PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/346
ze dne 9. února 2015,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Spojeným královstvím ve vztahu k Severnímu Irsku podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem C(2015) 542)
(Pouze anglické znění je závazné)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na přílohu III bod 2 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanoveného v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písm. a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 uvedené směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou v tomto případě např. dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Dne 14. prosince 2007 přijala Komise rozhodnutí 2007/863/ES (2), kterým se povoluje odchylka požadovaná Spojeným královstvím ve vztahu k Severnímu Irsku podle směrnice 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů, která umožňuje za určitých podmínek používat statková hnojiva do výše 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem pastvin.
(3)
Dne 24. února 2011 přijala Komise rozhodnutí 2011/128/EU (3), kterým se mění rozhodnutí 2007/863/ES a platnost odchylky se prodlužuje do 31. prosince 2014.
(4)
Odchylka povolená rozhodnutím 2007/863/ES ve znění rozhodnutí 2011/128/EU se v roce 2013 týkala 145 zemědělských podniků, což odpovídá přibližně 0,59 % z celkového počtu podniků a 0,42 % z celkové čisté zemědělské plochy.
(5)
Dne 10. října 2014 předložilo Spojené království Komisi žádost o prodloužení odchylky pro oblast Severního Irska podle přílohy III bodu 2 třetího pododstavce směrnice 91/676/EHS.
(6)
Spojené království používá pro oblast Severního Irska v souladu s čl. 3 odst. 5 směrnice 91/676/EHS akční program na celém svém území.
(7)
Ze zprávy Komise Radě a Evropskému parlamentu o provádění směrnice 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů za období 2008-2011, která vycházela ze zpráv členských států, vyplývá, že v případě podzemních vod vykazují ve Spojeném království v oblasti Severního Irska všechny monitorovací stanice průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a 93 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l. V případě povrchových vod vykazují všechny monitorovací stanice průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l.
(8)
V posledních několika letech došlo ke snížení počtu hospodářských zvířat i ke snížení používání umělých hnojiv. V období 2008-2011 ve srovnání s obdobím 2004-2007 se počet skotu snížil o 5 %, drůbeže o 5 % a ovcí o 10 %, zatímco počet prasat stoupl o 4 %. Průměrná zátěž dusíku ze statkových hnojiv v období 2008-2011 činila 117 kg/ha, což ve srovnání s obdobím 2004-2007 znamená pokles o 6,4 %. Průměrný přebytek fosforu ze statkových hnojiv v období 2008-2011 činil 13,6 kg/ha, což ve srovnání s obdobím 2004-2007 znamená pokles o 30,1 %. Používání umělých dusíkatých hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 snížilo v průměru o 18,4 %. Používání umělých fosforečných hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 snížilo v průměru o 53 %.
(9)
V Severním Irsku se pastviny rozkládají na 93 % zemědělské půdy. Celkově je v zemědělských podnicích s pastvinami 42 % půdy obhospodařováno extenzivně s intenzitou chovu nižší než jedna dobytčí jednotka na hektar a nízkými vstupy hnojiv, 37 % je obhospodařováno podle agroenvironmentálních programů a pouze 24 % je obhospodařováno intenzivněji, s intenzitou chovu dvou či více dobytčích jednotek na hektar. Pět procent je využíváno pro zemědělství na orné půdě. Průměrné použití umělých hnojiv na pastvinách je u dusíku 79 kg/ha a u fosforu 5 kg/ha.
(10)
Severní Irsko se vyznačuje vysokým úhrnem srážek a převládající půdou se špatným odvodněním. Kvůli špatnému odvodnění je denitrifikační potenciál většiny půd v Severním Irsku relativně vysoký, což snižuje koncentraci dusičnanů v půdě a tím množství dusičnanů schopné vyplavování.
(11)
Podnebí Severního Irska charakterizované rovnoměrným rozdělením ročních srážek v celém roce a poměrně malým rozsahem ročních teplot podporuje relativně dlouhé vegetační období travin v oblastech, kde je půda aktivně spravována a obhospodařována, pohybující se od 270 dnů za rok v pobřežních oblastech na východě přibližně do 260 dnů za rok v centrálních nížinách.
