti notificato con il mercato interno.
V. OSSERVAZIONI DEGLI INTERESSATI IN MERITO ALL'AVVIO DEL PROCEDIMENTO
(31)
Il 4 aprile 2012, la Commissione ha ricevuto da un terzo interessato osservazioni sull'avvio del procedimento.
(32)
In queste osservazioni, la parte interessata si interroga sulla creazione di sistemi in cui l'organizzazione interprofessionale Val'Hor sarebbe, rispettivamente l'iniziatore, il legislatore e l'esattore delle controparti finanziarie. Questi interrogativi sono sorti sulla base degli statuti delle professioni rappresentate che vincolano la rappresentanza sindacale, limitando l'accesso all'organizzazione interprofessionale ai soli rappresentanti di una minoranza di imprese di una certa dimensione.
(33)
Il 5 aprile 2012 la Commissione ha ricevuto da un altro terzo interessato osservazioni sull'avvio del procedimento.
(34)
In queste osservazioni, la parte interessata condivide pienamente l'analisi della Commissione relativamente alla qualificazione dei CVO e ritiene che essi siano in contrasto con l'articolo 110 del TFUE. La parte interessata richiama l'attenzione della Commissione sul carattere del tutto illegittimo dei CVO e sul ruolo dei giudici nazionali in merito alla sanzione di tale illegittimità, che dovrebbe concretizzarsi riconoscendo il diritto al rimborso integrale dei CVO versati.
(35)
Il 6 aprile 2012 la Commissione ha ricevuto da un ulteriore terzo interessato osservazioni sull'avvio del procedimento.
(36)
In queste osservazioni, la parte interessata contesta l'analisi della Commissione intesa a considerare che le azioni realizzate da Val'Hor sarebbero imputabili allo Stato e che le risorse dovrebbero essere assimilate a risorse statali, in quanto lo Stato esercita solo un mero controllo di conformità alla legge e non alla politica perseguita dall'associazione.
(37)
Con lettera del 10 luglio 2012 le autorità francesi hanno comunicato le loro repliche alle osservazioni presentate dai terzi interessati, concludendo che le osservazioni presentate da questi ultimi non sono tali da rimettere in discussione le osservazioni trasmesse dalle autorità francesi alla Commissione.
VI. VALUTAZIONE
(38)
In via preliminare, la Commissione osserva che una parte delle azioni pubblicitarie e di promozione dell'orticoltura in questione sono state finanziate da sovvenzioni di France-Agrimer («FAM») nell'ambito dei regimi di aiuti notificati alla Commissione con i numeri N 671/07 e XA 220/07 (quest'ultimo numero corrispondente ad un aiuto esentato). La presente decisione non pregiudica la valutazione già effettuata della natura di aiuto di Stato di tali sovvenzioni. Analogamente, la presente decisione non prende posizione sulla natura di aiuto al settore nel caso di eventuali sovvenzioni non destinate ad un'azione precisa, ma versate al bilancio dell'organizzazione di categoria Val'Hor.
(39)
La Commissione si limiterà dunque, di seguito, ad esaminare se il finanziamento delle azioni in questione con i CVO costituisca un aiuto di Stato.
VI. 1. Esistenza di un aiuto
(40)
Ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1 del TFUE, «sono incompatibili con il mercato interno, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza.»
(41)
Pertanto, per poter essere qualificate come aiuti di Stato le misure esaminate devono essere imputabili allo Stato e finanziate con risorse statali.
(42)
Per quanto riguarda il sistema delle organizzazioni di categoria e la natura dei CVO, al fine di stabilire se i contributi possono rappresentare risorse statali, la Commissione ha valutato la misura in oggetto, tra l'altro, alla luce della sentenza della Corte del 30 maggio 2013 nella causa C-677/11 «Doux Élevage».
La soluzione accolta dalla Corte nella sentenza «Doux Élevage»
(43)
Nella causa «Doux Élevage», la Corte ha risposto ad una domanda di pronuncia pregiudiziale riguardante l'interpretazione dell'articolo 107, paragrafo 1, del TFUE e, in particolare, la nozione di «risorse statali» nei casi di contributi volontari resi obbligatori.
