PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 897/2014
ze dne 18. srpna 2014
kterým se stanoví zvláštní ustanovení pro provádění programů přeshraniční spolupráce financovaných podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014, kterým se zřizuje evropský nástroj sousedství
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 291 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 ze dne 11. března 2014, kterým se zřizuje evropský nástroj sousedství (1), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 ze dne 11. března 2014, kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti (2), a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jedna ze složek nařízení (EU) č. 232/2014 zahrnuje spolupráci mezi jedním či více členskými státy Evropské unie na jedné straně a jednou či více partnerskými zeměmi stanovenými v příloze I uvedeného nařízení a/nebo Ruskou federací na straně druhé, která probíhá podél sdílené části vnější hranice Unie s cílem posílit přeshraniční spolupráci.
(2)
Nařízení (EU) č. 236/2014 stanoví pravidla pro provádění pomoci, která jsou společná pro všechny nástroje pro vnější činnost.
(3)
Nařízení (EU) č. 232/2014 stanoví, že se přijmou prováděcí pravidla obsahující specifická ustanovení o provádění programů přeshraniční spolupráce. Tato pravidla mají zahrnovat mimo jiné ustanovení týkající se míry a způsobů spolufinancování; obsahu, přípravy, změn a uzavírání společných operačních programů; úlohy a funkce struktur programu, včetně jejich postavení, účinné identifikace, odpovědnosti a povinností, popisu systémů řízení a kontroly a podmínek upravujících technické a finanční řízení podpory Unie; postupů pro zpětné získávání prostředků ve všech zúčastněných zemích; monitorování a hodnocení; propagačních a informačních činností; sdíleného a nepřímého řízení.
(4)
Programový dokument podle čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 232/2014 stanoví strategické cíle, které má přeshraniční spolupráce sledovat, a tematické cíle a očekávané orientační výsledky této spolupráce a obsahuje seznam společných operačních programů, které mají být zavedeny.
(5)
Přeshraniční spolupráce by se měla provádět prostřednictvím víceletých společných operačních programů, které se týkají spolupráce na jedné či více hranicích a zahrnují víceleté priority, které jsou zaměřeny na jednotný soubor tematických cílů a mohou být prováděny za podpory Unie.
(6)
Je nezbytné vypracovat prováděcí pravidla, která stanoví podrobná ustanovení pro provádění programů přeshraniční spolupráce financovaných podle nařízení (EU) č. 232/2014, a ponechat při tom zúčastněným zemím určitou míru flexibility, co se týče podrobných ujednání ohledně organizace a provádění konkrétních programů, s přihlédnutím ke zvláštním charakteristikám každého programu. Podle této zásady a v souladu s tímto nařízením by zúčastněné země měly společně předložit Komisi návrhy společných operačních programů k přijetí v souladu s čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 232/2014.
(7)
S ohledem na skutečnost, že všechny zúčastněné země mají být zapojeny do rozhodovacích struktur programu, zatímco úkoly spojené s prováděním jsou obvykle svěřovány řídícímu orgánu se sídlem v členském státě, jsou zapotřebí pravidla upravující organizační strukturu vztahující se na funkce řídícího orgánu a rozdělení funkcí mezi orgány, které jsou součástí programových struktur, jakož i v rámci těchto orgánů.
(8)
Na základě poučení z programového období 2007-2013 neponese Komise automaticky konečnou odpovědnost za zpětné získávání prostředků v partnerských zemích. Součástí prováděcích pravidel jsou proto nová ustanovení, která dávají zúčastněným zemím větší odpovědnost v oblasti řízení, kontroly a auditu. Programy budou muset na základě těchto pravidel vymezit své vlastní systémy řízení a kontroly. Partnerské země budou muset řídícím orgánům při provádění programů pomáhat tím, že zřídí vnitrostátní orgány, kontrolní kontaktní místa a skupiny auditorů.
(9)
V souladu s čl. 10 odst. 8 nařízení (EU) č. 232/2014 se v případě potřeby podepíší dohody mezi zúčastněnými zeměmi a řídícím orgánem s cílem vymezit ustanovení, která nejsou součástí dohod o financování podepsaných s partnerskými zeměmi nebo s Ruskou federací.
(10)
Na základě poučení z programového období 2007-2013 nebudou postupy a pravidla udělování grantů vypracované Komisí pro vnější činnost nadále povinné. Za předpokladu, že budou splněny určité podmínky stanovené v tomto nařízení, by mělo být umožněno uplatňovat v programech postupy vypracované zúčastněnými zeměmi.
(11)
V souladu s čl. 7 odst. 7 nařízení (EU) č. 232/2014 lze financování podle uvedeného nařízení sloučit s financováním, na které se vztahují jiná příslušná nařízení Unie. To umožní převést finanční prostředky z nařízení (EU) č. 232/2014 na programy financované podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (3). Stejné pravidlo existuje v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (4) pro převod finančních prostředků do nařízení (EU) č. 232/2014 tak, aby pokrývaly účast příjemců podle druhého uvedeného nařízení v programech přeshraniční spolupráce, na něž se vztahuje toto nařízení. Tato nová pravidla zjednoduší řídící postupy pro účast těchto zemí v uvedených programech.
(12)
Vzhledem k tomu, že se programy obvykle provádějí prostřednictvím sdíleného řízení, měly by být systémy řízení a kontroly v souladu s pravidly Unie, zejména s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (6) a rovněž s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (7). Komise by měla zajistit, aby finanční prostředky Unie byly při provádění programů využívány v souladu s platnými pravidly.
(13)
Tato opatření jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného nařízením (EU) č. 232/2014.
(14)
Aby bylo možné včasné plánování a provádění programů, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST PRVNÍ
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se vymezují podrobná ustanovení pro provádění programů přeshraniční spolupráce, jak je stanoveno v článku 12 nařízení (EU) č. 232/2014 a v čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 236/2014.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„programem“ společný operační program ve smyslu článku 10 nařízení (EU) č. 232/2014;
b)
„zúčastněnými zeměmi“ všechny členské státy, partnerské země v rámci přeshraniční spolupráce a kterákoli země Evropského hospodářského prostoru, která se účastní některého programu;
c)
„programovým dokumentem“ dokument, který zmiňuje čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 232/2014 a který stanoví strategické cíle, seznam programů, orientační víceletý příděl pro tyto programy a zeměpisnou způsobilost programů;
d)
„programovou oblastí“ hlavní regiony, přilehlé regiony, významná společenská, hospodářská či kulturní střediska zmíněná v čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 232/2014 a územní jednotky uvedené v čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 232/2014;
e)
„hlavními regiony“ územní jednotky uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 232/2014 a hraniční oblasti v zeměpisných jednotkách nástroje předvstupní pomoci a v zemích Evropského hospodářského prostoru vymezených v programovém dokumentu;
f)
„přilehlými regiony“ územní jednotky uvedené v čl. 8 odst. 2 nařízení (EU) č. 232/2014 a zeměpisné jednotky přiléhající k hlavním regionům v zeměpisných jednotkách nástroje předvstupní pomoci a v zemích Evropského hospodářského prostoru;
g)
„společným monitorovacím výborem“ společný výbor, který odpovídá za monitorování provádění programu;
h)
„řídícím orgánem“ orgán nebo subjekt určený zúčastněnými zeměmi, který odpovídá za řízení programu;
i)
„národním orgánem“ subjekt určený každou ze zúčastněných zemí, který nese konečnou odpovědnost za podporu řídícího orgánu při provádění programu na vlastním území;
j)
„společným technickým sekretariátem“ subjekt zřízený zúčastněnými zeměmi na podporu programových orgánů;
k)
„finančními nástroji“ opatření Unie pro finanční podporu poskytovaná na doplňkovém základě za účelem plnění jednoho nebo více konkrétních politických cílů Unie. Tyto nástroje mohou mít formu kapitálových či kvazikapitálových investic, půjček nebo záruk anebo jiných nástrojů pro sdílení rizik a v patřičných případech mohou být kombinovány s granty;
l)
„partnerskými zeměmi přeshraniční spolupráce“ země a území uvedená v příloze I nařízení (EU) č. 232/2014, Ruská federace a příjemci uvedení v příloze I nařízení (EU) č. 231/2014 v případě spolufinancování podle nařízení (EU) č. 231/2014;
m)
„nesrovnalostmi“ jakékoli porušení finanční dohody, smlouvy nebo platného právního předpisu, které je výsledkem určitého jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu zapojeného do provádění programu a které poškozuje nebo by mohlo poškodit rozpočet Unie tím, že by v jeho důsledku byl na vrub rozpočtu Unie účtován neoprávněný výdaj;
n)
„příspěvkem Unie“ část způsobilých výdajů programu nebo projektu, která je financována Unií;
o)
„smlouvou“ jakákoli smlouva o veřejné zakázce nebo grantová smlouva uzavřená v rámci programu;
p)
„velkými infrastrukturními projekty“ projekty sestávající ze souboru prací, činností nebo služeb, které mají plnit nedělitelnou přesně danou funkci, která sleduje jasně stanovené cíle společného zájmu pro účely provádění investic, jež mají přeshraniční dopad a přínos, a pro něž je z rozpočtu vyčleněna částka nejméně 2,5 milionu EUR na získání infrastruktury;
q)
„zprostředkujícím subjektem“ jakýkoli veřejný nebo soukromý subjekt, za jehož činnost odpovídá řídící orgán nebo který z pověření tohoto orgánu plní povinnosti vůči příjemcům provádějícím projekty;
r)
„dodavatelem“ fyzická nebo právnická osoba, s níž byla uzavřena smlouva o veřejné zakázce;
s)
„příjemcem“ fyzická nebo právnická osoba, s níž byla uzavřena grantová smlouva;
t)
„účetním obdobím“ období od 1. července do 30. června, s výjimkou prvního účetního období, které je obdobím od data zahájení způsobilosti výdajů do 30. června 2015. Konečným účetním obdobím je období od 1. července 2023 do 30. září 2024. V případě nepřímého řízení mezinárodní organizací podle článku 80 je účetním obdobím rozpočtový rok;
u)
„rozpočtovým rokem“ období od 1. ledna a do 31. prosince.
ČÁST DRUHÁ
OBECNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
OBECNÝ RÁMEC PRO PROVÁDĚNÍ
KAPITOLA 1
Programy
Článek 3
Příprava
Každý program je připravován na základě společné dohody všech zúčastněných zemí v souladu s nařízením (EU) č. 232/2014, programovým dokumentem a tímto nařízením.
Článek 4
Obsah
Každý program obsahuje zejména tyto údaje:
1.
Úvod: stručný popis přípravných kroků programu včetně informací o konzultacích a krocích, které byly podniknuty za účelem zapojení zúčastněných zemí a dalších zainteresovaných stran do přípravy programu.
2.
Popis programové oblasti:
a)
hlavní regiony: seznam způsobilých územních jednotek tak, jak jsou uvedeny v programovém dokumentu, případně jakákoli rozšíření podle čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 232/2014 a v souladu s požadavky stanovenými v programovém dokumentu;
b)
v relevantních případech přilehlé regiony: seznam přilehlých regionů, zdůvodnění jejich zařazení v souladu s požadavky stanovenými v programovém dokumentu a podmínky pro jejich účast v programu, o nichž rozhodly zúčastněné země;
c)
v relevantních případech významná společenská, hospodářská či kulturní střediska podle čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 232/2014: seznam určených středisek podle priority, zdůvodnění jejich zařazení v souladu s požadavky stanovenými v programovém dokumentu a podmínky pro jejich účast v programu, o nichž rozhodly zúčastněné země;
d)
mapa programové oblasti s uvedením názvu každé územní jednotky, v relevantních případech s rozlišením územních jednotek zmíněných v písmenech a), b) a c);
e)
v relevantních případech se v programu kromě popisu programové oblasti uvede úmysl využít čl. 10 odst. 5 nařízení (EU) č. 232/2014 za podmínek stanovených v programovém dokumentu.
3.
Strategie programu:
a)
popis strategie programu včetně volby tematických cílů a odpovídajících priorit v souladu s ustanoveními programového dokumentu;
b)
odůvodnění zvolené strategie na základě:
-
analýzy společensko-hospodářské situace a stavu životního prostředí v dané programové oblasti, pokud jde o silné a slabé stránky, a střednědobých potřeb vyplývajících z této analýzy,
-
popisu poznatků získaných z předchozích zkušeností z přeshraničních programů,
-
informací o soudržnosti s dalšími programy financovanými Unií v dotčených zemích a regionech, získaných prostřednictvím širších konzultací se zainteresovanými stranami, společně s analýzou soudržnosti s národními a regionálními strategiemi a politikami,
-
analýzy rizik a opatření k jejich zmírnění;
c)
popis objektivně ověřitelných ukazatelů, zejména:
-
očekávaných výsledků u každé priority a příslušných ukazatelů výsledků společně se základní hodnotou a s cílovou hodnotou,
-
ukazatelů výstupů u každé priority, včetně kvantifikované cílové hodnoty, které by měly přispět k výsledkům;
d)
popis způsobů, jak v náležitých případech začlenit následující průřezové otázky: demokracii a lidská práva, udržitelnost životního prostředí, rovnost žen a mužů a HIV/AIDS.
4.
Struktury a určení příslušných orgánů a řídících orgánů:
a)
složení společného monitorovacího výboru a jeho úkoly;
b)
řídící orgán a postup jeho jmenování;
c)
národní orgány všech zúčastněných zemí, zejména orgán v každé zúčastněné zemi zmíněný v článcích 20 a 31, a v relevantních případech potřeby jiné podpůrné struktury než ty, které jsou uvedeny v písmenech e) a f);
d)
postup zřízení společného technického sekretariátu a v relevantních případech postup zřízení jeho poboček a stanovení jeho úkolů;
e)
auditní orgán a členové skupiny auditorů;
f)
orgán nebo orgány určené jako kontrolní kontaktní místa ve všech zúčastněných zemích a jejich úkoly podle článku 32.
5.
Provádění programu:
a)
souhrnný popis systémů řízení a kontroly podle článku 30;
b)
časový rámec pro provádění programu;
c)
popis postupů pro výběr projektů podle článku 30;
d)
popis povahy podpory podle jednotlivých priorit v souladu s článkem 38, včetně seznamu projektů, které mají být vybrány postupem přímého zadání, nebo příspěvků na finanční nástroje. Obsahuje rovněž orientační harmonogram výběru projektů, které mají být financovány podle článku 41;
e)
popis plánovaného využití technické pomoci a použitelné postupy zadávání zakázek;
f)
popis systémů monitorování a hodnocení společně s orientačním plánem monitorování a hodnocení pro celou dobu trvání programu;
g)
komunikační strategie pro celé programové období a orientační informační a komunikační plán pro první rok;
h)
informace o plnění regulačních požadavků stanovených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES (8);
i)
orientační finanční plán obsahující dvě tabulky (bez rozdělení podle zúčastněných zemí):
-
tabulku předpokládaných ročních finančních prostředků na závazky a platby na podporu Unie pro každý tematický cíl a na technickou pomoc. Prostředky na první rok zahrnují náklady na přípravné kroky podle článku 16,
-
tabulku uvádějící předběžnou výši finančních prostředků na pomoc Unie a spolufinancování na celé programové období pro každý tematický cíl a technickou pomoc.
j)
pravidla pro způsobilost výdajů podle článků 48 a 49;
k)
rozdělení závazků mezi zúčastněné země v souladu s článkem 74;
l)
pravidla převádění, používání a monitorování spolufinancování;
m)
popis systémů informačních technologií pro podávání zpráv a výměnu počítačově zpracovaných údajů mezi řídícím orgánem a Komisí;
n)
jazyk (jazyky) zvolený (zvolené) pro program podle článku 7.
Článek 5
Přijetí
1. Zúčastněné země do jednoho roku po schválení programového dokumentu společně Komisi předloží návrh programu obsahující všechny prvky uvedené v článku 4. Před předložením programu Komisi zúčastněné země písemně potvrdí svůj souhlas s jeho obsahem.
2. Komise zkontroluje, zda program obsahuje všechny prvky uvedené v článku 4. Komise posoudí soulad programu s nařízením (EU) č. 232/2014, s programovým dokumentem, s tímto nařízením a s jakýmikoli dalšími příslušnými právními předpisy Unie. V tomto posouzení se zaměří především na:
b)
kvalitu analýzy, její konzistentnost s navrhovanými prioritami a s dalšími programy financovanými Unií;
c)
správnost finančního plánu;
d)
soulad se směrnicí 2001/42/ES.
3. Komise do tří měsíců ode dne předložení programu vznese připomínky a vyžádá si nezbytné změny. Zúčastněné země předloží veškeré nezbytné informace do dvou měsíců od žádosti Komise. Za předpokladu, že byly řádně zohledněny všechny připomínky Komise, schválí Komise program do šesti měsíců od jeho předložení. Komise může v závislosti na povaze požadovaných změn tyto lhůty prodloužit.
4. Každý program se přijímá rozhodnutím Komise na celou dobu jeho trvání podle čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. 232/2014.
Článek 6
Úpravy a revize
1. Úpravy programu, které nemají významný vliv na povahu a cíle programu, nejsou považovány za podstatné. Konkrétně:
a)
kumulativní změny až do výše 20 % příspěvku Unie původně přiděleného na každý tematický cíl nebo technickou pomoc nebo změny podle odstavce 2, včetně přesunu mezi tematickými cíli nebo přesunu z technické pomoci na tematické cíle;
b)
kumulativní změny až do výše 20 % příspěvku Unie původně přiděleného na každý tematický cíl nebo změny podle odstavce 2, včetně přesunu z tematických cílů na technickou pomoc.
Změny finančního plánu programu uvedené v písmeni a) může provádět přímo řídící orgán s předchozím souhlasem společného monitorovacího výboru. Řídící orgán informuje Komisi o každé takové změně, a to nejpozději v následující výroční zprávě, a poskytne Komisi veškeré nezbytné dodatečné informace.
V případě změn finančního plánu programu uvedených v písmeni b) požádá řídící orgán o předchozí souhlas jak společný monitorovací výbor, tak Komisi.
2. Na základě odůvodněné žádosti společného monitorovacího výboru nebo z podnětu Komise po konzultaci se společným monitorovacím výborem mohou být programy změněny v důsledku:
a)
revize programového dokumentu;
b)
významných společensko-hospodářských změn nebo podstatných změn v programové oblasti;
c)
obtíží při provádění;
d)
změn ve finančním plánu nad rámec flexibility podle odstavce 1 nebo jakýchkoli změn, které podstatně ovlivňují povahu a cíle programu;
e)
auditů, monitorování a hodnocení.
3. Žádosti o revizi programů musí být řádně odůvodněny a musí odrážet očekávaný dopad změn na program.
4. Komise posoudí informace předložené podle odstavců 2 a 3. Má-li Komise připomínky, poskytne řídící orgán Komisi veškeré nezbytné dodatečné informace. Za předpokladu, že byly řádně zohledněny všechny připomínky Komise, schválí Komise žádost o revizi do pěti měsíců od jejího předložení.
5. Veškeré revize programu v případech uvedených v odstavci 2 a v čl. 66 odst. 5 se přijímají rozhodnutím Komise a mohou vyžadovat změnu finančních dohod uvedených v článcích 8 a 9.
Článek 7
Používání jazyků
1. Každý program používá jako svůj pracovní jazyk jeden nebo více úředních jazyků Unie. Zúčastněné země se navíc mohou rozhodnout používat jako pracovní i jiné jazyky, které nejsou úředními jazyky Unie. Volba pracovního jazyka/pracovních jazyků se popíše v programu v souladu s článkem 4.
2. Aby byla zohledněna partnerská povaha programů, mohou příjemci předkládat řídícímu orgánu dokumenty týkající se jejich projektu ve svém národním jazyce za předpokladu, že je tato možnost výslovně uvedena v programu a že společný monitorovací výbor zajistí prostřednictvím řídícího orgánu potřebné tlumočení a překlady.
3. Náklady na tlumočení a překlady ze všech zvolených jazyků programu se hradí buď z rozpočtu na technickou pomoc na úrovni programu, nebo z rozpočtu každého jednotlivého projektu na úrovni projektu.
KAPITOLA 2
Dohody o financování
Článek 8
Dohody o financování s partnerskými zeměmi přeshraniční spolupráce
1. Komise uzavře dohody o financování s každou partnerskou zemí přeshraniční spolupráce. Dohody o financování mohou podepsat rovněž ostatní zúčastněné země a řídící orgán nebo země, v níž má řídící orgán sídlo.
2. Dohody o financování se podepíší nejpozději do konce roku, který následuje po roce, v němž Komise přijala rozhodnutí o schválení programu. Pokud je však do programu zapojena více než jedna partnerská země přeshraniční spolupráce, podepíší všechny strany alespoň jednu dohodu o financování ještě před tímto datem. Ostatní partnerské země přeshraniční spolupráce mohou podepsat své příslušné dohody o financování později. Vnější složka programu s danou partnerskou zemí přeshraniční spolupráce nemůže být zahájena, dokud nevstoupí v platnost dohoda o financování s touto zemí. Je-li program spolufinancován podle nařízení (EU) č. 231/2014 a účastní-li se více než jedna partnerská země přeshraniční spolupráce, podepíší všechny strany alespoň jednu dohodu o financování s jednou zúčastněnou partnerskou zemí uvedenou v příloze I nařízení (EU) č. 232/2014 nebo s Ruskou federací, a to nejpozději do konce roku, který následuje po roce, v němž Komise přijala rozhodnutí o schválení programu.
Článek 9
Dohody o financování s partnerskými zeměmi přeshraniční spolupráce, které poskytují spolufinancování
1. Je-li spolufinancování partnerské země přeshraniční spolupráce převedeno na řídící orgán, dohodu o financování podle článku 8 podepíší rovněž ostatní zúčastněné členské státy a partnerské země přeshraniční spolupráce a řídící orgán nebo země, v níž má řídící orgán sídlo.
2. Uvedená dohoda o financování obsahuje ustanovení týkající se spolufinancování partnerské země přeshraniční spolupráce, jako například:
a)
částku;
b)
zamýšlené použití a podmínky použití, včetně podmínek pro žádosti;
c)
způsoby plateb;
d)
finanční řízení;
e)
vedení záznamů;
f)
povinností předkládání zpráv;
g)
ověřování a kontroly;
h)
nesrovnalosti a zpětné získávání prostředků.
KAPITOLA 3
Jiné dohody nebo memoranda o porozumění
Článek 10
Obsah
Řídící orgán může se zúčastněnými zeměmi uzavřít memoranda o porozumění nebo jakoukoli jinou dohodu, která nastiňuje ustanovení programu, zejména vnitrostátní spolufinancování, konkrétní finanční odpovědnost, audity a zpětné získávání prostředků.
Obsah těchto memorand o porozumění nebo jakékoli jiné dohody musí být v souladu s ustanoveními uvedenými v tomto nařízení a v dohodě (dohodách) o financování.
KAPITOLA 4
Provádění
Článek 11
Způsoby provádění
Programy se obvykle provádějí v rámci sdíleného řízení s členskými státy podle článku 59 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Zúčastněné země mohou navrhnout provádění v rámci nepřímého řízení partnerskou zemí přeshraniční spolupráce nebo mezinárodní organizací podle článku 60 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Programy prováděné v rámci nepřímého řízení se řídí částí třetí tohoto nařízení.
HLAVA II
SPOLUFINANCOVÁNÍ
Článek 12
Míra spolufinancování
1. Spolufinancování musí dosahovat výše alespoň 10 % příspěvku Unie.
2. Je-li to možné, spolufinancování se rozloží rovnoměrně na celou dobu trvání programu tak, aby bylo zajištěno dosažení minimálního cíle ve výši 10 % do konce programu.
3. Pomoc poskytnutá v rámci programu musí být v souladu s platnými pravidly Unie pro státní podporu ve smyslu článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 13
Zdroje spolufinancování
1. Spolufinancování musí pocházet z jiných zdrojů než z Unie.
2. V rámci každého programu si zúčastněné země mohou určit zdroj, výši a rozdělení spolufinancování.
3. Pokud se partnerská země přeshraniční spolupráce zaváže, že své spolufinancování převede na řídící orgán, jsou ujednání týkající se poskytování spolufinancování, jeho využívání a jeho monitorování stanovena v dohodě o financování podle článku 9 a v patřičných případech v dohodách podle článku 10.
4. Ve všech ostatních případech mohou být ujednání týkající se spolufinancování stanovena v dohodách podle článku 10.
Článek 14
Příspěvky ve formě věcného plnění příspěvky
1. Každé bezplatné poskytnutí nefinančních zdrojů třetí stranou se považuje za věcný příspěvek na úrovni programu nebo projektu. Náklady na pracovníky přidělené na projekt nebo program se za věcný příspěvek nepovažují, ale jsou-li hrazeny příjemci nebo zúčastněnými zeměmi, mohou být považovány za součást minimálního desetiprocentního spolufinancování podle článku 12.
2. Příspěvky ve formě věcného plnění nejsou způsobilými náklady a nemohou být považovány za součást minimálního desetiprocentního spolufinancování podle článku 12.
HLAVA III
OBDOBÍ PROVÁDĚNÍ
Článek 15
Období provádění
Období provádění každého programu začíná nejdříve dnem přijetí programu Komisí a končí nejpozději dne 31. prosince 2024.
Článek 16
Zahajovací fáze programu
1. Při sdíleném řízení je program v zúčastněných členských státech zahájen po přijetí oznámení podle čl. 25 odst. 4, jímž Komise informuje, že nemá v úmyslu vyžadovat dokumenty zmíněné v tomto článku nebo že nemá žádné připomínky. Zúčastněné země mohou již před tím zahájit přípravné kroky, které jsou nutné pro vybudování systémů řízení a kontroly. Související náklady jsou způsobilé podle článku 36.
2. Při nepřímém řízení podle článků 80 a 82 je program v zúčastněných členských státech zahájen poté, co vstoupí v platnost příslušná dohoda, jíž provádění rozpočtu svěřuje mezinárodní organizaci nebo partnerské zemi přeshraniční spolupráce.
3. Kromě toho mohou být provedeny i následující přípravné kroky potřebné k zahájení programu:
a)
zřízení řídícího orgánu a v relevantních případech společného technického sekretariátu;
b)
první zasedání společného monitorovacího výboru s účastí zástupců partnerských zemí přeshraniční spolupráce, které ještě nepodepsaly dohodu o financování nebo v nichž dohoda o financování dosud nevstoupila v platnost;
c)
příprava a zahájení výběru projektu nebo postupů zadávání veřejné zakázky s doložkou o pozastavení v souvislosti se vstupem dohod o financování v platnost.
4. Dokud příslušné dohody o financování nevstoupí v platnost, mohou být s příslušnou partnerskou zemí přeshraniční spolupráce zahájeny pouze přípravné kroky uvedené v odstavcích 1 a 3.
Článek 17
Přerušení programu
1. Pokud žádná z partnerských zemí přeshraniční spolupráce nepodepíše příslušnou dohodu o financování do dne uvedeného v čl. 8 odst. 2, program je přerušen.
Již vyčleněné roční splátky Evropského fondu pro regionální rozvoj zůstanou po celou dobu svého obvyklého trvání k dispozici, ale mohou být použity pouze na činnosti, které probíhají výhradně v dotčených členských státech a na něž byla uzavřena dohoda dříve, než Komise vydala rozhodnutí o přerušení. Řídící orgán předloží Komisi do tří měsíců po ukončení dohod konečnou zprávu a Komise postupuje v souladu s odstavci 2 a 3.
2. Nemůže-li být program prováděn v důsledku problémů vyplývajících ze vztahů mezi zúčastněnými zeměmi a v jiných řádně odůvodněných případech, může Komise na žádost společného monitorovacího výboru nebo z vlastního podnětu vydat po konzultaci se společným monitorovacím výborem rozhodnutí o přerušení programu.
3. Dojde-li k přerušení programu, předloží řídící orgán konečnou zprávu do šesti měsíců po rozhodnutí Komise. Po vypořádání předchozích předběžných plateb Komise vyplatí konečný zůstatek, nebo v patřičných případech vydá příkaz k zpětnému získání prostředků. Komise rovněž zruší zůstatek závazků.
Alternativně může být rozhodnuto o snížení částky přidělené do rozpočtu programu v souladu s čl. 6 odst. 2 písm. c).
4. V případech uvedených v odstavcích 1 a 2 se podpora z Evropského fondu pro regionální rozvoj odpovídající dosud nevyčleněným ročním splátkám či ročním splátkám zcela nebo částečně vyčleněným a zrušeným v rámci stejného rozpočtového roku, které dosud nebyly přiděleny na jiný program ze stejné kategorie programů vnější spolupráce, přidělí na programy vnitřní přeshraniční spolupráce podle článku 4 nařízení (EU) č. 1299/2013.
Podpora podle nařízení (EU) č. 232/2014 odpovídající dosud nevyčleněným ročním splátkám či ročním splátkám zcela nebo částečně vyčleněným a zrušeným v rámci stejného rozpočtového roku se použije na financování jiných programů nebo projektů způsobilých podle nařízení (EU) č. 232/2014.
Článek 18
Projekty
1. Smlouvy na velké infrastrukturní projekty vybrané přímým zadáním musí být podepsány a příspěvky na finanční nástroje poskytnuty do 30. června 2019.
2. Všechny ostatní smlouvy musí být podepsány do 31. prosince 2021.
3. Všechny činnosti v rámci projektu financované z programu musí být ukončeny nejpozději 31. prosince 2022.
Článek 19
Ukončení programu
1. V období od 1. ledna 2023 do 30. září 2024 mohou být prováděny pouze činnosti související s ukončením programu.
2. Program je považován za ukončený, pokud:
a)
všechny smlouvy uzavřené v rámci programu byly ukončeny;
b)
konečný zůstatek byl vyplacen nebo nahrazen;
c)
Komise zrušila zbývající prostředky.
3. Musí-li být konečná částka programu nebo projektů upravena na základě kontrol či auditů provedených po datu ukončení, není ukončením programu dotčeno právo Komise provádět v pozdější fázi finanční opravy vůči řídícímu orgánu nebo příjemcům.
HLAVA IV
PROGRAMOVÉ STRUKTURY
Článek 20
Jmenování řídících a dalších subjektů
1. Zúčastněné země zvolí jako řídící orgán vnitrostátní, regionální či místní veřejnoprávní subjekt nebo orgán nebo soukromoprávní subjekt pověřený výkonem veřejné služby. Tentýž řídící orgán může být určen pro více programů.
