PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1106/2013
ze dne 5. listopadu 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 3. května 2013 uložila Evropská komise (dále jen „Komise“) nařízením (EU) č. 418/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále jen „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „Unie“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
V souběžném antisubvenčním šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013 (3) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a nařízením (EU) č. 861/2013 (4) konečné vyrovnávací clo.
2. Strany dotčené šetřením
(4)
V prozatímní fázi šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců a výrobců v Unii. V prozatímní fázi se počítalo také s výběrem vzorku v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jelikož však dva ze tří dovozců vybraných do vzorku neodpověděli na dotazník, nebylo možné výběr vzorků u dovozců použít. Proto byly pro konečná zjištění použity všechny dostupné informace týkající se všech spolupracujících dovozců, zejména pokud jde o zájem Unie.
(5)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že jelikož nebyl pro určení újmy, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, zohledněn prodej od výrobců, kteří nejsou žadateli, nelze vybraný vzorek výrobců v Unii považovat za reprezentativní. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože vzorek byl vybrán na základě odpovědí obdržených od všech spolupracujících výrobců v Unii bez ohledu na jejich podporu stížnosti ve fázi stanovení reprezentativnosti, a byl proveden na základě objemu výroby.
(6)
Jeden vyvážející výrobce, který je ve spojení s výrobcem v Unii, podal proti podnětu námitku a požádal o individuální zjišťování, protože kvůli malému objemu vývozu nebyl do vzorku vyvážejících výrobců zařazen. Do vzorku výrobního odvětví Unie nebyl z důvodu malého objemu výroby zahrnut ani samotný výrobce v Unii. Komise s individuálním zjišťováním souhlasila, avšak vyvážející výrobce svou žádost stáhl.
(7)
Sedm indických vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o individuální zjišťování. Dva z nich odpověděli na dotazník a pět nikoli. Jeden ze dvou vyvážejících výrobců, kteří odpovědi zaslali, svoji žádost o individuální zjišťování stáhl. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, totiž:
-
KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen „KEI“).
(8)
V prozatímní fázi nebylo u žádného z původně vybraných vyvážejících výrobců shledáno, že předložili dostatečně spolehlivé informace, a proto byl použit článek 18 základního nařízení. Komise se rozhodla rozšířit vzorek o tři společnosti, a to na základě objemu jejich vývozu a jejich ochoty spolupracovat, jakou vyjádřily po zahájení řízení. V důsledku toho Komise přešetřila odpovědi na dotazník a provedla inspekce na místě v prostorách následujících indických vyvážejících výrobců:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána,
-
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra,
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra.
(9)
S výhradou výše uvedených skutečností se 4. až 7. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
3. Období šetření a posuzované období
(10)
Jak je uvedeno ve 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
4. Následný postup
(11)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky několik zúčastněných stran, a to tři vyvážející výrobci, jeden vyvážející výrobce, který stáhl svou žádost o individuální zjišťování, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(12)
Komise všem zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(13)
Po obdržení připomínek k poskytnutí konečných informací Komise informovala zúčastněné strany o změnách ve zjištěních týkajících se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců. Všem stranám byla znovu poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí dodatečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu. Jedna zúčastněná strana, žadatel, kritizovala skutečnost, že zjištění týkající se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců byla pozměněna na základě nových údajů a připomínek obdržených po poskytnutí předběžných informací a v konečné fázi šetření. Rovněž uvedla, že byla porušena její procesní práva.
(14)
Komise se ovšem domnívala, že musí vzít informace předložené zúčastněnými stranami v úvahu a případně pozměnit zjištění, jestliže jsou připomínky odůvodněné. V žádném z těchto případů nebyly nové neověřené údaje použity ke stanovení dumpingu. Kromě toho procesní práva všech zúčastněných stran byla dodržena, neboť strany byly řádně a včas informovány a byly jim poskytnuty stejné lhůty k podání připomínek.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(15)
Podle 21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z dotčené země.
(16)
Někteří uživatelé vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku lišit, může opravdu vést k tomu, že je pokryta široká škála typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání. Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie. Číslo bylo odvozeno z hlavních vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení (5) a v prozatímním nařízení.
(17)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou zaměnitelné. Z toho důvodu by měly být z definice výrobku vyloučeny. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (6) se pro určení toho, zda jsou výrobky obdobné do té míry, že jsou součástí stejného typu výrobku, musí zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný poměr mezi cenou a kvalitou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi. Šetřením se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které uvedená strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o výrobky z nerezavějící oceli, dráty, jejichž výrobní postup je podobný a při jejichž výrobě se používají podobné stroje, takže výrobci mohou podle poptávky střídavě vyrábět různé varianty výrobku. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(18)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí v souvislosti s otázkou, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto. Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod definici výrobku uvedenou v 17. bodě odůvodnění. Strana se mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna kritéria uvedená v judikatuře. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (7) má Komise při vymezování produktu široký prostor jednat podle vlastního uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených Soudem. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto případě, poukazovat jedním směrem a jiná jiným směrem; v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i v tomto případě. Zúčastněná strana se tudíž mylně domnívá, že aby mohly typy výrobku spadat pod stejnou definici výrobku, musí mít všechny vlastnosti stejné.
(19)
Několik uživatelů tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto tvrzení však není podložené. Za prvé, skutečnost, že výrobní odvětví Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je jeho výrobní postup takový, že by výrobci v Unii mohli výrobu daného typu výrobku kdykoli zahájit. Za druhé, v případě vysoce technických drátů bylo zjištěno, že tyto typy dotčeného výrobku mají stejné nebo podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)
Rovněž tvrdili, že by do definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát. Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od dotčeného výrobku nejedná o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve smyslu základního nařízení.
(21)
Na základě výše uvedených informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku v 21. až 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Úvod
(22)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že tyto společnosti poskytly některé informace, které nelze považovat za spolehlivé. Komise dále pokračovala v šetření a v analýze všech informací předložených v reakci na poskytnutí prozatímních informací a následná slyšení.
(23)
Jak je uvedeno ve 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě jednoho vyvážejícího výrobce dospěla Komise k závěru, že náklady uvedené v odpovědi na dotazník nemohly být odsouhlaseny s údaji uvedenými v interním účetním systému výrobce. Společnost uvedla, že nemožnost odsouhlasení byla způsobena chybami v registraci a metodou oceňování zásob, která je v případě interního účetního systému výrobce jiná než v případě údajů zveřejněných v ročních účetních závěrkách.
(24)
Jak je vysvětleno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy na celopodnikové úrovni, nebylo možné srovnat údaje vygenerované interním systémem vykazování nákladů pro divizi výroby drátů s nákladovými tabulkami, které společnost výslovně vyhotovila pro účely odpovědi na dotazník v rámci šetření. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely antidumpingového šetření měly použít informace zjištěné v interním systému vykazování nákladů.
(25)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v interním systému vykazování nákladů.
(26)
Jak je uvedeno v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním systému vykazování nákladů nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Společnost poukázala na řadu chyb a koncepčních problémů týkajících se interně vykazovaných údajů, které Komise použila pro úpravu nákladů. Společnost tvrdila, že Komise by měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník. Kromě toho společnost v pozdější fázi po zavedení prozatímních opatření poskytla odsouhlasení mezi interně vykazovanými nákladovými údaji divize a odpovědí na dotazník. Na základě výše uvedeného a s ohledem na důkazy shromážděné během inspekce na místě by určité výrobní náklady, které uvedená společnost původně vykázala ve své odpovědi na dotazník, mohly být přijaty.
(27)
Nicméně na základě důkazů, které jsou k dispozici, nelze rozdělení určitých nákladů, jako jsou režijní a finanční náklady, vykázaných společností v odpovědi na dotazník považovat pro účely šetření za spolehlivé. Komise měla za to, že tyto náklady by měly být rozděleny na základě celkového obratu společnosti a nákladů na prodané zboží v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení. Na základě výše uvedených skutečností by většina nákladů uvedených v odpovědi na dotazník mohla být přijata a rozdělení na základě obratu bylo společností v konečné fázi šetření schváleno. Výše dumpingového rozpětí se snížila v návaznosti na přezkoumání nákladů na balení a některých režijních nákladů. Má se tudíž za to, že článek 18 základního nařízení by se pro účely stanovení dumpingového rozpětí v případě tohoto vyvážejícího výrobce neměl dále používat.
(28)
Jak je stanoveno v 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin uvedené v odpovědi společnosti na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení jakostních tříd oceli se v jednotlivých zdrojích liší. Komise stanovila, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného výrobku a že nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit stanovení nákladů a prodejní ceny jednotlivých typů výrobku, a mohly by být proto zavádějící, a vyvážejícího výrobce na tuto zásadní úvahu při různých příležitostech upozornila.
(29)
Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(30)
V 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení však Komise podotkla, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nebyla podložená a v žádném případě nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotkla, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušilo spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli proto byly předběžně považovány za zavádějící.
(31)
V 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise vyjádřila domněnku, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění společnost podala proti tomuto prozatímnímu přístupu obecné námitky, ale nadále nebyla schopna nabídnout srovnání jednotlivých výrobků se stejným PCN. Společnost však v pozdější fázi šetření nabídla dostatečnou úroveň odsouhlasení, kdy jsou suroviny seskupeny do hlavních řad jakostních tříd nerezavějící oceli podle jejich chemického složení (řady 200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla alternativní způsob seskupování, kdy bylo jako další faktor seskupování zahrnuto konečné použití. Protože však konečné použití nelze ověřit, přepočítala Komise dumpingové rozpětí na základě tříd oceli seskupených podle chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(33)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a článek 18 základního nařízení se použije pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí, který tudíž vychází z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(34)
Jak je uvedeno v 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v každém z těchto dvou zdrojů liší.
(35)
Jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Ve svých připomínkách předložených po sdělení prozatímních zjištění společnost rovněž uvedla, že jakostní třída oceli uvedená na prodejní faktuře občas neodpovídá skutečné jakostní třídě oceli, která byla vyvezena. Kromě toho společnost tvrdila, že ve výrobním odvětví nerezavějící oceli se nepoužívají přesně jakostní třídy oceli, ale že se namísto toho zveřejněná chemická složení jakostních tříd oceli a chemické složení skutečných výrobků liší. Společnost namítala, že i při zohlednění těchto vysvětlení by se nesrovnalosti zjištěné Komisí týkaly pouze zanedbatelné části jejího vývozu.
(36)
Komise měla za to, že objem zjištěných nesrovnalostí nemohl být vysvětlen příležitostnými nepřesnostmi. Naopak předložené argumenty přispěly ke snížení důvěryhodnosti celého systému společnosti pro vykazování jakostních tříd oceli, zejména s ohledem na rozhodující váhu jakostních tříd oceli při určování nákladů konečného výrobku.
(37)
Nicméně později v průběhu šetření společnost tvrdila, že pokud Komise nepřijme původní vykazování jakostních tříd oceli, které společnost poskytla, mohl by být přesnější výsledek získán tak, že by Komise místo sloučení všech PCN, což bylo učiněno v prozatímní fázi, seskupila pouze ty konkrétní třídy oceli, mezi nimiž byly zjištěny nesrovnalosti, nebo by alternativně seskupila jakostní třídy oceli podle jejich chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla další způsob rozdělení jakostních tříd oceli v řadě 300 do menších podskupin.
(38)
Komise následně přepočítala dumpingové rozpětí na základě skupin nerezavějící oceli podle chemického složení vyjádřeného v řadě tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI) za použití stejné metody, jaká byla popsána v 30. bodě odůvodnění výše. Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(39)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí se použije článek 18 základního nařízení a rozpětí tudíž bude vycházet z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(40)
Žadatel namítal, že seskupování dotčeného výrobku do jakostních tříd oceli Komisi zabránilo správně provést test ziskovosti pro určení běžné hodnoty podle PCN.
(41)
Komise provádí svou analýzu na úrovni, která je v souladu s vnitřními účetními systémy vyvážejících výrobců a výrobců v Unii, jež umožňují odůvodnění vykázaných údajů. Toto tvrzení se tedy zamítá.
(42)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 37. a 38. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
(43)
Pro jednoho vyvážejícího výrobce, u kterého se použil článek 18 základního nařízení, bylo v návaznosti na přehodnocení jeho výrobních nákladů přezkoumáno určení běžné hodnoty. V konečné fázi byly výrobní náklady určeny na základě vykázaných výrobních nákladů, k nimž byly na základě metody rozdělení stanovené v čl. 2 odst. 5 základního nařízení připočteny prodejní, správní a režijní náklady, včetně nákladů na financování.