(44)
La Corte ha formulato la sua sentenza, concludendo che la decisione di un'autorità nazionale che estende a tutti gli operatori di una filiera agricola un accordo che, al pari dell'accordo interprofessionale oggetto del procedimento principale, istituisce un contributo nell'ambito di un'organizzazione interprofessionale riconosciuta dall'autorità nazionale rendendolo in tal modo obbligatorio - al fine di consentire l'attuazione di azioni di comunicazione, di promozione, di relazioni esterne, di garanzia della qualità, di ricerca e di difesa degli interessi del settore interessato - non costituisce un elemento di un aiuto di Stato.
(45)
Nella sua sentenza, la Corte ha ritenuto che i contributi in questione provengano da operatori economici privati che svolgono un'attività sui mercati interessati, e quindi tale meccanismo non comporta alcun trasferimento diretto o indiretto di risorse statali. I fondi istituiti con i pagamenti non transitano sul bilancio dello Stato o di un altro ente pubblico e lo Stato non rinuncia a nessuna risorsa, a qualsiasi titolo (come imposte, tasse, contributi o altri) che, secondo la legislazione nazionale, avrebbe dovuto essere versata al bilancio dello Stato.
(46)
Secondo la Corte, tali contributi conservano il loro carattere privato durante tutto il loro percorso e le autorità nazionali non possono utilizzare le risorse provenienti dai contributi oggetto del procedimento principale per sostenere talune imprese. Sono le organizzazioni interprofessionali interessate che decidono in merito all'utilizzo delle proprie risorse, interamente destinate ad obiettivi dalle stesse determinati. Parimenti, tali risorse non si trovano costantemente sotto il controllo pubblico e non sono a disposizione delle autorità statali.
(47)
Per quanto riguarda l'eventuale influenza che lo Stato può esercitare sul funzionamento dell'organizzazione interprofessionale mediante la decisione di estendere a tutti i commercianti di una filiera un accordo interprofessionale, la Corte è del parere che ciò non sia tale da modificare le suddette conclusioni. La Corte ha infatti sottolineato che la normativa in questione non conferisce all'autorità competente il potere di dirigere o influenzare l'amministrazione dei fondi.
(48)
Inoltre, secondo la giurisprudenza dei giudici nazionali competenti, le disposizioni del codice rurale che disciplinano l'estensione di un accordo istitutivo di contributi nell'ambito di un'organizzazione interprofessionale non autorizzano le autorità pubbliche a sottoporre i CVO a un controllo diverso da quello di regolarità e di legittimità. La pubblica amministrazione agisce solamente quale «strumento» al fine di rendere obbligatori i contributi istituiti dalle organizzazioni interprofessionali per il perseguimento di fini dalle stesse determinati. La Corte ha inoltre sottolineato che i fondi privati utilizzati dalle organizzazioni interprofessionali non divengono «risorse pubbliche» soltanto perché utilizzati unitamente a somme eventualmente provenienti dal bilancio pubblico.
(49)
Inoltre, la Corte ha dichiarato che né il potere dello Stato di riconoscere un'organizzazione interprofessionale ai sensi dell'articolo L. 632-1 del codice rurale né il potere dello Stato medesimo di estendere un accordo interprofessionale a tutti gli operatori di una filiera ai sensi degli articoli L. 632-3 e L. 632-4 del codice medesimo consentono di concludere che le azioni condotte dall'organizzazione interprofessionale siano imputabili allo Stato.
(50)
Nella decisione di avvio del procedimento, la Commissione ha espressamente fondato la sua valutazione della presenza di un aiuto di Stato, e in particolare il coinvolgimento di risorse statali e l'imputabilità delle misure allo Stato, sugli argomenti che sono stati disattesi dalla Corte nella summenzionata sentenza «Doux Élevage».
Applicazione della giurisprudenza «Doux Élevage» al caso di specie
(51)
Sull'organizzazione interprofessionale Val'Hor: come per le altre organizzazioni interprofessionali in Francia, l'esistenza, i compiti e il funzionamento sono subordinati al riconoscimento da parte di un'autorità statale. Come risulta dalle informazioni fornite dalle autorità francesi, essa rimane tuttavia una persona giuridica di diritto privato che non fa parte della pubblica amministrazione ed il ruolo dello Stato è limitato al suo riconoscimento e all'estensione degli accordi che può concludere.