2. Zúčastněné země určí národní, regionální či místní veřejnoprávní subjekt nebo orgán, jenž je nezávislý na řídícím orgánu, jako jediný auditní orgán. Auditní orgán musí sídlit v členském státě, v němž se nachází sídlo řídícího orgánu. Tentýž auditní orgán může být určen pro více programů.
3. Pro provádění určitých úkolů řídícího orgánu na jeho odpovědnost může být určen jeden nebo více zprostředkujících subjektů. Příslušná ujednání mezi řídícím orgánem a zprostředkujícími subjekty se oficiálně písemně zaznamenají. Zprostředkující subjekt zaručí svou solventnost a způsobilost v příslušné oblasti, jakož i způsobilost v oblasti správy a finančního řízení.
4. Zúčastněné země stanoví v systémech řízení a kontroly, a v relevantních případech v dohodách o financování uvedených v článcích 8 a 9 a/nebo v dohodách zmíněných v článku 10, pravidla, jimiž se řídí jejich vztahy s řídícím orgánem a s auditním orgánem, vztahy mezi těmito orgány a vztahy mezi těmito orgány a Komisí.
5. Členský stát, v němž má sídlo řídící orgán, může z vlastního podnětu určit koordinační subjekt, jehož úkolem je úzce spolupracovat s Komisí, informovat ji, koordinovat činnosti dalších příslušných určených subjektů a podporovat harmonizované uplatňování použitelných právních předpisů.
6. Každá zúčastněná země určí:
a)
národní subjekt na podporu řídícího orgánu při řízení programu v souladu se zásadou řádného finančního řízení;
b)
kontrolní kontaktní místo na podporu řídícího orgánu při kontrole povinností vyplývajících z programu;
c)
zástupce do skupiny auditorů zmíněné v čl. 28 odst. 2;
d)
zástupce do společného monitorovacího výboru podle článku 21.
KAPITOLA 1
Společný monitorovací výbor
Článek 21
Společný monitorovací výbor
Do tří měsíců ode dne přijetí programu Komisí zřídí zúčastněné země společný monitorovací výbor.
Článek 22
Složení společného monitorovacího výboru
1. Společný monitorovací výbor se skládá z jednoho nebo více zástupců jmenovaných každou zúčastněnou zemí. Zástupci jsou jmenováni na základě funkce, nikoli na osobním základě. Další osoby mohou být společným monitorovacím výborem jmenovány jako pozorovatelé.
2. Je-li to možné a vhodné, zajistí zúčastněné země odpovídající účast všech dotčených aktérů, zejména místních zainteresovaných subjektů, včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů, aby byla zajištěna jejich účast na provádění programu.
3. Komise je zapojena do činnosti společného monitorovacího výboru jako pozorovatel. Společně se zástupci zúčastněných zemí je zvána na každé zasedání společného monitorovacího výboru. Komise se může rozhodnout, zda se celého zasedání společného monitorovacího výboru nebo jeho části zúčastní, anebo nezúčastní.
4. Společnému monitorovacímu výboru předsedá v souladu s ustanoveními jednacího řádu jeden z jeho členů, zástupce řídícího orgánu nebo jiná osoba.
5. Jako tajemník společného monitorovacího výboru je jmenován zástupce řídícího orgánu, společného technického sekretariátu nebo zprostředkujícího subjektu podle čl. 20 odst. 3.
Článek 23
Fungování
1. Společný monitorovací výbor vypracuje a jednomyslně přijme svůj jednací řád.
2. Společný monitorovací výbor usiluje o přijímání rozhodnutí na základě konsenzu. O některých rozhodnutích může v souladu se svým jednacím řádem hlasovat, zejména o těch, která se týkají konečného výběru projektů a částek přidělených jako granty na tyto projekty.
3. Všechny zúčastněné země mají stejná hlasovací práva bez ohledu na počet zástupců, které jmenovaly.
4. Tajemník, Komise ani žádný jiný pozorovatel nemá hlasovací právo.
5. Předseda společného monitorovacího výboru plní funkci moderátora a vede jednání. Je-li předsedou zástupce zúčastněné země, má hlasovací právo.
6. Společný monitorovací výbor zasedá nejméně jednou ročně. Zasedání svolává předseda na žádost řídícího orgánu nebo na základě řádně odůvodněné žádosti kterékoli zúčastněné země či Komise. V souladu se svým jednacím řádem může přijímat rozhodnutí i písemným postupem z podnětu svého předsedy, řídícího orgánu nebo kterékoli zúčastněné země.
7. Po každém zasedání společného monitorovacího výboru je vypracován zápis, který podepíše předseda a tajemník. Kopii tohoto zápisu obdrží zástupci zúčastněných zemí, Komise a všichni ostatní pozorovatelé.
Článek 24
Funkce společného monitorovacího výboru
1. Společný monitorovací výbor sleduje provádění programu a jeho pokrok při plnění jeho priorit a používá k tomu objektivně ověřitelné ukazatele a související cílové hodnoty stanovené v programu. Společný monitorovací výbor zkoumá všechny otázky, které mají vliv na provádění programu.
2. Společný monitorovací výbor může vydávat doporučení pro řídící orgán, která se týkají provádění programu a jeho hodnocení. Kroky, které jsou prováděny na základě jeho doporučení, následně monitoruje.
3. Společný monitorovací výbor zejména:
a)
schvaluje pracovní program a finanční plán řídícího orgánu, včetně plánovaného využití technické pomoci;
b)
sleduje, jak řídící orgán provádí pracovní program a finanční plán;
c)
schvaluje kritéria pro výběr projektů, které mají být financovány z programu;
d)
odpovídá za hodnocení a výběr projektů, jež mají být financovány z programu;
e)
schvaluje veškeré návrhy na revizi programu;
f)
přezkoumává veškeré zprávy předkládané řídícím orgánem a v případě potřeby přijímá příslušná opatření;
g)
přezkoumává všechny sporné případy, na které ho upozorní řídící orgán;
h)
přezkoumává a schvaluje výroční zprávu podle článku 77;
i)
přezkoumává a schvaluje roční plán monitorování a hodnocení podle článku 78;
j)
přezkoumává a schvaluje roční informační a komunikační plány podle článku 79.
4. Bez ohledu na ustanovení odst. 3 písm. d) může společný monitorovací výbor zřídit výbor pro výběr projektů, který jedná na jeho odpovědnost.
KAPITOLA 2
Řídící orgán
Článek 25
Určení
1. Řídící orgán, jenž byl vybrán zeměmi, které se účastní programu, se v členském státě, v němž má z rozhodnutí na příslušné úrovni sídlo, podrobí postupu určení.
2. Základem postupu určení je zpráva a stanovisko nezávislého auditního orgánu, který posoudí soulad systémů řízení a kontroly, včetně úlohy zprostředkujících subjektů, s kritérii pro určení stanovenými v příloze I tohoto nařízení. Tento auditní orgán v relevantních případech přihlíží k tomu, zda jsou systémy řízení a kontroly programu podobné systémům, které existovaly v předchozím programovém období, a k údajům prokazujícím jejich účinného fungování.
Nezávislým auditním orgánem je auditní orgán nebo jiný veřejnoprávní či soukromoprávní subjekt s nezbytnou způsobilostí provádět audit, který je funkčně nezávislý na řídícím orgánu. Svou práci vykonává v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy.
3. Členský stát předloží Komisi formální rozhodnutí zmíněné v odstavci 1 co nejdříve poté, co Komise schválí příslušný program.
4. Do dvou měsíců poté, co obdrží formální rozhodnutí zmíněné v odstavci 1, si Komise může vyžádat zprávu a stanovisko nezávislého auditního orgánu a popis systému řízení a kontroly, zejména co se týče těch částí, které se týkají výběru projektů. Nemá-li Komise v úmyslu si tyto dokumenty vyžádat, informuje o tom příslušný členský stát co nejdříve. Vyžádá-li si Komise tyto dokumenty, může do dvou měsíců od jejich obdržení předložit připomínky, na jejichž základě jsou dokumenty revidovány. Nemá-li Komise žádné počáteční ani další připomínky, uvědomí o tom příslušný členský stát co nejdříve.
5. Pokud ze stávajících výsledků provedeného auditu a kontroly vyplývá, že určený orgán již nesplňuje kritéria uvedená v odstavci 2, příslušný členský stát na odpovídající úrovni a v závislosti na závažnosti problému stanoví nezbytná nápravná opatření a zkušební dobu, během níž mají být tato nápravná opatření provedena.
Pokud určený orgán neprovede požadovaná nápravná opatření ve zkušební době stanovené členským státem, členský stát na odpovídající úrovni pověření tohoto orgánu ukončí.
Členský stát neprodleně informuje Komisi, pokud:
-
je pro určený orgán stanovena zkušební doba, a informuje o nápravných opatřeních a příslušné zkušební době, nebo
-
je zkušební doba po provedení nápravných opatření ukončena, nebo
-
je ukončeno pověření orgánu.
Aniž je dotčeno použití článku 61, oznámení o tom, že členský stát stanovil pro některý určený orgán zkušební dobu, nepřeruší vyřizování žádostí o platby.
Je-li určení řídícího orgánu ukončeno, zúčastněné země určí nový orgán nebo subjekt podle čl. 20 odst. 1, který převezme funkce řídícího orgánu. Tento subjekt nebo orgán je podroben procesu určení podle odstavce 2 a Komise je o tom informována podle odstavce 4. Tato změna vyžaduje revizi programu podle článku 6.
Článek 26
Funkce řídícího orgánu
1. Řídící orgán odpovídá za řízení programu v souladu se zásadou řádného finančního řízení a za to, že rozhodnutí společného monitorovacího výboru jsou v souladu s platným právními předpisy a ustanoveními.
2. Co se týče řízení programu, řídící orgán:
a)
podporuje práci společného monitorovacího výboru a poskytuje výboru informace potřebné k plnění jeho úkolů, zejména údaje týkající se pokroku při plnění programu a dosahování jeho očekávaných výsledků a cílů;
b)
vypracovává a po schválení společným monitorovacím výborem předkládá Komisi výroční zprávu a konečnou zprávu;
c)
se zprostředkujícími subjekty, se společným technickým sekretariátem, s auditním orgánem a s příjemci sdílí informace, které jsou důležité pro výkon jejich funkcí nebo pro provádění projektu;
d)
zřizuje a udržuje počítačový systém pro zaznamenávání a uchovávání údajů o každém projektu, které jsou nezbytné pro monitorování, hodnocení, finanční řízení, kontrolu a audit, případně včetně údajů o jednotlivých účastnících projektů. Zaznamenává a uchovává především technické a finanční zprávy pro každý projekt. Systém poskytuje veškeré údaje potřebné k vypracování žádostí o platby a roční účetní závěrky, včetně záznamů o částkách, jež mají být získány zpět, částkách získaných zpět a částkách snížených z důvodu zrušení celého příspěvku na projekt či program nebo části tohoto příspěvku;
e)
v případě potřeby provádí na úrovni programu studie posuzující dopad na životní prostředí;
f)
provádí informační a komunikační plány v souladu s článkem 79;
g)
provádí plány monitorování a hodnocení v souladu s článkem 78.
3. Co se týče výběru a řízení projektů, řídící orgán:
a)
vypracovává a zahajuje postupy výběru;
b)
řídí postupy výběru projektů;
c)
hlavnímu příjemci předává dokument, v němž jsou stanoveny podmínky pro podporu každého projektu, včetně finančního plánu a lhůt pro provedení;
d)
podepisuje smlouvy s příjemci;
e)
řídí projekty.
4. Co se týče technické pomoci, řídící orgán:
a)
řídí postupy zadávání veřejných zakázek;
b)
podepisuje smlouvy s dodavateli;
c)
spravuje smlouvy.
5. Pokud jde o finanční řízení a kontrolu programu, řídící orgán:
a)
ověří, že služby, dodávky nebo stavební práce byly provedeny, dodány a/nebo instalovány a že výdaje, které příjemci vykázali, byly příjemci uhrazeny, a že je to v souladu s platnými právními předpisy, pravidly programu a podmínkami pro podporu projektů;
b)
zajišťuje, aby příjemci zapojení do provádění projektu měli buď samostatný systém účetnictví, nebo vhodný účetní kód pro všechny operace týkající se projektu;
c)
zavádí účinná a přiměřená opatření proti podvodům, která odpovídají zjištěným rizikům;
d)
stanoví postupy k zajištění toho, aby všechny dokumenty týkající se výdajů a auditů nezbytné pro zajištění odpovídající auditní stopy byly uchovávány v souladu s požadavky článku 30;
e)
vypracovává prohlášení řídícího orgánu a roční souhrn uvedený v článku 68;
f)
vypracovává a předkládá Komisi žádosti o platby v souladu s článkem 60;
g)
vypracovává roční účetní závěrky;
h)
při vypracovávání a předkládání žádostí o platbu zohledňuje výsledky všech auditů provedených auditním orgánem nebo na jeho odpovědnost;
i)
vede počítačově zpracované účetní záznamy o výdajích vykázaných Komisí a o platbách příjemcům;
j)
vede záznamy o částkách, které mají být získány zpět, a částkách snížených z důvodu zrušení celého grantu nebo jeho části.
6. Ověření podle odst. 5 písm. a) zahrnuje následující postupy:
a)
správní ověření každé žádosti o platbu předložené příjemci;
b)
ověření projektů na místě.
Frekvence a rozsah ověření na místě jsou úměrné výši grantu poskytnutého na daný projekt a úrovni rizika zjištěného při těchto ověřeních a při auditech prováděných auditním orgánem u systémů řízení a kontroly jako celku.
7. Ověření projektů na místě podle odst. 6 písm. b) mohou být prováděna na vzorku.
8. Pokud je v rámci programu subjekt, v němž má sídlo řídící orgán, rovněž příjemcem, je třeba pro ověření uvedená v odst. 5 písm. a) přijmout taková opatření, která zajistí odpovídající oddělení funkcí.
Článek 27
Společný technický sekretariát a pobočky
1. Zúčastněné země se mohou rozhodnout, že zřídí společný technický sekretariát, který je popsán v programu v souladu s článkem 4.
2. Společný technický sekretariát pomáhá řídícímu orgánu, společnému monitorovacímu výboru a v případě potřeby auditnímu orgánu vykonávat jejich příslušné funkce. Informuje především případné příjemce o možnostech financování v rámci programů a pomáhá příjemcům při provádění projektů. Může být jmenován i jako zprostředkující subjekt uvedený v čl. 20 odst. 3.
3. Na základě rozhodnutí zúčastněných zemí mohou být v zúčastněných zemích zřízeny pobočky. Jejich úloha je popsána v programu a může zahrnovat komunikaci, poskytování informací, pomoc řídícímu orgánu při hodnocení projektů a následné kroky po provedení programu. Pobočka nemůže být v žádném případě pověřena úkolem, který zahrnuje výkon veřejné moci nebo použití diskrečních pravomocí při posuzování projektů.
4. Provoz společného technického sekretariátu a poboček je financován z rozpočtu na technickou pomoc.
KAPITOLA 3
Auditní orgán
Článek 28
Funkce auditního orgánu
1. Auditní orgán programu zajistí, aby se prováděly audity systémů řízení a kontroly u odpovídajícího vzorku projektů a u účetních závěrek programu.
2. Auditnímu orgánu je nápomocna skupina auditorů, která se skládá ze zástupců všech zemí, jež se účastní programu.
3. Provádí-li audity jiný subjekt než auditní orgán, zajistí auditní orgán, aby měl tento subjekt nezbytnou funkční nezávislost.
4. Auditní orgán zajistí, aby auditní činnost splňovala mezinárodně uznávané auditorské standardy.
5. Do devíti měsíců od podepsání první dohody o financování podle čl. 8 odst. 2 předloží auditní orgán Komisi auditní strategii pro výkon auditů. Auditní strategie stanoví metodiku auditů ročních účetních závěrek a projektů, způsob výběru vzorků pro audity projektů a plán auditů pro aktuální účetní rok a dva následující účetní roky. Auditní strategie se aktualizuje každoročně od roku 2017 do konce roku 2024. Vztahují-li se společné systémy řízení a kontroly na více než jeden program, může být pro dotčené programy vypracována jediná auditní strategie. Aktualizovaná auditní strategie se předkládá Komisi společně s výroční zprávou o programu.
6. Auditní orgán vypracuje v souladu s článkem 68:
a)
výrok auditora k účetním závěrkám za předchozí účetní rok;
b)
výroční auditní zprávu.
Pokud se společný systém řízení a kontroly vztahuje na více než jeden program, lze informace požadované podle písmene b) uvést v jediné zprávě.
Článek 29
Spolupráce s auditním orgánem
Komise spolupracuje s auditním orgánem na koordinaci jeho auditních plánů a postupů a sdílí s ním výsledky auditů systémů řízení a kontroly dotčeného programu.
HLAVA V
SYSTÉMY ŘÍZENÍ A KONTROLY
Článek 30
Obecné zásady pro systémy řízení a kontroly
1. Systémy řízení a kontroly zahrnují:
a)
funkce každého subjektu zapojeného do řízení a kontroly, včetně rozdělení funkcí v rámci jednotlivých subjektů, jejich vnitřní organizace v souladu se zásadou rozdělení funkcí mezi těmito subjekty a v rámci nich;
b)
postupy pro zajištění správnosti a řádnosti vykazovaných výdajů;
c)
elektronické datové systémy pro účetnictví, uchovávání údajů, monitorování a podávání zpráv;
d)
systémy monitorování a podávání zpráv, pokud odpovědný subjekt pověří výkonem úkolů jiný subjekt;
e)
opatření pro audit fungování systémů řízení a kontroly;
f)
systémy a postupy pro zajištění odpovídající auditní stopy;
g)
postupy pro předcházení nesrovnalostem, včetně podvodů, jejich odhalování a nápravu a vymáhání neoprávněně vyplacených částek včetně veškerých úroků;
h)
postupy pro zadávání veřejných zakázek na technickou pomoc a postupy pro výběr projektů;
i)
úlohu vnitrostátních orgánů a povinnosti zúčastněných zemí podle článku 31.
2. Řídící orgán zajistí, aby systémy řízení a kontroly programu byly zavedeny v souladu s pravidly tohoto nařízení a aby tyto systémy účinně fungovaly.
Článek 31
Vnitrostátní orgány a povinnosti zúčastněných zemí
1. Národní orgán určený podle čl. 20 odst. 6 písm. a), mimo jiné:
a)
zodpovídá za zřízení účinně fungujících systémů řízení a kontroly na vnitrostátní úrovni;
b)
zajišťuje celkovou koordinaci orgánů zapojených do provádění programu na vnitrostátní úrovni, včetně, mimo jiné, orgánů, které působí jako kontrolní kontaktní místa a jako členové skupiny auditorů;
c)
zastupuje svoji zemi ve společném monitorovacím výboru.
Pro partnerské země přeshraniční spolupráce je národní orgán subjektem, který nese konečnou odpovědnost za provádění opatření stanovených v dohodě o financování podle článků 8 a 9.
2. Zúčastněné země podporují řídící orgán při výkonu jeho povinností uvedených v čl. 30 odst. 2.
3. Zúčastněné země na svém území předcházejí nesrovnalostem včetně podvodů, odhalují je a napravují a vymáhají neoprávněně vyplacené částky včetně případných úroků podle článku 74. Tyto nesrovnalosti neprodleně oznámí řídícímu orgánu a Komisi a průběžně je informují o vývoji souvisejících správních a právních postupů.
4. V článku 74 jsou stanoveny povinnosti zúčastněných zemí, pokud jde o částky neoprávněně vyplacené příjemci.
5. Finanční opravou Komise není dotčena povinnost řídícího orgánu vymáhat neoprávněně vyplacené částky podle článků 74 a 75 ani povinnosti členských států vymáhat neoprávněně vyplacenou státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie a podle článku 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (9).
Článek 32
Auditní a kontrolní struktury
1. Auditor nebo příslušný úředník veřejné správy nezávislý na příjemci přezkoumá výdaje vykázané příjemcem na podporu žádosti o platbu. Auditor nebo příslušný úředník veřejné správy přezkoumá, zda výdaje vykázané příjemcem a příjmy související s projektem jsou skutečné, přesně zaznamenané a způsobilé v souladu se smlouvou.
Tento přezkum se vykonává na základě dohodnutého postupu, který se provádí v souladu s:
a)
mezinárodním standardem pro související služby 4400 - dohodnutými postupy v souvislosti s finančními informacemi, jak byly schváleny Mezinárodní federací účetních (IFAC);
b)
etickým kodexem IFAC pro profesionální účetní, který vypracovala a vydala Rada IFAC pro mezinárodní etické standardy účetních.
Pro úředníky veřejné správy jsou tyto postupy a standardy stanoveny na vnitrostátní úrovni s přihlédnutím k mezinárodním standardům.
Auditor splňuje alespoň jeden z následujících požadavků:
a)
být členem vnitrostátního účetního nebo auditorského subjektu nebo orgánu, který je členem IFAC;
b)
být členem vnitrostátního účetního nebo auditního subjektu nebo orgánu. Není-li tato organizace členem IFAC, auditor se zaváže, že bude práci vykonávat v souladu se standardy a etickými požadavky IFAC;
c)
být registrován jako statutární auditor ve veřejném rejstříku orgánu veřejného dohledu v členském státě v souladu se zásadami veřejného dohledu stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (10);
d)
být registrován jako statutární auditor ve veřejném rejstříku orgánu veřejného dohledu v partnerské zemi přeshraniční spolupráce za předpokladu, že se tento rejstřík řídí zásadami veřejného dohledu, jak jsou stanoveny v právních předpisech dotčené země.
Úředník veřejné správy má nezbytnou odbornou kvalifikaci pro provádění přezkumů.
2. Řídící orgán provádí kromě toho svá vlastní ověření podle čl. 26 odst. 5 písm. a) a čl. 26 odst. 6. Řídícímu orgánu mohou být při provádění ověřování v celé programové oblasti nápomocny kontrolní kontaktní místa.
Zúčastněné země přijmou veškerá možná opatření na podporu řídícího orgánu při výkonu kontrolních úkolů.
3. Auditní orgán zajistí, aby byly prováděny audity systémů řízení a kontroly na vhodném vzorku projektů a na ročních účetních závěrkách programu, jak je uvedeno v článku 28. Do tří měsíců od ustanovení řídícího orgánu se zřídí skupina auditorů uvedená v čl. 28 odst. 2. Vypracuje svůj vlastní jednací řád. Skupině předsedá řídící orgán, který je jmenován pro program.
Každá zúčastněná země může pověřit auditní orgán, aby vykonával své povinnosti přímo na jejím území.
4. Je zaručena nezávislost subjektu (subjektů) uvedeného (uvedených) v odstavcích 1, 2 a 3.
Článek 33
Kontroly ze strany Unie
1. Komise, Evropský úřad pro boj proti podvodům, Evropský účetní dvůr a každý externí auditor s povolením těchto orgánů a subjektů může přezkoumávat dokumenty a/nebo provádět kontroly na místě, a tak ověřovat, jak řídící orgán, příjemci, dodavatelé, subdodavatelé a třetí strany, kteří získávají finanční podporu, používají finanční prostředky Unie. V každé smlouvě je výslovně uvedeno, že tyto orgány a subjekty mohou vykonávat své kontrolní pravomoci, pokud jde o prostory, dokumenty a informace, bez ohledu na nosič, na němž jsou informace uloženy.
2. Komise se přesvědčí o tom, že na základě dostupných informací, včetně rozhodnutí o určení, každoročního prohlášení řídícího orgánu, výročních kontrolních zpráv, každoročního výroku auditora, výroční zprávy a auditů provedených vnitrostátními orgány a orgány Unie, jsou systémy řízení a kontroly v souladu s tímto nařízením a že účinně fungují.
3. Komise může požádat řídící orgán, aby podnikl nezbytné kroky a zajistil účinnost systémů řízení a kontroly a správnost výdajů.
HLAVA VI
TECHNICKÁ POMOC
Článek 34
Rozpočet na technickou pomoc
1. Na technickou pomoc může být přiděleno nejvýše 10 % celkového příspěvku Unie. V řádně odůvodněných případech může být po dohodě s Komisí přidělena vyšší částka.
2. Výše technické pomoci by měla odrážet skutečné potřeby programu, zejména by měla zohledňovat takové faktory, jako je celkový rozpočet programu, velikost územní oblasti, na niž se program vztahuje, a počet zúčastněných zemí.
Článek 35
Účel
1. Mezi činnosti v rámci technické pomoci patří příprava, řízení, monitorování, hodnocení, informace, komunikace, tvorba sítí, řešení stížností, činnosti v rámci kontroly a auditu související s prováděním programu a činnosti zaměřené na posílení správních kapacit pro provádění programu.
2. Technická pomoc pro činnosti uvedené v odstavci 1 by měla být používána na potřeby programových struktur i příjemců.
3. Výdaje na činnosti týkající se podpory a budování kapacit, které vzniknou mimo programovou oblast, mohou být kryty v rámci limitu uvedeného v čl. 39 odst. 2 za předpokladu, že jsou splněny podmínky uvedené v tomto článku.
Článek 36
Způsobilost
1. Požadavky na způsobilost stanovené v článku 48 se obdobně použijí na náklady na technickou pomoc. Náklady týkající se úředníků zúčastněných zemí, kteří jsou přiděleni na program, mohou být považovány za způsobilé jako náklady na technickou pomoc. Je třeba vyvarovat se systémů paralelního a doplňkového odměňování. Náklady uvedené v článku 49 se nepovažují za způsobilé jako náklady na technickou pomoc.
2. Náklady na přípravné kroky uvedené v článku 16 jsou způsobilé, je-li Komisi předložen program podle článku 4, a to nejdříve dne 1. ledna 2014, za předpokladu, že Komise program schválí podle článku 5.
Článek 37
Pravidla zadávání veřejných zakázek
1. Vyžaduje-li provádění ročního plánu využití rozpočtu na technickou pomoc zadávání veřejných zakázek, zakázka je zadána podle následujících pravidel:
a)
má-li subjekt sídlo v členském státě, použije buď právní a správní předpisy přijaté v souvislosti s právními předpisy Unie vztahujícími se na zadávání veřejných zakázek, nebo pravidla pro zadávání veřejných zakázek stanovená v hlavě IV druhé části nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a v hlavě II druhé části nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012;
b)
ve všech ostatních případech jsou příslušná pravidla pro zadávání veřejných zakázek popsána v dohodě o financování uvedené v článcích 8 a 9, nebo v dohodách uvedených v článcích 81 a 82.
2. Ve všech případech se použijí pravidla o státní příslušnosti a původu stanovená v článcích 8 a 9 nařízení (EU) č. 236/2014.
3. Zadávání veřejných zakázek pobočkami je omezeno na obvyklé běžné náklady a náklady na činnosti v oblasti komunikace a propagace.
HLAVA VII
PROJEKTY
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 38
Povaha podpory
1. Projekt je řadou činností vymezených a řízených ve vztahu k cílům, výstupům, výsledkům a dopadům, jichž má být dosaženo ve stanovené lhůtě a se stanoveným rozpočtem. Cíle, výstupy, výsledky a dopady přispějí k prioritám stanoveným k programu.
2. Finanční příspěvky na projekty z programu se poskytují formou grantů a výjimečně převodem prostředků na finanční nástroje. Projekty financované prostřednictvím grantů se řídí kapitolami 2 až 4.
3. Granty se poskytují na projekty vybrané prostřednictvím výzev k předkládání návrhů podle pravidel stanovených v programu s výjimkou řádně odůvodněných případů podle článku 41.
4. Podíl příspěvku Unie přiděleného na velké infrastrukturní projekty a příspěvky na finanční nástroje uvedené v článku 42 nesmí přesáhnout 30 %.
Článek 39
Podmínky pro financování
1. Projekty mohou získat finanční příspěvek z programu za předpokladu, že splňují všechny následující podmínky:
a)
mají zřejmý dopad na přeshraniční spolupráci, přinášejí výhody popsané v programovém dokumentu a vykazují přidanou hodnotu ke strategiím a programům Unie;
b)
jsou prováděny v programové oblasti;
c)
spadají do některé z těchto kategorií:
i)
integrované projekty, v nichž každý příjemce provádí na svém území část činností souvisejících s projektem;
ii)
symetrické projekty, v nichž jsou podobné činnosti prováděny v zúčastněných zemích souběžně;
iii)
projekty pro jedinou zemi, v nichž se projekty provádí převážně nebo úplně v jedné ze zúčastněných zemí, avšak ve prospěch všech nebo některých ze zúčastněných zemí, a v nichž lze nalézt přeshraniční dopady a výhody.
2. Projekty splňující kritéria uvedená v odstavci 1 mohou být prováděny částečně mimo programovou oblast za předpokladu, že jsou splněny následující podmínky:
a)
projekty jsou nezbytné k dosažení cílů programu a přínosné pro programovou oblast;
b)
celková výše prostředků přidělených v rámci programu na činnosti mimo programovou oblast nepřesahuje 20 % příspěvku Unie na úrovni programu;
c)
závazky řídících orgánů a auditních orgánů související s řízením, kontrolou a auditem týkajícím se projektů jsou plněny buď orgány provádějícími program, nebo prostřednictvím dohod uzavřených s orgány v zemích, v nichž jsou činnosti prováděny.
3. Dojde-li u projektu, který má infrastrukturní složku, do pěti let od jeho dokončení, nebo případně ve lhůtě stanovené v pravidlech pro státní podporu, k zásadní změně, která má vliv na povahu projektu, jeho cíle nebo podmínky provádění, které by ohrozily původní cíle projektu, vrátí se příspěvek Unie, poskytnutý na projekt. Částky neoprávněně vyplacené v souvislosti s projektem řídící orgán vymáhá zpět v poměrné výši vzhledem k období, po něž požadavek nebyl splněn.
4. Řídící orgán usiluje o vyloučení zdvojování činností mezi projekty financovanými Unií. Za tímto účelem může řídící orgán vést konzultace, které považuje za vhodné, a subjekty, s nimiž vede konzultace, včetně Komise, poskytnou nezbytnou podporu.
5. Řídící orgán předá hlavnímu příjemci každého vybraného projektu dokument, v němž jsou stanoveny podmínky podpory projektu, včetně konkrétních požadavků týkajících se produktů nebo služeb, jež má projekt přinést, finančního plánu a harmonogramu provádění.