(44)
V případě tří vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku a vyvážejícího výrobce, kterému bylo přiznáno individuální zjišťování, bylo zjištěno, že objemy prodeje na domácím trhu byly celkově reprezentativní a představovaly nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, zaznamenaného danou společností. V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení byla stejná zkouška reprezentativnosti provedena rovněž pro každý typ výrobku prodávaný výrobci nově zařazenými do vzorku na jejich domácích trzích a bylo zjištěno, že dotčené typy výrobku jsou srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(45)
Stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření Komise dále přezkoumala, zda by domácí prodej každého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, mohl být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(46)
V případě jednoho z vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku bylo zjištěno, že rozdělení nákladů původně předložené společností je nedostatečné, neboť nepřihlíželo k tloušťce drátu, což je významná nákladová položka. Se souhlasem společnosti byla metoda rozdělení nákladů upravena.
(47)
V případě druhého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku byla opravena administrativní chyba ve stanovení dumpingového rozpětí. Kromě toho výrobce požadoval, aby Komise provedla dodatečné úpravy testu ziskovosti a cenových úprav. Tato tvrzení nebyla shledána jako oprávněná.
(48)
V případě vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální posouzení, byla opravena administrativní chyba ve výpočtech. Tentýž vyvážející výrobce uvedl další tvrzení o stanovení úrovně prodejních, správních a režijních nákladů a nákladů na vnitrostátní dopravu Komisí a požadoval úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku mezi domácím a vývozním trhem. Tato tvrzení byla odmítnuta, protože výpočty byly provedeny na základě údajů o nákladech předložených společností, které byly ověřeny během inspekce na místě, a protože tvrzení týkající se fyzických rozdílů nebylo nijak odůvodněno.
(49)
V důsledku toho se metodika pro určení běžné hodnoty, jak bylo popsáno v 39. až 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje a byla použita na tři vyvážející výrobce nově zařazené do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování.
3. Vývozní cena
(50)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byly v návaznosti na jeho námitky opraveny určité administrativní chyby týkající se příležitostného použití nesprávného směnného kurzu a mylného zahrnutí určitého vnitroskupinového prodeje při výpočtu dumpingu.
(51)
U druhého vyvážejícího výrobce byl do výpočtu dumpingu zahrnut prodej uskutečněný prostřednictvím společnosti ve spojení se sídlem v Unii.
(52)
Jeden vyvážející výrobce, který byl do vzorku nově zařazen, tvrdil, že výhody, které získal v rámci režimů subvencí DEPBS a DDS, musí být přičteny k vývozním cenám.
(53)
Jiný vyvážející výrobce, nově zařazený do vzorku, podal zprávu o tom, že výhodami, které získal v rámci režimu subvencí DDS, byly záporné cenové úpravy, které vývozní ceny uměle navyšovaly.
(54)
Komise analyzovala cenové chování obou společností na trhu Unie a dospěla k závěrům, které vyplývají z použití čl. 2 odst. 8 základního nařízení, a tudíž nevyžadují další úpravy. Tvrzení první společnosti bylo proto zamítnuto a údajná cenová úprava druhé společnosti nebyla brána v potaz.
(55)
Jeden vyvážející výrobce, který byl nově zařazen do vzorku, tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny směrem nahoru tak, aby byly v souladu s jeho cenami na domácím trhu, protože domácí prodej byl uskutečňován v rámci vlastní značky, což zvýšilo ceny. Společnost však nedokázala doložit, že faktury, které byly předmětem jejího tvrzení, se skutečně týkaly značkového prodeje, a proto byla žádost zamítnuta.
(56)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 50. až 52. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Srovnání
(57)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že s ohledem na sloučení všech PCN za účelem stanovení výrobních nákladů by se k vývozním cenám mělo přistupovat stejně a pro srovnání s běžnou hodnotou by měla být použita i jedna vývozní cena.
(58)
Komise však ve svém šetření zaměřeném na získání údajů o nákladech a o vývozních cenách na základě PCN neobdržela od dotčené společnosti nezbytná srovnání, která by umožnila stanovení spolehlivých výrobních nákladů na základě PCN. Šetřením však nebyly zjištěny žádné nedostatky v úrovních vývozních cen vykázaných podle PCN, a proto by nebylo vhodné použít k určení skutečných vývozních cen článek 18 základního nařízení. Jelikož v porovnání se standardy šetření nepovažuje Komise snížení úrovně podrobnosti oznamovaných cen v zájmu zajištění spravedlivého srovnání za vhodné, bylo tvrzení zamítnuto.
(59)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 53. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
5. Dumpingová rozpětí
(60)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(61)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení, z důvodu použití článku 18 základního nařízení u dvou ze tří vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku, se dumpingové rozpětí pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, stanoví na základě průměrného dumpingového rozpětí jednoho vyvážejícího výrobce, který byl původně zařazen do vzorku a u kterého se článek 18 základního nařízení dále nepoužívá, a dvou společností nově zařazených do vzorku, jejichž dumpingová rozpětí nejsou de minimis. Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku stanoveno ve výši 8,4 %.
(62)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v dotčené zemi, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z dotčené země odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu stanovena na 16,2 %.
(63)
Na základě toho činí vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
D. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
1. Výrobní odvětví Unie
(64)
Někteří uživatelé zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie působí méně výrobců.
(65)
Komise poukazuje na to, že výše uvedené tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy. Při ověřování reprezentativnosti a rovněž v průběhu šetření Komise ověřila počet výrobců v Unii uvedený v podnětu. Komise kvůli tomu kontaktovala všech 27 známých výrobců v Unii. Šetření potvrdilo, že během období šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek 27 výrobců v Unii. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Výroba v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(66)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
E. ÚJMA
1. Spotřeba v Unii
(67)
Někteří uživatelé tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+ 5 %), který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční krize jsou navíc uznány v 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 68. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Dovoz z dotčené země do Unie
(68)
Dumpingové rozpětí stanovené pro společnost Macro Bars and Wires nedosahuje hodnoty de minimis, kterou uvádí čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Má se tudíž za to, že tento vyvážející výrobce neuplatňoval během období šetření dumpingové ceny ve smyslu čl. 1 odst. 2 základního nařízení. Z toho důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu prozatímně stanoveného dumpingového dovozu z dotčené země. Jeden vyvážející výrobce, Venus Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát. Komise souhlasila s vyvážejícím výrobcem a upravila celkový objem dumpingového dovozu tím, že tyto dotčené transakce odstranila.
(69)
Objem, podíl na trhu a průměrná cena dumpingového dovozu byly příslušným způsobem revidovány.
(70)
Objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
15 826
27 291
34 494
33 252
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(71)
Společnost Macro Bars and Wires vyvezla během období šetření jen omezené množství dotčeného výrobku a také transakce společnosti Venus Group uvedené výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od celkového objemu dumpingového dovozu z dotčené země nic neměnilo na trendech popsaných v 69. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
(72)
Průměrná cena dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena
2 380
2 811
3 259
3 207
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(73)
Úprava objemu dumpingového dovozu nemá za následek významné změny průměrných cen dumpingového dovozu z Indie nebo výpočtů míry cenového podbízení. Vážené průměrné rozpětí cenového podbízení činí 15 %, což potvrzuje zjištění v prozatímním nařízení.
(74)
Indický vyvážející výrobce tvrdil, že ceny prodeje do Unie se zdají být velmi nevěrohodné a že jsou zřejmě zkreslené. Je však třeba zdůraznit, že ceny použité ve výpočtech cenového podbízení byly výsledkem informací shromážděných a ověřených v šetřeních na místě v prostorách výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(75)
Závěry, které vyplývají ze zjištění popsaných v 75. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(76)
Některé strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by k újmě docházelo.
(77)
Jedna strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji než výrobní náklady, které se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny převyšující výrobní náklady.
(78)
Z šetření vyplynulo, že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např. zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Zatímco ukazatel týkající se investic se v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření se snížil pod úroveň roku 2009. I když je pravda, že se návratnost investic od roku 2009 do roku 2011 zlepšila a dosáhla 6,7 %, v období šetření opět poklesla na 0,8 %. Podobně se do roku 2011 zlepšovaly ukazatele týkající se ziskovosti a peněžních toků a v období šetření se začaly opět zhoršovat. Proto lze učinit závěr, že se stav výrobního odvětví Unie začal po roce 2009 zlepšovat, avšak jeho zotavování bylo následně zpomaleno dumpingovým dovozem z dotčené země.
(79)
Na žádost jedné zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(80)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené v prozatímní fázi je příliš nízké. Dotčená strana své tvrzení dostatečně neodůvodnila. V 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
(81)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že problémy výrobního odvětví Unie jsou z velké části způsobeny strukturálními problémy, a že tedy cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % je nereálné.
(82)
Je třeba připomenout, že podle judikatury (8) musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Unie mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez dumpingového dovozu. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7 %; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že dumpingové výrobky začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil z 17 727 t v roce 2006 na 24 811 t), což se šetřením potvrdilo. Proto nebylo možné stanovit cílové ziskové rozpětí na základě zisku, se kterým by mohli výrobci v Unii počítat v případě obdobného výrobku. V důsledku toho, jak bylo vysvětleno v 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné použít ziskové rozpětí ve výši 5 % na základě skutečných zisků zaznamenaných v jiných částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým a subvencovaným dovozem, což již bylo provedeno v jiných nedávných šetřeních týkajících se podobných výrobků ve stejném odvětví (9). Kromě toho je třeba poznamenat, že ziskové rozpětí 3,7 %, které bylo zaznamenáno v roce 2007, se v každém případě považuje kvůli přítomnosti a zvýšení dumpingového dovozu za příliš nízké. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
4. Závěr ohledně újmy
(83)
Komise proto dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 78. až 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
F. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Účinek dumpingového dovozu
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet svůj podíl na trhu.
(85)
K těmto tvrzením je třeba poznamenat, že podle šetření podíl dumpingového indického dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem dumpingového indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve stejném období zvýšila o 50 %. Šetření kromě toho ukázalo, že průměrné indické ceny byly trvale nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období a byly nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie o 15 % v období šetření. Z toho plyne, že ačkoliv výrobní odvětví Unie skutečně do určité míry mělo prospěch ze zvýšené spotřeby a rovněž mohlo zvýšit objem svého prodeje o 40 %, nedokázalo si udržet svůj podíl na trhu, jaký mohl být za zlepšujících se podmínek na trhu a vzhledem k volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie předpokládán.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Nedumpingový dovoz
(86)
Během posuzovaného období byl vývoj nedumpingového dovozu a cen srovnatelný s vývojem dumpingového dovozu a cen. Kromě toho ceny dumpingového dovozu byly v zásadě na stejné úrovni jako ceny nedumpingového dovozu, kdy průměrné dovozní ceny bez dumpingu byly nižší o 0,4 %. Kromě toho je objem nedumpingového dovozu nižší než šest procent celkového dovozu z dotčené země a o něco vyšší než jedno procento podílu na trhu. Komise se domnívá, že újma způsobená nedumpingovým dovozem z dotčené země tudíž nenarušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
2.2 Dovoz ze třetích zemí
(87)
Dva indičtí vyvážející výrobci a indická vláda zopakovali tvrzení, že do šetření by měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a že dopad dovozu z ČLR na trh Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(88)
Jak je uvedeno ve 115. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, od počáteční fáze dosud nebyly předloženy žádné důkazy o dumpingu působícím újmu výrobnímu odvětví Unie, které by mohly odůvodňovat zahájení antidumpingového šetření dovozu pocházejícího z ČLR. Tvrzení, že by ČLR měla být zahrnuta do rozsahu šetření, se proto zamítá jako neopodstatněné.
(89)
Dovoz z Čínské lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 113. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu z ČLR nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz z ČLR mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou souvislost mezi újmou a indickým dumpingovým dovozem.
(90)
Informace dostupné v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků z dovozu z ČLR se odlišoval a že segmenty, v nichž byly přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných na trhu Unie.
(91)
Po zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(92)
Analýzy provedené na základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se týkalo nižšího segmentu trhu (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců. Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království, kde výrobní odvětví Unie v zásadě není činné.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Zdroj: Eurostat
(93)
Pokud jde o kód KN 7223 00 19, analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu trhu (10). Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu.
(94)
Pokud jde o úroveň ceny dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období šetření vyšší než ceny dumpingového dovozu dotčeného výrobku z Indie, jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny dumpingového čínského vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
Období šetření + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Zdroj: Eurostat.