(12)
Komise se po přezkoumání žádosti Spojeného království pro oblast Severního Irska, zohlednění akčního programu a na základě zkušeností získaných z uplatňování odchylky podle rozhodnutí 2007/863/ES ve znění rozhodnutí 2011/128/EU domnívá, že množství statkových hnojiv navržené Severním Irskem, které odpovídá 250 kg dusíku na hektar za rok, neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(13)
Z dokumentace předložené Severním Irskem dále vyplývá, že navrhované množství 250 kg dusíku ze statkových hnojiv na hektar a za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem pastvin je zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou např. dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(14)
Platnost rozhodnutí 2007/863/ES ve znění rozhodnutí 2011/128/EU končí dne 31. prosince 2014. Aby bylo zajištěno, že dotčení zemědělci mohou dále využívat této odchylky, je vhodné přijmout toto rozhodnutí.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Spojeným královstvím ve vztahu k Severnímu Irsku dopisem ze dne 10. října 2014 za účelem povolení vyššího množství statkových hnojiv, než stanoví první věta druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a písm. a) druhého pododstavce bodu 2 přílohy III uvedené směrnice, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
1.
„zemědělskými podniky s pastvinami“ se rozumějí podniky, v nichž tvoří travní porost nejméně 80 % zemědělské plochy vhodné pro použití statkových hnojiv;
2.
„pasoucími se hospodářskými zvířaty“ se rozumí skot (s výjimkou jatečných telat), ovce, jelenovití, kozy a koně;
3.
„travou“ se rozumí trvalé nebo dočasné travní porosty (za dočasné se považují pozemky ležící ladem po dobu kratší čtyř let);
4.
„pozemkem“ se rozumí jednotlivé pole nebo skupina polí homogenní z hlediska plodin, půdního typu a postupů hnojení.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije na jednotlivé zemědělské podniky s pastvinami a za podmínek uvedených v článcích 4, 5 a 6.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1. Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylky podle tohoto rozhodnutí, každoročně předloží příslušnému orgánu žádost o její povolení.
2. Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zaváží k plnění podmínek stanovených v článcích 5 a 6.
Článek 5
Používání statkových a jiných hnojiv
1. Množství statkových hnojiv pocházejících z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích s pastvinami, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 250 kg dusíku na hektar za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 8.
2. Celkový přísun dusíku nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny a zohledňuje i zásobování z půdy. Celkové použití dusíku se rozděluje na základě intenzity chovu a výnosnosti pastvin.
3. Pro každý zemědělský podnik se vede plán hnojení, jenž u zemědělské půdy popisuje střídání plodin i plánované použití statkových a jiných hnojiv. Tento plán se v podniku zpřístupní v každém kalendářním roce před 1. březnem. Plán hnojení obsahuje přinejmenším tyto údaje:
a)
plán střídání plodin, který musí uvádět plošnou výměru pozemků s travou a pozemků s jinými plodinami, včetně situačního náčrtu s umístěním jednotlivých pozemků;
b)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně dostupných skladovacích kapacit pro statková hnojiva;
c)
výpočet množství dusíku (po odečtení ztrát při ustájení a skladování) i fosforu vyprodukovaného ze statkových hnojiv v zemědělském podniku;
d)
množství, druh a vlastnosti statkových hnojiv dodávaných ze zemědělského podniku nebo do zemědělského podniku;
e)
předpokládané nároky plodin na jednotlivých pozemcích na dusík a fosfor;
f)
výsledky analýzy půdy, pokud jde o stav půdy z hlediska dusíku a fosforu, jsou-li k dispozici;
g)
druh hnojiva, které má být použito;
h)
výpočet použití dusíku a fosforu ze statkových hnojiv na každém pozemku;
i)
výpočet použití dusíku a fosforu z umělých a jiných hnojiv na každém pozemku.
Plán hnojení se aktualizuje nejpozději sedm dní po provedení jakékoli změny v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad mezi plánem a skutečnými zemědělskými postupy.