Článek 40
Výzvy k předkládání návrhů
V souvislosti s každou výzvou k předkládání návrhů poskytne řídící orgán uchazečům dokument, v němž jsou stanoveny podmínky účasti ve výzvě, výběru a provádění projektu. Součástí tohoto dokumentu jsou i konkrétní požadavky týkající se výsledků, jichž má být v rámci projektu dosaženo, finanční plán a lhůta pro provádění.
Článek 41
Přímé zadání
1. Projekty mohou být zadány bez výzvy k předkládání návrhů pouze v následujících případech a za předpokladu, že v rozhodnutí o zadání je uvedeno řádné odůvodnění:
a)
subjekt, kterému se projekt zadává, má de iure nebo de facto monopol;
b)
projekt se týká činností zvláštní povahy, které vyžadují zvláštní druh subjektu na základě technické způsobilosti, vysokého stupně specializace nebo správních pravomocí.
2. Do programu se zahrne konečný seznam velkých infrastrukturních projektů navrhovaných pro výběr bez výzvy k předkládání návrhů. Po přijetí programu, avšak nejpozději 31. prosince 2017, poskytne řídící orgán Komisi úplné projektové žádosti, včetně informací uvedených v článku 43, společně s odůvodněním pro přímé zadání.
3. Do programu se zahrne orientační seznam jiných než velkých infrastrukturních projektů navrhovaných pro výběr bez výzvy k předkládání návrhů. Společný monitorovací výbor může kdykoli po přijetí programu rozhodnout o výběru dalších projektů bez výzvy k předkládání návrhů. V obou případech je třeba získat předchozí souhlas Komise. Řídící orgán za tímto účelem poskytne Komisi informace uvedené v článku 43 společně s odůvodněním pro přímé zadání.
4. Projekty navrhované pro výběr bez výzvy k předkládání návrhů schvaluje Komise postupem sestávajícím ze dvou kroků, který spočívá v předložení shrnutí projektu a následně úplné projektové žádosti. U každého z kroků Komise oznámí své rozhodnutí řídícímu orgánu do dvou měsíců ode dne předložení dokumentu. V případě potřeby lze tuto lhůtu prodloužit. Jestliže Komise navrhovaný projekt zamítne, sdělí řídícímu orgánu důvody tohoto zamítnutí.
Článek 42
Příspěvky na finanční nástroje
1. Program může přispět na finanční nástroj za předpokladu, že finanční nástroj je v souladu s prioritami programu.
2. Konečný seznam příspěvků na finanční nástroje je popsán v programu. Po přijetí programu, avšak nejpozději dne 31. prosince 2017, poskytne řídící orgán Komisi informace uvedené v článku 43.
3. Komise přezkoumá navržený příspěvek s cílem stanovit jeho přidanou hodnotu a jeho soulad s programem.
4. Postup schvalování se řídí pravidly těchto finančních nástrojů. Jestliže Komise zamítne navrhovaný příspěvek, oznámí řídícímu orgánu své důvody.
5. Příspěvky na tyto finanční nástroje se řídí pravidly platnými pro tyto finanční nástroje.
Článek 43
Obsah projektů
1. Dokumentace projektové žádosti obsahuje přinejmenším:
a)
analýzu problémů a potřeb zdůvodňujících projekt, která zohledňuje strategii programu a její očekávaný příspěvek k řešení příslušné priority;
b)
posouzení přeshraničního dopadu;
c)
logický rámec;
d)
posouzení udržitelnosti očekávaných výsledků projektu po jeho dokončení;
e)
objektivně ověřitelné ukazatele;
f)
informace o zeměpisném pokrytí a cílových skupinách projektu;
g)
očekávanou dobu provádění projektu a podrobný plán činnosti;
h)
v případě potřeby analýzu dopadů projektu na průřezové problémy uvedené v čl. 4 odst. 3 písm. d);
i)
požadavky na provádění projektu, včetně:
i)
stanovení příjemců a určení hlavního příjemce s poskytnutím záruk jeho způsobilosti v dotčené oblasti a jeho způsobilosti v oblasti správy a finančního řízení;
ii)
popisu struktury řízení a provádění projektu;
iii)
ujednání mezi příjemci podle článku 46;
iv)
ujednání o monitorování a hodnocení;
v)
informačních a komunikačních plánů a zejména opatření, jímž se uznává podpora projektu ze strany Unie;
j)
podrobného finančního plánu a rozpočtu.
2. Projektové žádosti pro projekty obsahující infrastrukturní složku ve výši nejméně 1 milion EUR dále obsahují:
a)
podrobný popis investice do infrastruktury a jejího umístění;
b)
s výjimkou řádně odůvodněných případů podrobný popis složky projektu, jež zajišťuje budování kapacit;
c)
úplnou studii proveditelnosti nebo rovnocennou provedenou studii, včetně analýzy možností, výsledků a nezávislého posouzení kvality;
d)
posouzení dopadu projektu na životní prostředí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (11) a s Úmluvou EHK OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahující hranice států podepsanou v Espoo dne 25. února 1991 u zúčastněných zemí, které jsou jejími smluvními stranami;
e)
potvrzení příjemců o vlastnictví nebo o přístupu k pozemku;
f)
stavební povolení.
3. Výjimečně a v řádně odůvodněných případech může řídící orgán souhlasit s pozdějším předložením dokumentů uvedených v písmeni f).
Článek 44
Zveřejnění seznamu projektů
1. V zájmu zajištění transparentnosti projektů podporovaných v rámci programu vede řídící orgán seznam zadaných projektů v tabulkovém formátu, který umožňuje třídění, vyhledávání, čerpání, srovnávání a snadné zveřejňování údajů na internetu. Seznam projektů je přístupný na internetových stránkách programu a je aktualizován nejméně každých šest měsíců. Za účelem podpory následného využívání seznamu projektů soukromým sektorem, občanskou společností nebo vnitrostátními orgány veřejné správy mohou internetové stránky jasně uvádět odkaz na platná licenční pravidla, jimiž se řídí zveřejnění údajů.
2. V seznamu jsou obsaženy přinejmenším tyto údaje:
-
název příjemce (pouze právnické osoby; neuvádějí se jména fyzických osob),
-
název projektu,
-
shrnutí projektu,
-
období provádění projektu,
-
celkové způsobilé výdaje,
-
míru spolufinancování Unie,
-
PSČ projektu nebo jiný vhodný ukazatel místa,
-
územní pokrytí,
-
datum poslední aktualizace seznamu projektů.
3. Seznam projektů se předává Komisi nejpozději 30. června roku následujícího po rozpočtovém roce, v němž byly projekty vybrány. Tato informace se zveřejní na internetových stránkách orgánů Unie.
KAPITOLA 2
Příjemci
Článek 45
Účast na projektech
1. Do projektů jsou zapojeni příjemci nejméně z jednoho ze zúčastněných členských států a jedné ze zúčastněných partnerských zemí uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 232/2014 nebo z Ruské federace.
2. Příjemci jsou fyzické nebo právnické osoby, jimž byl udělen grant na projekt. Příjemci mohou být fyzické osoby, vyžaduje-li to povaha nebo vlastnosti dané akce nebo cíl sledovaný žadatelem. O účasti fyzických osob se rozhoduje na úrovni programu.
3. Příjemci uvedení v odstavci 1 musí splňovat následující podmínky:
a)
jsou státními příslušníky kterékoli ze zúčastněných zemí nebo právnickými osobami, které mají skutečné sídlo v programové oblasti, nebo mezinárodními organizacemi s provozní základnou v programové oblasti. Evropské seskupení pro územní spolupráci může být příjemcem bez ohledu na to, kde má sídlo, za předpokladu, že jeho územní pokrytí se nachází v programové oblasti;
b)
splňují kritéria způsobilosti stanovená pro každý postup výběru;
c)
nespadají pod žádnou z výjimek stanovených v čl. 106 odst. 1 a článku 107 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
4. Kromě příjemců uvedených v odstavci 1 se mohou účastnit i příjemci, kteří nesplňují kritéria uvedená v odst. 3 písm. a), za předpokladu, že jsou splněny veškeré následující podmínky:
a)
mohou se účastnit v souladu s články 8 a 9 nařízení (EU) č. 236/2014;
b)
jejich účast vyžaduje povaha nebo cíle projektu a je nezbytná pro jeho účinné provádění;
c)
celková částka přidělená v rámci programu příjemcům, kteří nesplňují kritéria uvedená v odst. 3 písm. a), nepřesahuje limit stanovený v čl. 39 odst. 2 písm. b).
Článek 46
Povinnosti příjemců
1. V každém projektu je určen jeden hlavní příjemce, který zastupuje dané partnerství.
2. Všichni příjemci aktivně spolupracují na rozvoji a provádění projektů. Kromě toho spolupracují na poskytování zaměstnanců a/nebo na financování projektů. Každý příjemce má právní a finanční odpovědnost za činnosti, které provádí, a za část finančních prostředků Unie, které dostává. Konkrétní povinnosti a finanční odpovědnost příjemců jsou stanoveny v dohodě uvedené v odst. 3 písm. c).
3. Hlavní příjemce:
a)
od řídícího orgánu dostává finanční příspěvky na provádění činností souvisejících s projektem;
b)
zajišťuje, aby příjemci co nejrychleji a v plném souladu s ujednáními uvedenými v písmeni c) obdrželi celkový objem grantu. Žádná částka se neodečítá ani nezadržuje a nejsou vymáhány žádné zvláštní poplatky s rovnocenným účinkem, které by vedly ke snížení těchto částek určených příjemcům;
c)
v dohodě, která obsahuje ujednání, jež zaručují mimo jiné řádné finanční řízení finančních prostředků přidělených na projekt, včetně ujednání o vymáhání neoprávněně vyplacených prostředků, stanoví partnerská ujednání s příjemci;
d)
přijímá odpovědnost za zajištění provádění celého projektu;
e)
zajišťuje, aby výdaje vykázané příjemci byly vynakládány na provádění projektu a aby odpovídaly činnostem stanoveným ve smlouvě a dohodnutým se všemi příjemci;
f)
ověřuje, zda výdaje vykazované příjemci byly přezkoumány podle čl. 32 odst. 1.
KAPITOLA 3
Způsobilost výdajů
Článek 47
Formy grantů
1. Granty mohou mít kteroukoli z následujících forem:
a)
proplacení stanoveného podílu skutečně vynaložených způsobilých nákladů uvedených v článku 48;
b)
financování paušální sazbou, která se určí za použití procentního podílu z jedné nebo několika stanovených kategorií nákladů;
c)
jednorázové částky;
d)
proplacení na základě jednotkových nákladů;
e)
kombinace forem uvedených v písmenech a) až d) pouze v případech, kdy každá z forem pokrývá odlišné kategorie nákladů.
2. Granty ve formě uvedené v odst. 1 písm. a) se vypočítají na základě způsobilých nákladů skutečně vynaložených příjemcem, přičemž se přihlíží k předběžnému odhadu rozpočtu předloženému společně s návrhem a zahrnutému do smlouvy. Financování paušální sazbou uvedené v odst. 1 písm. b) se týká konkrétních kategorií způsobilých nákladů, které jsou jasně stanoveny předem při uplatnění procentní sazby. Jednorázové částky uvedené v odst. 1 písm. c) se týkají všech nebo některých konkrétních kategorií způsobilých nákladů, které jsou jasně stanoveny předem. Jednotkové náklady uvedené v odst. 1 písm. d) se týkají všech nebo některých konkrétních kategorií způsobilých nákladů, které jsou jasně stanoveny předem, a určí se jako částka za jednotku.
3. Účelem ani výsledkem grantů není vytvářet v rámci projektu zisk. Použijí se výjimky stanovené v čl. 125 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 48
Způsobilost nákladů
1. Granty nesmějí překročit celkový strop vyjádřený formou procentní a absolutní částky, který se stanovuje na základě odhadu způsobilých nákladů. Granty nesmějí překročit způsobilé náklady.
2. Způsobilými náklady se rozumějí náklady příjemce, které splňují veškerá tato kritéria:
a)
jsou vynaloženy v průběhu období provádění projektu. Konkrétně:
i)
Náklady související se službami a stavebními pracemi se týkají činností vykonávaných v průběhu období provádění. Náklady související s dodávkami se týkají dodávek a montáže položek v průběhu období provádění. Tento požadavek nesplňuje podpis smlouvy, vytvoření objednávky nebo uzavření jakéhokoli závazku v období provádění k výdajům za budoucí dodávky služeb, stavebních prací nebo dodávek po ukončení období provádění. Za vzniklé náklady nelze považovat převody hotovosti mezi hlavním příjemcem a ostatními příjemci.
ii)
Vzniklé náklady by měly být uhrazeny před předložením závěrečných zpráv. Jsou-li uvedeny v závěrečné zprávě společně s předpokládaným datem úhrady, mohou být zaplaceny později.
iii)
Výjimkou jsou náklady týkající se závěrečných zpráv, včetně ověření výdajů, auditu a konečného hodnocení projektu, které mohou vzniknout po období provádění projektu.
iv)
Jsou-li dodržena ustanovení článku 52 a násl., mohou být zahájeny postupy zadávání veřejných zakázek uvedené v článku 52 a násl. a příjemce (příjemci) může (mohou) uzavřít smlouvy před zahájením období provádění projektu.
b)
jsou uvedeny v odhadu celkového rozpočtu projektu;
c)
jsou nezbytné pro provádění projektu;
d)
lze je zjistit a ověřit, neboť jsou zaneseny zejména v účetních záznamech příjemce a jsou uvedeny v souladu s účetními standardy a obvyklými postupy pro účtování nákladů vztahujícími se příjemce;
e)
splňují požadavky platných právních předpisů v daňové a sociální oblasti;
f)
jde o přiměřené, odůvodněné náklady, které splňují požadavky řádného finančního řízení, zejména požadavky hospodárnosti a efektivnosti;
g)
jsou doloženy fakturami nebo doklady s rovnocennou průkazní hodnotou.
3. V následujících případech může být grant poskytnut zpětně:
a)
může-li žadatel prokázat nutnost zahájit projekt před podepsáním smlouvy. Náklady způsobilé pro financování však nesmí vzniknout před datem podání žádosti o grant, nebo
b)
na náklady související se studiemi a dokumentací týkající se projektů, jež zahrnují infrastrukturní složku.
Grant nemůže být zpětně udělen na již ukončené projekty.
4. Jsou-li splněny následující podmínky, jsou za způsobilé náklady považovány náklady vzniklé před podáním žádosti o grant u projektů, jimž byl grant udělen, s cílem umožnit vytváření pevných partnerství:
a)
náklady vzniknou po uveřejnění výzvy k předkládání návrhů;
b)
náklady se omezují na cestovné a diety pro zaměstnance příjemců za předpokladu, že splňují podmínky odst. 5 písm. b);
c)
náklady nepřekročí nejvyšší částku stanovenou na úrovni programu.
5. S výhradou odstavců 1 a 2 se za způsobilé považují následující přímé náklady příjemce:
a)
náklady na zaměstnance přidělené na projekt při splnění následujících kumulativních podmínek:
-
týkají se nákladů na činnosti, které by příjemce nevykonával, pokud by nebyl prováděn projekt,
-
náklady nepřekročí obvyklé náklady příjemce, neprokáže-li se, že je to nezbytné k provádění projektu,
-
náklady se týkají skutečných hrubých mezd, včetně nákladů na sociální pojištění a dalších nákladů spojených s odměňováním.
b)
cestovní náklady a diety zaměstnanců a dalších osob podílejících se na projektu za předpokladu, že nepřekročí náklady obvykle hrazené příjemcem v souladu s jeho pravidly a předpisy, ani sazby zveřejněné Komisí v době mise, jsou-li hrazeny na základě jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušální sazby;
c)
náklady na nákup nebo pronájem vybavení (nového nebo použitého) a na dodávky speciálně pro účely projektu, odpovídají-li tržním cenám;
d)
náklady na spotřební zboží nakoupené speciálně pro projekt;
e)
náklady vyplývající ze smluv, které příjemce uzavřel pro účely projektu;
f)
náklady vyplývající přímo z požadavků, které ukládá toto nařízení a projekt (například informační kampaně a zviditelnění, hodnocení, externí audity, překlady), včetně nákladů na finanční služby (například náklady na bankovní převody a finanční záruky).
6. Podle článku 4 mohou být v rámci programu stanovena další pravidla způsobilosti pro program jako celek.
Článek 49
Nezpůsobilé náklady
1. Za nezpůsobilé jsou pokládány následující náklady související s prováděním projektu:
a)
dluhy a poplatky za dluhovou službu (úroky);
b)
rezervy na krytí ztrát či závazků;
c)
náklady vykázané příjemcem, které jsou již financovány z rozpočtu Unie;
d)
nákup pozemků nebo budov v objemu přesahujícím 10 % způsobilých výdajů dotčeného projektu;
e)
kurzové ztráty;
f)
cla, daně a poplatky včetně DPH, kromě případů, kdy podle příslušných vnitrostátních předpisů neexistuje nárok na vrácení, není-li v příslušných opatřeních ujednaných s partnerskými zeměmi přeshraniční spolupráce stanoveno jinak;
g)
půjčky třetím stranám;
h)
pokuty, finanční postihy a výlohy spojené s vedením sporů;
i)
věcné příspěvky tak, jak jsou definovány v čl. 14 odst. 1.
2. Podle článku 4 mohou být za nezpůsobilé stanoveny další kategorie nákladů v rámci programu.
Článek 50
Jednorázové částky, jednotkové náklady a financování paušální sazbou
1. Celkový objem financování na základě jednorázových částek, jednotkových nákladů a financování paušální sazbou nepřekročí 60 000 EUR na jednoho příjemce a na projekt, není-li v programu stanoveno jinak podle článku 4, avšak nepřekročí 100 000 EUR.
2. Používání jednorázových částek, jednotkových nákladů a financování paušální sazbou je podloženo alespoň:
a)
zdůvodněním vhodnosti daných forem financování s ohledem na povahu projektů, na rizika nesrovnalostí a podvodů a na náklady na kontrolu;
b)
uvedením nákladů nebo kategorií nákladů krytých formou jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo financování paušální sazbou, čímž se vyloučí nezpůsobilé náklady uvedené v článku 49;
c)
popisem metod pro určení jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo financování paušální sazbou a podmínek, které v rozumné míře zajistí, že budou dodrženy zásady neziskovosti a spolufinancování a vyloučí se dvojí financování. Tyto metody se opírají o:
i)
statistické údaje nebo obdobné objektivní ukazatele, nebo
ii)
individuální přístup k příjemcům grantu na základě certifikovaných nebo auditem ověřitelných historických údajů o příjemci nebo jeho obvyklých postupů účtování nákladů.
3. Poté, co řídící orgán jednotlivé částky posoudí a schválí, nejsou dále předmětem následných kontrol.
Článek 51
Nepřímé náklady
1. Nepřímé náklady mohou být vypočteny paušální sazbou až do výše 7 % způsobilých přímých nákladů s vyloučením nákladů vzniklých v souvislosti s poskytováním infrastruktury za předpokladu, že se tato sazba vypočte na základě spravedlivé, přiměřené a ověřitelné metody výpočtu.
2. Za nepřímé náklady projektu se považují ty způsobilé náklady, které nelze na základě podmínek pro způsobilost stanovených v článku 48 označit za zvláštní náklady přímo spojené s prováděním projektu a které k němu nemohou být přímo zaúčtovány. Nemohou zahrnovat nezpůsobilé náklady uvedené v článku 49 nebo náklady, které jsou již vykázány v jiné nákladové položce nebo kapitole projektového rozpočtu.
KAPITOLA 4
Oddíl 1
Zadávání veřejných zakázek
Článek 52
Platná pravidla
1. Vyžaduje-li provádění projektu, aby příjemce zadal veřejné zakázky na zboží, stavební práce nebo služby, použijí se následující pravidla:
a)
je-li příjemce veřejným zadavatelem nebo zadavatelem ve smyslu právních předpisů Unie platných pro postupy zadávání veřejných zakázek, může uplatnit vnitrostátní právní a správní předpisy přijaté v souvislosti s právními předpisy nebo pravidly Unie uvedenými v odstavci 2;
b)
je-li příjemce mezinárodní organizací, může uplatnit svá vlastní pravidla pro zadávání veřejných zakázek, pokud nabízejí záruky rovnocenné mezinárodně uznávaným normám;
c)
je-li příjemce orgánem veřejné moci partnerské země přeshraniční spolupráce, jehož spolufinancování je přeneseno na řídící orgán, může uplatnit vnitrostátní právní a správní předpisy za předpokladu, že to umožňuje dohoda o financování a jsou dodrženy obecné zásady stanovené v odst. 2 písm. a).
2. Ve všech ostatních případech je třeba splnit následující povinnosti:
a)
zakázka je zadána nejvýhodnější nabídce, nebo podle potřeby nejnižší cenové nabídce, s vyloučením jakéhokoli střetu zájmů;
b)
u zakázek s hodnotou vyšší než 60 000 EUR se použijí rovněž následující pravidla:
i)
je zřízena hodnotící komise pro posuzování žádostí a/nebo nabídek na základě kritérií pro vyloučení, výběr a zadání, která příjemce zveřejní předem v zadávací dokumentaci. Komise musí mít lichý počet členů a veškeré odborné a administrativní kapacity, aby k nabídkám/žádostem mohla vydat informované stanovisko;
ii)
musí být zajištěna dostatečná transparentnost, spravedlivá hospodářská soutěž a odpovídající předběžná propagace;
iii)
je zajištěno rovné zacházení, proporcionalita a zákaz diskriminace;
iv)
zadávací dokumentace musí být vypracována v souladu s osvědčenými mezinárodními postupy;
v)
lhůty pro předkládání žádostí nebo nabídek musí být dostatečně dlouhé, aby zainteresované strany měly přiměřenou dobu na přípravu nabídek;
vi)
zájemci a uchazeči jsou vyloučeni z účasti na zadávacím řízení, pokud se dostanou do některé ze situací popsaných v čl. 106 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Zájemci nebo uchazeči musí osvědčit, že se nenacházejí v žádné z těchto situací. Zakázky nemohou být dále zadány zájemcům nebo uchazečům, kteří se v průběhu zadávacího řízení dostanou do jedné ze situací uvedených v článku 107 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
vii)
použijí se postupy zadávacího řízení uvedené v článcích 53 až 56.
3. Ve všech případech se použijí pravidla o státní příslušnosti a původu stanovená v článcích 8 a 9 nařízení (EU) č. 236/2014.
Článek 53
Zadávací řízení na zakázky na služby
1. Zakázky na služby v hodnotě 300 000 EUR a více se zadávají formou mezinárodního omezeného výběrového řízení na základě uveřejnění oznámení o zakázce. Oznámení o zakázce se uveřejní ve všech vhodných sdělovacích prostředcích též mimo programovou oblast, je v něm uveden počet čtyř až osmi zájemců, kteří budou vyzváni k předložení nabídky, a zajišťuje skutečnou hospodářskou soutěž.
2. Zakázky na služby v hodnotě 60 000 až 300 000 EUR se zadávají prostřednictvím jednacího řízení bez uveřejnění. Příjemce provede konzultace alespoň se třemi poskytovateli podle vlastní volby a s jedním nebo více poskytovateli projedná podmínky zakázky.
Článek 54
Zadávací řízení na zakázky na dodávky
1. Zakázky na dodávky v hodnotě 300 000 EUR a více se zadávají formou mezinárodního otevřeného výběrového řízení na základě uveřejnění oznámení o zakázce ve všech vhodných sdělovacích prostředcích též mimo programovou oblast.
2. Zakázky na dodávky v hodnotě 100 000 a více, avšak méně než 300 000 EUR se zadávají prostřednictvím otevřeného nabídkového řízení na základě uveřejnění v programové oblasti. Každý způsobilý uchazeč musí mít stejné podmínky jako místní společnosti.
3. Zakázky na dodávky v hodnotě více než 60 000, avšak méně než 100 000 EUR se zadávají prostřednictvím jednacího řízení bez uveřejnění. Příjemce provede konzultace alespoň se třemi dodavateli podle vlastní volby a s jedním nebo s více dodavateli projedná podmínky zakázky.
Článek 55
Zadávací řízení na zakázky na stavební práce
1. Zakázky na stavební práce v hodnotě 5 000 000 EUR a více se zadávají prostřednictvím mezinárodního otevřeného výběrového řízení, nebo s ohledem na specifické zvláštnosti některých stavebních prací prostřednictvím mezinárodního omezeného výběrového řízení na základě uveřejnění oznámení o zakázce ve všech vhodných sdělovacích prostředcích též mimo programovou oblast.
2. Zakázky na stavební práce v hodnotě 300 000 a více, avšak méně než 5 000 000 EUR se zadávají prostřednictvím otevřeného výběrového řízení na základě uveřejnění v programové oblasti. Každý způsobilý uchazeč musí mít stejné podmínky jako místní společnosti.
3. Zakázky na stavební práce v hodnotě více než 60 000, avšak méně než 300 000 EUR se zadávají prostřednictvím jednacího řízení bez uveřejnění. Příjemce provede konzultace alespoň se třemi zadavateli podle vlastní volby a s jedním nebo s více zadavateli projedná podmínky zakázky.
Článek 56
Použití jednacího řízení
V případech uvedených v článcích 266, 268 a 270 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 se příjemce může rozhodnout použít jednací řízení na základě jediné nabídky.
Oddíl 2
Finanční podpora třetím stranám
Článek 57
Finanční podpora třetím stranám
1. Vyžaduje-li projekt poskytnutí finanční podpory třetím stranám, může být udělena pod podmínkou, že:
a)
každá třetí strana nabídne odpovídající záruky, pokud jde o zpětné získávání prostředků;
b)
jsou dodrženy zásady proporcionality, transparentnosti, řádného finančního řízení, rovného zacházení a zákazu diskriminace;
c)
jsou vyloučeny střety zájmů;
d)
finanční podpora není kumulativní a není poskytována zpětně, v zásadě zahrnuje spolufinancování a jejím účelem nebo účinkem není vytváření zisku pro jednotlivé třetí strany;
e)
podmínky pro poskytování finanční podpory jsou přísně stanoveny ve smlouvě tak, aby příjemce nejednal dle vlastního uvážení. Ve smlouvě jsou především stanoveny kategorie osob, které jsou způsobilé k podpoře, kritéria poskytnutí podpory (včetně kritérií pro stanovení přesné částky) a neměnný seznam typů činností, na něž je možné finanční podporu poskytnout;
f)
maximální objem finanční podpory, který může být vyplacen, nepřesáhne 60 000 EUR na každou třetí stranu s výjimkou případů, kdy je finanční podpora prvořadým cílem projektu.
2. Použijí se pravidla o státní příslušnosti a původu stanovená v článcích 8 a 9 nařízení (EU) č. 236/2014. Překračuje-li dílčí grant částku 60 000 EUR, použijí se obdobně pravidla týkající se účasti stanovená v čl. 52 písm. b) bodě vi).
HLAVA VIII
PLATBY, PŘEDKLÁDÁNÍ A SCHVALOVÁNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY, FINANČNÍ OPRAVY A ZPĚTNÉ ZÍSKÁVÁNÍ PROSTŘEDKŮ
KAPITOLA 1
Platby
Článek 58
Roční závazky
1. Při sdíleném řízení Komise učiní prvotní závazky poté, co přijme program podle článku 5.
2. Při nepřímém řízení Komise učiní prvotní závazky po přijetí programu a poté, co vstoupí v platnost dohoda, kterou se úkoly související s prováděním rozpočtu přenášejí na mezinárodní organizaci nebo na partnerskou zemi přeshraniční spolupráce podle článků 81 a 82.
3. Komise následně učiní příslušný závazek v každém rozpočtovém roce nejpozději dne 1. května. Objem ročních závazků se stanoví v souladu s finančním plánem s přihlédnutím k pokroku při provádění programu a dostupnosti finančních prostředků. Jakmile Komise učiní roční závazek, informuje o tom řídící orgán.
Článek 59
Společná pravidla pro platby
1. Platby řídícímu orgánu mohou mít podobu předběžného financování nebo vyplacení konečného zůstatku.
2. Je založen bankovní účet v eurech, který je konkrétně určen pro účely programu. Jsou-li platby Komise směrovány přes jiný bankovní účet, než je účet programu, související částky a jakýkoli vzniklý úrok jsou neprodleně a v plné výši převedeny na bankovní účet programu.
3. Žádná částka se neodečítá ani nezadržuje, ani nejsou na tyto částky ani na žádný vzniklý úrok ukládány žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem.
Článek 60
Společná pravidla pro výpočet předběžného financování
1. Řídící orgán může poté, co je informován o ročním závazku, požádat každý rozpočtový rok o převod až 80 % příspěvku Unie na dotčený rozpočtový rok jakožto předběžného financování. Počínaje druhým rozpočtovým rokem se k žádosti o předběžné financování přikládá prozatímní rozpočet s podrobnými údaji o závazcích řídícího orgánu a o platbách za obě účetní období následující po posledním výroku auditora zmíněném v článku 68. Komise po přezkoumání tohoto prozatímního rozpočtu, posouzení skutečných finančních potřeb programu a ověření dostupnosti finančních prostředků provede platbu celé částky požadované v rámci předběžného financování nebo její části nejpozději do 60 dnů po datu, k němuž Komise zaregistrovala žádost o platbu.
2. V průběhu rozpočtového roku může řídící orgán požádat o převod veškerých finančních prostředků, které již byly přiděleny, nebo jejich části jako dodatečného předběžného financování. Na podporu této žádosti může řídící orgán předložit průběžnou finanční zprávu, z níž je zřejmé, že skutečně vzniklé výdaje nebo výdaje, které mají vzniknout před koncem rozpočtového roku, překračují objem prostředků již vyplacených jako předběžné financování. Tyto následné převody představují dodatečné předběžné financování za předpokladu, že nejsou podloženy výrokem auditora zmíněným v článku 68.
3. Komise každý rozpočtový rok provádění programu zúčtuje předchozí platby v rámci předběžného financování na základě skutečně vzniklých způsobilých výdajů, které jsou podloženy výrokem auditora uvedeným v článku 68 po schválení účetní závěrky podle čl. 69 odst. 2. Na základě výsledků tohoto zúčtování může Komise provést nezbytné finanční opravy.