(95)
V období šetření průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu dumpingového indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(96)
Kromě toho z porovnání objemu dovozu z dotčené země a z ČLR vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména během období šetření byl dovoz z ČLR na mnohem nižší úrovni než dovoz z dotčené země. Objem dovozu z ČLR představoval v zásadě méně než polovinu celkového dovozu z Indie.
(97)
Ačkoli tedy dovoz z Čínské lidové republiky přispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, nemohl mít vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Proto se 113. bod prozatímního nařízení potvrzuje.
2.3 Konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii
(98)
Jedna strana tvrdila, že slabé finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(99)
Vývoj podílu ostatních výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
2009
2010
2011
Období šetření
Prodej ostatních výrobců v Unii do Unie (v tunách)
34 926
55 740
55 124
55 124
Index (2009 = 100)
100
160
158
158
Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Zdroj: podnět a průběžné odpovědi
(100)
Na výrobce v Unii, kteří nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření, připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 86. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na 55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem v porovnání s nárůstem dumpingového dovozu z dotčené země během téhož období (+ 110 %) poměrně mírný. Kromě toho zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(101)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 121. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
G. ZÁJEM UNIE
1. Obecné poznámky
(102)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 125. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(103)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 126. až 133. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(104)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 142. až 144. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem uživatelů
(105)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení uživatelů a projevili zájem o spolupráci při šetření. Na základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník, a na spolupracující uživatele tak připadalo 12 % celkového dovozu z dotčené země během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie, přičemž zaměstnávali 32 osob zapojených do výroby hotových výrobků, jejichž součástí je dotčený výrobek. Hospodářské dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem ověřit poskytnuté informace.
(106)
Uživatelé tvrdili, že úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 % obratu.
(107)
Z šetření navíc vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z dotčené země představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů dotčeného výrobku a že dotčená země byla pro dva spolupracující uživatele výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru 14 % celkového obratu spolupracujících uživatelů.
(108)
Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z dotčené země v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal pokles na hodnotu, kdy by se uživatelé dostali do ztráty a dosáhli (záporné hodnoty) ziskovosti - 0,6 %.
(109)
Komise si je vědoma, že střednědobý i dlouhodobý dopad bude na individuální úrovni markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie. Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující uživatelé). Navíc mají možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje, podle článku 11 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(110)
Někteří uživatelé znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité typy drátů, které se v Evropě nevyrábějí, zejména typy zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábějí, přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního procesu.
(111)
Šetření však ukázalo, že tento typ drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Navíc lze pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a na tyto uživatele. Tento požadavek se proto zamítá.
(112)
Někteří uživatelé poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých účinků dumpingového dovozu. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(113)
S ohledem na výše uvedené úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na dovoz z dotčené země budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat. Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci. Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít celkově na uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen omezený dopad. Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku na trhu Unie.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 145. až 146. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
H. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(115)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl výpočet odstranění újmy upraven směrem dolů v reakci na jeho tvrzení, že došlo k administrativním chybám z důvodu záměny směnného kurzu u některých transakcí a zahrnutí transakcí uvnitř skupiny při výpočtu. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 148. až 151. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že indický vývoz do Unie je uskutečňován pro velkoobchodníky a že prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie je určen pro konečné uživatele, a že Komise tudíž neprováděla srovnání na vhodné úrovni obchodu. Šetření však ukázalo, že indičtí vyvážející výrobci prodávají oběma kategoriím zákazníků a že si u stejných kategorií zákazníků s výrobci v Unii konkurují.
2. Závěr ohledně úrovně pro odstranění újmy
(117)
Pro společnost Macro Bars and Wires nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť konečné antidumpingové rozpětí této společnosti bylo pod úrovní de minimis (viz 51. bod odůvodnění).
(118)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
3. Konečná opatření
(119)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené dumpingovým dovozem s přihlédnutím k subvenčnímu rozpětí uloženému nařízením Komise (EU) č. 419/2013.
(120)
Proto byly sazby antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a dumpingových rozpětí, přičemž byla zohledněna subvenční rozpětí jejich odečtením v plné výši od příslušného dumpingového rozpětí. Konečné antidumpingové clo se proto stanoví takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Vyrovnávací clo
Rozpětí újmy
Konečná sazba antidumpingového cla
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti stanovené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění v současném šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(122)
Jeden vyvážející výrobce v dotčené zemi nabídl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(123)
V posledních letech vykazoval dotčený výrobek značnou cenovou nestabilitu, a pevný cenový závazek proto v tomto případě není vhodný. Pro odstranění této překážky nabídl indický vyvážející výrobce ustanovení o indexaci na základě nákladů na suroviny. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že mezi kolísáním cen dotčeného výrobku a kolísáním indexu nebylo možné stanovit žádnou přímou a přesnou souvislost, a indexace se proto nepovažuje za vhodné řešení. Kromě toho se šetřením zjistilo, že existují různé typy dotčeného výrobku, které nelze snadno rozlišit a jejichž ceny se výrazně liší.
(124)
Vyvážející výrobce kromě toho vyrábí řadu výrobků z nerezavějící oceli a je možné, že je prodává stejným zákazníkům v Unii prostřednictvím obchodních společností ve spojení. To by vedlo k vážnému riziku křížové kompenzace a krajně by to ztížilo účinné sledování dodržování závazku.
(125)
Na základě výše uvedeného dospěla Komise k závěru, že nabídnutý závazek nelze přijmout.
(126)
Každou žádost o použití individuální antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (11) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto nařízení, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo, odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
4. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(127)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána a Pune, Maháráštra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, Nové Dillí
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Tháné, Maháráštra a Mumbaí, Maháráštra
6,8
B780
Společnosti uvedené v příloze
5,0
B781
Všechny ostatní společnosti
12,5
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud vyvážející výrobce z Indie předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
během období šetření (od 1. dubna 2011 do 31. března 2012) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Indie;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a
c)
po skončení období šetření buď vyvezl dotčené zboží do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného zboží do Unie,
může být čl. 1 odst. 2 pozměněn přidáním nového vyvážejícího výrobce na seznam v příloze.
Článek 3
Částky zajištěné v podobě prozatímních antidumpingových cel uložených podle nařízení Komise (EU) č. 418/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie, se s konečnou platností vybírají. Vybrané částky přesahující konečné sazby antidumpingového cla budou uvolněny.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. listopadu 2013.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 1106/2013 DEL CONSIGLIO
del 5 novembre 2013
che istituisce un dazio antidumping definitivo e dispone la riscossione definitiva del dazio provvisorio istituito sulle importazioni di determinati fili di acciaio inossidabile originari dell’India
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea («il regolamento di base») (1), in particolare l’articolo 9,
vista la proposta presentata dalla Commissione europea previa consultazione del comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDURA
1. Misure provvisorie
(1)
Il 3 maggio 2013, la Commissione europea («Commissione») ha istituito, con il regolamento (UE) n. 418/2013 (2) (in appresso «regolamento provvisorio») un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni nell’Unione europea («Unione») di determinati fili di acciaio inossidabile originari dell’India («paese interessato»).
(2)
L’inchiesta è stata aperta in seguito a una denuncia presentata il 28 giugno 2012 dall’Associazione europea della siderurgia (Eurofer) («il denunciante») per conto di produttori dell’UE che rappresentavano più del 50 % della produzione totale dell’Unione di determinati fili di acciaio inossidabile.
(3)
Nella parallela inchiesta antisovvenzioni, con il regolamento (UE) n. 419/2013 (3) la Commissione ha istituito un dazio compensativo provvisorio sulle importazioni di determinati fili di acciaio inossidabile originari del paese interessato, dazio che è stato successivamente convertito in definitivo dal regolamento (UE) n. 861/2013 (4).
2. Parti interessate dall’inchiesta
(4)
Durante la fase provvisoria dell’inchiesta ai produttori esportatori indiani ed ai produttori dell’Unione è stata applicata la tecnica del campionamento. Nella fase provvisoria tale campionamento era stato inoltre previsto per gli importatori indipendenti; tuttavia, dato che due dei tre importatori scelti per l’inserimento nel campione non hanno fatto pervenire le loro risposte al questionario, non è stato possibile procedere con il campionamento. Tutte le informazioni disponibili riguardanti tutti gli importatori che hanno collaborato sono state pertanto utilizzate per giungere a conclusioni definitive, con particolare riferimento all’interesse dell’Unione.
(5)
Un produttore esportatore ha sostenuto che, giacché per determinare il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione non sono state utilizzate le vendite dei produttori non denuncianti, il campione selezionato di produttori dell’Unione non potesse essere considerato rappresentativo. Tale argomentazione è stata respinta in quanto il campione è stato selezionato sulla base delle risposte ricevute da tutti i produttori dell’Unione che hanno collaborato, indipendentemente dal loro sostegno alla denuncia nella fase di accertamento della situazione, e la selezione del campione si è basata sui volumi di produzione.
(6)
Un produttore esportatore collegato ad un produttore dell’Unione si è opposto alla denuncia ed ha chiesto di essere esaminato a titolo individuale, in quanto non è stato incluso nel campione di produttori esportatori in ragione del modesto volume di esportazioni. Neanche lo stesso produttore dell’Unione è stato incluso nel campione dell’industria dell’Unione in ragione dei modesti volumi di produzione. La Commissione ha concesso l’esame a titolo individuale, ma il produttore esportatore ha ritirato la propria richiesta.
(7)
Sette produttori esportatori indiani non inclusi nel campione hanno chiesto di essere esaminati a titolo individuale: due di essi hanno risposto al questionario, mentre gli altri cinque non lo hanno fatto. Dei due che hanno risposto al questionario, uno ha ritirato la sua richiesta di esame a titolo individuale. La Commissione ha pertanto esaminato la richiesta di un produttore esportatore indiano non incluso nel campione, segnatamente:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(8)
Nella fase provvisoria nessuno dei produttori esportatori inizialmente inclusi nel campione è risultato aver presentato informazioni sufficientemente attendibili ed è stato pertanto applicato l’articolo 18 del regolamento di base. La Commissione ha deciso di ampliare il campione aggiungendo tre società in base ai loro volumi di esportazione ed alla loro volontà di collaborare, manifestata in seguito all’apertura del procedimento. La Commissione ha di conseguenza esaminato le risposte al questionario ed ha effettuato visite di verifica presso le sedi dei seguenti produttori esportatori indiani:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana,
-
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra,
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra.
(9)
Indipendentemente da quanto precede si confermano i considerando da 4 a 7 ed il considerando 14 del regolamento provvisorio.
3. Periodo dell’inchiesta e periodo in esame
(10)
Come indicato al considerando 20 del regolamento provvisorio, l’inchiesta relativa al dumping ed al pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1o aprile 2011 ed il 31 marzo 2012 («periodo dell’inchiesta» o «PI»). L’esame delle tendenze utili per la valutazione del pregiudizio ha riguardato il periodo tra il 1o gennaio 2009 e il 31 marzo 2012 («periodo in esame»).
4. Fase successiva del procedimento
(11)
In seguito alla divulgazione dei fatti e delle considerazioni principali in base ai quali è stato deciso di istituire misure antidumping provvisorie («divulgazione delle conclusioni provvisorie»), diverse parti interessate, segnatamente i tre produttori esportatori inclusi nel campione, il produttore esportatore che ha ritirato la richiesta di esame a titolo individuale, il denunciante e 11 utilizzatori, hanno presentato le proprie osservazioni. Sono state sentite le parti che ne hanno fatto richiesta. La Commissione ha continuato a raccogliere le informazioni ritenute necessarie ai fini delle conclusioni definitive. Tutte le osservazioni ricevute sono state esaminate e, ove opportuno, prese in considerazione.
(12)
La Commissione ha informato le parti interessate dei fatti e delle considerazioni principali in base ai quali intendeva raccomandare l’istituzione di un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di determinati fili d’acciaio inossidabile originari del paese interessato e la riscossione definitiva degli importi depositati a titolo del dazio provvisorio («divulgazione delle conclusioni definitive»). Alle parti è stato anche concesso un termine entro il quale presentare osservazioni sulla divulgazione delle conclusioni definitive. Tutte le osservazioni ricevute sono state esaminate e, ove opportuno, prese in considerazione.
(13)
A seguito delle osservazioni ricevute in merito alla divulgazione delle conclusioni definitive la Commissione ha informato le parti interessate delle modifiche apportate alle conclusioni riguardo al livello di dumping di alcuni produttori esportatori. Alle parti è stato nuovamente concesso un termine entro il quale presentare osservazioni in merito alla ulteriore divulgazione delle conclusioni. Tutte le osservazioni ricevute sono state esaminate e, ove opportuno, prese in considerazione. Una parte interessata, il denunciante, ha criticato il fatto che le conclusioni riguardo al livello di dumping di alcuni produttori esportatori fossero state modificate in base a nuovi dati ed osservazioni ricevute in seguito alla divulgazione delle conclusioni provvisorie e nella fase definitiva dell’inchiesta. Ha inoltre sostenuto che i suoi diritti procedurali non sono stati rispettati.