4. Každý zemědělec vede evidenci hnojení včetně informací týkajících se hospodaření s dusíkem a přísunu fosforu a informací týkajících se nakládání se znečištěnou vodou. Tyto informace se každoročně předkládají příslušnému orgánu.
5. U každého zemědělského podniku s pastvinami, který využívá odchylky, souhlasí zemědělec s případnou kontrolou žádosti uvedené v čl. 4 odst. 1, jakož i plánu a evidence hnojení.
6. Každý zemědělec, který využívá odchylky, provádí za účelem správného hnojení periodické analýzy dusíku a fosforu v půdě.
Pro každou plochu zemědělského podniku, která je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy, se odběr vzorků a analýza provede nejméně jednou za čtyři roky.
Na každých pět hektarů zemědělské půdy se provede nejméně jedna analýza.
V každém zemědělském podniku využívajícím odchylku se zpřístupní výsledky analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě.
7. Před osevem travou na podzim se nesmí statková hnojiva rozmetávat.
8. U každého zemědělského podniku s pastvinami, který využívá odchylky, zajistí zemědělec, aby bilance fosforu, vypočtená podle metodiky stanovené příslušným orgánem, nevykazovala nadbytek vyšší než 10 kg fosforu na hektar za rok.
Článek 6
Hospodaření s půdou
1. Na 80 nebo více procentech plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv se v zemědělských podnicích vyseje tráva.
2. Zemědělci, kteří využívají jednotlivé odchylky, provedou tato opatření:
a)
dočasné travinné porosty se zaorají na jaře;
b)
bezprostředně po zaorání trávy na všech půdních typech následuje osev plodinami s vysokou potřebou dusíku;
c)
střídání plodin nezahrnuje luštěniny nebo jiné plodiny, které vážou atmosférický dusík.
3. Ustanovení odst. 2 písm. c) však neplatí pro jetel na pastvinách s méně než 50 % jetele ani pro jiné luštěniny, pod které se seje tráva.
Článek 7
Další opatření
Tato odchylka se použije, aniž jsou dotčena opatření, která musí vyhovovat jiným právním předpisům EU pro oblast životního prostředí.
Článek 8
Monitorování
1. Příslušný orgán zajistí, aby byly pro každou oblast, na kterou se vztahuje jednotlivá odchylka, vypracovány a každoročně aktualizovány mapy znázorňující procentní podíl zemědělských podniků s pastvinami, hospodářských zvířat a zemědělské půdy i mapy týkající se místního využívání půdy.
2. Monitorování se provádí u půdy, povrchových a podzemních vod za účelem poskytování údajů o koncentraci dusíku a fosforu v půdní vodě, minerálního dusíku v půdním profilu a koncentraci dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, a to jak v případě podmínek uplatnění výjimky, tak bez nich. Monitorování se provádí v měřítku pro pozemky zemědělských podniků v zemědělských monitorovacích pásmech. Monitorovací místa zahrnují hlavní typy půdy, úroveň intenzity, postupy hnojení a plodiny.
3. U zemědělských pásem nacházejících se v blízkosti nejohroženějších vodních útvarů se provádí zvýšené monitorování vody.
4. Šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů se provádějí v zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky. Shromážděné informace a údaje vyplývající z analýzy živin uvedené v čl. 5 odst. 6 a monitorování uvedeného v odstavci 2 tohoto článku se použijí pro modelové výpočty rozsahu vyplavování dusičnanů a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících odchylky.
Článek 9
Kontroly
1. Příslušné orgány zajistí, aby byly všechny žádosti o povolení odchylky předloženy ke správní kontrole. Pokud kontrola prokáže nesplnění podmínek uvedených v článcích 5 a 6, je o tom žadatel vyrozuměn. V takovémto případě se žádost považuje za zamítnutou.
2. Na základě analýzy rizik, výsledků kontrol z předchozích let a výsledků všeobecných namátkových kontrol uplatňování právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS se vypracuje program inspekcí v terénu. Inspekce v terénu týkající se podmínek uvedených v článcích 5 a 6 tohoto rozhodnutí se provádějí nejméně u 5 % zemědělských podniků využívajících jednotlivé odchylky. Jestliže ověření ukáže nesplnění podmínek, je o tom příslušný zemědělec vyrozuměn. Tyto informace musí být vzaty v úvahu při rozhodování o žádosti o povolení odchylky v následujícím roce.
3. Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky pro ověřování, zda jsou dodržovány podmínky odchylky povolené podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv
Příslušné orgány předkládají každoročně do června zprávu obsahující tyto informace:
1.
mapy znázorňující pro každou oblast, na kterou se vztahuje jednotlivá odchylka, procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, jakož i mapy týkající se místního využívání půdy podle čl. 8 odst. 1;
2.
výsledky monitorování koncentrací dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, včetně informací o trendech kvality vody, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, a také údaje o vlivu odchylky na jakost vody, podle čl. 8 odst. 2;
3.
výsledky monitorování koncentrací dusíku a fosforu v půdní vodě a minerálního dusíku v půdním profilu, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, podle čl. 8 odst. 2;
4.
shrnutí a vyhodnocení údajů získaných ze zvýšeného monitorování vody podle čl. 8 odst. 3;
5.
výsledky šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů podle čl. 8 odst. 4;
6.
výsledky modelových výpočtů rozsahu vyplavování dusíku a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících jednotlivou odchylku, podle čl. 8 odst. 4;
7.
vyhodnocení toho, jak jsou uplatňovány podmínky odchylky, vycházející z kontrol na úrovni zemědělských podniků, a informací o nevyhovujících zemědělských podnicích, vycházející z výsledků správních kontrol a inspekcí v terénu, podle čl. 9 odst. 1 a 2.
Článek 11
Použití
Toto rozhodnutí se použije v souvislosti s SR 2014 č. 307 - Akčním programem pro dusičnany (Severní Irsko) 2014.
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. prosince 2018.
Článek 12
Toto rozhodnutí je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 9. února 2015.
DECISIONE DI ESECUZIONE (UE) 2015/346 DELLA COMMISSIONE
del 9 febbraio 2015
che concede una deroga richiesta dal Regno Unito con riguardo all'Irlanda del Nord a norma della direttiva 91/676/CEE del Consiglio relativa alla protezione delle acque dall'inquinamento provocato dai nitrati provenienti da fonti agricole
[notificata con il numero C(2015) 542]
(Il testo in lingua inglese è il solo facente fede)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 91/676/CEE del Consiglio, del 12 dicembre 1991, relativa alla protezione delle acque dall'inquinamento provocato dai nitrati provenienti da fonti agricole (1), in particolare l'allegato III, punto 2, terzo comma,
considerando quanto segue:
(1)
Se il quantitativo di effluente per ettaro che uno Stato membro intende applicare ogni anno non corrisponde a quelli indicati nell'allegato III, punto 2, secondo comma, prima frase e alla lettera a) del medesimo comma della direttiva 91/676/CEE, detto quantitativo deve essere stabilito in maniera tale da non pregiudicare il conseguimento degli obiettivi di cui all'articolo 1 della medesima direttiva e deve essere giustificato in base a criteri oggettivi quali stagioni di crescita prolungate e colture con grado elevato di assorbimento di azoto.
(2)
Il 14 dicembre 2007 la Commissione ha adottato la decisione 2007/863/CE (2) che concede una deroga richiesta dal Regno Unito con riguardo all'Irlanda del Nord a norma della direttiva 91/676/CEE relativa alla protezione delle acque dall'inquinamento provocato dai nitrati provenienti da fonti agricole, in virtù della quale l'Irlanda del Nord era autorizzata ad applicare ogni anno fino a 250 kg di azoto per ettaro di terreno, a determinate condizioni, in aziende in cui almeno l'80 % del terreno è destinato alla praticoltura.
(3)
Il 24 febbraio 2011, la Commissione ha adottato la decisione 2011/128/UE (3), che modifica la decisione 2007/863/CE e proroga la deroga fino al 31 dicembre 2014.
(4)
La deroga concessa con la decisione 2007/863/CE, modificata dalla decisione 2011/128/UE, nel 2013 ha interessato 145 aziende agricole, che corrispondono a circa 0,59 % del totale delle aziende e 0,42 % della superficie agricola totale netta.