Článek 61
Přerušení platební lhůty
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 může přerušit platební lhůtu u žádosti o platbu na maximální dobu šesti měsíců v kterémkoli z těchto případů:
a)
informace poskytnuté národním auditním subjektem nebo auditním subjektem Unie jasně ukazují na možné významné nedostatky ve fungování systému řízení a kontroly;
b)
pověřená schvalující osoba musí provést další ověření na základě informací, které obdržela o tom, že výdaj má spojitost s nedostatkem, který má vážné finanční důsledky;
c)
není předložen některý z dokumentů požadovaných podle článku 77;
d)
není předložen některý z dokumentů požadovaných podle článků 60 a 64.
Řídící orgán může povolit, aby bylo přerušení platební lhůty prodlouženo o další tři měsíce.
2. Pověřená schvalující osoba omezí přerušení platební lhůty pouze na tu část výdajů, na něž se vztahuje žádost o platbu dotčená situacemi uvedenými v odst. 1 prvním pododstavci, ledaže by nebylo možné určit část výdajů, které se to týká. Pověřená schvalující osoba o důvodech přerušení platební lhůty okamžitě informuje členský stát, v němž je sídlo řídícího orgánu, a řídící orgán a vyzve je k nápravě situace. Pověřená schvalující osoba ukončí přerušení platební lhůty, jakmile jsou přijata nezbytná opatření. Nebyla-li přijata nezbytná opatření, může být toto přerušení prodlouženo na dobu delší než šest měsíců.
Článek 62
Pozastavení plateb
1. Komise může pozastavit všechny platby nebo jejich část v kterémkoli z následujících případů:
a)
v účinném fungování systému řízení a kontroly programu existuje závažný nedostatek, který ohrožuje příspěvek Unie a v souvislosti s nímž nebyla přijata opatření k nápravě;
b)
zúčastněné země závažně porušily své povinnosti podle článku 31;
c)
výdaj má spojitost s nedostatkem, který nebyl napraven a má vážné finanční důsledky;
d)
existuje závažný nedostatek v kvalitě a spolehlivosti systému hodnocení a monitorování;
e)
monitorování, hodnocení nebo audit svědčí o tom, že program se neplní podle časových rámců podle článku 4 a v souladu se zprávami podle článku 77.
2. Poté, co Komise umožní řídícímu orgánu předložit připomínky, může přijmout rozhodnutí o pozastavení všech plateb v rámci předběžného financování nebo jejich části.
3. Komise ukončí pozastavení všech plateb nebo jejich části, pokud řídící orgán přijme nezbytná opatření, která umožňují pozastavení zrušit.
Článek 63
Platby hlavním příjemcům
1. Platby hlavním příjemcům mohou mít jednu z následujících forem:
a)
předběžné financování;
b)
prozatímní platba;
c)
platba konečného zůstatku.
2. Řídící orgán zajistí, aby platby hlavním příjemcům byly zpracovány co nejrychleji v souladu s podepsanou smlouvou. Žádná částka se neodečítá ani nezadržuje, není-li to stanoveno v podepsané smlouvě, ani se neukládají žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by vedly ke snížení těchto částek.
Článek 64
Platba konečného zůstatku
1. Do 30. září 2024 předloží řídící orgán žádost o platbu konečného zůstatku společně s dokumenty uvedenými v čl. 77 odst. 5.
2. Konečný zůstatek je vyplacen do tří měsíců ode dne zúčtování účetní závěrky za poslední účetní rok nebo do jednoho měsíce od data schválení závěrečné zprávy o provádění, podle toho, co nastane později.
Článek 65
Výjimka při zrušení závazku
1. Částka, které se týká zrušení závazku, se sníží o částky, které řídící orgán nemohl Komisi vykázat z těchto důvodů:
a)
projekty byly pozastaveny soudním řízením nebo správním opravným prostředkem s odkladným účinkem; nebo
b)
důvody vyšší moci závažně ovlivňují provádění celého programu nebo jeho části;
c)
použití článků 61 nebo 62.
2. Řídící orgán, který se odvolává na vyšší moc podle odst. 1 písm. b), musí prokázat její přímé důsledky pro provádění celého programu nebo jeho části. Pro účely odst. 1 písm. a) a b) lze o snížení požádat jednou, pokud pozastavení nebo vyšší moc trvaly nejdéle jeden rok, nebo vícekrát podle doby trvání vyšší moci nebo počtu let, které uběhly mezi dnem soudního nebo správního rozhodnutí o pozastavení provádění daného projektu a dnem konečného soudního nebo správního rozhodnutí.
3. Řídící orgán zašle Komisi informace o výjimce podle odstavce 1 týkající se částky, která měla být přiznána do 31. prosince předchozího rozpočtového roku, do 15. února.
Článek 66
Postup zrušení závazku
1. Komise včas informuje řídící orgán vždy, když existuje riziko zrušení závazku podle článku 6 nařízení (EU) č. 236/2014.
2. Komise na základě informací obdržených k 15. únoru informuje řídící orgán o částce, jíž se týká zrušení vyplývající z těchto informací.
3. Řídící orgán má dva měsíce na to, aby odsouhlasil částku, která má být zrušena, nebo předložil své připomínky.
4. Řídící orgán předloží do 30. června Komisi revidovaný finanční plán, v němž se zohlední dopad snížení částky podpory na tematické cíle nebo technickou pomoc programu za dotčený rozpočtový rok. Pokud jej nepředloží, Komise upraví plán financování snížením příspěvku Unie na dotčený rozpočtový rok. Snížení se úměrně dotkne tematických cílů a technické pomoci.
5. Komise pozmění rozhodnutí o přijetí programu.
Článek 67
Používání eura
1. Řídící orgán a příjemce převedou výdaje vzniklé v jiné měně než v eurech na eura měsíčním účetním směnným kurzem Komise:
a)
za měsíc, v němž výdaj vznikl;
b)
za měsíc, v němž byl výdaj předložen k přezkoumání podle čl. 32 odst. 1;
c)
za měsíc, v němž byl výdaj oznámen hlavnímu příjemci.
2. Zvolená metoda se uvede v programu a platí po celou dobu trvání programu. Na technickou pomoc a na projekty mohou být použity odlišné metody.
KAPITOLA 2
Předložení a schválení účetní závěrky
Článek 68
Předložení účetní závěrky
1. Řídící orgán vypracuje účetní závěrku programu. Tato závěrka je nezávislá a samostatná a její součástí jsou pouze operace související s programem. Je vedena tak, aby umožňovala analytické monitorování programu podle priorit a technické pomoci.
2. Řídící orgán předloží Komisi ve své výroční zprávě do 15. února následující finanční informace:
a)
účetní závěrku za předchozí účetní období;
b)
prohlášení řídícího orgánu podepsané jeho zástupcem, v němž se potvrzuje, že:
i)
informace jsou prezentovány vhodným způsobem a jsou úplné a přesné;
ii)
výdaje byly použity k zamýšlenému účelu;
iii)
zavedené systémy kontroly poskytují nezbytné záruky legality uskutečněných operací;
c)
každoroční souhrn informací o kontrolách provedených řídícím orgánem, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných v systémech a přijatých či plánovaných nápravných opatření;
d)
výrok auditora k účetní závěrce;
e)
výroční auditní zprávu auditního orgánu přinášející shrnutí provedených auditů, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných jak na úrovni systému, tak na úrovni projektů, a přijatých či plánovaných nápravných opatření;
f)
odhad nákladů vzniklých v období od 1. července do 31. prosince předchozího roku;
g)
seznam projektů ukončených v průběhu účetního období.
3. Účetní závěrka uvedená v odst. 2 písm. a) se předkládá za každý program a na úrovni každé priority a technické pomoci obsahuje:
a)
vzniklé a zaplacené výdaje a dosažené a přijaté příjmy řídícího orgánu;
b)
částky zproštěné platební povinnosti a částky zpětně získané v průběhu účetního období, částky, které je třeba získat zpět do konce účetního období, a částky, které nelze získat zpět.
4. Výrok auditora zmíněný v odst. 2 písm. d) stanoví, zda závěrka poskytuje pravdivý a věrný obraz, zda jsou související transakce legální a řádné a zda zavedené kontrolní systémy řádně fungují. V tomto výroku se rovněž uvede, zda audit nezpochybňuje tvrzení obsažená v prohlášení řídícího subjektu zmíněném v odst. 2 písm. a).
Článek 69
Schválení účetní závěrky
1. Komise přezkoumá účetní závěrku a do 31. května roku následujícího po skončení účetního období informuje řídící orgán, zda souhlasí s tím, že účetní závěrka je úplná, přesná a pravdivá.
2. Komise na základě vzniklých způsobilých výdajů potvrzených výrokem auditora zmíněným v čl. 68 odst. 2 písm. d) zúčtuje předběžné financování.
3. Přijetím účetní závěrky nejsou dotčeny žádné následné finanční opravy podle článku 72.
Článek 70
Lhůta pro uchovávání dokladů
1. Řídící orgán a příjemci uchovávají veškeré dokumenty týkající se programu nebo projektu po dobu pěti let od data vyplacení zůstatku za program. Uchovávají především zprávy, podklady, účty, účetní doklady a veškeré další dokumenty týkající se financování programu (včetně veškerých dokumentů týkajících se zadání zakázky) a projektů.
2. Bez ohledu na odstavec 1 se doklady týkající se auditů, opravných prostředků, soudních sporů nebo vymáhání pohledávek vzniklých při provádění programu nebo projektu uchovávají až do doby, než jsou tyto audity, opravné prostředky, spory nebo pohledávky uzavřeny.
KAPITOLA 3
Finanční opravy a zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek
Oddíl 1
Finanční opravy
Článek 71
Finanční opravy prováděné řídícím orgánem
1. Za předcházení nesrovnalostem a jejich vyšetřování, provedení nutných finančních oprav a vymáhání neoprávněně vyplacených částek zodpovídá v první řadě řídící orgán. V případě systémových nesrovnalostí rozšíří řídící orgán své vyšetřování na všechny operace, které by mohly být dotčeny.
Řídící orgán provádí finanční opravy nutné v souvislosti s jednotlivými nebo systémovými nesrovnalostmi zjištěnými u projektů, technické pomoci nebo programu. Finanční opravy spočívají ve zrušení celého příspěvku Unie na projekt nebo technickou pomoc nebo jeho části. Řídící orgán přihlédne k povaze a závažnosti nesrovnalostí a k dané finanční ztrátě a uplatní přiměřenou finanční opravu. Finanční opravy zaznamená řídící orgán v roční účetní závěrce za účetní rok, ve kterém se o zrušení rozhodlo.
2. Příspěvek Unie zrušený podle odstavce 1 může být v rámci dotčeného programu opětovně použit s výhradou odstavce 3.
3. Příspěvek zrušený podle odstavce 1 nelze znovu použít na projekt, který byl předmětem finanční opravy ani - pokud je finanční oprava provedena z důvodu systémové nesrovnalosti - na žádný projekt ovlivněný touto systémovou nesrovnalostí.
Článek 72
Finanční opravy prováděné Komisí
1. Komise provede finanční opravy zrušením celého příspěvku Unie na program nebo jeho části a získáním příslušných částek od řídícího orgánu zpět tak, aby z financování Unie vyloučila výdaje, které porušují platné právní předpisy nebo jsou spojeny s nedostatky v systémech řízení a kontroly programu, které byly zjištěny Komisí nebo Evropským účetním dvorem.
2. Porušení platných právních předpisů vede k finanční opravě pouze v souvislosti s výdaji, které byly vykázány Komisi, a v případě, že je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
porušení ovlivnilo výběr projektu nebo smlouvy na technickou pomoc, nebo existuje důvodné riziko, že toto porušení mělo takový dopad a z důvodu povahy dotčeného porušení není možné tento dopad stanovit;
b)
porušení ovlivnilo výši výdajů vykázaných v rámci programu, nebo existuje důvodné riziko, že toto porušení mělo takový dopad, avšak z důvodu povahy dotčeného porušení není možné jeho finanční dopad kvantifikovat.
3. Komise provede finanční opravy zejména v případech, kdy po nutném přezkoumání dospěje k některému z následujících závěrů:
a)
v systémech řízení a kontroly programu existuje zásadní nedostatek, který ohrozil již vyplacený příspěvek Unie;
b)
řídící orgán nesplnil před zahájením postupu finanční opravy podle tohoto odstavce své povinnosti podle článku 71;
c)
výdaje přiznané ve výroční nebo závěrečné zprávě jsou neoprávněné a řídící orgán je před zahájením postupu finanční opravy podle tohoto odstavce neopravil.
Komise při svých finančních opravách vychází z jednotlivých případů zjištěných nesrovnalostí, přičemž přihlíží k tomu, zda se jedná o systémovou nesrovnalost. Pokud nelze přesně vyčíslit výši neoprávněných výdajů, použije Komise finanční opravu na základě paušální sazby nebo extrapolace.
4. Při rozhodování o výši finanční opravy podle odstavce 3 Komise dodržuje zásadu proporcionality s ohledem na povahu a závažnost nesrovnalostí a rozsah a finanční důsledky nedostatků zjištěných v systému řízení a kontroly daného programu.
5. Jestliže Komise zakládá své stanovisko na zprávách jiných auditorů než auditorů vlastních útvarů, vypracuje vlastní závěry ohledně finančních důsledků poté, co vyslechne řídící orgán a dotyčné auditory.
6. Ukončením programu není dotčeno právo Komise provádět v pozdější fázi finanční úpravy ve vztahu k řídícímu orgánu.
7. Kritérii pro určení výše finančních oprav, jež mají být použity, a kritérii pro použití paušálních sazeb nebo extrapolovaných finančních oprav jsou kritéria přijatá na základě nařízení (EU) č. 1303/2013 (12), zejména jeho článku 144, a kritéria, jež jsou obsažena v rozhodnutí Komise ze dne 19. prosince 2013 (13).
Článek 73
Postup
1. Před přijetím rozhodnutí o finanční opravě informuje Komise řídící orgán o předběžných závěrech svého přezkumu a požádá řídící orgán, aby do dvou měsíců předložil své připomínky.
2. Navrhuje-li Komise finanční opravu na základě extrapolace nebo paušální sazby, dostane řídící orgán příležitost prokázat přezkoumáním příslušné dokumentace, že skutečný rozsah nesrovnalosti je menší, než jak byl posouzen Komisí. Po dohodě s Komisí může řídící orgán omezit rozsah uvedeného přezkumu na vhodnou část nebo vzorek příslušné dokumentace. S výjimkou řádně odůvodněných případů nesmí doba povolená pro takové přezkoumání překročit další dva měsíce od uplynutí lhůty dvou měsíců uvedené v odstavci 1.
3. Komise zohlední veškeré důkazy předložené řídícím orgánem ve lhůtách uvedených v odstavcích 1 a 2.
4. Nepřijme-li řídící orgán předběžné závěry Komise, pozve jej Komise ke slyšení, aby bylo zaručeno, že má Komise pro vyvození závěru ohledně uplatnění finanční opravy k dispozici všechny důležité informace a zjištění.
5. Řídící orgán může v případě dohody, a aniž je dotčen odstavec 6, opětovně použít zrušený příspěvek na dotčený program v souladu s čl. 71 odst. 2.
6. Za účelem uplatnění finančních oprav přijme Komise rozhodnutí do šesti měsíců ode dne slyšení nebo ode dne obdržení dalších informací, pokud řídící orgán souhlasil s tím, že tyto dodatečné informace po slyšení předloží. Komise vezme v úvahu veškeré informace a připomínky předložené v průběhu řízení. Pokud se slyšení neuskuteční, začíná šestiměsíční lhůta běžet dva měsíce po dni, kdy Komise odeslala pozvánku ke slyšení.
7. Zjistí-li Komise nebo Evropský účetní dvůr nesrovnalosti dokládající závažné nedostatky v účinném fungování systémů řízení a kontroly, sníží výsledná finanční oprava příspěvek Unie.
První pododstavec se nepoužije v případě závažných nedostatků v účinném fungování systémů kontroly a řízení, které byly před jejich zjištěním ze strany Komise nebo Evropského účetního dvora:
a)
zjištěny v prohlášení řídícího orgánu, výroční kontrolní zprávě nebo výroku auditora předložených Komisi v souladu s článkem 68 nebo v jiných auditních zprávách auditního orgánu předložených Komisi, a pokud byla přijata příslušná opatření; nebo
b)
předmětem vhodných nápravných opatření ze strany řídícího orgánu.
Posouzení závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly vychází z právních předpisů platných v době, kdy byla předložena příslušná prohlášení řídících subjektů, výroční kontrolní zprávy a výroky auditora.
Komise při rozhodování o finanční opravě:
a)
dodržuje zásadu proporcionality tím, že zohlední povahu a rozsah závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly a jejich finanční důsledky pro rozpočet Unie;
b)
pro účely použití paušální sazby nebo opravy extrapolací vyloučí výdaje, u nichž nesrovnalosti odhalil již řídící orgán a které byly předmětem úpravy v účetní uzávěrce, jakož i výdaje podléhající probíhajícímu posuzování jejich legality a správnosti;
c)
zohlední paušální sazbu nebo opravy extrapolací použité na výdaje ze strany řídícího orgánu z důvodu jiných závažných nedostatků, které řídící orgán odhalil při určování zbytkového rizika pro rozpočet Unie.
Oddíl 2
Zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek
Článek 74
Finanční odpovědnost a zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek
1. Řídící orgán je odpovědný za zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek.
2. Souvisí-li zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek s porušením právních závazků ze strany řídícího orgánu vyplývajícím z tohoto nařízení a nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, zodpovídá řídící orgán za vrácení příslušných částek Komisi.
3. Pokud se zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek týká systémových nedostatků v systémech řízení a kontroly, odpovídá řídící orgán za vrácení dotčených částek Komisi v souladu s rozdělením odpovědnosti mezi zúčastněné země, jak je stanoveno v programu.
4. Pokud se zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek týká nároku vůči příjemci se sídlem v některém členském státě a řídící orgán není schopen dlužnou částku získat zpět, zaplatí dlužnou částku řídícímu orgánu členský stát, v němž má příjemce sídlo, a vymáhá ji od příjemce zpět.
5. Pokud se zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek týká nároku vůči příjemci se sídlem v některé z partnerských zemí přeshraniční spolupráce a řídící orgán není schopen dlužnou částku získat zpět, nese daná partnerská země přeshraniční spolupráce, v níž má příjemce sídlo, odpovědnost v míře stanovené v příslušných dohodách o financování podle článků 8 a 9.
Článek 75
Vrácení platby řídícímu orgánu
1. Řídící orgán vymáhá neoprávněně vyplacené částky spolu s případnými úroky z prodlení od hlavního příjemce. Dotčení příjemci vrátí hlavnímu příjemci neoprávněně vyplacené částky v souladu s dohodou o partnerství, kterou spolu podepsali. Nepodaří-li se hlavnímu příjemci zajistit vrácení platby od dotčeného příjemce, řídící orgán tohoto příjemce formálně uvědomí, aby vrátil platbu hlavnímu příjemci. Pokud dotčený příjemce platbu nevrátí, požádá řídící orgán zúčastněnou zemi, v níž má dotčený příjemce sídlo, o vrácení neoprávněně vyplacených částek podle čl. 74 odst. 2 až 5.
2. Řídící orgán postupuje s patřičnou důsledností, aby s podporou zúčastněných zemí zajistil proplacení inkasních příkazů. Řídící orgán zejména zajistí, aby nárok byl určitý, v pevně stanovené výši a splatný. Pokud má řídící orgán v úmyslu vzdát se vrácení zjištěného dluhu, zajistí, aby toto zproštění bylo řádné a v souladu se zásadami řádného finančního řízení a proporcionality. Rozhodnutí o zproštění musí být předloženo společnému monitorovacímu výboru k předchozímu schválení.
3. Řídící orgán informuje Komisi o všech opatřeních přijatých za účelem zpětného získání neoprávněně vyplacených částek. Komise může kdykoli převzít úkol vymoci částky přímo od příjemce nebo od dotčené zúčastněné země.
4. Spisy předané zúčastněné zemi nebo Komisi musí obsahovat veškeré dokumenty potřebné pro zpětné získání neoprávněně vyplacených částek a doklady o opatřeních, která řídící orgán za účelem vymáhání dlužných částek přijal.
5. Smlouvy uzavřené řídícím orgánem musí obsahovat doložku umožňující Komisi nebo zúčastněné zemi, v níž má daný příjemce sídlo, vymáhat jakékoli částky dlužné řídícímu orgánu, které řídící orgán nebyl schopen získat zpět.
Článek 76
Vrácení platby Komisi
1. Vrácení platby dlužné Komisi se uskuteční přede dnem splatnosti uvedeným v inkasním příkazu. Lhůta splatnosti je 45 dnů ode dne vystavení výzvy k úhradě.
2. Každým prodlením při navracení částky vzniká nárok na úrok z prodlení, počínaje dnem splatnosti až do dne uskutečnění platby. Sazba tohoto úroku z prodlení je o tři a půl procentního bodu vyšší než sazba používaná Evropskou centrální bankou při jejích hlavních refinančních operacích první pracovní den měsíce, do kterého spadá den splatnosti. Částky, které mají být vráceny, mohou být započteny vůči jakýmkoli částkám dlužným příjemcům nebo zúčastněné zemi. Tím není dotčeno právo účastníků dohodnout se na splácení ve splátkách.
HLAVA IX
PODÁVÁNÍ ZPRÁV, MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 77
Výroční zprávy řídícího orgánu
1. Řídící orgán předloží do 15. února Komisi výroční zprávu schválenou společným monitorovacím výborem. Výroční zpráva se skládá z technické části a finanční části a týká se předchozího účetního období.
2. Technická část popisuje:
a)
pokrok dosažený při provádění programu a jeho priorit;
b)
podrobný seznam uzavřených smluv a seznam vybraných projektů, na něž ještě nebyly uzavřeny smlouvy, včetně seznamů rezerv;
c)
činnosti provedené v rámci technické pomoci;
d)
opatření přijatá za účelem monitorování a hodnocení projektů, jejich výsledky a kroky přijaté k nápravě zjištěných problémů;
e)
uskutečněné informační a komunikační činnosti.
3. Finanční část se vypracuje v souladu s čl. 68 odst. 2.
4. Výroční zpráva kromě toho obsahuje prognózu činností, které mají být provedeny v následujícím účetním období. Zahrnuje:
a)
aktualizovanou auditní strategii;
b)
pracovní program, finanční plán a plánované využití technické pomoci;
c)
roční plán monitorování a hodnocení v souladu s čl. 78 odst. 2;
d)
roční informační a komunikační plán v souladu s čl. 79 odst. 4.
5. Řídící orgán předloží do 30. září 2024 Komisi závěrečnou zprávu schválenou společným monitorovacím výborem. Tato závěrečná zpráva obdobně obsahuje informace požadované podle odstavců 2 a 3 výše za uplynulé účetní období a za celou dobu trvání programu.
Článek 78
Monitorování a hodnocení
1. Cílem monitorování a hodnocení programu je zlepšit kvalitu jeho navržení a provádění a posoudit a zlepšit jeho soudržnost, účelnost, účinnost a dopad. Skutečnosti zjištěné při monitorování a hodnocení se zohlední v cyklu plánování a provádění.
2. Po celou dobu trvání programu je jeho součástí orientační plán monitorování a hodnocení. Ke každému programu je následně vypracován roční plán monitorování a hodnocení, který provádí řídící orgán na základě pokynů a metodiky hodnocení Komise. Roční plán se předloží Komisi nejpozději 15. února.
3. Kromě každodenního monitorování provádí řídící orgán monitorování programu a projektu zaměřené na výsledky.
4. Komise má přístup ke všem zprávám o monitorování a hodnocení.
5. Komise může kdykoli zahájit hodnocení nebo monitorování programu nebo jeho části. Výsledky těchto činností, o nichž je informován společný monitorovací výbor a řídící orgán programu, mohou vést ke změnám v programu.
HLAVA X
VIDITELNOST
Článek 79
Viditelnost
1. Řídící orgán a příjemci jsou odpovědni za odpovídající informování veřejnosti.
2. Řídící orgán a příjemci zajistí odpovídající zviditelnění příspěvku Unie na programy a projekty s cílem posílit povědomí veřejnosti o činnosti Unie a vytvořit jednotný obraz podpory Unie ve všech zúčastněných zemích.
3. Řídící orgán zajistí, aby jeho propagační strategie a opatření přijatá příjemci za účelem zviditelnění byly v souladu s pokyny Komise.
4. Součástí programu je komunikační strategie na celou dobu jeho trvání a orientační informační a komunikační plán na první rok, včetně opatření za účelem zviditelnění. Ke každému programu je následně vypracován roční informační a komunikační plán, který provádí řídící orgán. Plán je předložen Komisi nejpozději 15. února.
ČÁST TŘETÍ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
NEPŘÍMÉ ŘÍZENÍ MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI
Článek 80
Mezinárodní organizace jako řídící orgán
1. Zúčastněné země mohou navrhnout, aby byl program řízen mezinárodní organizací.
2. Jako řídící orgán mohou být navrženy pouze mezinárodní organizace ve smyslu článku 43 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
3. Mezinárodní organizace musí splňovat požadavky stanovené v článku 60 nařízení (EU) č. 966/2012.
4. Před tím, než Komise program schválí, musí obdržet důkaz, že jsou splněny požadavky stanovené v odstavci 3.
Článek 81
Pravidla vztahující se na programy řízené mezinárodní organizací
1. Komise a příslušná mezinárodní organizace uzavřou dohodu, v níž jsou stanovena podrobná ujednání týkající se programu. V případě, že je z programu podle článku 42 poskytován příspěvek na finanční nástroj, musí být splněny podmínky a požadavky na podávání zpráv stanovené v článku 140 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Na programy řízené mezinárodní organizací se použijí ustanovení druhé části, nestanoví-li dohoda podle odstavce 1 jinak.
HLAVA II
NEPŘÍMÉ ŘÍZENÍ PARTNERSKOU ZEMÍ PŘESHRANIČNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 82
Partnerská země přeshraniční spolupráce jako řídící orgán
1. Zúčastněné země mohou navrhnout, aby byl program řízen partnerskou zemí přeshraniční spolupráce.
2. Povaha úkolů svěřených určené partnerské zemi přeshraniční spolupráce je stanovena v dohodě uzavřené mezi Komisí a danou partnerskou zemí přeshraniční spolupráce podle ustanovení o nepřímém řízení obsažených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a v nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012.
3. Dohoda zmíněná v odstavci 2 stanoví podrobná ujednání týkající se programu. Stanoví zejména, která ustanovení druhé části se použijí s ohledem na povahu úkolů, jimiž je pověřen řídící orgán, a na příslušné částky.
ČÁST ČTVRTÁ
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 83
Přechodná ustanovení
Nařízení Komise (ES) č. 951/2007 (14) nadále platí pro právní akty a závazky, jimiž se provádí rozpočtové roky před rokem 2014.
Článek 84
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. srpna 2014.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 897/2014 DELLA COMMISSIONE
del 18 agosto 2014
che stabilisce disposizioni specifiche per l'esecuzione dei programmi di cooperazione transfrontaliera finanziati nel quadro del regolamento (UE) n. 232/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio che istituisce uno strumento europeo di vicinato
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 291,
visto il regolamento (UE) n. 232/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio, dell'11 marzo 2014, che istituisce uno strumento europeo di vicinato (1), in particolare l'articolo 12,
visto il regolamento (UE) n. 236/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio, dell'11 marzo 2014, che stabilisce norme e procedure comuni per l'attuazione degli strumenti per il finanziamento dell'azione esterna dell'Unione (2), in particolare l'articolo 6, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
Uno degli elementi del regolamento (UE) n. 232/2014 prevede la cooperazione tra uno o più Stati membri dell'Unione europea, da una parte, e uno o più paesi partner di cui all'allegato I e/o la Federazione russa, dall'altra, attuata lungo la loro parte condivisa della frontiera esterna dell'Unione, al fine di rafforzare la cooperazione transfrontaliera.
(2)
Il regolamento (UE) n. 236/2014 stabilisce le norme per l'attuazione dell'assistenza comuni a tutti gli strumenti di azione esterna.
(3)
Il regolamento (UE) n. 232/2014 prevede l'adozione di norme di esecuzione recanti disposizioni specifiche per l'attuazione dei programmi di cooperazione transfrontaliera. Tali norme comprendono disposizioni riguardanti, tra l'altro: tasso e metodi di cofinanziamento; contenuto, preparazione, modifica e chiusura dei programmi operativi congiunti; ruolo e funzione delle strutture dei programmi, compresa la loro identificazione e responsabilità permanente ed effettiva, descrizione dei sistemi di gestione e di controllo e condizioni relative alla gestione tecnica e finanziaria del sostegno dell'Unione; procedure di recupero in tutti i paesi partecipanti; monitoraggio e valutazione; attività di visibilità e di informazione; gestione concorrente e indiretta.
(4)
Il documento di programmazione di cui all'articolo 9, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 232/2014, fissa gli obiettivi strategici della cooperazione transfrontaliera, nonché gli obiettivi tematici e i risultati indicativi attesi di detta cooperazione, e contiene l'elenco dei programmi operativi congiunti da porre in essere.
(5)
La cooperazione transfrontaliera dovrebbe essere attuata mediante programmi operativi congiunti riguardanti la cooperazione lungo una frontiera o un gruppo di frontiere, che contemplano priorità pluriennali volte al conseguimento di un insieme coerente di obiettivi tematici e che possono essere attuate tramite il sostegno dell'Unione.
(6)
Occorre stabilire misure di esecuzione recanti disposizioni dettagliate per l'attuazione dei programmi di cooperazione transfrontaliera finanziati a norma del regolamento (UE) n. 232/2014, lasciando al tempo stesso ai paesi partecipanti un certo margine di flessibilità per quanto riguarda le modalità dettagliate dell'organizzazione e dell'attuazione di programmi specifici, tenendo conto delle peculiarità di ciascun programma. Sulla base di tale principio, e in conformità del presente regolamento, i paesi partecipanti dovrebbero presentare insieme alla Commissione proposte di programmi operativi congiunti ai fini dell'adozione, ai sensi dell'articolo 10, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 232/2014.