(14)
La Commissione ha tuttavia ritenuto di dover prendere in considerazione le osservazioni pervenute dalle parti interessate e, laddove queste fossero giustificate, modificare all’occorrenza le conclusioni. In nessuno di questi casi sono stati utilizzati nuovi dati non verificati ai fini della determinazione del dumping. Sono stati inoltre rispettati i diritti procedurali di tutte le parti interessate, in quanto queste ultime sono state debitamente e tempestivamente informate ed è stata data loro la possibilità di presentare osservazioni entro le stesse scadenze.
B. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
(15)
Come indicato al considerando 21 del regolamento provvisorio, il prodotto in esame è definito come filo di acciaio inossidabile contenente, in peso:
-
una percentuale di nichel pari o superiore al 2,5 %, diverso dal filo contenente, in peso, una percentuale di nichel pari o superiore al 28 % ma non superiore al 31 % e una percentuale di cromo pari o superiore al 20 % ma non superiore al 22 %,
-
una percentuale di nichel inferiore al 2,5 %, diverso dal filo contenente, in peso, una percentuale di cromo pari o superiore al 13 % ma non superiore al 25 % e una percentuale di alluminio pari o superiore al 3,5 % ma non superiore al 6 %,
attualmente classificato ai codici NC 7223 00 19 e 7223 00 99 e originario del paese interessato.
(16)
Alcuni utilizzatori hanno espresso preoccupazioni in merito all’apparente assenza di differenziazione tra le varie tipologie del prodotto in esame e del prodotto simile, considerato che esiste un ampio mix di prodotti a livello di tutte le tipologie di prodotto. È stata manifestata particolare preoccupazione circa il modo per garantire, nell’inchiesta, un confronto equo tra tutte le tipologie del prodotto. Come avviene nella maggior parte delle inchieste, la definizione del prodotto in esame comprende un’ampia varietà di tipologie di prodotto che presentano caratteristiche fisiche, tecniche e chimiche di base identiche o simili. Il fatto che tali caratteristiche possano variare da una tipologia di prodotto ad un’altra può effettivamente far rientrare in tale definizione un’ampia gamma di tipologie di prodotto, come nel caso della presente inchiesta. La Commissione ha tenuto conto delle differenze tra le tipologie di prodotto ed ha garantito un confronto equo. A ogni tipologia del prodotto fabbricato e venduto dai produttori esportatori indiani ed a ciascuna tipologia del prodotto fabbricato e venduto dall’industria dell’Unione è stato assegnato un numero di controllo del prodotto (NCP) univoco. L’assegnazione del numero è avvenuta in funzione delle principali caratteristiche del prodotto che, in questo caso, sono: il grado d’acciaio, la resistenza alla trazione, il rivestimento, la superficie, il diametro e la forma. Le tipologie di fili esportati nell’Unione sono stati pertanto confrontati in base all’NCP con i prodotti aventi caratteristiche identiche o simili fabbricati e venduti dall’industria dell’Unione. Tutte queste tipologie rientravano nella definizione del prodotto in esame e del prodotto simile di cui all’avviso di apertura (5) ed al regolamento provvisorio.
(17)
Una parte ha ribadito la propria affermazione relativa alla diversità delle categorie di prodotto «ad elevato profilo tecnico» che, a suo avviso, non sono intercambiabili con altre tipologie del prodotto in esame, ragion per cui andrebbero escluse dalla definizione del prodotto. In base alla giurisprudenza della Corte di giustizia dell’Unione europea (6), nel determinare se i prodotti siano simili tanto da rientrare nello stesso prodotto occorre valutare se siano accomunati dalle stesse caratteristiche tecniche e fisiche, dalle stesse destinazioni d’uso fondamentali e dallo stesso rapporto qualità-prezzo. A tale riguardo, occorre altresì valutare l’intercambiabilità e la concorrenza tra tali prodotti. Dall’inchiesta è emerso che le tipologie del prodotto «ad elevato profilo tecnico» cui la parte ha fatto riferimento presentano le caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche di base proprie degli altri prodotti oggetto dell’inchiesta. Essi sono stati ottenuti da acciaio inossidabile, sono fili, il processo produttivo è simile e si avvale di macchinari simili tanto che i produttori possono passare da una variante di prodotto all’altra in base alla domanda. Di conseguenza, sebbene le varie tipologie di fili non siano direttamente intercambiabili e non si trovino in diretta concorrenza tra di loro, i produttori sono in concorrenza per assicurarsi contratti che riguardano un’ampia gamma di fili di acciaio inossidabile. Queste tipologie di prodotto sono inoltre fabbricate e vendute sia dall’industria dell’Unione sia dai produttori esportatori indiani in base ad un metodo di produzione simile. Ne consegue che l’argomentazione in questione non può essere accolta.
(18)
In risposta alla divulgazione delle conclusioni definitive, una parte ha sostenuto che l’analisi condotta dalla Commissione per stabilire se le tipologie del prodotto «ad elevato profilo tecnico» dovessero essere incluse nell’inchiesta era insufficiente. Tale argomentazione è respinta. L’inchiesta ha stabilito che la tipologia del prodotto «ad elevato profilo tecnico» rientra nella definizione del prodotto quale indicata al considerando (17). La parte sostiene, a torto, che tutti i criteri cui fa riferimento la giurisprudenza debbano essere contemporaneamente soddisfatti. Ciò non è esatto. Secondo la giurisprudenza della Corte di giustizia dell’Unione europea (7) la Commissione dispone di un ampio potere discrezionale nel definire il prodotto e deve basare la sua valutazione sull’insieme dei criteri elaborati dalla Corte. Spesso, come nel caso di specie, alcuni criteri possono far propendere in una direzione e altri criteri in un’altra: in tali circostanze la Commissione deve effettuare una valutazione complessiva, come è avvenuto nel caso in esame. È pertanto erronea la tesi sostenuta da questa parte interessata, secondo cui le tipologie del prodotto devono condividere tutte le caratteristiche per poter rientrare nella stessa definizione del prodotto.
(19)
Alcuni utilizzatori hanno sostenuto che i fili di acciaio inossidabile della cosiddetta «serie 200» avrebbero dovuto essere esclusi dalla definizione del prodotto. Hanno in particolare sostenuto che praticamente l’industria dell’Unione non fabbrica questo tipo di prodotto. Si tratta tuttavia di una tesi infondata. In primo luogo, il fatto che una determinata tipologia di prodotto non sia fabbricata dall’industria dell’Unione non costituisce un motivo sufficiente per escluderla dall’ambito dell’inchiesta qualora il processo di produzione sia tale da consentire ai produttori dell’Unione di iniziare a fabbricare la tipologia del prodotto in questione. In secondo luogo, come per il caso dei fili «ad elevato profilo tecnico», è stato rilevato che queste tipologie del prodotto in esame presentano caratteristiche fisiche, chimiche e tecniche di base identiche o simili ad altre tipologie del prodotto simile fabbricato e venduto dall’industria dell’Unione. Ne consegue che l’argomentazione in questione non può essere accolta.
(20)
Tali utilizzatori hanno in subordine sostenuto che nella definizione del prodotto in esame debba essere inclusa la vergella. Quest’ultima è la materia prima impiegata nella fabbricazione del prodotto in esame, ma può essere usata anche per la fabbricazione di prodotti diversi, quali elementi di fissaggio e chiodi. Pertanto, contrariamente al prodotto in esame, la vergella non costituisce un prodotto finito in acciaio. Essa può, mediante il processo di formatura a freddo, essere trasformata, tra l’altro, nel prodotto in esame o nel prodotto simile. Per questo motivo la vergella non può essere inclusa nella definizione del prodotto ai sensi del regolamento di base.
(21)
Visto quanto precede, si conferma la definizione del prodotto in esame e del prodotto simile come riportata nei considerando da 21 a 24 del regolamento provvisorio.
C. DUMPING
1. Introduzione
(22)
Dalle visite di verifica effettuate presso le sedi dei tre produttori esportatori indiani in origine inclusi nel campione e dall’esame successivo delle informazioni raccolte è emerso che queste società avevano fornito alcune informazioni che non potevano considerarsi attendibili. La Commissione ha proceduto con l’inchiesta esaminando tutte le informazioni presentate in seguito alla divulgazione delle conclusioni provvisorie e nelle successive audizioni.
(23)
Come indicato al considerando 26 del regolamento provvisorio, nel caso di un produttore esportatore la Commissione aveva rilevato che i costi indicati nella risposta al questionario non trovavano riscontro nei costi riportati nel sistema di contabilità interna della società. La società aveva sostenuto che il mancato riscontro era dovuto ad errori di registrazione ed a differenze nel metodo di valutazione delle scorte tra il sistema di contabilità interna ed i dati pubblicati nei conti annuali.
(24)
Come indicato al considerando 28 del regolamento provvisorio, sebbene i dati presenti nel sistema di contabilità interna fossero coerenti con i rendiconti finanziari sottoposti a revisione a livello di società, non è stato possibile stabilire una relazione tra i dati presenti nel sistema di contabilità interna relativo al reparto cavi e le tabelle dei costi che la società aveva preparato specificamente per la risposta al questionario dell’inchiesta. Per questo motivo, a norma dell’articolo 18 del regolamento di base, si è ritenuto opportuno utilizzare le informazioni presenti nel sistema di contabilità interna ai fini dell’inchiesta antidumping.
(25)
Per tale motivo la Commissione ha provvisoriamente rettificato i dati relativi ai costi forniti dal produttore esportatore nella risposta al questionario utilizzando i dati disponibili nel sistema di contabilità interna.
(26)
Come rilevato al considerando 27 del regolamento provvisorio, il produttore esportatore ha affermato che i dati del sistema di contabilità interna non erano attendibili e non dovevano essere utilizzati ai fini dell’inchiesta. La società ha fatto notare diversi errori e problemi concettuali relativamente alle cifre interne sulle quali la Commissione aveva fondato la sua rettifica dei costi, ed ha sostenuto che la Commissione avrebbe dovuto basare la propria analisi sui costi indicati nella risposta al questionario. Inoltre, in una fase successiva all’istituzione delle misure provvisorie, la società ha presentato un raffronto tra i costi interni relativi al reparto in esame e quelli indicati nella risposta al questionario. Su tale base ed alla luce degli elementi di prova raccolti durante il sopralluogo, alcuni costi di produzione, in origine dichiarati dalla società nella sua risposta al questionario, hanno potuto essere accolti.
(27)
In base agli elementi di prova a disposizione non si è tuttavia potuto considerare attendibile, ai fini dell’inchiesta, la ripartizione di alcuni costi, come le spese generali e gli oneri finanziari, indicati dalla società nella sua risposta al questionario. La Commissione ha ritenuto che tali costi avrebbero dovuto essere ripartiti in base al volume d’affari totale della società ed al costo delle merci vendute, conformemente all’articolo 2, paragrafo 5, del regolamento di base. Visto quanto precede, è stato possibile accogliere la maggior parte dei costi indicati nella risposta al questionario e la ripartizione del volume d’affari è stata accettata dalla società nella fase definitiva dell’inchiesta. Il livello del margine di dumping è diminuito a seguito di una revisione dei costi di imballaggio e di alcune spese generali. Si ritiene quindi che, per stabilire il margine di dumping di questo produttore esportatore, l’articolo 18 del regolamento di base non vada più applicato.
(28)
Come indicato al considerando 30 del regolamento provvisorio, nel caso di un secondo produttore esportatore la Commissione ha rilevato che i dati relativi agli acquisti ed al consumo di materie prime indicati nella risposta al questionario non erano suffragati dai dati presenti nel sistema del produttore per la gestione degli inventari. In particolare sono emerse differenze tra le due fonti nella distribuzione dei gradi d’acciaio. La Commissione ha stabilito che il grado d’acciaio è un fattore determinante per stabilire il costo del prodotto finito e che eventuali informazioni inattendibili relative al grado d’acciaio potrebbero alterare notevolmente il calcolo dei costi e dei prezzi di vendita delle singole tipologie di prodotto, potendo risultare quindi fuorvianti, ed ha in diverse occasioni informato il produttore esportatore di questa considerazione essenziale.