(5)
Il 10 ottobre 2014, il Regno Unito ha presentato alla Commissione una domanda di deroga per l'Irlanda del Nord a norma dell'allegato III, punto 2, terzo comma, della direttiva 91/676/CEE.
(6)
Conformemente all'articolo 3, paragrafo 5, della direttiva 91/676/CEE, il Regno Unito applica un programma d'azione a tutto il territorio della regione dell'Irlanda del Nord.
(7)
Dalla relazione della Commissione al Consiglio e al Parlamento europeo sull'attuazione della direttiva 91/676/CEE relativa alla protezione delle acque dall'inquinamento provocato dai nitrati provenienti da fonti agricole, basata sulle relazioni degli Stati membri per il periodo 2008-2011, emerge che nel Regno Unito per la regione dell'Irlanda del Nord, relativamente alle acque sotterranee, tutte le stazioni di monitoraggio presentano una concentrazione media di nitrati inferiore a 50 mg/l e il 93 % delle stazioni di monitoraggio presenta una concentrazione media di nitrati inferiore a 25 mg/l. Per quanto riguarda le acque superficiali, tutte le stazioni di monitoraggio presentano una concentrazione media di nitrati inferiore a 25 mg/l.
(8)
Il numero dei capi di bestiame e l'uso di fertilizzanti chimici sono diminuiti negli ultimi anni. Rispetto al periodo 2004-2007, nel periodo 2008-2011 i bovini e il pollame sono diminuiti entrambi del 5 %, gli ovini del 10 %, mentre i capi di suini sono aumentati del 4 %. Il carico medio di azoto da effluenti di allevamento nel periodo 2008-2011 è stato di 117 kg/ha, con un calo del 6,4 % rispetto al 2004-2007. L'eccesso medio di fosforo nel periodo 2008-2011 è stato di 13,6 kg/ha, con un calo del 30,1 % rispetto al periodo 2004-2007. L'uso medio di fertilizzanti chimici azotati è diminuito del 18,4 % nel periodo 2008-2011 rispetto al periodo 2004-2007. L'uso medio di fertilizzanti chimici fosfatici è diminuito del 53 % nel periodo 2008-2011 rispetto al periodo 2004-2007.
(9)
In Irlanda del Nord, il 93 % delle superfici agricole è prativo. Complessivamente, nelle aziende agricole il 42 % della superficie è sfruttato in modo estensivo e presenta un fattore di densità inferiore a 1 unità di bestiame per ettaro e un basso apporto di fertilizzanti; il 37 % è sfruttato nel quadro di programmi agroambientali e solo il 24 % è sfruttato in modo più intensivo, con una densità pari o superiore a 2 unità di bestiame per ettaro. Il 5 % della superficie è impiegato per attività agricole seminative. Nelle superfici prative, il quantitativo medio di fertilizzanti chimici impiegato è pari a 79 kg/ha di azoto e 5 kg/ha di fosforo.
(10)
L'Irlanda del Nord è caratterizzata da un elevato livello di precipitazioni e della prevalenza di suoli con scarso drenaggio. Poiché il drenaggio è difficoltoso, il potenziale di denitrificazione della maggior parte dei terreni in Irlanda del Nord è relativamente elevato, per cui la concentrazione di nitrati nel suolo è ridotta e, di conseguenza, sono ridotti anche i quantitativi di nitrati che possono essere liscivati.
(11)
Il clima dell'Irlanda del Nord, caratterizzato da precipitazioni uniformemente distribuite nell'arco dell'anno e da escursioni termiche annue relativamente ridotte, favorisce una stagione vegetativa prolungata delle specie erbose, in cui i terreni sono attivamente gestiti e sfruttati, di durata variabile da 270 giorni all'anno nella regione costiera orientale a circa 260 giorni all'anno nelle regioni centrali.
(12)
La Commissione, dopo aver esaminato la richiesta del Regno Unito per la regione dell'Irlanda del Nord, e aver considerato il programma di azione, alla luce dell'esperienza fornita dalla deroga di cui alla decisione 2007/863/CE modificata dalla decisione 2011/128/UE, ritiene che il quantitativo di effluente di allevamento proposto dall'Irlanda del Nord, pari a 250 kg di azoto per ettaro all'anno, non metterà a repentaglio la realizzazione degli obiettivi di cui alla direttiva 91/676/CEE se saranno rigorosamente rispettate determinate condizioni.