(7)
Tenuto conto del fatto che tutti i paesi partecipanti devono essere coinvolti nelle strutture decisionali del programma, mentre i compiti esecutivi sono di norma affidati a un'autorità di gestione stabilita in uno Stato membro, occorrono norme che disciplinino la struttura organizzativa definendo le funzioni dell'autorità di gestione e la separazione delle funzioni tra gli organismi che costituiscono le strutture del programma e all'interno di essi.
(8)
Sulla base degli insegnamenti tratti dal periodo di programmazione 2007-2013, la Commissione non sarà automaticamente responsabile, in ultima analisi, dei recuperi nei paesi partner. Di conseguenza, le norme di attuazione definiscono nuove disposizioni che affidano maggiori responsabilità ai paesi partecipanti in termini di gestione, controllo e audit. I programmi dovranno definire i propri sistemi di gestione e di controllo sulla base di tali norme. I paesi partner dovranno assistere le autorità di gestione nell'attuazione dei programmi attraverso la creazione di autorità nazionali, punti di contatto per i controlli e gruppi di revisori.
(9)
A norma dell'articolo 10, paragrafo 8, del regolamento (UE) n. 232/2014, saranno conclusi, se del caso, accordi tra i paesi partecipanti e l'autorità di gestione per definire disposizioni non incluse nelle convenzioni di finanziamento firmate con paesi partner o con la Federazione russa.
(10)
Sulla base degli insegnamenti tratti dal periodo di programmazione 2007-2013, le procedure e le norme in materia di assegnazione delle sovvenzioni elaborate dalla Commissione per le azioni esterne non sono più obbligatorie. Si dovrebbero poter applicare, nell'ambito dei programmi, procedure messe a punto da paesi partecipanti, a condizione che siano soddisfatte determinate norme stabilite nel presente regolamento.
(11)
A norma dell'articolo 7, paragrafo 7, del regolamento (UE) n. 232/2014, i finanziamenti erogati a norma di tale regolamento possono essere associati a finanziamenti concessi in virtù di altri regolamenti pertinenti dell'Unione. Ciò consentirà di trasferire fondi dal regolamento (UE) n. 232/2014 a programmi finanziati nel quadro del regolamento (UE) n. 1299/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio (3). Il regolamento (UE) n. 231/2014 del Parlamento europeo e del Consiglio (4) prevede una disposizione equivalente per il trasferimento dei finanziamenti al regolamento (UE) n. 232/2014 al fine di coprire la partecipazione dei beneficiari di quest'ultimo ai programmi di cooperazione transfrontaliera cui si applica il regolamento. Queste nuove norme semplificheranno le procedure di gestione riguardanti la partecipazione di tali paesi ai programmi.
(12)
Poiché di consueto i programmi devono essere attuati mediante gestione concorrente, è opportuno che i sistemi di gestione e di controllo siano conformi alle norme dell'Unione, in particolare al regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio (5) e al regolamento delegato (UE) n. 1268/2012 della Commissione (6), nonché al regolamento (CE, Euratom) n. 2988/95 del Consiglio (7). La Commissione dovrebbe garantire che i fondi dell'Unione siano utilizzati in conformità delle norme applicabili durante l'attuazione dei programmi.
(13)
Tali misure sono conformi al parere del comitato istituito dal regolamento (UE) n. 232/2014.
(14)
Al fine di consentire la tempestiva programmazione e attuazione dei programmi, occorre che il presente regolamento entri in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
PARTE PRIMA
OGGETTO E DEFINIZIONI
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce disposizioni dettagliate per l'attuazione dei programmi di cooperazione transfrontaliera di cui all'articolo 12 del regolamento (UE) n. 232/2014 e all'articolo 6, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 236/2014.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
a)
«programma» un programma operativo congiunto ai sensi dell'articolo 10 del regolamento (UE) n. 232/2014;
b)
«paesi partecipanti» l'insieme degli Stati membri, i paesi partner della cooperazione transfrontaliera e qualsiasi paese dello Spazio economico europeo partecipanti a un programma;
c)
«documento di programmazione» il documento di cui all'articolo 9, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 232/2014, che definisce gli obiettivi strategici, l'elenco dei programmi, la loro assegnazione indicativa pluriennale e l'ammissibilità geografica;
d)
«area del programma» le regioni principali, le regioni limitrofe, i centri sociali, economici o culturali importanti e le entità territoriali di cui all'articolo 8, paragrafi 3 e 4 rispettivamente, del regolamento (UE) n. 232/2014;
e)
«regioni principali» le unità territoriali di cui all'articolo 8, paragrafo 1, del regolamento (UE) n. 232/2014 e le zone di frontiera delle entità geografiche contemplate dallo strumento di assistenza preadesione e dei paesi dello Spazio economico europeo indicati nel documento di programmazione;
f)
«regioni limitrofe» le unità territoriali di cui all'articolo 8, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 232/2014 e le unità limitrofe alle regioni principali delle entità geografiche contemplate dallo strumento di assistenza preadesione e dei paesi dello Spazio economico europeo;
g)
«comitato congiunto di controllo» il comitato congiunto incaricato di sorvegliare l'attuazione del programma;
h)
«autorità di gestione» l'autorità o l'organismo designato dai paesi partecipanti quale responsabile della gestione del programma;
i)
«autorità nazionale» l'entità designata da ciascun paese partecipante alla quale spetta in definitiva il compito di sostenere l'autorità di gestione nell'attuazione del programma sul proprio territorio;
j)
«segretariato tecnico congiunto» l'organismo istituito dai paesi partecipanti per coadiuvare gli organismi del programma;
k)
«strumenti finanziari» le misure di sostegno finanziario dell'Unione fornite a titolo complementare per conseguire uno o più obiettivi strategici specifici dell'Unione. Tali strumenti possono assumere la forma di investimenti azionari o quasi-azionari, prestiti o garanzie, o altri strumenti di condivisione del rischio, e possono, se del caso, essere associati a sovvenzioni;
l)
«paesi partner della cooperazione transfrontaliera» i paesi e territori elencati nell'allegato I del regolamento (UE) n. 232/2014, la Federazione russa e i beneficiari elencati nell'allegato I del regolamento (UE) n. 231/2014, in caso di cofinanziamento nell'ambito di quest'ultimo;
m)
«irregolarità» qualsiasi violazione di una convenzione di finanziamento, di un contratto o del diritto applicabile, derivante da un'azione o da un'omissione di un operatore economico coinvolto nell'attuazione del programma, che arrechi o possa arrecare pregiudizio al bilancio dell'Unione mediante l'imputazione di spese indebite al bilancio dell'Unione;
n)
«contributo dell'Unione» la parte della spesa ammissibile del programma o del progetto finanziata dall'Unione;
o)
«contratto» qualsiasi contratto d'appalto o di sovvenzione stipulato nel quadro di un programma;
p)
«grandi progetti di infrastrutture» i progetti che comportano una serie di opere, attività o servizi intesi a svolgere una funzione indivisibile ben definita perseguendo obiettivi chiaramente identificati di interesse comune per realizzare investimenti aventi un impatto e vantaggi transfrontalieri e in cui una quota di bilancio di almeno 2,5 milioni di EUR sia assegnata all'acquisizione di infrastrutture;
q)
«organismo intermedio» ogni organismo pubblico o privato che agisce sotto la responsabilità di un'autorità di gestione o che svolge mansioni per conto di questa in relazione all'attuazione dei progetti da parte dei beneficiari;
r)
«contraente» una persona fisica o giuridica con la quale è stato stipulato un contratto d'appalto;
s)
«beneficiario» una persona fisica o giuridica con la quale è stato stipulato un contratto di sovvenzione;
t)
«esercizio contabile» il periodo che va dal 1o luglio al 30 giugno, tranne per il primo esercizio, relativamente al quale si intende il periodo che va dalla data di inizio dell'ammissibilità della spesa al 30 giugno 2015. L'esercizio contabile finale andrà dal 1o luglio 2023 al 30 settembre 2024. Nel caso della gestione indiretta con un'organizzazione internazionale ai sensi dell'articolo 80, l'esercizio contabile coincide con l'esercizio finanziario;
u)
«esercizio finanziario» il periodo che va dal 1o gennaio al 31 dicembre.
PARTE SECONDA
DISPOSIZIONI COMUNI
TITOLO I
QUADRO GENERALE DI ATTUAZIONE
CAPO 1
Programmi
Articolo 3
Elaborazione
Ciascun programma è elaborato di comune accordo da tutti i paesi partecipanti, in conformità del regolamento (UE) n. 232/2014, del documento di programmazione e del presente regolamento.
Articolo 4
Contenuto
Ciascun programma contiene, in particolare, le informazioni seguenti:
1.
introduzione: una breve descrizione delle fasi di preparazione del programma, comprese informazioni sulle consultazioni e sulle misure adottate per coinvolgere i paesi partecipanti e altre parti interessate nell'elaborazione del programma.
2.
Descrizione dell'area del programma:
a)
regioni principali: un elenco di unità territoriali ammissibili quali definite nel documento di programmazione e, se del caso, eventuali estensioni a norma dell'articolo 8, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 232/2014 e in conformità delle prescrizioni contenute nel documento di programmazione;
b)
regioni limitrofe, se del caso: un elenco di regioni limitrofe, la motivazione del loro inserimento in conformità dei requisiti stabiliti nel documento di programmazione e delle condizioni di partecipazione al programma, decise dai paesi partecipanti;
c)
centri sociali, economici o culturali importanti di cui all'articolo 8, paragrafo 3, del regolamento (UE) n. 232/2014, se del caso: un elenco di centri individuati per priorità, la motivazione del loro inserimento in conformità dei requisiti stabiliti nel documento di programmazione e delle condizioni di partecipazione al programma, decise dai paesi partecipanti;
d)
una carta dell'area del programma, sulla quale sia indicato il nome di ciascuna unità territoriale e, se del caso, sia operata una distinzione tra le unità territoriali di cui alle lettere a), b) e c);
e)
oltre alla descrizione dell'area interessata dal programma, l'indicazione, se del caso, dell'intenzione di ricorrere all'articolo 10, paragrafo 5, del regolamento (UE) n. 232/2014 alle condizioni stabilite nel documento di programmazione.
3.
Strategia del programma:
a)
una descrizione della strategia del programma, ivi compresa la scelta degli obiettivi tematici e delle priorità corrispondenti in linea con le disposizioni del documento di programmazione;
b)
una giustificazione della strategia prescelta, basata su:
-
un'analisi della situazione socioeconomica e ambientale dell'area del programma in termini di carenze e punti di forza e le esigenze a medio termine evidenziate da tale analisi;
-
una descrizione degli insegnamenti tratti da precedenti esperienze nei programmi transfrontalieri;
-
sulla base di un'ampia consultazione delle parti interessate, informazioni sulla coerenza con altri programmi finanziati dall'Unione nei paesi e nelle regioni interessati e un'analisi della coerenza con le strategie e le politiche nazionali e regionali;
-
un'analisi dei rischi e misure di attenuazione degli stessi;
c)
una descrizione di indicatori verificabili oggettivamente, in particolare:
-
i risultati attesi per ciascuna priorità e i relativi indicatori di risultato, con un valore di riferimento e un valore obiettivo;
-
gli indicatori di risultato per ciascuna priorità, compreso il valore obiettivo quantificato, che si prevede contribuiranno ai risultati;
d)
una descrizione delle modalità di integrazione, se del caso, delle seguenti questioni trasversali: democrazia e diritti umani, sostenibilità ambientale, parità uomo-donna e HIV/Aids.
4.
Strutture e nomina delle autorità competenti e degli organismi di gestione:
a)
la composizione e i compiti del comitato congiunto di controllo;
b)
l'autorità di gestione e il suo processo di designazione;
c)
le autorità nazionali di tutti i paesi partecipanti, in particolare l'autorità di ogni paese partecipante di cui agli articoli 20 e 31 e, se del caso, le strutture di sostegno pertinenti, diverse da quelle di cui alle lettere e) ed f);
d)
la procedura di costituzione del segretariato tecnico congiunto e dei suoi uffici locali e i loro compiti, ove pertinente;
e)
l'autorità di audit e gli altri membri del gruppo di revisori;
f)
l'organismo o gli organismi designati come punti di contatto per i controlli in tutti i paesi partecipanti e i suoi/i loro compiti a norma dell'articolo 32.
5.
Attuazione del programma:
a)
una descrizione sintetica dei sistemi di gestione e di controllo a norma dell'articolo 30;
b)
un calendario di attuazione del programma;
c)
una descrizione delle procedure di selezione dei progetti, in conformità dell'articolo 30;
d)
una descrizione per priorità della natura del sostegno in conformità dell'articolo 38, compreso un elenco di progetti da selezionare mediante procedura di aggiudicazione diretta o contributi agli strumenti finanziari, contenente altresì un calendario indicativo per la selezione dei progetti da finanziare ai sensi dell'articolo 41;
e)
una descrizione dell'impiego previsto dell'assistenza tecnica e delle procedure applicabili in materia di aggiudicazione degli appalti;
f)
una descrizione dei sistemi di controllo e valutazione, unitamente a un piano indicativo di controllo e valutazione per l'intera durata del programma;
g)
la strategia di comunicazione per l'intero periodo di riferimento del programma e un piano indicativo d'informazione e comunicazione per il primo anno;
h)
informazioni sul rispetto dei requisiti normativi di cui alla direttiva 2001/42/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (8);
i)
un piano finanziario indicativo contenente due tabelle (senza ripartizione per paese partecipante):
-
una tabella che specifichi gli stanziamenti annuali provvisori per impegni e pagamenti previsti per il sostegno dell'Unione a ciascun obiettivo tematico e l'assistenza tecnica. Gli stanziamenti previsti per il primo anno comprendono i costi sostenuti per attività preparatorie a norma dell'articolo 16;
-
una tabella che specifichi gli importi provvisori degli stanziamenti per il sostegno dell'Unione e il cofinanziamento per l'intero periodo di programmazione per ciascun obiettivo tematico e per l'assistenza tecnica;
j)
norme riguardanti l'ammissibilità della spesa di cui agli articoli 48 e 49;
k)
la ripartizione delle responsabilità tra i paesi partecipanti a norma dell'articolo 74;
l)
le norme in materia di trasferimento, impiego e controllo del cofinanziamento;
m)
una descrizione dei sistemi informatici per la comunicazione e lo scambio di dati informatizzati tra l'autorità di gestione e la Commissione;
n)
la lingua o le lingue adottate dal programma in conformità dell'articolo 7.
Articolo 5
Adozione
1. Entro un anno dall'approvazione del documento di programmazione, i paesi partecipanti presentano congiuntamente alla Commissione una proposta di programma contenente tutti gli elementi di cui all'articolo 4. I paesi partecipanti confermano per iscritto il loro accordo sul contenuto del programma prima di presentarlo alla Commissione.
2. La Commissione verifica che il programma contenga tutti gli elementi di cui all'articolo 4. La Commissione valuta la coerenza del programma con il regolamento (UE) n. 232/2014, col documento di programmazione, col presente regolamento e con ogni altra normativa pertinente dell'Unione. La valutazione riguarda in particolare:
a)
la qualità dell'analisi e la sua coerenza con le priorità proposte e con altri programmi finanziati dall'Unione;
b)
la precisione del piano finanziario;
c)
l'osservanza della direttiva 2001/42/CE.
3. Entro tre mesi dalla data di presentazione del programma, la Commissione presenta osservazioni e richiede le revisioni necessarie. Entro due mesi dalla richiesta della Commissione, i paesi partecipanti forniscono tutte le informazioni necessarie. Entro sei mesi dalla data di presentazione del programma, la Commissione approva il programma a condizione che tutte le sue osservazioni siano state debitamente prese in considerazione. La Commissione può prorogare tali termini in funzione della natura delle revisioni richieste.
4. Ciascun programma è adottato con decisione della Commissione per tutta la sua durata in conformità dell'articolo 10, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 232/2014.
Articolo 6
Adeguamenti e revisione
1. Gli adeguamenti del programma che non incidono in misura significativa sulla sua natura e sui suoi obiettivi non sono considerati sostanziali. In particolare:
a)
le modifiche cumulative non superiori al 20 % del contributo dell'Unione inizialmente assegnato a ciascun obiettivo tematico o all'assistenza tecnica o modificato a norma del paragrafo 2, che comportano un trasferimento tra obiettivi tematici o dall'assistenza tecnica agli obiettivi tematici;
b)
le modifiche cumulative non superiori al 20 % del contributo dell'Unione inizialmente assegnato a ciascun obiettivo tematico o modificato a norma del paragrafo 2, che comportano un trasferimento dagli obiettivi tematici all'assistenza tecnica.
Le modifiche del piano finanziario del programma di cui alla lettera a) possono essere apportate direttamente dall'autorità di gestione, previa approvazione del comitato congiunto di controllo. L'autorità di gestione comunica alla Commissione tutte le modifiche apportate al più tardi nella relazione annuale successiva e fornisce alla Commissione tutte le informazioni supplementari necessarie.
In caso di modifiche del piano finanziario del programma di cui alla lettera b), l'autorità di gestione deve prima ottenere l'approvazione del comitato congiunto di controllo e della Commissione.
2. Su richiesta motivata del comitato congiunto di controllo o su iniziativa della Commissione previa consultazione del comitato congiunto di controllo, i programmi possono essere riveduti in seguito a:
a)
un riesame del documento di programmazione;
b)
notevoli cambiamenti socioeconomici o modifiche sostanziali dell'area del programma;
c)
difficoltà di attuazione;
d)
modifiche del piano finanziario oltre il margine di flessibilità di cui al paragrafo 1 o eventuali modifiche che incidano in modo significativo sulla natura e sugli obiettivi del programma;
e)
audit, controlli e valutazioni.
3. Le richieste di revisione dei programmi sono debitamente giustificate e tengono conto dell'incidenza prevista delle modifiche apportate al programma.
4. La Commissione valuta le informazioni fornite in conformità dei paragrafi 2 e 3. Se la Commissione formula osservazioni, l'autorità di gestione le fornisce tutte le informazioni supplementari necessarie. Entro cinque mesi dalla presentazione della richiesta di revisione, la Commissione la approva a condizione che tutte le sue osservazioni siano state debitamente prese in considerazione.
5. La revisione di un programma nei casi di cui al paragrafo 2 o all'articolo 66, paragrafo 5, viene adottata con decisione della Commissione e può richiedere la modifica delle convenzioni di finanziamento di cui agli articoli 8 e 9.
Articolo 7
Lingue
1. Ciascun programma utilizza come lingua di lavoro una o più lingue ufficiali dell'Unione. I paesi partecipanti possono altresì decidere di utilizzare come lingue di lavoro altre lingue diverse dalle lingue ufficiali dell'Unione. La scelta della lingua o delle lingue di lavoro è descritta nel programma a norma dell'articolo 4.
2. Per tener conto delle caratteristiche di partenariato dei programmi, i beneficiari possono presentare all'autorità di gestione documenti relativi al proprio progetto nella propria lingua nazionale, purché tale possibilità sia espressamente indicata nel programma e purché il comitato congiunto di controllo preveda di predisporre, attraverso l'autorità di gestione, i mezzi di interpretazione e di traduzione eventualmente necessari.
3. Le spese di interpretazione e di traduzione per tutte le lingue scelte dal programma sono coperte tramite gli stanziamenti destinati all'assistenza tecnica a livello di programma o la dotazione finanziaria di ogni singolo progetto a livello di progetti.
CAPO 2
Convenzioni di finanziamento
Articolo 8
Convenzioni di finanziamento con i paesi partner della cooperazione transfrontaliera
1. La Commissione conclude convenzioni di finanziamento con ciascuno dei paesi partner della cooperazione transfrontaliera. Le convenzioni di finanziamento possono essere firmate anche dagli altri paesi partecipanti e dall'autorità di gestione o dal paese che ospita quest'ultima.
2. Le convenzioni di finanziamento sono firmate non oltre la fine dell'anno successivo all'anno della decisione della Commissione che adotta il programma. Tuttavia, se un programma coinvolge più di un paese partner della cooperazione transfrontaliera, almeno una convenzione di finanziamento viene firmata da tutte le parti prima di tale data. Gli altri paesi partner della cooperazione transfrontaliera possono firmare le rispettive convenzioni di finanziamento in un secondo tempo. La componente esterna del programma non può essere avviata con un paese partner della cooperazione transfrontaliera finché non sia entrata in vigore la relativa convenzione di finanziamento. Se un programma al quale partecipano più paesi partner della cooperazione transfrontaliera è cofinanziato ai sensi del regolamento (UE) n. 231/2014, almeno una convenzione di finanziamento con un paese partner partecipante elencato nell'allegato I del regolamento (UE) n. 232/2014 o con la Federazione russa è firmata da tutte le parti al più tardi al termine dell'anno successivo a quello della decisione della Commissione che adotta il programma.
Articolo 9
Convenzioni di finanziamento con i paesi partner della cooperazione transfrontaliera che partecipano al cofinanziamento
1. Quando il cofinanziamento di un paese partner della cooperazione transfrontaliera viene trasferito all'autorità di gestione, la convenzione di finanziamento di cui all'articolo 8 viene firmata anche dagli altri Stati membri partecipanti e dagli altri paesi partner della cooperazione transfrontaliera e dall'autorità di gestione o dal paese che ospita quest'ultima.
2. La convenzione di finanziamento contiene disposizioni riguardanti il cofinanziamento del paese partner della cooperazione transfrontaliera, quali:
a)
importo;
b)
impiego previsto e condizioni d'uso del cofinanziamento, comprese le condizioni per la presentazione delle domande;
c)
modalità di pagamento;
d)
gestione finanziaria;
e)
conservazione dei documenti;
f)
obblighi di rendicontazione;
g)
verifiche e controlli;
h)
irregolarità e recuperi.
CAPO 3
Altri accordi o protocolli d'intesa
Articolo 10
Contenuto
L'autorità di gestione può concludere con i paesi partecipanti protocolli d'intesa o altri eventuali accordi che definiscano le disposizioni del programma, in particolare il cofinanziamento nazionale, le responsabilità finanziarie specifiche, gli audit e le procedure di recupero.
Il contenuto di tali protocolli d'intesa o altri accordi è conforme alle disposizioni del presente regolamento e della convenzione o delle convenzioni di finanziamento.
CAPO 4
Attuazione
Articolo 11
Metodi di attuazione
I programmi sono generalmente attuati in gestione concorrente con gli Stati membri, in conformità dell'articolo 59 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012. I paesi partecipanti possono proporre l'attuazione in gestione indiretta da parte di un paese partner della cooperazione transfrontaliera o di un'organizzazione internazionale in conformità dell'articolo 60 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012.
I programmi attuati in gestione indiretta sono disciplinati dalla parte terza del presente regolamento.
TITOLO II
COFINANZIAMENTO
Articolo 12
Tasso di cofinanziamento
1. Il cofinanziamento corrisponde ad almeno il 10 % del contributo dell'Unione.
2. Ove possibile, esso è ripartito in maniera equilibrata sulla durata del programma per garantire il conseguimento dell'obiettivo minimo del 10 % al termine del programma.
3. Gli aiuti concessi nell'ambito del programma sono conformi alle norme dell'Unione applicabili in materia di aiuti di Stato in conformità dell'articolo 107 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea.
Articolo 13
Fonti di cofinanziamento
1. Il cofinanziamento proviene da fonti diverse dall'Unione.
2. I paesi partecipanti sono liberi di determinare la provenienza, l'importo e la ripartizione del cofinanziamento nel quadro di ciascun programma.
3. Se un paese partner della cooperazione transfrontaliera si impegna a trasferire il proprio cofinanziamento all'autorità di gestione, le modalità di erogazione, impiego e controllo del cofinanziamento sono fissate nella convenzione di finanziamento di cui all'articolo 9 e, se del caso, negli accordi di cui all'articolo 10.
4. In tutti gli altri casi, le modalità applicabili al cofinanziamento possono essere stabilite negli accordi di cui all'articolo 10.
Articolo 14
Contributi in natura
1. Qualsiasi risorsa non finanziaria fornita gratuitamente da terzi è considerata un contributo in natura a livello di programma o di progetto. I costi del personale assegnato a un progetto o programma non sono considerati un contributo in natura ma possono essere considerati parte del cofinanziamento minimo del 10 % di cui all'articolo 12 se sostenuti da beneficiari o da paesi partecipanti.
2. I contributi in natura non sono costi ammissibili e non possono essere considerati parte del cofinanziamento minimo del 10 % di cui all'articolo 12.
TITOLO III
PERIODO DI ESECUZIONE
Articolo 15
Periodo di esecuzione
Il periodo di esecuzione di ciascun programma inizia non prima della data di adozione del programma da parte della Commissione e termina non oltre il 31 dicembre 2024.
Articolo 16
Fase di avvio del programma
1. Nell'ambito della gestione concorrente, il programma è avviato negli Stati membri partecipanti al ricevimento della notifica di cui all'articolo 25, paragrafo 4, mediante la quale la Commissione comunica che non intende richiedere i documenti di cui al medesimo articolo o che non intende formulare osservazioni. I paesi partecipanti possono avviare prima le attività preparatorie necessarie per istituire i sistemi di gestione e di controllo. I relativi costi sono ammissibili in conformità dell'articolo 36.
2. Nell'ambito della gestione indiretta di cui agli articoli 80 e 82, il programma è avviato negli Stati membri partecipanti dopo l'entrata in vigore dell'accordo che affida i compiti di esecuzione del bilancio a un'organizzazione internazionale o a un paese partner della cooperazione transfrontaliera.
3. Inoltre, possono essere intraprese le seguenti ulteriori azioni preparatorie necessarie per l'avvio del programma:
a)
l'istituzione dell'autorità di gestione e, se del caso, del segretariato tecnico congiunto;
b)
le prime riunioni del comitato congiunto di controllo, alle quali partecipano anche rappresentanti dei paesi partner della cooperazione transfrontaliera che non hanno ancora firmato una convenzione di finanziamento o la cui convenzione di finanziamento non è ancora entrata in vigore;
c)
l'elaborazione e l'avvio delle procedure di selezione dei progetti o di aggiudicazione degli appalti, con una clausola di sospensione legata all'entrata in vigore delle convenzioni di finanziamento.
4. In attesa dell'entrata in vigore delle rispettive convenzioni di finanziamento, solo le azioni preparatorie di cui ai paragrafi 1 e 3 possono essere avviate con il relativo paese partner della cooperazione transfrontaliera.
Articolo 17
Interruzione del programma
1. Se nessuno dei paesi partner della cooperazione transfrontaliera ha firmato la relativa convenzione di finanziamento prima della data di cui all'articolo 8, paragrafo 2, il programma viene interrotto.
Le rate annue del Fondo europeo di sviluppo regionale già impegnate restano a disposizione per la loro normale durata, ma possono essere utilizzate soltanto per attività che si svolgono negli Stati membri interessati e sono state oggetto di appalto prima che la Commissione decidesse l'interruzione. Entro i tre mesi successivi alla chiusura dei contratti l'autorità di gestione trasmette la relazione finale alla Commissione, la quale procede in conformità dei paragrafi 2 e 3.
2. Qualora il programma non possa essere attuato per problemi insorti nelle relazioni tra i paesi partecipanti e in altri casi debitamente giustificati, la Commissione può decidere di interrompere il programma prima della data di scadenza del periodo di esecuzione, su richiesta del comitato congiunto di controllo oppure di sua iniziativa, dopo aver consultato il comitato congiunto di controllo.
3. Qualora il programma sia interrotto, l'autorità di gestione trasmette la relazione finale entro i sei mesi successivi alla decisione della Commissione. Dopo aver liquidato i prefinanziamenti precedenti, la Commissione effettua il pagamento finale del saldo o, se del caso, emette un ordine di riscossione. La Commissione sblocca altresì il saldo restante degli impegni.
In alternativa, si può decidere di ridurre la dotazione finanziaria del programma in conformità dell'articolo 6, paragrafo 2, lettera c).
4. Nei casi di cui ai paragrafi 1 e 2, i finanziamenti del Fondo europeo di sviluppo regionale corrispondenti alle rate annue non ancora impegnate o alle rate annue impegnate e disimpegnate integralmente o in parte durante lo stesso esercizio finanziario, che non siano stati riassegnati a un altro programma della stessa categoria di programmi di cooperazione esterna, sono assegnati ai programmi di cooperazione transfrontaliera interna in conformità dell'articolo 4 del regolamento (UE) n. 1299/2013.
Il sostegno concesso a norma del regolamento (UE) n. 232/2014, corrispondente alle rate annuali non ancora impegnate o alle rate annuali impegnate e disimpegnate integralmente o in parte durante lo stesso esercizio finanziario, viene impiegato per finanziare altri programmi o progetti ammissibili ai sensi del regolamento (UE) n. 232/2014.
Articolo 18
Progetti
1. I contratti per grandi progetti di infrastrutture selezionati mediante aggiudicazione diretta sono firmati e il contributo agli strumenti finanziari è erogato prima del 30 giugno 2019.
2. Tutti gli altri contratti devono essere firmati prima del 31 dicembre 2021.
3. Tutte le attività dei progetti finanziate dal programma si concludono entro e non oltre il 31 dicembre 2022.
Articolo 19
Chiusura del programma
1. Solo le attività collegate alla chiusura del programma possono essere realizzate tra il 1o gennaio 2023 e il 30 settembre 2024.
2. Un programma si considera chiuso una volta effettuate le operazioni seguenti:
a)
chiusura di tutti i contratti stipulati nel quadro del programma;
b)
pagamento o rimborso del saldo finale;
c)
disimpegno del saldo degli stanziamenti da parte della Commissione.
3. La chiusura del programma non pregiudica il diritto della Commissione di adottare rettifiche finanziarie successive nei confronti dell'autorità di gestione o dei beneficiari qualora risultasse necessario adeguare l'importo finale del programma o dei progetti in seguito a controlli o audit effettuati dopo la data di chiusura.
TITOLO IV
STRUTTURE DEL PROGRAMMA
Articolo 20
Designazione delle autorità e degli organismi di gestione
1. I paesi partecipanti designano un'autorità pubblica o un organismo pubblico nazionale, regionale o locale, o un'entità di diritto privato con attribuzioni di servizio pubblico, come autorità di gestione. La stessa autorità di gestione può essere designata per più di un programma.
2. I paesi partecipanti designano un'autorità pubblica, o un organismo pubblico nazionale, regionale o locale funzionalmente indipendente dall'autorità di gestione, quale autorità di audit unica. L'autorità di audit è situata nello Stato membro che ospita l'autorità di gestione. La stessa autorità di audit può essere designata per più di un programma.