(29)
Come indicato al considerando 31 del regolamento provvisorio, il produttore esportatore ha affermato tuttavia che gli archivi informatici contenenti i dati sugli acquisti di materia prima raccolti dalla Commissione durante la visita di verifica erano incompleti, perché altre unità dell’azienda avevano effettuato acquisti ulteriori non riportati e quindi non registrati negli archivi informatici raccolti durante la visita di verifica ed esaminati dalla Commissione. Il produttore esportatore ha inoltre affermato che le differenze rilevate nel numero di gradi d’acciaio presenti si dovevano al fatto che alcuni gradi d’acciaio erano parzialmente coincidenti e che alcune fasi del processo produttivo non permettevano una tracciabilità a livello dei singoli gradi d’acciaio.
(30)
Al considerando 32 del regolamento provvisorio la Commissione ha tuttavia osservato che tali dichiarazioni da parte della società a proposito degli ulteriori acquisti di materia prima non erano state comprovate e non erano ad ogni modo sufficienti a spiegare le differenze rilevate a livello dei singoli gradi d’acciaio. La Commissione ha anche osservato che, secondo la società, non era possibile garantire una tracciabilità precisa in base ai singoli gradi d’acciaio in tutte le fasi del processo produttivo. Quest’affermazione ha ulteriormente pregiudicato l’attendibilità del sistema di resoconto dei gradi d’acciaio nel suo complesso. Per questi motivi le informazioni sui gradi d’acciaio sono state provvisoriamente considerate fuorvianti.
(31)
Al considerando 33 del regolamento provvisorio la Commissione ha ritenuto che la distribuzione della materia prima in base ai gradi d’acciaio che era stata comunicata non fosse attendibile e andasse quindi provvisoriamente disattesa e che le conclusioni dovessero basarsi sui dati disponibili, a norma dell’articolo 18 del regolamento di base. Data l’inattendibilità del sistema di resoconto nel suo complesso, non è stato possibile utilizzare i gradi d’acciaio riferiti per formulare conclusioni. Per questo motivo, al fine di calcolare un margine complessivo di dumping per tutti i prodotti è stato utilizzato il consumo totale di tutte le materie prime considerate nel loro complesso, senza tener conto della distribuzione in base ai gradi acciaio.
(32)
A seguito della pubblicazione delle conclusioni provvisorie, la società ha contestato in termini generali questa impostazione provvisoria, ma ha continuato a non essere in grado di offrire una corrispondenza univoca a livello di NCP. In una fase successiva dell’inchiesta la società ha tuttavia presentato un livello di corrispondenza sufficiente, ottenuto raggruppando le materie prime nelle principali serie di gradi di acciaio inossidabile in funzione della loro composizione chimica (serie 200, 300 e 400 nella classificazione AISI). La società ha inoltre presentato una modalità di raggruppamento alternativa, nella quale è stato inserito l’uso finale quale ulteriore fattore di raggruppamento. Tuttavia, poiché l’uso finale non può essere verificato, la Commissione ha ricalcolato il margine di dumping in base ai gradi di acciaio raggruppati in funzione della composizione chimica espressa nelle serie di gradi di acciaio (serie 200, 300 e 400 nella classificazione AISI). Le serie di gradi di acciaio sono un criterio di uso generale, obiettivo e verificabile, mentre per questa società l’utilizzo dell’NCP non consente di ottenere una piena corrispondenza e non potrebbe pertanto garantire un confronto equo in base a dati attendibili a termini del regolamento di base.
(33)
Poiché le informazioni supplementari presentate dalla società non hanno consentito di confrontare i dati al livello di dettaglio richiesto per l’inchiesta, si conferma la conclusione provvisoria per cui i sistemi di tracciabilità attuati dalla società non erano sufficientemente attendibili e si applica pertanto l’articolo 18 del regolamento di base ai fini del calcolo definitivo dei costi di produzione e del margine di dumping, che si basa quindi sull’impostazione di cui al considerando precedente.
(34)
Come indicato al considerando 34 del regolamento provvisorio, nel caso del terzo produttore esportatore, durante la visita di verifica la Commissione aveva rilevato che i flussi di materie prime indicati nella risposta al questionario non erano coerenti con i dati presenti nel sistema di contabilità del produttore. Erano infatti emerse differenze tra le due fonti sulla distribuzione in base ai gradi d’acciaio.
(35)
Come indicato al considerano 35 del regolamento provvisorio, il produttore esportatore, pur ammettendo alcuni errori nella sua risposta al questionario, aveva affermato che le differenze nelle quantità complessive di materia prima potevano essere riconciliate prendendo in considerazione le variazioni delle scorte. Tuttavia, la società aveva anche affermato che una riconciliazione precisa, a livello dei singoli gradi d’acciaio, era resa impossibile dalla parziale coincidenza degli stessi. Nelle osservazioni presentate in seguito alle conclusioni provvisorie, essa ha anche affermato che occasionalmente il grado di acciaio indicato nella fattura di vendita non corrispondeva all’effettivo grado di acciaio esportato. La società ha inoltre sostenuto che i gradi d’acciaio non erano utilizzati in modo preciso nell’industria dell’acciaio inossidabile, ma al contrario si verificavano variazioni tra le composizioni chimiche dei gradi d’acciaio pubblicate ed i prodotti veri e propri. La società ha sostenuto che, tenendo conto di tali spiegazioni, le discrepanze individuate dalla Commissione avrebbero riguardato solo una minima parte delle proprie esportazioni.
(36)
La Commissione ha inoltre ritenuto che la quantità di discrepanze rilevate non potesse giustificarsi con imprecisioni occasionali. Le argomentazioni avanzate hanno anzi contribuito a pregiudicare l’attendibilità dell’intero sistema di resoconto dei gradi d’acciaio impiegato dalla società, soprattutto in considerazione del carattere fondamentale dei gradi d’acciaio nel determinare il costo del prodotto finito.
(37)
In una fase successiva dell’inchiesta la società ha tuttavia sostenuto che, se la Commissione non avesse accolto i gradi di acciaio inizialmente comunicati dalla società, sarebbe stato possibile ottenere un risultato più accurato se la Commissione stessa avesse raggruppato solamente i gradi di acciaio specifici tra i quali erano state individuate delle discrepanze, invece di raggruppare tutti gli NCP, come era avvenuto in fase provvisoria o, in alternativa, se avesse raggruppato i gradi di acciaio in funzione della composizione chimica espressa nelle serie di gradi di acciaio (serie 200, 300 e 400 nella classificazione AISI). La società ha inoltre presentato un altro metodo di ulteriore raggruppamento dei gradi di acciaio in sottogruppi nell’ambito della serie 300.
(38)
La Commissione ha pertanto ricalcolato il margine di dumping in base ai gruppi di acciaio inossidabile stabiliti in funzione della composizione chimica, espressa nelle serie di gradi di acciaio (serie 200, 300 e 400 nella classificazione AISI), in modo da seguire lo stesso metodo di cui al considerando 30. Le serie di gradi di acciaio sono un criterio di uso generale, obiettivo e verificabile, mentre per questa società l’utilizzo dell’NCP non consentiva di ottenere una piena corrispondenza e non potrebbe pertanto garantire un confronto equo in base a dati attendibili a termini del regolamento di base.
(39)
Poiché le informazioni supplementari presentate dalla società non hanno consentito di confrontare i dati al livello di dettaglio necessario per l’inchiesta, si conferma la conclusione provvisoria per cui i sistemi di tracciabilità attuati dalla società non sono sufficientemente attendibili e si applica pertanto l’articolo 18 del regolamento di base ai fini del calcolo definitivo dei costi di produzione e del margine di dumping, che si basa quindi sull’impostazione di cui al considerando precedente.
(40)
Il denunciante ha sostenuto che il raggruppamento del prodotto in esame in gradi di acciaio ha impedito alla Commissione di effettuare una corretta analisi della redditività per determinare i valori normali per ciascun NCP.
(41)
La Commissione effettua la sua analisi ad un livello compatibile con i sistemi di contabilità interna dei produttori esportatori e dei produttori dell’Unione, che consente di comprovare le cifre comunicate. L’obiezione è pertanto respinta.
(42)
In assenza di altre osservazioni, si confermano i considerando 37 e 38 del regolamento provvisorio.
2. Valore normale
(43)
Nel caso di un produttore esportatore cui si applica l’articolo 18 del regolamento di base, la determinazione del valore normale è stata riveduta in seguito al riesame del suo costo di produzione. Nella fase definitiva il costo di produzione è stato determinato in base ai costi di produzione comunicati, cui sono state aggiunte le spese generali, amministrative e di vendita, al lordo degli oneri finanziari, attraverso un metodo di ripartizione consentito a norma dell’articolo 2, paragrafo 5, del regolamento di base.
(44)
Nel caso dei tre produttori esportatori recentemente inclusi nel campione e del produttore esportatore che ha ottenuto di essere esaminato a titolo individuale, i volumi delle vendite sul mercato interno si sono rivelati nel complesso rappresentativi, in quanto costituivano almeno il 5 % del volume totale delle rispettive esportazioni del prodotto in esame verso l’Unione. La stessa valutazione di rappresentatività è stata inoltre effettuata per ciascuna tipologia di prodotto venduta dai produttori recentemente inclusi nel campione sul loro mercato interno, risultata comparabile alle tipologie di prodotto esportate verso l’Unione, conformemente all’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base.
(45)
Calcolando la proporzione di vendite remunerative effettuate sul mercato interno a clienti indipendenti durante il PI la Commissione ha inoltre esaminato se le vendite sul mercato interno di ciascun produttore esportatore recentemente incluso nel campione e del produttore esportatore cui è stato concesso di essere esaminato a titolo individuale potessero essere considerate come eseguite nell’ambito di normali operazioni commerciali, a norma dell’articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base.
(46)
Nel caso di uno dei produttori esportatori recentemente inclusi nel campione, la ripartizione dei costi inizialmente presentata dalla società è stata giudicata inadeguata in quanto effettuata senza tener conto dello spessore dei fili, che costituisce un importante fattore di costo. Il metodo di imputazione dei costi è stato rettificato con il consenso della società.
(47)
Nel caso di un secondo produttore esportatore recentemente incluso nel campione è stato rettificato un errore materiale nella determinazione del margine di dumping. Il produttore ha inoltre chiesto alla Commissione di apportare ulteriori rettifiche all’analisi della redditività ed ai prezzi. Tali argomentazioni non state ritenute giustificate.
(48)
Nel caso del produttore esportatore cui è stato concesso di essere esaminato a titolo individuale è stato corretto un errore materiale nei calcoli. Lo stesso produttore esportatore ha presentato ulteriori argomentazioni in merito alla determinazione, da parte della Commissione, del livello delle spese generali, amministrative e di vendita e dei costi di trasporto interno ed ha chiesto un adeguamento per tener conto delle differenze fisiche del prodotto in esame tra il mercato interno e quello per l’esportazione. Tali argomentazioni sono state respinte in quanto i calcoli sono stati effettuati in base ai dati relativi ai costi presentati dalla società, che erano stati controllati durante la visita di verifica, e in quanto l’argomentazione relativa alle differenze fisiche non risultava corroborata da alcun elemento di prova.
(49)
Si conferma pertanto il metodo impiegato per determinare il valore normale di cui ai considerando da 39 a 48 del regolamento provvisorio, metodo che è stato applicato ai tre produttori esportatori recentemente inclusi nel campione ed al produttore esportatore cui è stato concesso di essere esaminato a titolo individuale.
3. Prezzo all’esportazione
(50)
In base alle affermazioni di un produttore esportatore sono stati rettificati alcuni errori materiali che lo riguardavano dovuti all’utilizzo occasionale di un tasso di cambio errato ed alla erronea inclusione di alcune vendite infragruppo nel calcolo del dumping.
(51)
Nel caso di un secondo produttore esportatore, nel calcolo del dumping sono state incluse le vendite effettuate attraverso una società collegata nell’Unione.
(52)
Un produttore esportatore recentemente incluso nel campione ha sostenuto che ai prezzi all’esportazione dovessero essere aggiunti i benefici ricevuti a titolo dei regimi di sovvenzione DEPB e DDS.
(53)
Un altro produttore esportatore recentemente incluso nel campione ha dichiarato di aver ricevuto benefici a titolo del regime di sovvenzioni DDS tramite la concessione di prezzi negativi, fattore che ha aumentato artificialmente i prezzi all’esportazione.
(54)
Per entrambe le società la Commissione ha analizzato l’andamento dei prezzi sul mercato dell’Unione ed è giunta alle sue conclusioni, che risultano dall’applicazione dell’articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base e non richiedono pertanto un ulteriore adeguamento. L’argomentazione della prima società è stata pertanto respinta ed il beneficio in termini di prezzi negativi riferito dalla seconda società è stato ignorato.