(13)
Dalle informazioni supplementari trasmesse dall'Irlanda del Nord risulta che il quantitativo annuale di 250 kg di azoto da effluente di allevamento per ettaro proposto per le aziende aventi almeno l'80 % di superficie prativa è giustificato in base a criteri oggettivi quali la presenza di stagioni di crescita prolungate e colture con grado elevato di assorbimento di azoto.
(14)
La decisione 2007/863/CE, modificata dalla decisione 2011/128/UE rimarrà in vigore fino al 31 dicembre 2014. Al fine di garantire che gli agricoltori interessati possano continuare ad avvalersi della deroga, è opportuno adottare la presente decisione.
(15)
Le misure previste dalla presente decisione sono conformi al parere del comitato Nitrati istituito a norma dell'articolo 9 della direttiva 91/676/CEE,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La deroga concernente l'Irlanda del Nord, chiesta dal Regno Unito con lettera del 10 ottobre 2014, intesa a consentire l'applicazione di un quantitativo di effluenti d'allevamento superiore a quello previsto dall'allegato III, punto 2, secondo comma, prima frase e alla lettera a) del medesimo comma della direttiva 91/676/CEE, è concessa alle condizioni stabilite nella presente decisione.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini della presente decisione si intende per:
1)
«azienda agricola a superficie prativa» un'azienda in cui l'80 % o più della superficie agricola disponibile per l'applicazione di effluente è costituita da prato;
2)
«bestiame erbivoro» bovini (tranne i vitelli da carne bianca), ovini, cervidi, caprini ed equini;
3)
«superficie prativa» una superficie a coltura prativa permanente o temporanea (intendendosi in quest'ultimo caso i prati avvicendati mantenuti per un periodo inferiore a quattro anni);
4)
«parcella», un singolo terreno o un insieme di terreni, omogenei per quanto riguarda le colture, il tipo di suolo e le pratiche di fertilizzazione.
Articolo 3
Campo di applicazione
La presente decisione si applica su base individuale alle aziende agricole a superficie prativa alle condizioni stabilite agli articoli 4, 5 e 6.
Articolo 4
Domanda annuale e impegno
1. Gli agricoltori che intendono beneficiare della deroga di cui alla presente decisione presentano ogni anno una domanda all'autorità competente.
2. La domanda annuale di cui al paragrafo 1 è corredata di un impegno scritto a rispettare le condizioni stabilite agli articoli 5 e 6.
Articolo 5
Applicazione di effluente e di altri fertilizzanti
1. Il quantitativo di effluente prodotto da bestiame erbivoro applicato ogni anno nelle aziende agricole a superficie prativa, compreso quello degli animali che pascolano su tali superfici, non supera un quantitativo corrispondente a 250 kg di azoto per ettaro, alle condizioni stabilite ai paragrafi da 2 a 8.
2. L'apporto complessivo di azoto non supera il fabbisogno prevedibile di nutrienti della coltura considerata e tiene conto dell'apporto di azoto dal terreno. L'applicazione complessiva di azoto varia in funzione della distribuzione del bestiame e della produttività delle superfici prative.
3. Ogni azienda agricola redige un piano di fertilizzazione, specificando la rotazione delle colture sulla superficie agricola nonché le applicazioni previste di effluente e di altri fertilizzanti. Il piano è disponibile ogni anno presso l'azienda entro il 1o marzo. Il piano di fertilizzazione include almeno i dati seguenti:
a)
il piano di rotazione delle colture, che deve specificare la superficie delle parcelle adibita alla praticoltura e delle parcelle coltivate con altre colture, nonché una mappa schematica dell'ubicazione delle singole parcelle;
b)
il numero dei capi di bestiame e la descrizione del sistema di stabulazione e di stoccaggio, compreso il volume disponibile per lo stoccaggio degli effluenti;
c)
il calcolo dell'azoto e del fosforo da effluente (al netto delle perdite subite durante la stabulazione e lo stoccaggio) prodotti nell'azienda;
d)
la quantità, il tipo e le caratteristiche dell'effluente consegnato a terzi o ricevuto da terzi;
e)
il fabbisogno prevedibile di azoto e fosforo delle colture per ciascuna parcella;
f)
i risultati di analisi del suolo, se disponibili, per verificare il tenore di azoto e fosforo;
g)
la natura del fertilizzante da utilizzare;
h)
il calcolo dell'applicazione di azoto e fosforo da effluente su ciascuna parcella;
i)
il calcolo dell'applicazione di azoto e fosforo da fertilizzanti chimici e di altro tipo su ciascuna parcella.