3. Possono essere designati uno o più organismi intermedi per l'esecuzione di determinati compiti dell'autorità di gestione sotto la responsabilità di quest'ultima. I relativi accordi tra l'autorità di gestione e gli organismi intermedi sono registrati formalmente per iscritto. L'organismo intermedio garantisce la propria solvibilità e competenza nel settore interessato, nonché la propria capacità di gestione amministrativa e finanziaria.
4. I paesi partecipanti stabiliscono nei sistemi di gestione e di controllo e, se del caso, nelle convenzioni di finanziamento di cui agli articoli 8 e 9 e/o negli accordi di cui all'articolo 10 le norme che disciplinano le proprie relazioni con l'autorità di gestione e con l'autorità di audit, le relazioni tra dette autorità e le relazioni tra queste ultime e la Commissione.
5. Lo Stato membro in cui si trova l'autorità di gestione può, di propria iniziativa, designare un organismo di coordinamento incaricato di mantenere i contatti con la Commissione e informarla, coordinare le attività degli altri organismi designati competenti e promuovere l'applicazione armonizzata del diritto applicabile.
6. Ciascun paese partecipante designa:
a)
un'autorità nazionale incaricata di coadiuvare l'autorità di gestione nella gestione del programma, in conformità del principio di sana gestione finanziaria;
b)
un punto di contatto per i controlli incaricato di coadiuvare l'autorità di gestione nel controllo del rispetto degli obblighi derivanti dal programma;
c)
un rappresentante presso il gruppo dei revisori di cui all'articolo 28, paragrafo 2;
d)
rappresentanti presso il comitato congiunto di controllo di cui all'articolo 21.
CAPO 1
Comitato congiunto di controllo
Articolo 21
Comitato congiunto di controllo
Entro tre mesi dalla data di adozione del programma da parte della Commissione, i paesi partecipanti istituiscono un comitato congiunto di controllo.
Articolo 22
Composizione del comitato congiunto di controllo
1. Il comitato congiunto di controllo si compone di uno o più rappresentanti designati da ciascun paese partecipante. I rappresentanti sono designati a titolo funzionale e non personale. Altre persone possono essere designate come osservatori dal comitato congiunto di controllo.
2. Laddove possibile e opportuno, i paesi partecipanti garantiscono una partecipazione adeguata di tutte le parti interessate e in particolare di quelle locali, comprese le organizzazioni della società civile e le autorità locali, al fine di garantirne la partecipazione all'attuazione del programma.
3. La Commissione prende parte ai lavori del comitato congiunto di controllo in veste di osservatore. La Commissione è invitata ad ogni riunione del comitato congiunto di controllo contemporaneamente ai rappresentanti dei paesi partecipanti. La Commissione può decidere se partecipare o meno, integralmente o in parte, a ciascuna riunione del comitato congiunto di controllo.
4. Il comitato congiunto di controllo è presieduto da uno dei suoi membri, da un rappresentante dell'autorità di gestione o da qualsiasi altra persona, come previsto dal regolamento interno.
5. Un rappresentante dell'autorità di gestione, del segretariato tecnico congiunto o dell'organismo intermedio di cui all'articolo 20, paragrafo 3, è designato come segretario del comitato congiunto di controllo.
Articolo 23
Funzionamento
1. Il comitato congiunto di controllo redige il proprio regolamento interno e lo adotta all'unanimità.
2. Il comitato congiunto di controllo si adopera per deliberare per consenso unanime. Esso può ricorrere ad una procedura di voto per determinate decisioni, in particolare quelle riguardanti la selezione finale dei progetti e gli importi delle sovvenzioni ad essi destinati in conformità del suo regolamento interno.
3. Ciascun paese partecipante ha pari diritti di voto a prescindere dal numero di rappresentanti da esso designati.
4. Il segretario, la Commissione o qualsiasi altro osservatore non hanno diritto di voto.
5. Il presidente del comitato congiunto di controllo svolge il ruolo di moderatore e conduce i dibattiti. Il presidente ha diritto di voto quando è rappresentante di un paese partecipante.
6. Il comitato congiunto di controllo si riunisce almeno una volta l'anno. Esso è convocato dal presidente su richiesta dell'autorità di gestione o su richiesta debitamente motivata di qualsiasi paese partecipante o della Commissione. Può altresì deliberare mediante procedura scritta su richiesta del presidente, dell'autorità di gestione o di qualsiasi paese partecipante in conformità del proprio regolamento interno.
7. Un verbale, cofirmato dal presidente e dal segretario, viene redatto alla fine di ciascuna riunione del comitato congiunto di controllo. Copia di tale verbale è trasmessa ai rappresentanti dei paesi partecipanti, alla Commissione e a qualsiasi altro osservatore.
Articolo 24
Funzioni del comitato congiunto di controllo
1. Il comitato congiunto di controllo segue l'attuazione del programma e i progressi compiuti per conseguirne gli obiettivi prioritari avvalendosi degli indicatori verificabili oggettivamente e dei relativi valori obiettivo definiti nel programma. Il comitato congiunto di controllo esamina tutte le questioni riguardanti i risultati del programma.
2. Il comitato congiunto di controllo può rivolgere raccomandazioni all'autorità di gestione in merito all'attuazione e alla valutazione del programma e controlla le azioni avviate a seguito delle stesse.
3. In particolare, il comitato congiunto di controllo:
a)
approva il programma di lavoro e il piano finanziario dell'autorità di gestione, compreso l'impiego previsto dell'assistenza tecnica;
b)
controlla l'attuazione, da parte dell'autorità di gestione, del programma di lavoro e del piano finanziario;
c)
approva i criteri di selezione dei progetti da finanziare attraverso il programma;
d)
è responsabile della procedura di valutazione e di selezione applicabile ai progetti da finanziare attraverso il programma;
e)
approva eventuali proposte di revisione del programma;
f)
esamina tutte le relazioni presentate dall'autorità di gestione e adotta, se del caso, le misure opportune;
g)
esamina i casi oggetto di controversia segnalatigli dall'autorità di gestione;
h)
esamina e approva la relazione annuale di cui all'articolo 77;
i)
esamina e approva il piano annuale di controllo e valutazione di cui all'articolo 78;
j)
esamina e approva i piani annuali d'informazione e comunicazione di cui all'articolo 79.
4. Fatto salvo il paragrafo 3, lettera d), il comitato congiunto di controllo può istituire un comitato che agisce sotto la sua responsabilità per la selezione dei progetti.
CAPO 2
Autorità di gestione
Articolo 25
Designazione
1. L'autorità di gestione selezionata dai paesi partecipanti al programma è sottoposta a una procedura di designazione nello Stato membro in cui ha sede mediante una decisione adottata al livello opportuno.
2. La procedura di designazione si basa su una relazione e su un parere di un organismo di audit indipendente che valuta la conformità dei sistemi di gestione e di controllo, compreso il ruolo dei relativi organismi intermedi, con i criteri di designazione stabiliti nell'allegato I del presente regolamento. L'organismo di audit valuta, se del caso, se i sistemi di gestione e di controllo per il programma siano simili a quelli istituiti per il precedente periodo di programmazione, nonché eventuali prove dell'efficacia del loro funzionamento.
L'organismo di audit indipendente è l'autorità di audit, o un altro ente di diritto pubblico o privato con la necessaria capacità di audit, funzionalmente indipendente dall'autorità di gestione. Esso svolge le proprie mansioni in conformità delle norme di audit internazionalmente riconosciute.
3. Lo Stato membro trasmette la decisione formale di cui al paragrafo 1 alla Commissione quanto prima dopo l'adozione del programma da parte di quest'ultima.
4. Entro due mesi dal ricevimento della decisione formale di cui al paragrafo 1, la Commissione può richiedere la relazione e il parere dell'organismo di audit indipendente e la descrizione del sistema di gestione e di controllo per quanto riguarda, in particolare, le parti relative alla selezione dei progetti. Se la Commissione non intende richiedere tali documenti, ne informa senza indugio lo Stato membro. Se richiede tali documenti, la Commissione può formulare osservazioni entro due mesi dal ricevimento degli stessi, che sono riesaminati tenendo conto delle osservazioni formulate. Se la Commissione non intende formulare osservazioni iniziali o successive, lo notifica senza indugio allo Stato membro.
5. Qualora i risultati degli audit e dei controlli mostrino che l'autorità designata non ottempera più ai criteri di cui al paragrafo 2, lo Stato membro stabilisce, a un livello adeguato, le necessarie azioni correttive e fissa, in funzione della gravità del problema, un periodo di prova durante il quale sono attuate dette azioni correttive.
Qualora l'autorità designata non attui le necessarie azioni correttive entro il periodo di prova stabilito dallo Stato membro, lo Stato membro, al livello opportuno, pone termine alla sua designazione.
Lo Stato membro notifica senza indugio alla Commissione quando:
-
un'autorità designata è sottoposta a un periodo di prova, fornendo informazioni sulle azioni correttive e sul rispettivo periodo di prova o
-
si è concluso il periodo di prova dopo l'attuazione delle azioni correttive oppure
-
si pone fine alla designazione di un'autorità.
La notifica, da parte di uno Stato membro, che un organismo designato è stato sottoposto a un periodo di prova non interrompe, fatta salva l'applicazione dell'articolo 61, il trattamento delle domande di pagamento.
Qualora si ponga fine alla designazione di un'autorità di gestione, i paesi partecipanti designano, affinché ne assuma le funzioni, una nuova autorità o un nuovo organismo di cui all'articolo 20, paragrafo 1. A tale organismo o autorità si applica la procedura di designazione di cui al paragrafo 2 e la Commissione ne è informata in conformità del paragrafo 4. Detta modifica richiede una revisione del programma a norma dell'articolo 6.
Articolo 26
Funzioni dell'autorità di gestione
1. L'autorità di gestione è responsabile della gestione del programma conformemente al principio di sana gestione finanziaria e garantisce che le decisioni del comitato congiunto di controllo siano conformi alla legislazione e alle disposizioni applicabili.
2. Per quanto concerne la gestione del programma, l'autorità di gestione:
a)
assiste il comitato congiunto di controllo e gli fornisce le informazioni necessarie allo svolgimento dei suoi compiti, in particolare i dati relativi all'avanzamento del programma ai fini del conseguimento dei risultati attesi e degli obiettivi fissati;
b)
elabora e presenta alla Commissione, previa approvazione del comitato congiunto di controllo, la relazione annuale e la relazione finale;
c)
condivide con gli organismi intermedi, il segretariato tecnico congiunto, l'autorità di audit e i beneficiari, le informazioni pertinenti per l'esecuzione dei loro compiti e l'attuazione dei progetti;
d)
istituisce e gestisce un sistema informatizzato di registrazione e memorizzazione dei dati relativi a ciascun progetto, necessari per la sorveglianza, la valutazione, la gestione finanziaria, il controllo e l'audit, compresi se del caso i dati su singoli partecipanti ai progetti. Registra e memorizza, in particolare, le relazioni tecniche e finanziarie per ciascun progetto. Il sistema fornisce tutti i dati necessari per la compilazione delle domande di pagamento e dei conti annuali, compresi i dati degli importi recuperabili, recuperati e ridotti a seguito della soppressione totale o parziale del contributo a favore di un progetto o programma;
e)
realizza, se del caso, studi di valutazione dell'impatto ambientale a livello del programma;
f)
attua il piano d'informazione e comunicazione in conformità dell'articolo 79;
g)
attua i piani di controllo e valutazione in conformità dell'articolo 78.
3. Per quanto concerne la selezione e la gestione dei progetti, l'autorità di gestione:
a)
elabora e avvia le procedure di selezione;
b)
gestisce le procedure di selezione dei progetti;
c)
fornisce al beneficiario capofila un documento contenente le condizioni per il sostegno a ciascun progetto, compresi il piano di finanziamento e i termini per l'esecuzione;
d)
firma i contratti con i beneficiari;
e)
gestisce i progetti.
4. Per quanto concerne l'assistenza tecnica, l'autorità di gestione:
a)
gestisce le procedure di aggiudicazione degli appalti;
b)
firma i contratti con gli appaltatori;
c)
gestisce i contratti.
5. Per quanto concerne la gestione finanziaria e il controllo del programma, l'autorità di gestione:
a)
verifica l'avvenuta fornitura, consegna e/o installazione dei servizi, delle forniture o dei lavori e il pagamento da parte dei beneficiari delle spese da essi dichiarate e che ciò sia conforme al diritto applicabile, alle norme del programma e alle condizioni di finanziamento dei progetti;
b)
garantisce che i beneficiari coinvolti nell'attuazione dei progetti mantengano un sistema di contabilità separata o una codificazione contabile adeguata per tutte le transazioni relative a un progetto;
c)
istituisce misure antifrode efficaci e proporzionate, tenendo conto dei rischi individuati;
d)
istituisce procedure volte ad assicurare che tutti i documenti relativi alle spese e agli audit necessari per garantire una pista di controllo adeguata siano conservati in conformità delle disposizioni di cui all'articolo 30;
e)
elabora la dichiarazione di gestione e la sintesi annuale di cui all'articolo 68;
f)
redige e presenta alla Commissione le domande di pagamento in conformità dell'articolo 60;
g)
elabora i conti annuali;
h)
tiene conto dei risultati di tutte le attività di audit svolte dall'autorità di audit o sotto la sua responsabilità all'atto di elaborare e presentare le domande di pagamento;
i)
tiene una contabilità informatizzata delle spese dichiarate alla Commissione e dei pagamenti effettuati ai beneficiari;
j)
tiene una contabilità degli importi recuperabili e degli importi ridotti a seguito della soppressione totale o parziale della sovvenzione.
6. Le verifiche a norma del paragrafo 5, lettera a), comprendono le seguenti procedure:
a)
verifiche amministrative per ciascuna domanda di pagamento presentata dai beneficiari;
b)
verifiche in loco dei progetti.
La frequenza e la portata delle verifiche in loco sono proporzionali all'ammontare della sovvenzione a un progetto e al livello di rischio individuato da tali verifiche e dagli audit effettuati dall'autorità di audit per i sistemi di gestione e di controllo nel loro complesso.
7. Le verifiche in loco dei progetti a norma del paragrafo 6, lettera b), possono essere svolte a campione.
8. Qualora l'istituzione che ospita l'autorità di controllo sia anche un beneficiario nell'ambito del programma, le disposizioni relative alle verifiche di cui al paragrafo 5, lettera a), garantiscono un'adeguata separazione delle funzioni.
Articolo 27
Segretariato tecnico congiunto e uffici locali
1. I paesi partecipanti possono decidere di istituire un segretariato tecnico congiunto da descrivere nel programma in conformità dell'articolo 4.
2. Il segretariato tecnico congiunto assiste l'autorità di gestione, il comitato congiunto di controllo e, se del caso, l'autorità di audit nello svolgimento delle rispettive funzioni. In particolare, informa i potenziali beneficiari in merito alle opportunità di finanziamento nell'ambito dei programmi e assiste i beneficiari nell'attuazione del progetto. Può essere altresì designato come organismo intermedio di cui all'articolo 20, paragrafo 3.
3. In seguito a una decisione dei paesi partecipanti, possono essere istituiti uffici locali in detti paesi. Il loro ruolo è descritto nel programma e può comprendere attività di comunicazione, informazione, assistenza all'autorità di gestione per la valutazione dei progetti e follow-up dell'attuazione. Non è possibile in alcun caso affidare a un ufficio locale un compito che implichi l'esercizio di pubblici poteri o l'uso di poteri discrezionali di valutazione dei progetti.
4. Il funzionamento del segretariato tecnico congiunto e degli uffici locali è finanziato attraverso gli stanziamenti destinati all'assistenza tecnica.
CAPO 3
Autorità di audit
Articolo 28
Funzioni dell'autorità di audit
1. L'autorità di audit del programma garantisce lo svolgimento di attività di audit sui sistemi di gestione e di controllo, su un campione adeguato di progetti e sui conti annuali del programma.
2. L'autorità di audit è assistita da un gruppo di revisori comprendente un rappresentante di ciascun paese che partecipa al programma.
3. Qualora le attività di audit siano svolte da un organismo diverso dall'autorità di audit, quest'ultima si accerta che tale organismo disponga della necessaria indipendenza funzionale.
4. L'autorità di audit assicura che le attività di audit rispettino le norme in materia di audit internazionalmente riconosciute.
5. Entro nove mesi dalla firma della prima convenzione di finanziamento, in conformità dell'articolo 8, paragrafo 2, l'autorità di audit presenta alla Commissione una strategia di audit per lo svolgimento dell'attività di audit. Detta strategia definisce la metodologia di audit dei conti annuali e dei progetti, il metodo di campionamento per gli audit dei progetti e la programmazione delle attività di audit per l'esercizio contabile corrente e i due successivi. La strategia di audit è aggiornata annualmente dal 2017 fino al termine del 2024. Nel caso in cui un sistema comune di gestione e di controllo sia applicato a più programmi, è possibile elaborare un'unica strategia di audit per i programmi in questione. La strategia di audit aggiornata è trasmessa alla Commissione unitamente alla relazione annuale sul programma.
6. L'autorità di audit redige, in conformità dell'articolo 68:
a)
un parere di audit sui conti annuali per l'esercizio contabile precedente;
b)
una relazione annuale di audit.
Qualora un sistema comune di gestione e di controllo sia applicato a più programmi, le informazioni di cui alla lettera b) possono essere oggetto di un'unica relazione.
Articolo 29
Cooperazione con l'autorità di audit
La Commissione collabora con l'autorità di audit per coordinarne i piani e i metodi di audit e condivide i risultati degli audit effettuati sui sistemi di gestione e di controllo del programma interessato.
TITOLO V
SISTEMI DI GESTIONE E DI CONTROLLO
Articolo 30
Principi generali dei sistemi di gestione e di controllo
1. I sistemi di gestione e di controllo comprendono:
a)
le funzioni di ciascun organismo coinvolto nella gestione e nel controllo, comprese la ripartizione delle funzioni all'interno di ciascun organismo e la loro organizzazione interna nel rispetto del principio della separazione delle funzioni fra tali organismi e all'interno degli stessi;
b)
procedure atte a garantire l'esattezza e la regolarità delle spese dichiarate;
c)
sistemi di dati elettronici per la contabilità, la memorizzazione, il monitoraggio e la rendicontazione;
d)
sistemi di sorveglianza e rendicontazione nei casi in cui l'organismo responsabile affidi l'esecuzione dei compiti a un altro organismo;
e)
disposizioni per l'audit del funzionamento dei sistemi di gestione e di controllo;
f)
sistemi e procedure per garantire una pista di controllo adeguata;
g)
procedure di prevenzione, rilevamento e correzione delle irregolarità, comprese le frodi, e recupero degli importi indebitamente versati, compresi eventuali interessi;
h)
procedure di aggiudicazione degli appalti per l'assistenza tecnica e procedure di selezione dei progetti;
i)
ruolo delle autorità nazionali e responsabilità dei paesi partecipanti a norma dell'articolo 31.
2. L'autorità di gestione garantisce che i sistemi di gestione e di controllo del programma siano istituiti conformemente alle disposizioni del presente regolamento e che funzionino in modo efficace.
Articolo 31
Autorità nazionali e responsabilità dei paesi partecipanti
1. L'autorità nazionale designata a norma dell'articolo 20, paragrafo 6, lettera a), tra l'altro:
a)
è responsabile dell'istituzione e dell'efficace funzionamento dei sistemi di gestione e di controllo a livello nazionale;
b)
garantisce il coordinamento generale delle istituzioni coinvolte a livello nazionale nell'attuazione del programma, comprese tra l'altro le istituzioni che agiscono in veste di punti di contatto per i controlli e di membro del gruppo dei revisori;
c)
rappresenta il proprio paese in sede di comitato congiunto di controllo.
Per i paesi partner della cooperazione transfrontaliera, l'autorità nazionale è il massimo organo responsabile dell'attuazione delle disposizioni contenute nella convenzione di finanziamento di cui agli articoli 8 e 9.
2. I paesi partecipanti aiutano l'autorità di gestione a rispettare gli obblighi di cui all'articolo 30, paragrafo 2.
3. I paesi partecipanti prevengono, individuano e correggono le irregolarità, ivi comprese le frodi, e recuperano gli importi indebitamente versati, compresi eventuali interessi, a norma dell'articolo 74, sul proprio territorio. Essi ne danno notifica senza indugio all'autorità di gestione e alla Commissione e le informano dell'andamento dei relativi procedimenti amministrativi e giudiziari.
4. Le responsabilità dei paesi partecipanti in ordine agli importi indebitamente versati a un beneficiario sono definite all'articolo 74.
5. L'applicazione di una rettifica finanziaria da parte della Commissione lascia impregiudicato l'obbligo dell'autorità di gestione di procedere ai recuperi a norma degli articoli 74 e 75 e l'obbligo degli Stati membri di recuperare gli aiuti di Stato a norma dell'articolo 107, paragrafo 1, del trattato sul funzionamento dell'Unione europea e dell'articolo 14 del regolamento (CE) n. 659/1999 del Consiglio (9).
Articolo 32
Strutture di audit e di controllo
1. Le spese dichiarate dal beneficiario a sostegno di una domanda di pagamento sono esaminate da un revisore dei conti o da un funzionario pubblico competente indipendente dal beneficiario. Il revisore o il funzionario pubblico competente verificano se i costi dichiarati dal beneficiario e le entrate del progetto rispondano al vero, siano registrati con precisione e siano ammissibili a norma del contratto.
Tale esame viene effettuato sulla base di una procedura concordata avviata conformemente:
a)
alla norma ISRS (International Standard on Related Services) 4400 - Engagements to perform Agreed-upon Procedures regarding Financial Information, adottata dalla Federazione internazionale dei revisori contabili (IFAC);
b)
al Codice deontologico dei contabili professionisti elaborato e pubblicato dall'International Ethics Standards Board for Accountants (IESBA) dell'IFAC.
Per i funzionari pubblici, tali procedure e norme sono stabilite a livello nazionale, tenendo conto delle norme internazionali.
Il revisore soddisfa almeno uno dei seguenti requisiti:
a)
essere membro di un organismo o istituto nazionale di contabilità o revisione contabile che a sua volta è membro dell'IFAC;
b)
essere membro di un organismo o istituto nazionale di contabilità o revisione contabile. Se tale organizzazione non è membro dell'IFAC, il revisore si impegna ad operare in conformità delle norme e della deontologia dell'IFAC;
c)
essere registrato come revisore legale nel registro pubblico di un organismo di controllo pubblico in uno Stato membro, in conformità dei principi in materia di controllo pubblico definiti nella direttiva 2006/43/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (10);
d)
essere registrato come revisore legale nel registro pubblico di un organismo di controllo pubblico in un paese partner della cooperazione transfrontaliera, a condizione che tale registro sia soggetto ai principi in materia di controllo pubblico stabiliti nella legislazione del paese interessato.
Il funzionario pubblico possiede le competenze tecniche necessarie per effettuare il suo esame.
2. Inoltre, l'autorità di gestione svolge le proprie verifiche a norma dell'articolo 26, paragrafo 5, lettera a), e dell'articolo 26, paragrafo 6. Ai fini dell'esecuzione delle verifiche in tutta l'area del programma, l'autorità di gestione può essere assistita dai punti di contatto per i controlli.
I paesi partecipanti adottano tutte le misure possibili per sostenere l'autorità di gestione nelle sue mansioni di controllo.
3. L'autorità di audit garantisce lo svolgimento di attività di audit sui sistemi di gestione e di controllo su un campione adeguato di progetti e sui conti annuali del programma come previsto all'articolo 28. Il gruppo di revisori di cui all'articolo 28, paragrafo 2, è istituito entro tre mesi dalla designazione dell'autorità di gestione. Esso adotta il proprio regolamento interno. È presieduto dall'autorità di audit designata per il programma.
Ciascun paese partecipante può autorizzare l'autorità di audit a svolgere direttamente i propri compiti sul suo territorio.
4. È garantita l'indipendenza dell'organismo o degli organismi di cui ai paragrafi 1, 2 e 3.
Articolo 33
Controlli da parte dell'Unione
1. La Commissione, l'Ufficio europeo per la lotta antifrode, la Corte dei conti europea e qualsiasi revisore esterno autorizzato da tali istituzioni e organismi possono verificare l'impiego dei fondi dell'Unione da parte dell'autorità di gestione, dei beneficiari, dei contraenti e dei subcontraenti, nonché di terzi che abbiano beneficiato di un sostegno finanziario, analizzando i documenti e/o svolgendo controlli in loco. Ciascun contratto stipula espressamente che tali istituzioni e organismi possono esercitare i propri poteri di controllo per quanto riguarda locali, documenti e informazioni, a prescindere dal supporto sul quale questi ultimi sono archiviati.
2. La Commissione si accerta, sulla base delle informazioni disponibili, ivi compresi la decisione sulla designazione, la dichiarazione di gestione annuale, le relazioni annuali di controllo, il parere di audit annuale, la relazione annuale e gli audit effettuati da organismi nazionali e dell'Unione, che i sistemi di gestione e di controllo siano conformi al presente regolamento e che funzionino in modo efficace.
3. La Commissione può chiedere all'autorità di gestione di adottare i provvedimenti necessari per garantire l'efficacia dei sistemi di gestione e di controllo e la regolarità delle spese.
TITOLO VI
ASSISTENZA TECNICA
Articolo 34
Stanziamenti per l'assistenza tecnica
1. All'assistenza tecnica può essere destinato al massimo il 10 % del contributo totale dell'Unione. In casi debitamente giustificati, di concerto con la Commissione, può essere assegnato un importo più elevato.
2. Il livello di assistenza tecnica deve rispecchiare le reali esigenze del programma, tenendo conto in particolare di fattori quali la dotazione complessiva del programma, le dimensioni dell'area geografica interessata da un programma e il numero di paesi partecipanti.
Articolo 35
Finalità
1. Gli interventi di assistenza tecnica comprendono attività di preparazione, gestione, monitoraggio, valutazione, informazione, comunicazione, lavoro in rete, risoluzione delle controversie, controllo e audit connesse all'attuazione del programma e attività volte a potenziare la capacità amministrativa di attuazione del programma.
2. L'assistenza tecnica per le attività di cui al paragrafo 1 è utilizzata tanto per le esigenze delle strutture dei programmi quanto per quelle dei beneficiari.
3. Le spese sostenute per attività di promozione e sviluppo delle capacità al di fuori dell'area del programma possono essere coperte entro il limite di cui all'articolo 39, paragrafo 2, e purché siano soddisfatte le condizioni ivi stabilite.
Articolo 36
Ammissibilità
1. I requisiti di ammissibilità di cui all'articolo 48 si applicano, mutatis mutandis, ai costi dell'assistenza tecnica. I costi riguardanti i funzionari dei paesi partecipanti assegnati al programma possono essere considerati ammissibili come spese di assistenza tecnica. Sono evitati i sistemi di remunerazione paralleli e le integrazioni. I costi di cui all'articolo 49 non sono considerati ammissibili come spese di assistenza tecnica.
2. I costi delle azioni preparatorie di cui all'articolo 16 sono ammissibili su presentazione del programma alla Commissione a norma dell'articolo 4, ma non prima del 1o gennaio 2014, a condizione che il programma sia approvato dalla Commissione a norma dell'articolo 5.
Articolo 37
Norme applicabili in materia di appalti
1. Se l'attuazione del piano annuale per l'utilizzo degli stanziamenti destinati all'assistenza tecnica prevede il ricorso a una gara d'appalto, il contratto d'appalto è aggiudicato conformemente alle regole seguenti:
a)
nel caso di un soggetto stabilito in uno Stato membro, questo applica le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative nazionali adottate in relazione alla normativa dell'Unione applicabile agli appalti pubblici oppure le norme in materia di appalti di cui al titolo IV della parte seconda del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 e al titolo II della parte seconda del regolamento delegato (UE) n. 1268/2012;
b)
in tutti gli altri casi, le norme pertinenti in materia di appalti sono descritte nella convenzione di finanziamento di cui agli articoli 8 e 9 o negli accordi di cui agli articoli 81 e 82.
2. In tutti i casi, si applicano le norme in materia di cittadinanza e di origine di cui agli articoli 8 e 9 del regolamento (UE) n. 236/2014.
3. L'aggiudicazione di appalti da parte degli uffici locali si limita ai costi di funzionamento ordinari e ai costi delle attività di comunicazione e visibilità.
TITOLO VII
PROGETTI
CAPO 1
Disposizioni generali
Articolo 38
Natura del sostegno
1. Un progetto consiste in una serie di attività definite e gestite in funzione di obiettivi, realizzazioni, risultati ed effetti da conseguire entro un periodo di tempo e una dotazione finanziaria determinati. Gli obiettivi, le realizzazioni, i risultati e gli effetti contribuiscono alle priorità individuate nel programma.
2. I contributi finanziari di un programma ai progetti sono erogati attraverso sovvenzioni e, in via eccezionale, mediante trasferimenti agli strumenti finanziari. I progetti finanziati tramite sovvenzioni sono oggetto dei capi da 2 a 4.
3. Le sovvenzioni sono concesse a progetti selezionati mediante inviti a presentare proposte, in conformità delle norme indicate nel programma, salvo nei casi eccezionali debitamente giustificati di cui all'articolo 41.
4. La quota del contributo dell'Unione destinata a grandi progetti di infrastrutture e i contributi agli strumenti finanziari di cui all'articolo 42 non possono superare il 30 %.
Articolo 39
Condizioni di finanziamento
1. I progetti possono ricevere contributi finanziari da un programma se soddisfano tutte le condizioni seguenti:
a)
hanno effetti e vantaggi chiari per la cooperazione transfrontaliera come descritto nel documento di programmazione e conferiscono un valore aggiunto alle strategie e ai programmi dell'Unione;
b)
sono attuati nell'area del programma;
c)
rientrano in una delle seguenti categorie:
i)
progetti integrati, nel cui ambito il beneficiario realizza sul proprio territorio una parte delle attività del progetto;
ii)
progetti simmetrici, nel cui ambito attività analoghe vengono realizzate parallelamente nei paesi partecipanti;
iii)
progetti riguardanti un solo paese, ove i progetti siano realizzati essenzialmente o esclusivamente in uno dei paesi partecipanti, ma a vantaggio di tutti o di una parte di essi, e ove siano individuati gli effetti e i vantaggi transfrontalieri.