(55)
Un produttore esportatore recentemente incluso nel campione ha sostenuto che i suoi prezzi all’esportazione avrebbero dovuto essere corretti verso l’alto per allinearli ai prezzi da esso praticati sul mercato interno, dal momento che le vendite su tale mercato avevano avuto luogo con un proprio marchio, beneficiando in tal modo di prezzi più elevati. La società non ha tuttavia potuto dimostrare che le fatture per cui aveva presentato la richiesta si riferissero effettivamente alle vendite di prodotti con il proprio marchio e tale richiesta è stata pertanto respinta.
(56)
In assenza di altre osservazioni, si confermano i considerando da 50 a 52 del regolamento provvisorio.
4. Confronto
(57)
Un produttore esportatore ha sostenuto che, poiché per il calcolo dei suoi costi di produzione sono stati raggruppati tutti i differenti NCP, i prezzi all’esportazione avrebbero dovuto essere trattati allo stesso modo e, ai fini del raffronto con il valore normale, si sarebbe dovuto impiegare un unico prezzo all’esportazione.
(58)
Nella sua inchiesta la Commissione intendeva ottenere dati relativi ai costi ed ai prezzi all’esportazione in base all’NCP, ma non è riuscita ad avere dalla società interessata i riscontri necessari che avrebbero consentito di individuare costi di produzione attendibili in base all’NCP. Dall’inchiesta non è tuttavia emersa alcuna anomalia nei livelli dei prezzi all’esportazione riferiti per ciascun NCP e non sarebbe stato pertanto opportuno applicare l’articolo 18 del regolamento di base alla determinazione dei prezzi all’esportazione effettivi. Poiché la Commissione non ritiene che, ai fini di un equo raffronto, sia opportuno ridurre il livello di dettaglio dei prezzi comunicati rispetto agli standard dell’inchiesta, l’argomentazione è stata respinta.
(59)
In assenza di altre osservazioni, si confermano i considerando da 53 a 55 del regolamento provvisorio.
5. Margini di dumping
(60)
In applicazione dell’articolo 2, paragrafi 11 e 12, del regolamento di base, per ogni società inclusa nel campione la media ponderata del valore normale stabilito per il prodotto simile è stata messa a confronto con la media ponderata del prezzo all’esportazione del prodotto in esame.
(61)
Secondo l’articolo 9, paragrafo 6, del regolamento di base, e data l’applicazione dell’articolo 18 del regolamento di base a due dei tre produttori esportatori in origine inclusi nel campione, il margine di dumping dei produttori esportatori che hanno collaborato non inclusi nel campione viene determinato in base al margine di dumping medio del produttore esportatore in origine incluso nel campione, cui non è più applicato l’articolo 18 del regolamento di base, e delle due società recentemente incluse nel campione con margini di dumping superiori ai limiti di irrilevanza. In base a quanto precede il margine di dumping calcolato per le società che hanno collaborato non incluse nel campione è stato fissato all’8,4 %.
(62)
Per quanto riguarda tutti gli altri produttori esportatori nel paese interessato, la Commissione ha per prima cosa stabilito il grado di collaborazione. A tal fine ha messo a confronto il totale delle esportazioni indicate nelle risposte al questionario per il campionamento e il totale delle importazioni dal paese interessato ricavabile dalle statistiche Eurostat sulle importazioni. Dato l’elevato livello di collaborazione, il margine di dumping residuo è stato fissato allo stesso livello del margine di dumping più alto stabilito per i produttori esportatori inclusi nel campione. In base a quanto precede il livello di dumping a livello nazionale è stato fissato al 16,2 %.
(63)
Date tali premesse, la media ponderata dei margini di dumping, espressa come percentuale del prezzo cif franco frontiera dell’Unione, dazio non corrisposto, è la seguente:
Società
Margine di dumping definitivo
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Società che hanno collaborato non incluse nel campione
8,4 %
Tutte le altre società
16,2 %
D. INDUSTRIA DELL’UNIONE
1. Industria dell’Unione
(64)
Alcuni utilizzatori hanno espresso dubbi circa il numero dei produttori dell’Unione indicato al considerando 63 del regolamento provvisorio. A loro avviso la valutazione del numero dei produttori risulta errata e in realtà sul mercato dell’Unione sarebbe presente un minor numero di produttori.
(65)
La Commissione sostiene che l’affermazione di cui sopra non è stata corroborata da alcun elemento di prova. Nel corso dell’accertamento della situazione, nonché durante l’inchiesta, la Commissione ha verificato il numero di produttori dell’Unione indicato nella denuncia. A tale effetto la Commissione ha contattato tutti i 27 produttori noti dell’UE. L’inchiesta ha confermato che, durante il PI, i 27 produttori dell’Unione hanno fabbricato il prodotto simile. L’affermazione viene pertanto respinta e si conferma il considerando 63 del regolamento provvisorio.
2. Produzione dell’Unione e campionamento dei produttori dell’Unione
(66)
In assenza di osservazioni, si confermano i considerando da 64 a 67 del regolamento provvisorio.
E. PREGIUDIZIO
1. Consumo dell’Unione
(67)
Alcuni utilizzatori hanno affermato che le analisi del pregiudizio avrebbero dovuto ignorare i dati relativi al 2009, visti gli effetti distorsivi prodotti dalla crisi finanziaria di quell’anno, in particolare sul consumo dell’Unione. Tuttavia, anche escludendo il 2009 dall’analisi, si confermerebbe comunque un’evoluzione positiva dei consumi (+ 5 %), indice questo di un miglioramento delle condizioni di mercato. Gli effetti negativi della crisi finanziaria sono, tra l’altro, riconosciuti nel considerando 68 del regolamento provvisorio. In mancanza di altre osservazioni tale considerando viene confermato.
2. Importazioni nell’Unione provenienti dal paese interessato
(68)
Il margine di dumping stabilito per la società Macro Bars and Wires è inferiore al limite di irrilevanza di cui all’articolo 9, paragrafo 3, del regolamento di base. Si ritiene pertanto che, nel corso del periodo dell’inchiesta, questo produttore esportatore non sia ricorso a pratiche di dumping ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 2, del regolamento di base. I volumi delle importazioni di tale produttore esportatore sono stati quindi esclusi dal volume di esportazioni oggetto di dumping provenienti dal paese interessato determinato in via provvisoria. Un produttore esportatore, vale a dire il gruppo Venus, ha osservato che alcune operazioni sono state erroneamente conteggiate due volte. La Commissione ha concordato con il produttore esportatore ed ha rettificato il volume complessivo delle importazioni oggetto di dumping, sopprimendo tali operazioni.
(69)
Il volume, la quota di mercato e il prezzo medio delle importazioni oggetto di dumping sono stati rivisti di conseguenza.
(70)
Volume e quota di mercato delle importazioni oggetto di dumping:
2009
2010
2011
PI
Volume
15 826
27 291
34 494
33 252
Indice (2009 = 100)
100
172
218
210
Quota di mercato
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Indice (2009 = 100)
100
121
146
140
Fonte: Eurostat e risposte al questionario
(71)
Durante il PI la società Macro Bars and Wires ha esportato quantitativi limitati del prodotto in esame e anche le operazioni del gruppo Venus (cui si è fatto in precedenza riferimento) hanno riguardato quantitativi limitati. Di conseguenza lo scomputo di tali importazioni dal volume totale delle importazioni oggetto di dumping provenienti dal paese interessato non determina modifiche significative a livello delle tendenze di cui ai considerando 69 e 71 del regolamento provvisorio, che vengono pertanto confermati.
(72)
Prezzo medio delle importazioni oggetto di dumping:
2009
2010
2011
PI
Prezzo medio
2 380
2 811
3 259
3 207
Indice (2009 = 100)
100
118
137
135
Fonte: Eurostat e risposte al questionario
(73)
L’adeguamento del volume delle importazioni oggetto di dumping non determina modifiche significative dei prezzi medi delle importazioni indiane oggetto di dumping o del calcolo del margine di sottoquotazione. La media ponderata del margine di sottoquotazione è pari al 15 %, il che conferma le conclusioni del regolamento provvisorio.
(74)
Un produttore esportatore indiano ha sostenuto che i prezzi di vendita dell’Unione apparivano fortemente inverosimili e suscettibili di essere distorti. Si sottolinea tuttavia che i prezzi applicati nei calcoli della sottoquotazione sono risultati dalle informazioni raccolte e verificate durante i sopralluoghi presso le sedi dei produttori dell’Unione inclusi nel campione.
(75)
Si confermano le conclusioni tratte dai risultati di cui ai considerando da 75 a 77 del regolamento provvisorio.
3. Situazione economica dell’industria dell’Unione
(76)
Alcune parti hanno sostenuto che i risultati ottenuti dall’industria dell’Unione avrebbero dovuto essere considerati ragionevolmente positivi nel contesto della crisi economica mondiale e che, ad esclusione di un indicatore di pregiudizio, ossia la quota di mercato, tutti gli altri indicatori non lasciavano intendere l’esistenza di un pregiudizio.
(77)
Una parte ha sostenuto che i prezzi medi di vendita dell’industria dell’Unione avevano registrato un incremento del 34 % circa, molto superiore a quello dei costi di produzione, aumentati nello stesso periodo del 13 %. A questo proposito va rilevato che all’inizio del periodo in esame, vale a dire nel 2009, l’industria dell’Unione effettuava le sue vendite a un prezzo inferiore al costo di produzione e solo a partire dal 2011 è riuscita a realizzare vendite al di sopra di tale costo.
(78)
L’inchiesta ha dimostrato che, sebbene alcuni indicatori di pregiudizio, come i volumi di produzione e la capacità di utilizzazione degli impianti, abbiano seguito una tendenza positiva, o siano rimasti stabili (come l’occupazione), nel periodo in esame una serie di altri indicatori relativi alla situazione finanziaria dell’industria dell’Unione, vale a dire la redditività, il flusso di cassa, gli investimenti e la redditività del capitale investito, non hanno registrato un andamento soddisfacente. L’indicatore relativo agli investimenti, dopo un miglioramento nel 2010, è diminuito nel 2011 e durante il PI, attestandosi al di sotto del livello del 2009. La redditività del capitale investito, pur essendo aumentata dal 2009 al 2011 fino a raggiungere il 6,7 %, è poi calata di nuovo allo 0,8 % durante il PI. Analogamente, al miglioramento degli indicatori relativi alla redditività ed al flusso di cassa fino al 2011 è subentrato un nuovo peggioramento nel corso del PI. Si può pertanto concludere che il miglioramento della situazione dell’industria dell’Unione sia iniziato dopo il 2009, ma il recupero è stato poi rallentato dalle importazioni oggetto di dumping provenienti dal paese interessato.
(79)
Su richiesta di una parte interessata si conferma che il livello delle scorte di cui al considerando 100 del regolamento provvisorio riguardava l’attività delle società dell’Unione incluse nel campione.
(80)
L’industria dell’Unione ha sostenuto che il margine di profitto di riferimento, fissato al 5 % nella fase provvisoria del procedimento, è troppo basso. Tale parte non ha però sufficientemente dimostrato la fondatezza della sua obiezione. Il considerando 95 del regolamento provvisorio illustra i motivi alla base della scelta di questo margine di profitto e dall’inchiesta non sono emerse ragioni per modificarlo. Il margine di profitto di riferimento del 5 % è perciò mantenuto ai fini delle conclusioni definitive.
(81)
Un produttore esportatore ha sostenuto che le difficoltà dell’industria dell’Unione sono in gran parte dovute a problemi strutturali e che, di conseguenza, il margine di profitto di riferimento del 5 % non era realistico.
(82)
Si ricorda che, secondo la giurisprudenza (8), le istituzioni devono stabilire il margine di profitto su cui l’industria dell’Unione potrebbe ragionevolmente contare in normali condizioni di concorrenza, in assenza delle importazioni oggetto di dumping. Nel 2007 il margine di profitto era pari al 3,7 %; dal 2008, a causa della crisi economica e finanziaria, il margine è diventato negativo. Secondo la denuncia, che ha trovato conferma nell’inchiesta, le importazioni oggetto di dumping hanno iniziato ad affluire sul mercato dell’Unione nel 2007, quando il volume delle importazioni è aumentato passando da 17 727 tonnellate del 2006 a 24 811 tonnellate. Non è stato pertanto possibile determinare il margine di profitto di riferimento basandosi sull’utile su cui i produttori dell’Unione che fabbricavano il prodotto simile avrebbero potuto ragionevolmente contare. Di conseguenza, come illustrato al considerando 95 del regolamento provvisorio, la Commissione ha ritenuto opportuno utilizzare il margine di profitto del 5 % in base agli utili effettivi osservati in altre parti del settore siderurgico che non risultano essere state colpite da importazioni oggetto di dumping e di sovvenzioni, come è stato fatto in occasione di altre inchieste recenti su prodotti analoghi nello stesso settore (9). Va inoltre osservato che il margine di profitto del 3,7 % registrato nel 2007 è considerato comunque troppo basso per la presenza e per l’aumento delle importazioni oggetto di dumping. Si conferma pertanto il margine di profitto di riferimento del 5 % ai fini delle conclusioni definitive.