Il piano di fertilizzazione è aggiornato entro sette giorni dall'introduzione di eventuali modifiche delle pratiche agricole per garantirne la coerenza con le pratiche agricole effettivamente adottate.
4. Ogni agricoltore tiene un registro delle applicazioni di fertilizzanti, in cui vengono riportate anche informazioni sulla gestione degli apporti di azoto e fosforo e sulla gestione delle acque reflue. Tale registro è presentato all'autorità competente ogni anno civile.
5. Per ogni azienda a superficie prativa che beneficia di una deroga l'agricoltore accetta che la domanda di cui all'articolo 4, paragrafo 1, il piano di fertilizzazione ed il registro delle applicazioni di fertilizzanti possano essere oggetto di controlli.
6. Ogni agricoltore che beneficia di una deroga effettua analisi periodiche del contenuto di azoto e fosforo nel suolo al fine di garantire una fertilizzazione accurata.
Per ogni area dell'azienda omogenea sotto il profilo pedologico e della rotazione delle colture, i campionamenti e le analisi sono effettuati almeno a cadenza quadriennale.
Si esegue almeno un'analisi ogni cinque ettari di terreno agricolo.
L'azienda beneficiaria di una deroga mette a disposizione i risultati dell'analisi relativa alla presenza di azoto e fosforo nel suolo.
7. Non si applica effluente di allevamento nel periodo autunnale prima della semina dei prati.
8. Per ogni azienda agricola che beneficia di una deroga, l'agricoltore garantisce che la percentuale di fosforo, calcolata in base alla metodologia stabilita dall'autorità competente non superi un quantitativo di fosforo in eccesso pari a 10 kg per ettaro all'anno.
Articolo 6
Gestione dei terreni
1. Una quota pari ad almeno l'80 % della superficie aziendale cui è applicabile l'effluente è adibita a praticoltura.
2. Gli agricoltori che beneficiano di una deroga individuale rispettano le disposizioni che seguono:
a)
le superfici prative temporanee sono arate in primavera;
b)
indifferentemente dal tipo di suolo, l'aratura delle superfici prative è immediatamente seguita da una coltura a elevato fabbisogno di azoto;
c)
la rotazione delle colture non prevede leguminose o altre colture che fissano l'azoto atmosferico.
3. La lettera c) del secondo paragrafo non si applica tuttavia al trifoglio presente nelle superfici prative in percentuale inferiore al 50 % e alle colture intercalari di altre leguminose.
Articolo 7
Altre misure
L'applicazione della presente deroga non pregiudica l'attuazione delle misure necessarie per ottemperare ad altre disposizioni normative dell'Unione europea in materia ambientale.
Articolo 8
Monitoraggio
1. L'autorità competente garantisce che le mappe che indicano per ciascun distretto le percentuali di aziende agricole a superficie prativa, di bestiame e di superficie agricola oggetto della deroga individuale, nonché le mappe sull'uso locale del terreno, siano stilate e aggiornate ogni anno.
2. Il monitoraggio è effettuato sul suolo, sulle acque superficiali e sulle acque sotterranee, al fine di fornire dati sulle concentrazioni di azoto e fosforo nelle acque contenute nel suolo, sull'azoto minerale nel profilo del suolo e sulle concentrazioni di nitrati nelle acque sotterranee e superficiali, sia in regime di deroga sia in regime normale. Il monitoraggio è effettuato a livello di azienda agricola e nell'ambito del controllo dei bacini di drenaggio agricoli. I siti monitorati sono rappresentativi dei principali tipi di suoli, dei livelli di intensità dello sfruttamento, delle pratiche di fertilizzazione e delle colture.