2. I progetti che soddisfano i criteri di cui al paragrafo 1 possono essere attuati in parte al di fuori dell'area del programma, a condizione che siano soddisfatte tutte le condizioni seguenti:
a)
i progetti sono necessari per conseguire gli obiettivi del programma e recano vantaggi all'area del programma;
b)
l'importo totale stanziato nell'ambito del programma per le attività al di fuori dell'area del programma non supera il 20 % del contributo dell'Unione a livello di programma;
c)
gli obblighi delle autorità di gestione e di audit in materia di gestione, controllo e audit del progetto sono adempiuti dalle autorità responsabili del programma oppure mediante accordi conclusi con le autorità dei paesi in cui viene svolta l'attività.
3. Il contributo dell'Unione a progetti che comportino una componente «infrastrutture» è rimborsato se, entro i cinque anni successivi alla chiusura del progetto o entro il termine stabilito dalle norme sugli aiuti di Stato, ove applicabile, il progetto è oggetto di una modifica sostanziale che ne alteri la natura, gli obiettivi o le condizioni di attuazione in modo tale da comprometterne gli obiettivi iniziali. Gli importi indebitamente versati in relazione al progetto sono recuperati dall'autorità di gestione in proporzione al periodo per il quale i requisiti non sono stati soddisfatti.
4. L'autorità di gestione cerca di evitare duplicazioni delle attività tra i progetti finanziati dall'Unione. A tal fine, l'autorità di gestione può procedere a tutte le consultazioni che ritenga opportune e i soggetti consultati, compresa la Commissione, forniscono il sostegno necessario.
5. L'autorità di gestione fornisce al beneficiario capofila per ciascun progetto selezionato un documento che definisce le condizioni del sostegno al progetto, compresi i requisiti specifici relativi ai prodotti o ai servizi che il progetto deve fornire, il piano finanziario e il calendario di esecuzione.
Articolo 40
Inviti a presentare proposte
Per ciascun invito a presentare proposte, l'autorità di gestione fornisce ai richiedenti un documento che indica le condizioni per la partecipazione all'invito, la selezione e l'attuazione del progetto. Il documento precisa altresì i requisiti specifici concernenti i risultati da conseguire nell'ambito del progetto, il piano finanziario e il termine di esecuzione.
Articolo 41
Aggiudicazione diretta
1. I progetti possono essere aggiudicati senza invito a presentare proposte soltanto nei casi seguenti e a condizione che ciò sia debitamente motivato nella decisione di aggiudicazione:
a)
l'organismo al quale è aggiudicato un progetto gode di un monopolio de iure o de facto;
b)
il progetto concerne azioni aventi caratteristiche specifiche che richiedono un particolare tipo di organismo tenuto conto della sua competenza tecnica, dell'alto grado di specializzazione o dei suoi poteri amministrativi.
2. Nel programma è inserito un elenco definitivo di grandi progetti di infrastrutture proposti per la selezione senza invito a presentare proposte. Dopo l'adozione del programma, ma non oltre il 31 dicembre 2017, l'autorità di gestione fornisce alla Commissione le proposte complete di progetto, ivi comprese le informazioni di cui all'articolo 43, unitamente alla giustificazione dell'aggiudicazione diretta.
3. Nel programma è inserito un elenco indicativo di progetti diversi dai grandi progetti di infrastrutture proposti per la selezione senza invito a presentare proposte. Il comitato congiunto di controllo può decidere di selezionare progetti supplementari senza invito a presentare proposte in qualsiasi momento dopo l'adozione del programma. In entrambi i casi viene richiesta l'approvazione preventiva della Commissione. A tal fine, l'autorità di gestione fornisce alla Commissione le informazioni di cui all'articolo 43, unitamente alla giustificazione dell'aggiudicazione diretta.
4. I progetti proposti per la selezione senza invito a presentare proposte sono approvati dalla Commissione sulla base di una procedura articolata in due fasi, che consistono nella presentazione di una sintesi del progetto seguita da una proposta completa di progetto. Per ciascuna fase, la Commissione notifica la propria decisione all'autorità di gestione entro due mesi della data di presentazione del documento. Tale termine può essere prorogato se necessario. Se la Commissione respinge una proposta di progetto, ne comunica le motivazioni all'autorità di gestione.
Articolo 42
Contributi agli strumenti finanziari
1. Il programma può contribuire a uno strumento finanziario, a condizione che quest'ultimo sia conforme alle priorità del programma.
2. Il programma contiene un elenco definitivo dei contributi agli strumenti finanziari. Dopo l'adozione del programma, ma non oltre il 31 dicembre 2017, l'autorità di gestione fornisce alla Commissione le informazioni di cui all'articolo 43.
3. La Commissione esamina il contributo proposto per determinarne il valore aggiunto e la coerenza con il programma.
4. Il processo di approvazione si attiene alle norme di tali strumenti finanziari. Se la Commissione respinge una proposta di contributo, ne comunica le motivazioni all'autorità di gestione.
5. I contributi a tali strumenti finanziari sono soggetti alle norme applicabili a questi ultimi.
Articolo 43
Contenuto dei progetti
1. I fascicoli di candidatura dei progetti contengono almeno:
a)
un'analisi dei problemi e delle esigenze che giustificano il progetto, tenendo conto della strategia del programma e del modo in cui il progetto dovrebbe contribuire al conseguimento del rispettivo obiettivo prioritario;
b)
una valutazione del suo impatto transfrontaliero;
c)
la matrice logica;
d)
una valutazione della sostenibilità dei risultati attesi del progetto dopo il suo completamento;
e)
indicatori verificabili oggettivamente;
f)
informazioni sulla copertura geografica e sui gruppi beneficiari del progetto;
g)
il periodo di attuazione del progetto previsto e il piano di lavoro dettagliato;
h)
un'analisi degli effetti del progetto sulle questioni trasversali di cui all'articolo 4, paragrafo 3, lettera d), se del caso;
i)
i requisiti di attuazione del progetto, ivi compresi:
i)
l'identificazione dei beneficiari e la designazione del beneficiario capofila, con garanzie in merito alle sue competenze nel settore interessato, nonché alla sua capacità di gestione amministrativa e finanziaria;
ii)
la descrizione della struttura di gestione e attuazione del progetto;
iii)
le modalità concordate tra i beneficiari in conformità dell'articolo 46;
iv)
le disposizioni in materia di monitoraggio e valutazione;
v)
i piani d'informazione e comunicazione, in particolare le misure volte a render noto il sostegno dell'Unione al progetto;
j)
il piano e la dotazione finanziari dettagliati.
2. Le candidature per progetti che comprendono una componente «infrastrutture» di almeno 1 milione di EUR contengono inoltre:
a)
una descrizione dettagliata degli investimenti nelle infrastrutture e la loro ubicazione;
b)
una descrizione dettagliata della componente «sviluppo delle capacità» del progetto, salvo in casi debitamente giustificati;
c)
uno studio di fattibilità completo o un documento equivalente, compresi l'analisi delle opzioni, i risultati e l'analisi indipendente della qualità;
d)
una valutazione dell'impatto ambientale in conformità della direttiva 2011/92/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (11) e, per i paesi partecipanti che ne sono parte, della convenzione di Espoo della commissione economica delle Nazioni Unite per l'Europa sulla valutazione di impatto ambientale in un contesto transfrontaliero, del 25 febbraio 1991;
e)
la prova che i beneficiari sono proprietari dei terreni o vi hanno accesso;
f)
la licenza edilizia.
3. Eccezionalmente, e in casi debitamente giustificati, l'autorità di gestione può accettare che i documenti di cui alla lettera f) siamo presentati in un secondo tempo.
Articolo 44
Pubblicazione dell'elenco dei progetti
1. Al fine di garantire la trasparenza dei progetti finanziati dal programma, l'autorità di gestione conserva un elenco dei progetti selezionati sotto forma di foglio elettronico che consente di selezionare, cercare, estrarre e comparare i dati e di pubblicarli agevolmente su Internet. L'elenco dei progetti è accessibile sul sito web del programma e aggiornato almeno ogni sei mesi. Al fine di incoraggiare il riutilizzo dell'elenco dei progetti da parte del settore privato, della società civile o dell'amministrazione pubblica nazionale, il sito web può comprendere un chiaro riferimento alle norme in materia di licenze applicabili alla pubblicazione dei dati.
2. L'elenco contiene almeno le informazioni seguenti:
-
nome del beneficiario (solo per persone giuridiche; non devono essere nominate persone fisiche);
-
titolo del progetto;
-
sintesi del progetto;
-
periodo di attuazione del progetto;
-
spesa ammissibile totale;
-
tasso di cofinanziamento dell'Unione;
-
codice postale dell'area del progetto o altro indicatore appropriato dell'ubicazione;
-
copertura geografica;
-
data dell'ultimo aggiornamento dell'elenco dei progetti.
3. L'elenco dei progetti è trasmesso alla Commissione entro il 30 giugno dell'anno successivo all'esercizio finanziario nel corso del quale i progetti sono stati selezionati. Queste informazioni sono pubblicate su un sito Internet delle istituzioni dell'Unione.
CAPO 2
Beneficiari
Articolo 45
Partecipazione ai progetti
1. I progetti coinvolgono beneficiari di almeno uno degli Stati membri partecipanti e di uno dei paesi partner partecipanti di cui all'allegato I del regolamento (UE) n. 232/2014 o della Federazione russa.
2. I beneficiari sono persone fisiche o giuridiche alle quali è stata concessa una sovvenzione per un progetto. Le persone fisiche possono essere beneficiari, qualora ciò risulti necessario in virtù della natura o delle caratteristiche dell'azione o dell'obiettivo perseguito dal richiedente. La partecipazione delle persone fisiche è decisa a livello di programma.
3. I beneficiari di cui al paragrafo 1 devono soddisfare le seguenti condizioni:
a)
essere cittadini di un paese partecipante o persone giuridiche effettivamente stabilite nell'area del programma oppure un'organizzazione internazionale avente base operativa nell'area del programma. Un gruppo europeo di cooperazione territoriale può essere un beneficiario, a prescindere dal suo luogo di stabilimento, a condizione che la sua copertura geografica rientri nell'area del programma;
b)
rispettare i criteri di ammissibilità definiti per ciascuna procedura di selezione;
c)
non rientrare in alcuna delle situazioni di esclusione di cui all'articolo 106, paragrafo 1, e all'articolo 107 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012.
4. Oltre ai beneficiari di cui al paragrafo 1, possono partecipare beneficiari che non soddisfano i criteri di cui al paragrafo 3, lettera a), a condizione che siano soddisfatte tutte le condizioni seguenti:
a)
possono partecipare a norma degli articoli 8 e 9 del regolamento (UE) n. 236/2014;
b)
la loro partecipazione è richiesta dalla natura e dagli obiettivi del progetto e nella misura necessaria per la sua efficace attuazione;
c)
l'importo complessivo destinato nell'ambito del programma a beneficiari che non soddisfano i criteri di cui al paragrafo 3, lettera a), rientra nei limiti indicati all'articolo 39, paragrafo 2, lettera b).
Articolo 46
Obblighi dei beneficiari
1. Ogni progetto designa un beneficiario capofila che rappresenta il partenariato.
2. Tutti i beneficiari cooperano attivamente all'elaborazione e all'attuazione dei progetti. Inoltre, cooperano per dotare di organico sufficiente e/o per finanziare i progetti. Ciascun beneficiario è legalmente e finanziariamente responsabile delle attività che svolge e della quota di fondi dell'Unione che riceve. Gli obblighi specifici e le responsabilità finanziarie dei beneficiari sono stabilite nell'accordo di cui al paragrafo 3, lettera c).
3. Il beneficiario capofila:
a)
riceve il contributo finanziario dall'autorità di gestione per la realizzazione delle attività del progetto;
b)
garantisce che i beneficiari ricevano l'importo totale del contributo per intero e il più rapidamente possibile secondo le modalità di cui alla lettera c). Non si applica nessuna detrazione o trattenuta né alcun onere specifico con effetto equivalente che comporti la riduzione di detti importi per i beneficiari;
c)
definisce con i beneficiari modalità di partenariato in un accordo comprendente disposizioni che garantiscano, tra l'altro, la sana gestione finanziaria dei fondi stanziati per il progetto, anche per quanto concerne le modalità di recupero dei fondi indebitamente versati;
d)
si assume la responsabilità di garantire l'attuazione dell'intero progetto;
e)
garantisce che le spese dichiarate dai beneficiari siano state sostenute per l'attuazione del progetto e corrispondano alle attività stabilite nel contratto e concordate tra tutti i beneficiari;
f)
verifica che le spese dichiarate dai beneficiari siano state esaminate a norma dell'articolo 32, paragrafo 1.
CAPO 3
Ammissibilità delle spese
Articolo 47
Forme di sovvenzioni
1. Le sovvenzioni possono assumere una qualsiasi delle seguenti forme:
a)
rimborso di una determinata percentuale dei costi ammissibili effettivamente sostenuti di cui all'articolo 48;
b)
finanziamenti a tasso forfettario, calcolati applicando una determinata percentuale a una o più categorie di costo definite;
c)
somme forfettarie;
d)
rimborso sulla base di costi unitari;
e)
una combinazione delle forme di cui alle lettere da a) a d), unicamente se ciascuna di esse copre diverse categorie di costi.
2. Le sovvenzioni erogate nella forma di cui al paragrafo 1, lettera a), sono calcolate in base ai costi ammissibili effettivamente sostenuti dal beneficiario e stimati a priori nel bilancio di previsione presentato con la proposta e incluso nel contratto. I finanziamenti a tasso fisso di cui al paragrafo 1, lettera b), coprono determinate categorie di costi ammissibili, chiaramente individuate in anticipo, applicando una percentuale. Le somme forfettarie di cui al paragrafo 1, lettera c), coprono in modo generale tutte o determinate categorie specifiche di costi ammissibili chiaramente individuate in anticipo. I costi unitari di cui al paragrafo 1, lettera d), coprono tutte o determinate categorie specifiche di costi ammissibili, chiaramente individuate in anticipo con riferimento a un importo per unità.
3. Le sovvenzioni non hanno come oggetto o effetto un utile nel quadro del progetto. Si applicano le deroghe di cui all'articolo 125, paragrafo 4, del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012.
Articolo 48
Ammissibilità dei costi
1. Le sovvenzioni non superano un massimale globale espresso come percentuale e valore assoluto, fissato in base ai costi ammissibili stimati. Le sovvenzioni non superano i costi ammissibili.
2. Sono ammissibili i costi effettivamente sostenuti dal beneficiario che soddisfano tutti i seguenti criteri:
a)
essere stati sostenuti nel periodo di attuazione del progetto. In particolare:
i)
i costi relativi a servizi e lavori devono riferirsi alle attività svolte durante il periodo di attuazione. I costi relativi alle prestazioni devono riferirsi alla consegna e alla fornitura e all'installazione di prodotti nel corso del periodo di attuazione. Non soddisfano questo criterio la firma di un contratto, un ordinativo o l'assunzione di qualsiasi impegno di spesa nel corso del periodo di attuazione in vista della consegna futura di servizi, lavori o forniture dopo la scadenza del periodo di attuazione; i trasferimenti di tesoreria tra il beneficiario capofila e gli altri beneficiari non possono essere considerati come costi sostenuti;
ii)
i costi sostenuti devono essere pagati prima della presentazione delle relazioni finali. Essi possono essere pagati successivamente, a condizione che siano elencati nella relazione finale e corredati della data prevista di pagamento;
iii)
si fa eccezione per i costi relativi alle relazioni finali, compresi la verifica delle spese, l'audit e la valutazione finale del progetto, che possono essere sostenuti dopo il periodo di attuazione del progetto;
iv)
le procedure per l'aggiudicazione di appalti, di cui agli articoli 52 e successivi, possono essere state avviate e i contratti possono essere stati stipulati dai beneficiari prima dell'inizio del periodo di attuazione del progetto, sempre che le disposizioni di cui all'articolo 52 siano state rispettate;
b)
sono indicati nel bilancio complessivo stimato del progetto;
c)
sono necessari ai fini dell'attuazione del progetto;
d)
sono identificabili e verificabili, in particolare alla luce dei registri contabili del beneficiario, e determinati in conformità delle norme contabili e delle prassi abituali di contabilità analitica applicabili al beneficiario;
e)
ottemperano alle norme giuridiche in materia tributaria e sociale;
f)
sono ragionevoli, giustificati e conformi ai requisiti di sana gestione finanziaria, in particolare sotto il profilo dell'economia e dell'efficienza;
g)
sono giustificati da fatture o documenti di valore probatorio equivalente.
3. Una sovvenzione può essere concessa retroattivamente nei seguenti casi:
a)
qualora il richiedente possa dimostrare la necessità di avviare il progetto prima della firma del contratto. I costi ammissibili al finanziamento non possono tuttavia essere stati sostenuti prima della data di presentazione della domanda di sovvenzione o
b)
per costi relativi a studi e documentazione per progetti che comprendono una componente «infrastrutture».
È esclusa la sovvenzione retroattiva per progetti già conclusi.
4. Per consentire l'instaurazione di un solido partenariato, sono ammissibili i costi sostenuti prima della presentazione della domanda di sovvenzione nell'ambito di progetti ai quali è stata concessa una sovvenzione, purché siano soddisfatte le condizioni seguenti:
a)
sono sostenuti dopo la pubblicazione dell'invito a presentare proposte;
b)
si limitano alle spese di viaggio e di soggiorno del personale assunto dai beneficiari, purché soddisfino le condizioni di cui al paragrafo 5, lettera b);
c)
non superano il massimale fissato a livello di programma.
5. Fatti salvi i paragrafi 1 e 2, sono ammissibili i seguenti costi diretti del beneficiario:
a)
i costi del personale assegnato al progetto, purché siano soddisfatte tutte le condizioni seguenti:
-
si riferiscano ai costi di attività che il beneficiario non avrebbe realizzato se il progetto non fosse stato avviato;
-
non superino quelli normalmente a carico del beneficiario, salvo ove siano giustificati come indispensabili per l'esecuzione del progetto;
-
si riferiscano alle retribuzioni lorde effettive, comprensive dei contributi previdenziali e degli oneri connessi;
b)
le spese di viaggio e di soggiorno del personale e di altre persone che partecipano al progetto, a condizione che non superino né i costi normalmente sostenuti dal beneficiario conformemente alle sue norme e ai suoi regolamenti, né i tassi pubblicati dalla Commissione al momento della missione, se rimborsati sulla base di somme forfettarie, costi unitari o finanziamenti a tasso fisso;
c)
l'acquisto o le spese di locazione di impianti (nuovi o usati) e forniture espressamente ai fini del progetto, purché corrispondano ai prezzi di mercato;
d)
il costo dei materiali di consumo espressamente acquistati per il progetto;
e)
i costi derivanti da contratti aggiudicati dai beneficiari ai fini del progetto;
f)
i costi derivanti direttamente da requisiti imposti dal presente regolamento e dal progetto (ad esempio, azioni d'informazione e visibilità, valutazioni, audit esterni, traduzioni), comprese le spese per servizi finanziari (ad esempio, i costi dei bonifici bancari e delle garanzie finanziarie).
6. A norma dell'articolo 4, un programma può stabilire ulteriori norme di ammissibilità per l'intero programma.
Articolo 49
Costi non ammissibili
1. I seguenti costi relativi all'attuazione del progetto non sono considerati ammissibili:
a)
i debiti e gli oneri per il servizio del debito (interessi);
b)
gli accantonamenti per perdite o passività;
c)
i costi dichiarati dal beneficiario e già finanziati dal bilancio dell'Unione;
d)
gli acquisti di terreni o immobili per un importo superiore al 10 % della spesa ammissibile per il progetto in questione;
e)
le perdite dovute a operazioni di cambio;
f)
diritti, imposte e oneri, compresa l'IVA, tranne se non recuperabili a norma della pertinente normativa fiscale nazionale, salvo diversamente disposto da opportune disposizioni negoziate con i paesi partner della cooperazione transfrontaliera;
g)
i crediti a terzi;
h)
le ammende, le penali e le spese per controversie legali;
i)
i contributi in natura di cui all'articolo 14, paragrafo 1.
2. A norma dell'articolo 4, un programma può dichiarare non ammissibili altre categorie di costi.
Articolo 50
Somme forfettarie, costi unitari e finanziamenti a tasso fisso
1. L'importo totale del finanziamento sulla base di somme forfettarie, costi unitari e finanziamenti a tasso fisso non può superare 60 000 EUR per beneficiario e per progetto, salvo altrimenti disposto dal programma a norma dell'articolo 4, ma senza superare 100 000 EUR.
2. L'utilizzo di importi forfettari, costi unitari e finanziamenti a tasso fisso è sostenuto almeno dagli elementi seguenti:
a)
una giustificazione concernente l'adeguatezza di tali forme di finanziamento in considerazione della natura dei progetti, nonché dei rischi di irregolarità e frode e dei costi del controllo;
b)
l'individuazione dei costi o delle categorie di costi coperti dalle somme forfettarie, dai costi unitari o dai finanziamenti a tasso fisso, ad esclusione dei costi non ammissibili di cui all'articolo 49;
c)
la descrizione dei metodi per determinare gli importi forfettari, i costi unitari o i finanziamenti a tasso fisso e delle condizioni per garantire ragionevolmente che siano rispettati la norma del divieto del fine di lucro e i principi del cofinanziamento e che sia evitato il doppio finanziamento. Tali metodi si basano su:
i)
dati statistici o mezzi obiettivi analoghi o
ii)
un'impostazione beneficiario per beneficiario, facendo riferimento a dati storici certificati o verificabili del beneficiario o alle sue consuete pratiche contabili.
3. Una volta valutati e approvati dall'autorità di gestione, gli importi non sono rimessi in discussione da controlli ex post.
Articolo 51
Costi indiretti
1. I costi indiretti possono essere calcolati su base forfettaria fino al 7 % dei costi diretti ammissibili, al netto delle spese sostenute in relazione alla fornitura di infrastrutture, a condizione che il tasso sia calcolato secondo un metodo giusto, equo e verificabile.
2. Sono considerati come costi indiretti per un progetto i costi ammissibili che non possono essere identificati come costi specifici direttamente connessi alla realizzazione del progetto e non possono essere direttamente imputati ad esso in base alle condizioni di ammissibilità di cui all'articolo 48. Tali costi non possono comprendere costi non ammissibili di cui all'articolo 49 o costi già dichiarati in un'altra voce di spesa o linea di bilancio del progetto.
CAPO 4
Sezione 1
Appalti
Articolo 52
Norme applicabili
1. Se l'attuazione di un progetto richiede l'aggiudicazione di appalti di forniture, lavori o servizi da parte di un beneficiario, si applicano le norme seguenti:
a)
se il beneficiario è un'amministrazione aggiudicatrice o un ente aggiudicatore ai sensi della normativa dell'Unione applicabile alle procedure di appalto, esso può applicare le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative nazionali adottate in linea con le norme o regole dell'Unione di cui al paragrafo 2;
b)
se il beneficiario è un'organizzazione internazionale, può applicare le proprie norme in materia di appalti se offrono garanzie equivalenti alle norme riconosciute a livello internazionale;
c)
se il beneficiario è un'autorità pubblica di un paese partner della cooperazione transfrontaliera il cui cofinanziamento è trasferito all'autorità di gestione, può applicare disposizioni legislative, regolamentari e amministrative nazionali, a condizione che la convenzione di finanziamento lo consenta e che siano rispettati i principi generali di cui al paragrafo 2, lettera a).
2. In tutti gli altri casi si adempiono i seguenti obblighi:
a)
l'appalto è aggiudicato all'offerta più vantaggiosa o, se del caso, all'offerta con il prezzo più basso, evitando ogni conflitto d'interessi;
b)
per gli appalti di valore superiore a 60 000 EUR, si applicano le regole seguenti:
i)
è istituito un comitato di valutazione per vagliare le domande e/o le offerte sulla base dei criteri di esclusione, selezione e aggiudicazione pubblicati in precedenza dal beneficiario nel fascicolo di gara. Il comitato deve essere composto da un numero dispari di membri, dotati di tutte le competenze tecniche e amministrative necessarie ad esprimere un parere fondato sulle offerte/candidature;
ii)
sono garantiti un livello sufficiente di trasparenza, una concorrenza leale e un'adeguata pubblicità ex ante;
iii)
sono rispettati i principi di parità di trattamento, proporzionalità e non discriminazione;
iv)
i documenti di gara sono redatti sulla base delle migliori prassi internazionali;
v)
i termini per la presentazione delle domande o delle offerte devono essere sufficientemente lunghi da offrire alle parti interessate un periodo di tempo ragionevole per preparare le loro offerte;
vi)
i candidati o gli offerenti sono esclusi dalla partecipazione a una procedura di appalto qualora rientrino in una delle situazioni di cui all'articolo 106, paragrafo 1, del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012. I candidati o gli offerenti devono attestare che non si trovano in una di dette situazioni. Inoltre, gli appalti non possono essere aggiudicati a candidati od offerenti che, nel corso della procedura di gara, rientrino in una delle situazioni di cui all'articolo 107 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012;
vii)
sono seguite le procedure d'appalto di cui agli articoli da 53 a 56.
3. In tutti i casi, si applicano le norme in materia di cittadinanza e di origine di cui agli articoli 8 e 9 del regolamento (UE) n. 236/2014.
Articolo 53
Procedure per gli appalti di servizi
1. Gli appalti di servizi di valore pari o superiore a 300 000 EUR sono aggiudicati mediante procedura ristretta internazionale a seguito della pubblicazione di un bando di gara. Il bando di gara è pubblicato su ogni adeguato mezzo d'informazione al di là dell'area del programma, precisando il numero di candidati che saranno invitati a presentare un'offerta (tra quattro e otto) e garantendo un'effettiva concorrenza.
2. Gli appalti di servizi di valore superiore a 60 000 EUR ma inferiore a 300 000 EUR sono aggiudicati mediante procedura negoziata concorrenziale senza pubblicazione. Il beneficiario consulta almeno tre fornitori di servizi di sua scelta e negozia le condizioni del contratto con uno o più di essi.
Articolo 54
Procedure per gli appalti di forniture
1. Gli appalti di forniture di valore pari o superiore a 300 000 EUR sono aggiudicati mediante procedura internazionale aperta a seguito della pubblicazione di un bando di gara su ogni adeguato mezzo d'informazione al di là dell'area del programma.
2. Gli appalti di forniture di valore pari o superiore a 100 000 EUR ma inferiore a 300 000 EUR sono aggiudicati mediante gara di appalto aperta pubblicata nell'area del programma. Ciascun offerente ammissibile deve beneficiare delle medesime opportunità offerte alle imprese locali.
3. Gli appalti di forniture di valore superiore a 60 000 EUR ma inferiore a 100 000 EUR sono aggiudicati mediante procedura negoziata concorrenziale senza pubblicazione. Il beneficiario consulta almeno tre fornitori di sua scelta e negozia le condizioni del contratto con uno o più di essi.
Articolo 55
Procedure per gli appalti di lavori
1. Gli appalti di lavori di valore pari o superiore a 5 000 000 EUR sono aggiudicati mediante procedura internazionale aperta o, alla luce della peculiarità di determinati lavori, di una procedura ristretta, a seguito della pubblicazione di un bando di gara su ogni adeguato mezzo d'informazione al di là dell'area del programma.
2. Gli appalti di lavori di valore pari o superiore a 300 000 EUR ma inferiore a 5 000 000 EUR sono aggiudicati mediante gara di appalto aperta pubblicata nell'area del programma. Ciascun offerente ammissibile deve beneficiare delle medesime opportunità offerte alle imprese locali.
3. Gli appalti di lavori di valore superiore a 60 000 EUR ma inferiore a 300 000 EUR sono aggiudicati mediante procedura negoziata concorrenziale senza pubblicazione. Il beneficiario consulta almeno tre appaltatori di sua scelta e negozia le condizioni del contratto con uno o più di essi.
Articolo 56
Ricorso alla procedura negoziata
Il beneficiario può decidere di ricorrere alla procedura negoziata sulla base di un'unica offerta nei casi di cui agli articoli 266, 268 e 270 del regolamento delegato (UE) n. 1268/2012.
Sezione 2
Sostegno finanziario a terzi
Articolo 57
Sostegno finanziario a terzi
1. Se il progetto richiede la concessione di un sostegno finanziario a terzi, tale sostegno può essere accordato a condizione che:
a)
ciascun terzo offra adeguate garanzie per quanto riguarda il recupero degli importi;
b)
siano rispettati i principi di proporzionalità, trasparenza, sana gestione finanziaria, parità di trattamento e non discriminazione;
c)
siano evitati i conflitti d'interessi;
d)
il sostegno finanziario non possa essere cumulativo o concesso retroattivamente, comporti in linea di principio il cofinanziamento e non possa avere lo scopo o l'effetto di produrre un utile per ciascun terzo;
e)
le condizioni per l'erogazione del sostegno finanziario siano rigorosamente definite nel contratto per evitare l'esercizio di poteri discrezionali da parte del beneficiario. In particolare, il contratto specifica le categorie di persone che possono beneficiare del sostegno, i criteri di attribuzione, ivi compresi i criteri di determinazione dell'importo esatto, e un elenco tassativo dei diversi tipi di attività che possono beneficiare di detto sostegno finanziario;
f)
l'importo massimo del sostegno finanziario che può essere erogato non superi 60 000 EUR per parte terza, tranne quando esso sia l'obiettivo principale del progetto.
2. Si applicano le norme in materia di cittadinanza e di origine di cui agli articoli 8 e 9 del regolamento (UE) n. 236/2014. Se una sovvenzione derivata è superiore a 60 000 EUR, si applicano mutatis mutandis le norme di partecipazione di cui all'articolo 52, lettera b), punto vi).
TITOLO VIII
PAGAMENTI, PRESENTAZIONE E ACCETTAZIONE DEI CONTI, RETTIFICHE FINANZIARIE E RECUPERI
CAPO 1
Pagamenti
Articolo 58
Impegni annuali
1. Nell'ambito della gestione concorrente, la Commissione presenta gli impegni iniziali dopo aver adottato il programma a norma dell'articolo 5.
2. Nell'ambito della gestione indiretta, la Commissione presenta gli impegni iniziali dopo l'adozione del programma, dopo l'entrata in vigore dell'accordo che delega compiti di esecuzione finanziaria a un'organizzazione internazionale o a un paese partner della cooperazione transfrontaliera di cui agli articoli 81 e 82.