4. Conclusioni relative al pregiudizio
(83)
La Commissione conclude pertanto che l’industria dell’Unione ha subito un notevole pregiudizio conformemente all’articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base. In assenza di altre osservazioni, si confermano i considerando da 78 a 105 del regolamento provvisorio.
F. NESSO DI CAUSALITÀ
1. Effetto delle importazioni oggetto di dumping
(84)
Un produttore esportatore ha sostenuto che il regolamento provvisorio ha ignorato il fatto che, a partire dal 2009, l’industria dell’Unione ha potuto beneficiare dell’aumento dei consumi, e che la Commissione non può partire dall’ipotesi che l’industria dell’Unione possa riuscire a conservare all’infinito la propria quota di mercato.
(85)
In risposta a tali argomentazioni va osservato che dall’inchiesta è emerso che la quota di mercato delle importazioni indiane oggetto di dumping è cresciuta più rapidamente del consumo sul mercato dell’Unione. Il volume delle importazioni indiane oggetto di dumping è cresciuto del 110 % mentre, nello stesso periodo, il consumo è aumentato del 50 %. L’inchiesta ha inoltre dimostrato che nello stesso periodo il prezzo medio indiano è rimasto costantemente al di sotto del prezzo medio dell’industria dell’Unione, risultando mediamente inferiore del 15 % durante il PI. Di conseguenza l’industria dell’Unione, per quanto abbia effettivamente beneficiato, in una certa misura, della crescita dei consumi e abbia anche potuto aumentare i suoi volumi di vendite del 40 %, non è però riuscita a mantenere la sua quota di mercato come si sarebbe potuto prevedere a fronte del miglioramento delle condizioni del mercato e tenuto conto della sua capacità produttiva disponibile.
2. Effetto di altri fattori
2.1. Importazioni non oggetto di dumping
(86)
Nel periodo in esame l’andamento delle importazioni e dei prezzi non oggetto di dumping è paragonabile all’andamento delle importazioni e dei prezzi oggetto di dumping. In aggiunta, i prezzi delle importazioni oggetto di dumping si sono sostanzialmente attestati sullo stesso livello dei prezzi delle importazioni non oggetto di dumping, in quanto i prezzi medi delle importazioni non oggetto di dumping erano inferiori dello 0,4 %. Il volume delle importazioni non oggetto di dumping è altresì inferiore al 6 % delle importazioni totali dal paese interessato e leggermente superiore all’1 % della quota di mercato. La Commissione ritiene quindi che il pregiudizio causato dalle importazioni non oggetto di dumping provenienti dal paese interessato non sia tale da annullare il nesso di causalità tra le importazioni oggetto di dumping, sempre provenienti dal paese interessato, e il notevole pregiudizio subito dall’industria dell’Unione durante il PI.
2.2. Importazioni da paesi terzi
(87)
Due produttori esportatori indiani ed il governo indiano hanno ribadito la tesi secondo cui le importazioni di filo di acciaio inossidabile provenienti dalla Repubblica popolare cinese («Cina») avrebbero dovuto essere incluse nell’inchiesta e che sarebbe stato sottovalutato l’impatto sul mercato e sull’industria dell’Unione delle importazioni provenienti da tale paese.
(88)
Come indicato al considerando 115 del regolamento provvisorio, dalla fase di apertura fino ad ora non sono state presentate prove di dumping arrecante pregiudizio all’industria dell’Unione tale da giustificare l’apertura di un’inchiesta antidumping relativa alle importazioni originarie della Cina. La tesi secondo cui la Repubblica popolare cinese avrebbe dovuto essere inclusa nell’inchiesta viene pertanto respinta in quanto infondata.
(89)
Tuttavia, come indicato al considerando 113 del regolamento provvisorio, nel corso del periodo in esame le importazioni dalla Cina hanno registrato un andamento crescente, raggiungendo una quota di mercato dell’8,3 % nel PI. I prezzi all’importazione cinesi sono risultati inoltre inferiori ai prezzi dell’industria dell’Unione ed a quelli praticati dai produttori esportatori indiani sul mercato dell’Unione. La Commissione ha quindi ulteriormente esaminato se le importazioni dalla Repubblica popolare cinese possano aver contribuito al pregiudizio subito dall’industria dell’Unione e possano aver annullato il nesso di causalità tra tale pregiudizio e le importazioni oggetto di dumping provenienti dall’India.
(90)
Dalle informazioni disponibili nella fase provvisoria del procedimento era emerso che il mix di prodotti compresi nelle importazioni cinesi era diverso e la gamma di prodotti in cui la Cina era presente era diversa dai prodotti venduti dall’industria dell’Unione o anche dai prodotti di origine indiana venduti sul mercato dell’Unione.
(91)
In seguito alla pubblicazione della misura provvisoria la Commissione ha ricevuto diverse obiezioni che prospettavano l’ipotesi che il nesso di causalità tra le importazioni indiane oggetto di dumping ed il notevole pregiudizio subito dall’industria dell’Unione durante il PI sarebbe stato annullato dalle importazioni a basso prezzo dalla Cina.
(92)
L’analisi svolta in base alle statistiche sulle importazioni relative ai due codici NC oggetto dell’inchiesta ha rivelato che il 29 % delle importazioni cinesi si è concentrato nel segmento inferiore del mercato (codice NC 7223 00 99). Questo spiega in parte perché, in media, i prezzi cinesi siano inferiori a quelli dell’industria dell’Unione e dei produttori esportatori indiani. Dalle statistiche relative al codice NC 7223 00 99 è risultato inoltre che i clienti dei produttori cinesi erano concentrati nel Regno Unito, dove l’industria dell’Unione era sostanzialmente assente.
Prezzo medio (EUR/tonnellata metrica)
2009
2010
2011
PI
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Fonte: Eurostat
(93)
Per quanto riguarda il codice NC 7223 00 19, le analisi per NCP hanno rivelato che la concorrenza tra l’industria dell’Unione e i produttori indiani si concentrava prevalentemente nel segmento superiore del mercato, caratterizzato da prezzi fino a quattro volte maggiori rispetto a quelli del segmento inferiore classificati con lo stesso codice NC (10). L’inchiesta ha inoltre dimostrato che, in linea generale, le variazioni di prezzo sono connesse alla tipologia del prodotto e al tenore di nichel.
(94)
Per quanto riguarda il livello dei prezzi delle importazioni provenienti dalla Repubblica popolare cinese occorre rilevare che, dal 2009 fino al PI, il prezzo medio delle importazioni cinesi è rimasto al di sopra del prezzo delle esportazioni oggetto di dumping del prodotto in esame provenienti dall’India, come si evince dalla tabella seguente, che riporta il prezzo medio delle esportazioni cinesi classificate al codice NC 7223 00 19.
Prezzo medio (EUR/tonnellata metrica)
2009
2010
2011
PI
PI + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Fonte: Eurostat
(95)
Durante il PI il prezzo medio delle importazioni cinesi è sceso, per la prima volta, al di sotto del prezzo delle importazioni indiane oggetto di dumping. Questo dato si è rivelato però transitorio, in quanto il livello dei prezzi cinesi nell’anno successivo al PI è aumentato, risultando di nuovo superiore ai prezzi indiani.
(96)
Dal confronto tra il volume delle importazioni provenienti dal paese interessato e dalla Cina è emerso inoltre che, durante l’intero periodo in esame e in particolare durante il PI, il livello delle importazioni dalla Repubblica popolare cinese è risultato molto inferiore rispetto a quello delle importazioni dall’India. Per quanto riguarda la Repubblica popolare cinese, il volume delle importazioni è stato sostanzialmente pari a meno della metà del totale delle importazioni dall’India.
(97)
Pertanto, anche nell’ipotesi in cui le importazioni dalla Cina avessero contribuito al pregiudizio subito dall’industria dell’Unione, esse non avrebbero potuto influenzare la situazione dell’industria dell’Unione in misura tale da annullare il nesso di causalità tra le importazioni oggetto di dumping dal paese interessato e il pregiudizio subito dall’industria dell’Unione. Si conferma pertanto il considerando 113 del regolamento provvisorio.
2.3. Concorrenza di altri produttori dell’Unione
(98)
Una parte ha sostenuto che a causare i modesti risultati finanziari dei produttori dell’Unione potrebbe essere stata la concorrenza degli altri produttori dell’Unione che non hanno presentato denuncia o che non si sono espressi a sostegno dell’inchiesta nella fase di apertura del procedimento.
(99)
La quota di mercato degli altri produttori dell’Unione ha registrato il seguente andamento:
2009
2010
2011
PI
Vendite nell’Unione degli altri produttori dell’Unione (tonnellate metriche)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indice (2009 = 100)
100
160
158
158
Quota di mercato degli altri produttori dell’Unione
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Fonte: denuncia e risposte all’accertamento della situazione
(100)
I produttori dell’Unione che non hanno presentato denuncia e che non si sono specificamente espressi a sostegno dell’inchiesta rappresentavano il 44 % del totale delle vendite nell’Unione indicate al considerando 86 del regolamento provvisorio. Il volume delle loro vendite è cresciuto del 58 %, passando dalle 34 926 tonnellate stimate nel 2009 a 55 124 tonnellate nel periodo in esame. Si tratta, tuttavia, di una crescita relativamente modesta rispetto alla crescita, registrata nello stesso periodo, delle importazioni oggetto di dumping provenienti dal paese interessato (+ 110 %). Inoltre, la quota di mercato di tali produttori dell’Unione è rimasta relativamente stabile durante il periodo in esame e non è emersa alcuna indicazione che i loro prezzi fossero inferiori a quelli dei produttori dell’Unione inclusi nel campione. Si conclude pertanto che le loro vendite sul mercato dell’Unione non abbiano contribuito al pregiudizio subito dall’industria dell’Unione.
3. Conclusioni relative al nesso di causalità
(101)
In assenza di osservazioni, si confermano i considerando da 121 a 124 del regolamento provvisorio.
G. INTERESSE DELL’UNIONE
1. Osservazioni generali
(102)
In mancanza di osservazioni, si conferma il considerando 125 del regolamento provvisorio.
2. Interesse dell’industria dell’Unione
(103)
In assenza di osservazioni, si confermano i considerando da 126 a 133 del regolamento provvisorio.
3. Interessi degli importatori indipendenti
(104)
In assenza di osservazioni, si confermano i considerando da 142 a 144 del regolamento provvisorio.
4. Interesse degli utilizzatori
(105)
Successivamente all’istituzione delle misure provvisorie, sette utilizzatori ed un’associazione di utilizzatori hanno contattato la Commissione mostrando interesse a collaborare all’inchiesta. In seguito alla loro richiesta, nell’aprile 2013 sono stati inviati loro dei questionari. Solo due utilizzatori hanno tuttavia inviato una risposta completa al questionario e, in generale, gli utilizzatori che hanno collaborato rappresentavano il 12 % delle importazioni totali dal paese interessato durante il PI ed il 2,5 % del consumo totale dell’Unione, pur impiegando 32 persone nella fabbricazione di prodotti finiti che incorporano il prodotto in esame. L’impatto economico delle misure sugli utilizzatori è stato nuovamente valutato in base ai nuovi dati forniti nelle risposte al questionario ed è stato effettuato un sopralluogo presso due utilizzatori volto alla verifica delle informazioni fornite.
(106)
Gli utilizzatori hanno sostenuto che il livello di redditività del 9 %, indicato al considerando 136 del regolamento provvisorio, era troppo elevato e non era rappresentativo in rapporto all’industria degli utilizzatori. Alla luce delle ulteriori risposte al questionario, la redditività media di tutti gli utilizzatori che hanno collaborato è stata ricalcolata e fissata al 2 % del volume d’affari.
(107)
Si è inoltre constatato che gli acquisti dal paese interessato hanno costituito, in media, il 44 % del totale degli acquisti del prodotto in esame per quanto riguarda gli utilizzatori che hanno collaborato e che il paese interessato ha rappresentato l’unica fonte di approvvigionamento di due utilizzatori che hanno collaborato. Durante il PI il volume d’affari relativo alla produzione che incorpora il prodotto in esame ha rappresentato, in media, il 14 % del volume d’affari totale degli utilizzatori che hanno collaborato.