3. Il monitoraggio delle acque è intensificato nei comprensori agricoli situati in prossimità dei corpi idrici più vulnerabili.
4. Nelle aziende che beneficiano di una deroga individuale si effettuano indagini sull'uso locale del terreno, sulla rotazione delle colture e sulle pratiche agricole. Le informazioni e i dati raccolti dalle analisi dei nutrienti di cui all'articolo 5, paragrafo 6, e dal monitoraggio di cui al paragrafo 2 del presente articolo sono utilizzati per calcolare, sulla base di modelli, l'entità delle perdite di nitrati e di fosforo dalle aziende agricole che beneficiano di una deroga.
Articolo 9
Controlli
1. Le autorità competenti provvedono affinché tutte le domande di deroga siano oggetto di un controllo amministrativo. Qualora dal controllo risulti che le condizioni di cui agli articoli 5 e 6 non sono rispettate, il richiedente ne è informato. In tale caso, la domanda si considera respinta.
2. È predisposto un programma di ispezioni in loco basato sull'analisi dei rischi, sui risultati dei controlli effettuati negli anni precedenti e sull'esito dei controlli casuali a carattere generale relativi all'applicazione della normativa di attuazione della direttiva 91/676/CEE. Le ispezioni in loco intese ad accertare il rispetto delle condizioni stabilite dagli articoli 5 e 6 della presente decisione interessano almeno il 5 % delle aziende agricole che beneficiano di una deroga individuale. Qualora la verifica evidenzi un mancato rispetto, l'agricoltore ne è informato. Tali informazioni sono tenute in considerazione nel decidere in merito alla domanda di deroga per l'anno successivo.
3. Le autorità competenti dispongono dei poteri e dei mezzi necessari per verificare il rispetto di una deroga concessa a norma della presente decisione.
Articolo 10
Rendicontazione
Ogni anno, entro giugno, le autorità competenti presentano una relazione contenente le informazioni seguenti:
1)
le mappe con l'indicazione per ciascun distretto delle percentuali di aziende agricole, di bestiame e di superficie agricola oggetto della deroga individuale, nonché le mappe sull'uso locale del terreno, di cui all'articolo 8, paragrafo 1;
2)
i risultati del monitoraggio delle acque sotterranee e superficiali per quanto riguarda le concentrazioni di nitrati, comprese le informazioni relative all'evoluzione della qualità delle acque, sia in regime di deroga sia in regime normale, nonché l'impatto della deroga sulla qualità delle acque, di cui all'articolo 8, paragrafo 2;
3)
i risultati del monitoraggio del suolo per quanto riguarda le concentrazioni di azoto e di fosforo nelle acque presenti nel suolo e dell'azoto minerale nel profilo del suolo, sia in regime di deroga sia in regime normale, di cui all'articolo 8, paragrafo 2;
4)
sintesi e valutazione dei dati ottenuti dal monitoraggio intensificato dell'acqua di cui all'articolo 8, paragrafo 3;
5)
i risultati delle indagini sull'uso locale del terreno, la rotazione delle colture e le pratiche agricole, di cui all'articolo 8, paragrafo 4;
6)
i risultati dei calcoli, basati su modelli, relativi all'entità delle perdite di nitrati e fosforo dalle aziende che beneficiano di una deroga individuale, di cui all'articolo 8, paragrafo 4;
7)
la valutazione dell'attuazione del regime di deroga, sulla base di controlli presso l'azienda agricola e di informazioni sulle aziende agricole non inadempienti, nonché dei controlli amministrativi e delle ispezioni in loco, di cui all'articolo 9, paragrafi 1 e 2.
Articolo 11
Applicazione
La presente decisione si applica nel contesto dell'SR 2014 No 307 - Nitrates Action Programme Regulations (Northern Ireland) 2014.
La presente decisione cessa di produrre effetti il 31 dicembre 2018.
Articolo 12
Il Regno Unito di Gran Bretagna e Irlanda del Nord è destinatario della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 9 febbraio 2015