(52)
Sul sistema dei CVO: ai sensi dell'articolo L. 632-6 del codice rurale, nonostante il carattere obbligatorio dei contributi, questi rimangono crediti di diritto privato. Non transitano sul bilancio dello Stato o di un altro ente pubblico né su quello di un fondo controllato dallo Stato. Infatti, emerge da tale articolo del codice rurale che il ruolo dello Stato si limita all'estensione degli accordi, mentre l'associazione interprofessionale, Val'Hor in tal caso, rimane responsabile della fissazione delle aliquote dei contributi e del loro utilizzo per gli obiettivi stabiliti dalla medesima.
(53)
Per quanto riguarda i suddetti obiettivi che le organizzazioni interprofessionali devono raggiungere, in particolare mediante le azioni svolte, la Corte ha rilevato, nella causa «Doux Élevage» che l'articolo L. 632-3 del codice rurale precisa in maniera molto generica e non esaustiva gli obiettivi che un accordo interprofessionale deve favorire per poter essere esteso dall'autorità amministrativa competente e non subordina l'estensione di un tale accordo al perseguimento di obiettivi concreti, stabiliti e definiti dallo Stato.
(54)
Dalla sentenza «Doux élevages» si evince che le autorità nazionali non possono effettivamente utilizzare le risorse provenienti dai contributi oggetto del procedimento principale per sostenere talune imprese. È l'organizzazione interprofessionale interessata che decide in merito all'utilizzazione delle proprie risorse, interamente destinate ad obiettivi dalla stessa determinati. Parimenti, tali risorse non si trovano costantemente sotto il controllo pubblico e non sono a disposizione delle autorità statali. La normativa in questione non conferisce all'autorità competente il potere di dirigere o influenzare l'amministrazione dei fondi. Per quanto riguarda l'eventuale influenza che lo Stato può esercitare sul funzionamento dell'organizzazione interprofessionale per effetto della decisione di estendere a tutti gli operatori di una filiera un accordo interprofessionale, la Corte è del parere che ciò non sia tale da modificare le suddette conclusioni.
(55)
La Corte ha posto in evidenza che i fondi privati utilizzati dalle organizzazioni interprofessionali non divengono «risorse pubbliche» soltanto perché utilizzati unitamente a somme eventualmente provenienti dal bilancio pubblico; il semplice fatto che talune azioni in questione siano finanziate anche da sovvenzioni di FAM non consente di qualificare risorse statali i CVO, in assenza di indizio secondo cui tali sovvenzioni avrebbero consentito allo Stato di esercitare un controllo sufficiente sui fondi derivanti dalle attività di raccolta dei CVO.
(56)
Inoltre, la Corte ha dichiarato che né il potere dello Stato di riconoscere un'organizzazione interprofessionale ai sensi dell'articolo L. 632-1 del codice rurale (code rural), né il potere dello Stato medesimo di estendere un accordo interprofessionale a tutti gli operatori di una filiera ai sensi degli articoli L. 632-3 e L. 632-4 del codice medesimo consentono di concludere che le azioni condotte dall'organizzazione interprofessionale siano imputabili allo Stato.
(57)
Per i motivi indicati nei considerando che precedono, la Commissione ritiene che il finanziamento delle operazioni realizzate dall'organizzazione interprofessionale Val'Hor con i CVO non deriva da risorse di Stato, e quindi, non costituisce un aiuto di Stato.
VII. CONCLUSIONI
(58)
Ne consegue che il finanziamento delle azioni da parte dei CVO non costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del TFUE.
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Il finanziamento delle azioni di promozione, pubblicità, assistenza tecnica e di ricerca e sviluppo condotte dall'organizzazione interprofessionale Val'Hor mediante contributi volontari obbligatori nel periodo 2005-2014 non costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell'articolo 107, paragrafo 1, del TFUE, fatta salva la questione se le sovvenzioni dello Stato a un'organizzazione interprofessionale costituiscono un aiuto al settore interessato o se le sovvenzioni concesse a tali azioni costituiscono aiuti di Stato.
Articolo 2
La Repubblica francese è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 9 aprile 2014