(108)
Considerando lo scenario peggiore per il mercato dell’Unione, ossia l’eventualità che non fosse possibile trasferire alcun potenziale aumento dei prezzi sulla catena della distribuzione e che gli utilizzatori continuassero ad acquistare dal paese interessato gli stessi volumi che in passato, l’istituzione del dazio avrebbe un’incidenza sulla redditività degli utilizzatori derivante da attività che prevedono l’impiego o l’incorporazione del prodotto in esame tale che gli utilizzatori inizierebbero ad accumulare perdite, raggiungendo una redditività (negativa) del - 0,6 %.
(109)
La Commissione riconosce che, a livello individuale, l’incidenza sarà maggiore nel breve e nel medio termine per gli utilizzatori che importano esclusivamente dall’India. Tuttavia il loro numero è relativamente ridotto (si tratta di due degli utilizzatori che hanno collaborato). Inoltre essi hanno la possibilità di chiedere la restituzione dei dazi a norma dell’articolo 11 del regolamento di base, a condizione che il loro produttore indiano collabori e che siano soddisfatte tutte le condizioni per tale rimborso.
(110)
Alcuni utilizzatori hanno nuovamente espresso il timore che le misure finirebbero per colpire determinati tipologie di fili che non sono fabbricate in Europa, in particolare quelle comprese nella cosiddetta «serie 200», secondo quanto enunciato al considerando 139 del regolamento provvisorio. Per gli utilizzatori, la mancanza di produzione nell’Unione è dovuta alla scarsa domanda e alla specificità del processo di produzione.
(111)
L’inchiesta ha tuttavia dimostrato che l’industria dell’Unione produce questa tipologia di fili di acciaio inossidabile e che essa rappresenta una quota limitata del mercato dell’Unione. Gli utilizzatori hanno poi a disposizione fonti di approvvigionamento alternative da paesi non soggetti a misure antidumping o antisovvenzioni. Inoltre, per gli stessi scopi possono essere utilizzate altre tipologie di fili di acciaio inossidabile. Di conseguenza l’istituzione delle misure non può produrre effetti rilevanti sul mercato dell’Unione e su tali utilizzatori. Tale obiezione è perciò respinta.
(112)
Alcuni utilizzatori hanno osservato che i tempi di consegna del prodotto simile da parte dei produttori dell’Unione sono più lunghi rispetto ai tempi di consegna del prodotto in esame proveniente dall’India. Il fatto che grossisti ed operatori commerciali possano costituire scorte dei prodotti e renderli quindi disponibili in tempi brevi comunque non inficia gli elementi di prova relativi agli effetti negativi delle importazioni oggetto di dumping. Questa argomentazione deve pertanto essere respinta.
(113)
Tenuto conto di quanto precede, anche se è probabile che alcuni utilizzatori subiscano più di altri gli effetti negativi delle misure sulle importazioni provenienti dal paese interessato, si ritiene che nel complesso il mercato dell’Unione trarrà beneficio dall’istituzione delle misure. In particolare, si reputa che il ripristino di condizioni commerciali eque sul mercato dell’Unione consentirebbe all’industria dell’Unione di allineare i propri prezzi al costo di produzione, di salvaguardare la produzione e l’occupazione, di riconquistare la quota di mercato precedentemente persa e di usufruire di maggiori economie di scala. In tal modo l’industria dovrebbe conseguire margini di profitto ragionevoli che le permetterebbero di operare in modo efficiente nel medio e nel lungo periodo, migliorando al contempo la sua situazione finanziaria complessiva. L’inchiesta ha inoltre stabilito che le misure avranno un impatto complessivo limitato sugli utilizzatori e sugli importatori indipendenti. Pertanto si conclude che il vantaggio complessivo delle misure sembra essere superiore all’incidenza che esse avranno sugli utilizzatori del prodotto in esame nel mercato dell’Unione.
5. Conclusioni relative all’interesse dell’Unione
(114)
Visto quanto precede, si conferma la valutazione di cui ai considerando 145 e 146 del regolamento provvisorio.
H. MISURE ANTIDUMPING DEFINITIVE
1. Livello di eliminazione del pregiudizio
(115)
Nel caso di un produttore esportatore il calcolo per eliminare il pregiudizio è stato corretto verso il basso a seguito della sua affermazione secondo cui, nel calcolo, erano stati commessi errori materiali dovuti alla confusione del tasso di cambio in alcune operazioni ed all’inclusione di operazioni infragruppo. In assenza di altre osservazioni su questo punto, si confermano i considerando da 148 a 151 del regolamento provvisorio.
(116)
Lo stesso produttore esportatore ha sostenuto che le esportazioni indiane nell’Unione sono destinate a grossisti, che le vendite realizzate dall’industria dell’Unione sul mercato dell’Unione stessa sono effettuate a utilizzatori finali e che, di conseguenza, la Commissione non ha eseguito il confronto allo stadio commerciale adeguato. L’inchiesta ha tuttavia dimostrato che i produttori esportatori indiani vendono il loro prodotto ad entrambe le categorie di clienti e che sono in concorrenza con i produttori dell’Unione per le stesse categorie di clienti.
2. Conclusioni sul livello di eliminazione del pregiudizio
(117)
Per la società Macro Bars and Wires non è stato calcolato alcun margine di pregiudizio individuale, visto che il suo margine antidumping definitivo è risultato essere inferiore al limite di irrilevanza, come affermato al considerando 51.
(118)
Si conferma il metodo impiegato nel regolamento provvisorio.
3. Misure definitive
(119)
Alla luce di quanto precede e in conformità dell’articolo 9, paragrafo 4, del regolamento di base, è opportuno istituire un dazio antidumping definitivo a un livello tale da eliminare il pregiudizio causato dalle importazioni oggetto di dumping, tenendo conto del margine di sovvenzione istituito dal regolamento (UE) n. 419/2103 della Commissione.
(120)
Le aliquote del dazio antidumping sono state quindi fissate confrontando i margini di pregiudizio con i margini di dumping, tenendo conto al contempo dei margini di sovvenzione scomputandoli completamente dal pertinente margine di dumping. Le aliquote del dazio antidumping definitivo sono pertanto le seguenti:
Società
Margine di dumping
Dazio compensativo
Margine di pregiudizio
Aliquota del dazio antidumping definitivo
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus Group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Società che hanno collaborato non incluse nel campione
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Tutte le altre società
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Le aliquote del dazio antidumping individuali applicate alle società di cui al presente regolamento sono state stabilite in base alle risultanze della presente inchiesta. Esse rispecchiano quindi la situazione delle società interessate constatata durante l’inchiesta. Tali aliquote del dazio (a differenza del dazio per l’intero paese applicabile a «tutte le altre società») sono applicabili esclusivamente alle importazioni di prodotti originari dell’India e fabbricati dai soggetti di diritto specificamente menzionati. Alle importazioni di prodotti fabbricati da qualsiasi altra società non espressamente menzionata nel dispositivo del presente regolamento, comprese le entità collegate a quelle espressamente citate, non possono applicarsi tali aliquote, cosicché vale l’aliquota del dazio applicabile a «tutte le altre società».
(122)
Un produttore esportatore del paese interessato ha proposto un impegno sui prezzi a norma dell’articolo 8, paragrafo 1, del regolamento di base.
(123)
Negli ultimi anni il prodotto in esame è stato caratterizzato da prezzi estremamente variabili, fattore che lo rende inadatto ad impegni su prezzi fissi. Per ovviare a questo problema il produttore esportatore indiano ha proposto una clausola di indicizzazione basata sui costi delle materie prime. A tale proposito si osserva che non si è potuto stabilire un nesso diretto e preciso tra la fluttuazione dei prezzi e quella dell’indice e non si è pertanto ritenuto opportuno ricorrere a tale indicizzazione. L’inchiesta ha inoltre stabilito l’esistenza di diversi tipi del prodotto in esame difficilmente distinguibili tra di loro e dai prezzi sensibilmente diversi.
(124)
Il produttore esportatore fabbrica inoltre un’ampia gamma di prodotti in acciaio inossidabile, che può vendere agli stessi acquirenti nell’Unione tramite società commerciali collegate. Ciò comporterebbe un grave rischio di compensazione incrociata e renderebbe estremamente difficile controllare efficacemente il rispetto dell’impegno.
(125)
Stante quanto precede, la Commissione ha concluso che l’offerta di impegno non può essere accettata.
(126)
Le eventuali richieste di applicazione di un dazio antidumping a titolo individuale (ad esempio in seguito a un cambiamento della ragione o denominazione sociale della società o alla creazione di nuove entità produttive o di vendita) vanno inoltrate immediatamente alla Commissione (11), corredate di tutte le informazioni pertinenti, in particolare l’indicazione delle eventuali modifiche nelle attività della società riguardanti la produzione, le vendite sul mercato interno e le vendite all’esportazione, collegate ad esempio al cambiamento della ragione o denominazione sociale o ai cambiamenti a livello di entità produttive o di vendita. Se del caso, il regolamento che istituisce i dazi antidumping definitivi sarà modificato di conseguenza attraverso un aggiornamento dell’elenco delle società che beneficiano di aliquote del dazio individuali.
4. Riscossione definitiva dei dazi antidumping provvisori
(127)
In considerazione dell’entità dei margini di dumping accertati e del livello del pregiudizio causato all’industria dell’Unione, si ritiene necessario che gli importi depositati a titolo dei dazi antidumping provvisori istituiti dal regolamento provvisorio vengano riscossi definitivamente fino a concorrenza dell’importo dei dazi istituiti in via definitiva,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. È istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di filo di acciaio inossidabile contenente, in peso:
-
una percentuale di nichel pari o superiore al 2,5 %, diverso dal filo contenente, in peso, una percentuale di nichel pari o superiore al 28 % ma non superiore al 31 % e una percentuale di cromo pari o superiore al 20 % ma non superiore al 22 %,
-
una percentuale di nichel inferiore al 2,5 %, diverso dal filo contenente in peso una percentuale di cromo pari o superiore al 13 % ma non superiore al 25 % e una percentuale di alluminio pari o superiore al 3,5 % ma non superiore al 6 %,
attualmente classificato ai codici NC 7223 00 19 e 7223 00 99 e originario dell’India.
2. L’aliquota del dazio antidumping definitivo applicabile al prezzo netto franco frontiera dell’Unione, dazio non corrisposto, per il prodotto di cui al paragrafo 1 e fabbricato dalle imprese sottoelencate, è la seguente:
Società
Dazio (%)
Codice addizionale TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana and Pune, Maharashtra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, New Delhi
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra and Mumbai, Maharashtra
6,8
B780
Società elencate nell’allegato
5,0
B781
Tutte le altre società
12,5
B999
3. Salvo disposizioni contrarie, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
Qualora un produttore esportatore dell’India fornisca alla Commissione elementi sufficienti a dimostrare che:
a)
durante il periodo dell’inchiesta (1o aprile 2011 - 31 marzo 2012) non ha esportato le merci di cui all’articolo 1, paragrafo 1, provenienti dall’India;
b)
non è collegato ad alcun esportatore o produttore soggetto alle misure istituite dal presente regolamento; nonché
c)
successivamente al termine del periodo dell’inchiesta, ha effettivamente esportato le merci in esame o ha assunto un obbligo contrattuale irrevocabile di esportarne un quantitativo significativo nell’Unione,
L’articolo 1, paragrafo 2, può essere modificato aggiungendo il nuovo produttore esportatore all’elenco di cui all’allegato.
Articolo 3
Gli importi depositati a titolo di dazi antidumping provvisori, a norma del regolamento (UE) n. 418/2013 della Commissione, sulle importazioni di filo di acciaio inossidabile contenente, in peso:
-
una percentuale di nichel pari o superiore al 2,5 %, diverso dal filo contenente, in peso, una percentuale di nichel pari o superiore al 28 % ma non superiore al 31 % e una percentuale di cromo pari o superiore al 20 % ma non superiore al 22 %,
-
una percentuale di nichel inferiore al 2,5 %, diverso dal filo contenente in peso una percentuale di cromo pari o superiore al 13 % ma non superiore al 25 % e una percentuale di alluminio pari o superiore al 3,5 % ma non superiore al 6 %,
attualmente classificato ai codici NC 7223 00 19 e 7223 00 99 e originario dell’India, vanno riscossi in via definitiva. Gli importi depositati sono svincolati nella parte eccedente le aliquote definitive del dazio antidumping.
Articolo 4
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 5 novembre 2013