3. Successivamente, la Commissione procede ogni esercizio finanziario all'impegno di bilancio corrispondente entro il 1o maggio. L'importo degli impegni annuali è determinato in conformità del piano finanziario tenendo conto dello stato di avanzamento del programma e degli stanziamenti disponibili. La Commissione comunica all'autorità di gestione quando viene effettuato l'impegno annuale.
Articolo 59
Norme comuni per i pagamenti
1. I pagamenti alle autorità di gestione possono essere effettuati mediante prefinanziamento o pagamento del saldo finale.
2. Viene aperto un conto bancario in EUR, specifico per il programma. Quando i pagamenti da parte della Commissione vengono inoltrati attraverso un conto bancario diverso da quello del programma, i relativi importi e gli eventuali interessi sono trasferiti integralmente e senza indugio al conto bancario del programma.
3. A tali importi o agli eventuali interessi maturati non si applica alcuna detrazione o trattenuta né alcun onere specifico o di altro genere con effetto equivalente.
Articolo 60
Norme comuni per il calcolo del prefinanziamento
1. Ogni esercizio finanziario, non appena le è stato notificato l'impegno annuale, l'autorità di gestione può chiedere a titolo di prefinanziamento il versamento di un importo non superiore all'80 % del contributo dell'Unione per l'esercizio finanziario in questione. A decorrere dal secondo esercizio finanziario, le domande di prefinanziamento sono accompagnate dal bilancio degli impegni e delle spese previsti dell'autorità di gestione per i due esercizi contabili successivi all'ultimo parere di audit di cui all'articolo 68. Dopo aver esaminato le previsioni di bilancio, valutato il fabbisogno reale di finanziamenti del programma e verificato la disponibilità di stanziamenti, la Commissione procede integralmente o in parte al pagamento del prefinanziamento richiesto entro 60 giorni dalla data di registrazione della domanda di pagamento presso la Commissione.
2. Nel corso dell'esercizio finanziario, l'autorità di gestione può chiedere il versamento integrale o parziale dei fondi già impegnati a titolo di prefinanziamento supplementare. L'autorità di gestione correda la sua domanda di una relazione finanziaria intermedia che dimostri che le spese realmente sostenute o che verranno probabilmente effettuate entro la fine dell'esercizio finanziario superano l'importo del prefinanziamento già erogato. Tali trasferimenti successivi rappresentano un prefinanziamento supplementare, salvo se motivati dal parere di audit di cui all'articolo 68.
3. Ogni esercizio finanziario di esecuzione del programma, la Commissione liquida i prefinanziamenti precedenti in funzione delle spese ammissibili effettivamente sostenute, motivate dal parere di audit di cui all'articolo 68 dopo l'approvazione dei conti di cui all'articolo 69, paragrafo 2. Sulla base dei risultati di tale liquidazione, la Commissione può procedere alle opportune rettifiche finanziarie.
Articolo 61
Interruzione dei termini di pagamento
1. L'ordinatore delegato a norma del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 può interrompere il termine di pagamento di una richiesta di pagamento per un periodo massimo di sei mesi in una qualsiasi delle seguenti circostanze:
a)
a seguito di informazioni fornite da un organismo di audit nazionale o dell'Unione, esistono prove chiare che facciano presumere carenze significative nel funzionamento del sistema di gestione e di controllo;
b)
l'ordinatore delegato deve effettuare verifiche supplementari, essendo venuto a conoscenza di informazioni secondo cui le spese sarebbero connesse a un'irregolarità con gravi conseguenze finanziarie;
c)
non è stato presentato uno dei documenti richiesti a norma dell'articolo 77;
d)
non è stato presentato uno dei documenti richiesti a norma degli articoli 60 e 64.
L'autorità di gestione può concedere una proroga del periodo di interruzione di altri tre mesi.
2. L'ordinatore delegato limita l'interruzione dei termini di pagamento a quella parte delle spese oggetto della richiesta di pagamento in cui si rinvengano gli elementi di cui al paragrafo 1, primo comma, salvo qualora non sia possibile identificare la parte delle spese interessata. L'ordinatore delegato informa immediatamente lo Stato membro che ospita l'autorità di gestione e l'autorità di gestione in merito ai motivi dell'interruzione, chiedendo loro di porre rimedio alla situazione. L'ordinatore delegato pone fine all'interruzione non appena siano state adottate le misure necessarie. L'interruzione può essere prorogata oltre i sei mesi qualora non siano stati adottati i provvedimenti necessari.
Articolo 62
Sospensione dei pagamenti
1. La Commissione può sospendere integralmente o in parte i pagamenti in una qualsiasi delle seguenti circostanze:
a)
vi siano gravi carenze nel funzionamento dei sistemi di gestione e di controllo del programma, che hanno messo a rischio il contributo dell'Unione e per le quali non sono state adottate misure correttive;
b)
i paesi partecipanti abbiano commesso una grave violazione dei propri obblighi ai sensi dell'articolo 31;
c)
le spese siano collegate a un'irregolarità che non è stata rettificata, con gravi conseguenze finanziarie;
d)
il sistema di valutazione e di controllo presenti gravi carenze a livello di qualità e di affidabilità;
e)
il controllo, la valutazione o l'audit dimostrino che il programma non fornisce risultati in conformità del calendario di cui all'articolo 4, e come riferito a norma dell'articolo 77.
2. La Commissione può decidere di sospendere integralmente o in parte i prefinanziamenti dopo aver dato all'autorità di gestione la possibilità di presentare osservazioni.
3. La Commissione pone fine alla sospensione della totalità o di una parte dei pagamenti se l'autorità di gestione ha adottato le misure necessarie per consentirne la revoca.
Articolo 63
Pagamenti ai beneficiari capofila
1. I pagamenti ai beneficiari capofila possono assumere una delle seguenti forme:
a)
prefinanziamento;
b)
pagamento intermedio;
c)
pagamento del saldo finale.
2. L'autorità di gestione garantisce che i pagamenti ai beneficiari capofila siano trattati quanto prima in conformità del contratto firmato. Non si applica nessuna detrazione o trattenuta, salvo se giustificata dal contratto firmato, né alcun onere specifico o di altro genere con effetto equivalente che comporti la riduzione di tali pagamenti.
Articolo 64
Pagamento del saldo finale
1. Entro il 30 settembre 2024 l'autorità di gestione presenta la domanda di pagamento del saldo finale corredata dei documenti di cui all'articolo 77, paragrafo 5.
2. Il pagamento del saldo finale avviene entro tre mesi dalla data di liquidazione dei conti dell'esercizio contabile finale o entro un mese dalla data di accettazione della relazione finale di esecuzione, se successiva.
Articolo 65
Deroghe al disimpegno
1. L'importo interessato dal disimpegno s'intende ridotto degli importi che l'autorità di gestione non è stata in grado di dichiarare alla Commissione a causa di:
a)
progetti sospesi in virtù di un procedimento giudiziario o di un ricorso amministrativo con effetto sospensivo o
b)
cause di forza maggiore che compromettono gravemente l'attuazione del programma, in tutto o in parte;
c)
applicazione degli articoli 61 o 62;
2. L'autorità di gestione che invoca la forza maggiore a norma del paragrafo 1, lettera b), ne dimostra le conseguenze dirette sull'attuazione della totalità o di parte del programma. Ai fini del paragrafo 1, lettere a) e b), la riduzione può essere richiesta una volta se la sospensione o la situazione di forza maggiore sono durate non più di un anno, o un numero di volte che corrisponde alla durata della situazione di forza maggiore o al numero di anni compresi tra la data della decisione giudiziaria o amministrativa che sospende l'attuazione del progetto e la data della decisione giudiziaria o amministrativa finale.
3. Entro il 15 febbraio lo Stato membro invia alla Commissione informazioni in merito alle deroghe di cui al paragrafo 1, per l'importo da dichiarare entro il 31 dicembre dell'esercizio finanziario precedente.
Articolo 66
Procedura di disimpegno
1. La Commissione informa tempestivamente l'autorità di gestione ogniqualvolta esista un rischio di disimpegno a norma dell'articolo 6 del regolamento (UE) n. 236/2014.
2. Sulla base delle informazioni ricevute al 15 febbraio, la Commissione informa l'autorità di gestione circa l'importo del disimpegno risultante da dette informazioni.
3. L'autorità di gestione dispone di due mesi per accettare l'importo oggetto del disimpegno o per trasmettere osservazioni.
4. Entro il 30 giugno, l'autorità di gestione presenta alla Commissione un piano finanziario riveduto che tiene conto dell'impatto della riduzione del contributo sugli obiettivi tematici o sull'assistenza tecnica del programma per l'esercizio finanziario in questione. In caso di mancata presentazione, la Commissione modifica il piano finanziario riducendo il contributo dell'Unione per l'esercizio finanziario in questione. La riduzione incide sugli obiettivi tematici e sull'assistenza tecnica in proporzione.
5. La Commissione modifica la decisione che adotta il programma.
Articolo 67
Uso dell'euro
1. L'importo delle spese sostenute in una valuta diversa dall'euro è convertito in euro dall'autorità di gestione e dal beneficiario al tasso di cambio contabile mensile della Commissione valido:
a)
nel mese durante il quale le spese sono state sostenute;
b)
nel mese durante il quale le spese sono state sottoposte a esame in conformità dell'articolo 32, paragrafo 1;
c)
nel mese durante il quale le spese sono state segnalate al beneficiario capofila.
2. Il metodo prescelto è indicato nel programma e si applica per tutta la sua durata. All'assistenza tecnica e ai progetti possono applicarsi metodi diversi.
CAPO 2
Presentazione e accettazione dei conti
Articolo 68
Presentazione dei conti
1. La contabilità del programma è tenuta dall'autorità di gestione. Tale contabilità è autonoma e separata e comprende esclusivamente le operazioni relative al programma. Essa permette un controllo analitico del programma per priorità e assistenza tecnica.
2. Nella sua relazione annuale, l'autorità di gestione fornisce alla Commissione, entro il 15 febbraio, le seguenti informazioni finanziarie:
a)
i conti relativi all'esercizio contabile precedente;
b)
una dichiarazione di gestione firmata dal rappresentante dell'autorità di gestione, la quale confermi che:
i)
le informazioni sono presentate correttamente, complete ed esatte;
ii)
le spese sono state effettuate per la finalità prevista;
iii)
i sistemi di controllo predisposti offrono le necessarie garanzie quanto alla legittimità delle operazioni sottostanti;
c)
un riepilogo annuale dei controlli effettuati dall'autorità di gestione, compresa un'analisi della natura e della portata degli errori e delle carenze individuati nei sistemi, nonché le azioni correttive avviate o programmate;
d)
un parere di audit sui conti annuali;
e)
una relazione annuale di audit redatta dall'autorità di audit, contenente una sintesi degli audit effettuati, compresa un'analisi della natura e della portata degli errori e delle carenze individuati, sia a livello di sistema che per i progetti, nonché l'indicazione delle azioni correttive adottate o previste;
f)
una stima dei costi sostenuti dal 1o luglio al 31 dicembre dell'esercizio precedente;
g)
l'elenco dei progetti chiusi nel corso dell'esercizio contabile.
3. I conti di cui al paragrafo 2, lettera a), sono presentati per ciascun programma e indicano, a livello di ciascuna priorità e dell'assistenza tecnica:
a)
le spese sostenute e pagate nonché le entrate ottenute e percepite dall'autorità di gestione;
b)
gli importi cui si è rinunciato e gli importi recuperati nel corso del periodo contabile, gli importi da recuperare entro la fine del periodo contabile e gli importi non recuperabili.
4. Il parere di audit di cui al paragrafo 2, lettera d), accerta se i conti forniscano un quadro fedele, le relative operazioni siano legittime e regolari e i sistemi di controllo opportunamente predisposti funzionino. Il parere riferisce altresì se l'esercizio di audit metta in dubbio le affermazioni contenute nella dichiarazione di gestione di cui al paragrafo 2, lettera b).
Articolo 69
Accettazione dei conti
1. Entro il 31 maggio dell'anno successivo alla chiusura dell'esercizio contabile, la Commissione esamina i conti e comunica all'autorità di gestione se ritiene che essi siano completi, accurati e veritieri.
2. Sulla base delle spese ammissibili sostenute, certificate dal parere di audit di cui all'articolo 68, paragrafo 2, lettera d), la Commissione liquida il prefinanziamento.
3. L'accettazione dei conti non pregiudica eventuali rettifiche finanziarie successive in conformità dell'articolo 72.
Articolo 70
Periodo di conservazione dei dati
1. L'autorità di gestione e i beneficiari conservano tutti i documenti relativi al programma o a un progetto per un periodo di cinque anni a decorrere dalla data di pagamento del saldo del programma. In particolare, essi conservano relazioni, pezze giustificative, nonché conti, documenti contabili e qualsiasi altro documento relativo al finanziamento del programma (compresi tutti i documenti relativi all'aggiudicazione dell'appalto) e dei progetti.
2. Fatto salvo il paragrafo 1, la documentazione inerente agli audit, ai ricorsi, ai contenziosi o alle azioni legali derivanti dall'esecuzione del programma o del progetto è conservata fintanto che gli audit, i ricorsi, i contenziosi o le azioni legali non siano stati conclusi.
CAPO 3
Rettifiche finanziarie e recuperi
Sezione 1
Rettifiche finanziarie
Articolo 71
Rettifiche finanziarie effettuate dall'autorità di gestione
1. Spetta anzitutto all'autorità di gestione prevenire e accertare le irregolarità, effettuare le rettifiche finanziarie necessarie e procedere ai recuperi. Nel caso di un'irregolarità sistemica, l'autorità di gestione estende le proprie indagini a tutte le operazioni che potrebbero essere interessate.
L'autorità di gestione procede alle rettifiche finanziarie necessarie in relazione alle irregolarità isolate o sistemiche individuate nell'ambito dei progetti, dell'assistenza tecnica o del programma. Le rettifiche finanziarie consistono in una soppressione totale o parziale del contributo dell'Unione a un progetto o all'assistenza tecnica. L'autorità di gestione tiene conto della natura e della gravità delle irregolarità e della perdita finanziaria e apporta una rettifica finanziaria proporzionata. L'autorità di gestione inserisce le rettifiche finanziarie nei conti annuali dell'esercizio contabile nel quale è decisa la soppressione.
2. Il contributo dell'Unione soppresso a norma del paragrafo 1 può essere reimpiegato nell'ambito del programma in questione, alle condizioni di cui al paragrafo 3.
3. Il contributo soppresso a norma del paragrafo 1 non può essere reimpiegato per il progetto oggetto di rettifica finanziaria o, laddove la rettifica finanziaria riguardi un'irregolarità sistemica, per qualsiasi progetto interessato da quest'ultima.
Articolo 72
Rettifiche finanziarie effettuate dalla Commissione
1. La Commissione procede a rettifiche finanziarie sopprimendo in tutto o in parte il contributo dell'Unione a un programma e procedendo al recupero presso l'autorità di gestione al fine di escludere dal finanziamento dell'Unione le spese che violano la normativa applicabile o legate a carenze nei sistemi di gestione e di controllo individuate dalla Commissione o dalla Corte dei conti europea.
2. Una violazione del diritto applicabile comporta una rettifica finanziaria solo se riguarda una spesa che è stata notificata alla Commissione e ove sia soddisfatta una delle seguenti condizioni:
a)
la violazione ha influenzato la selezione di un progetto o di un contratto di assistenza tecnica o in casi in cui, date le caratteristiche della violazione, non risulti possibile accertarne l'incidenza ma sussista un rischio sostanziale che la violazione in questione abbia avuto tale effetto;
b)
la violazione ha influenzato l'importo delle spese dichiarate dal programma o in casi in cui, date le caratteristiche della violazione, non risulti possibile quantificarne l'incidenza finanziaria ma sussista un rischio sostanziale che la violazione in questione abbia avuto tale effetto.
3. In particolare, la Commissione procede a rettifiche finanziarie qualora, effettuate le necessarie verifiche, essa concluda che:
a)
i sistemi di gestione e di controllo del programma presentano gravi carenze che hanno messo a rischio il contributo dell'Unione già versato;
b)
l'autorità di gestione non si è conformata agli obblighi che le incombono a norma dell'articolo 71 prima dell'avvio della procedura di rettifica finanziaria ai sensi del presente paragrafo;
c)
le spese dichiarate nella relazione annuale o finale sono irregolari e non sono state rettificate dall'autorità di gestione prima dell'avvio della procedura di rettifica finanziaria ai sensi del presente paragrafo.
La Commissione fonda le proprie rettifiche finanziarie su singoli casi di irregolarità identificati e tiene conto dell'eventuale natura sistemica dell'irregolarità. Quando non è possibile quantificare con precisione l'importo di spesa irregolare, la Commissione applica una rettifica finanziaria su base forfettaria o per estrapolazione.
4. Nel decidere l'importo di una rettifica finanziaria ai sensi del paragrafo 3, la Commissione si attiene al principio di proporzionalità, tenendo conto della natura e della gravità dell'irregolarità, nonché della portata e delle implicazioni finanziarie delle carenze dei sistemi di gestione e di controllo riscontrate nel programma.
5. Ove si basi su relazioni di revisori non appartenenti ai propri servizi, la Commissione trae le proprie conclusioni in merito alle conseguenze finanziarie dopo aver ascoltato l'autorità di gestione e i revisori.
6. La chiusura del programma lascia impregiudicato il diritto della Commissione di adottare rettifiche finanziarie successive nei confronti dell'autorità di gestione.
7. I criteri per stabilire il livello di rettifica finanziaria da applicare e i criteri per applicare le rettifiche finanziarie su base forfettaria o per estrapolazione sono quelli adottati in conformità del regolamento (UE) n. 1303/2013 (12), in particolare l'articolo 144, nonché quelli contenuti nella decisione della Commissione del 19 dicembre 2013 (13).
Articolo 73
Procedura
1. Prima di decidere in merito a una rettifica finanziaria, la Commissione comunica all'autorità di gestione le conclusioni provvisorie del suo esame e la invita a trasmettere osservazioni entro un termine di due mesi.
2. Se la Commissione propone una rettifica finanziaria calcolata per estrapolazione o su base forfettaria, è data la possibilità all'autorità di gestione di dimostrare, attraverso un esame della documentazione pertinente, che la portata reale delle irregolarità è inferiore alla valutazione della Commissione. Di concerto con la Commissione, l'autorità di gestione può limitare l'ambito di tale esame a una parte o a un campione adeguati della documentazione di cui trattasi. Tranne in casi debitamente giustificati, il termine concesso per l'esecuzione dell'esame è limitato a un periodo ulteriore di due mesi successivi al periodo di due mesi di cui al paragrafo 1.
3. La Commissione tiene conto di ogni prova eventualmente fornita dall'autorità di gestione entro i termini stabiliti ai paragrafi 1 e 2.
4. Se non accetta le conclusioni provvisorie della Commissione, l'autorità di gestione è da questa convocata per un'audizione, in modo che tutte le informazioni e osservazioni pertinenti siano a disposizione della Commissione ai fini delle conclusioni in merito all'applicazione della rettifica finanziaria.
5. In caso di accordo e fatte salve le disposizioni del paragrafo 6, l'autorità di gestione può riutilizzare il contributo soppresso per il programma di cui trattasi, in conformità dell'articolo 71, paragrafo 2.
6. Per applicare le rettifiche finanziarie la Commissione adotta una decisione entro sei mesi dalla data dell'audizione, o dalla data di ricevimento di informazioni aggiuntive, ove l'autorità di gestione convenga di presentarle successivamente all'audizione. La Commissione tiene conto di tutte le informazioni fornite e delle osservazioni formulate durante la procedura. Se l'audizione non ha luogo, il termine di sei mesi decorre due mesi dopo la data della lettera di convocazione all'audizione inviata dalla Commissione.
7. Se la Commissione o la Corte dei conti europea rilevano irregolarità che dimostrino una carenza grave nel funzionamento dei sistemi di gestione e di controllo, le conseguenti rettifiche finanziarie riducono il contributo dell'Unione.
Il primo comma non si applica in caso di carenze gravi nel funzionamento dei sistemi di gestione e di controllo che, prima della data di accertamento da parte della Commissione o della Corte dei conti europea:
a)
siano state individuate nella dichiarazione di gestione, nella relazione annuale di controllo o nel parere di audit presentati alla Commissione a norma dell'articolo 68 o in altre relazioni di audit dell'autorità di audit presentate alla Commissione e siano state oggetto di interventi appropriati o
b)
siano state oggetto di adeguate misure correttive da parte dell'autorità di gestione.
La valutazione delle gravi carenze nel funzionamento dei sistemi di gestione e di controllo si basa sul diritto applicabile al momento della presentazione delle dichiarazioni di gestione, delle relazioni annuali di controllo e dei pareri di audit pertinenti.
Nel decidere su una rettifica finanziaria la Commissione:
a)
rispetta il principio di proporzionalità tenendo conto della natura e dell'entità della carenza grave nel funzionamento dei sistemi di gestione e di controllo e delle relative implicazioni finanziarie per il bilancio dell'Unione;
b)
ai fini dell'applicazione di una rettifica su base forfettaria o per estrapolazione, esclude le spese irregolari precedentemente rilevate dall'autorità di gestione che sono state oggetto di adeguamento dei conti e le spese la cui legittimità e regolarità è oggetto di valutazione;
c)
tiene conto delle rettifiche su base forfettaria o per estrapolazione applicate alle spese dall'autorità di gestione per altre carenze gravi rilevate dall'autorità di gestione al momento di determinare il rischio residuo per il bilancio dell'Unione.
Sezione 2
Recuperi
Articolo 74
Responsabilità finanziarie e recuperi
1. Spetta all'autorità di gestione procedere al recupero degli importi indebitamente corrisposti.
2. Se il recupero riguarda una violazione, da parte dell'autorità di gestione, degli obblighi di legge previsti dal presente regolamento e dal regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012, l'autorità di gestione è responsabile del rimborso degli importi in questione alla Commissione.
3. Se il recupero riguarda carenze sistemiche dei sistemi di gestione e di controllo del programma, l'autorità di gestione è responsabile del rimborso degli importi in questione alla Commissione conformemente alla ripartizione delle responsabilità fra i paesi partecipanti, come stabilito nel programma.
4. Qualora il recupero riguardi un credito nei confronti di un beneficiario stabilito in uno Stato membro e qualora l'autorità di gestione non riesca a recuperare il credito, lo Stato membro in cui è stabilito il beneficiario provvede a versare l'importo dovuto all'autorità di gestione prima di rivalersi sul beneficiario.
5. Qualora il recupero riguardi un credito nei confronti di un beneficiario stabilito in un paese partner della cooperazione transfrontaliera e l'autorità di gestione non riesca a recuperare il credito, il livello di responsabilità del paese partner in cui è stabilito il beneficiario corrisponde a quanto stabilito nelle pertinenti convenzioni di finanziamento di cui agli articoli 8 e 9.
Articolo 75
Rimborso all'autorità di gestione
1. L'autorità di gestione recupera gli importi indebitamente versati e gli eventuali interessi di mora dal beneficiario capofila. I beneficiari interessati rimborsano al beneficiario capofila gli importi indebitamente versati, conformemente all'accordo di partenariato firmato tra di loro. Qualora il beneficiario capofila non riesca ad ottenere il rimborso dal beneficiario interessato, l'autorità di gestione notifica ufficialmente a quest'ultimo l'obbligo di rimborsare il beneficiario capofila. Se il beneficiario interessato non procede al rimborso, l'autorità di gestione chiede al paese partecipante nel quale è stabilito il beneficiario interessato di rimborsare gli importi indebitamente versati in conformità dell'articolo 74, paragrafi da 2 a 5.
2. L'autorità di gestione è tenuta ad assicurare con la dovuta diligenza il rimborso degli ordini di recupero con il sostegno dei paesi partecipanti. L'autorità di gestione si accerta in particolare che i crediti pecuniari siano certi, liquidi ed esigibili. Quando l'autorità di gestione intende rinunciare a recuperare un credito accertato, si assicura che la rinuncia sia regolare e conforme ai principi di sana gestione finanziaria e di proporzionalità. La decisione di rinuncia deve essere presentata per accordo preliminare al comitato congiunto di controllo.
3. L'autorità di gestione comunica alla Commissione tutti i provvedimenti adottati per recuperare gli importi dovuti. La Commissione può, in qualsiasi momento, rilevare il compito di recuperare gli importi direttamente dal beneficiario o dal paese partecipante interessato.
4. Il fascicolo trasferito a un paese partecipante o alla Commissione contiene tutti i documenti che consentono di procedere al recupero, nonché le prove degli interventi effettuati dall'autorità di gestione per recuperare gli importi dovuti.
5. I contratti stipulati dall'autorità di gestione contengono una clausola che consente alla Commissione o al paese partecipante in cui è stabilito il beneficiario di recuperare gli importi dovuti all'autorità di gestione, che quest'ultima non è stata in grado di recuperare.
Articolo 76
Rimborso alla Commissione
1. Qualsiasi importo dovuto alla Commissione è rimborsato entro il termine indicato nell'ordine di riscossione. Il termine è di 45 giorni a decorrere dalla data di emissione della nota di addebito.
2. Ogni ritardo nel provvedere al rimborso dà luogo all'applicazione di interessi di mora, a decorrere dalla data di scadenza del termine e fino alla data del pagamento effettivo. Il tasso d'interesse è fissato a tre punti percentuali e mezzo al di sopra del tasso applicato dalla Banca centrale europea alle sue principali operazioni di rifinanziamento il primo giorno lavorativo del mese della data di scadenza. Gli importi da rimborsare possono essere compensati con qualsiasi importo dovuto al beneficiario o al paese partecipante. Ciò non pregiudica il diritto delle parti di concordare il pagamento a rate.
TITOLO IX
RELAZIONI, CONTROLLO E VALUTAZIONE
Articolo 77
Relazioni annuali dell'autorità di gestione
1. Entro il 15 febbraio l'autorità di gestione presenta alla Commissione una relazione annuale approvata dal comitato congiunto di controllo. Tale relazione annuale comprende una parte tecnica e una parte finanziaria che interessano l'esercizio contabile precedente.
2. La parte tecnica descrive:
a)
i progressi compiuti nell'attuazione del programma e dei suoi obiettivi prioritari;
b)
l'elenco dettagliato dei contratti firmati, nonché l'elenco dei progetti selezionati non ancora oggetto di contratto, compresi elenchi di riserva;
c)
le attività di assistenza tecnica svolte;
d)
le misure adottate in termini di controllo e valutazione dei progetti, i loro risultati e le azioni realizzate per ovviare ai problemi individuati;
e)
le attività di informazione e comunicazione realizzate.
3. La parte finanziaria è elaborata in conformità dell'articolo 68, paragrafo 2.
4. Inoltre, la relazione annuale contiene le previsioni delle attività da realizzare durante l'esercizio contabile successivo. Essa comprende:
a)
una strategia di audit aggiornata;
b)
il programma di lavoro, il piano finanziario e l'impiego previsto dell'assistenza tecnica;
c)
il piano annuale di controllo e valutazione in conformità dell'articolo 78, paragrafo 2;
d)
il piano annuale d'informazione e comunicazione in conformità dell'articolo 79, paragrafo 4.
5. Entro il 30 settembre 2024 l'autorità di gestione presenta alla Commissione una relazione finale approvata dal comitato congiunto di controllo. La relazione finale contiene, mutatis mutandis, le informazioni richieste a norma dei paragrafi 2 e 3 per l'ultimo esercizio contabile e per l'intera durata del programma.
Articolo 78
Controllo e valutazione
1. Il controllo e la valutazione del programma mirano a migliorare la qualità della progettazione e dell'esecuzione, nonché a valutare e migliorare la coerenza, l'efficacia, l'efficienza e l'impatto. Le risultanze del controllo e delle valutazioni vengono prese in considerazione nel ciclo di programmazione e di attuazione.
2. Un piano indicativo di controllo e valutazione è inserito nel programma per la sua intera durata. Ciascun programma elabora successivamente un piano annuale di controllo e valutazione che deve essere realizzato dall'autorità di gestione conformemente agli orientamenti e alla metodologia di valutazione della Commissione. Il piano annuale è presentato alla Commissione entro e non oltre il 15 febbraio.
3. Oltre alle attività quotidiane di controllo, l'autorità di gestione realizza un programma orientato ai risultati e procede al controllo dei progetti.
4. La Commissione ha accesso a tutte le relazioni di controllo e valutazione.
5. La Commissione può avviare in ogni momento una valutazione o un controllo del programma o di una sua parte. I risultati di tali operazioni, che sono comunicati al comitato congiunto di controllo e all'autorità di gestione del programma, possono comportare adeguamenti del programma.
TITOLO X
VISIBILITÀ
Articolo 79
Visibilità
1. Spetta sia all'autorità di gestione che ai beneficiari garantire la comunicazione al pubblico di informazioni adeguate.
2. L'autorità di gestione e i beneficiari garantiscono un'adeguata visibilità del contributo dell'Unione ai programmi e ai progetti, al fine di sensibilizzare maggiormente il pubblico all'azione dell'Unione e di creare un'immagine coerente del sostegno dell'Unione in tutti i paesi partecipanti.
3. L'autorità di gestione deve garantire che la sua strategia in materia di visibilità e gli interventi a favore della visibilità realizzati dai beneficiari rispettino gli orientamenti della Commissione.
4. Nel programma sono integrati la strategia di comunicazione per l'intera durata e un piano indicativo d'informazione e comunicazione per il primo anno, comprese misure in materia di visibilità. Ciascun programma redige successivamente un piano annuale d'informazione e comunicazione che deve essere realizzato dall'autorità di gestione. Il piano è presentato alla Commissione entro e non oltre il 15 febbraio.
PARTE TERZA
DISPOSIZIONI PARTICOLARI
TITOLO I
GESTIONE INDIRETTA CON LE ORGANIZZAZIONI INTERNAZIONALI
Articolo 80
Organizzazioni internazionali come autorità di gestione
1. I paesi partecipanti possono proporre che il programma sia gestito da un'organizzazione internazionale.
2. Solo le organizzazioni internazionali ai sensi dell'articolo 43 del regolamento delegato (UE) n. 1268/2012 possono essere proposte come autorità di gestione.
3. Un'organizzazione internazionale soddisfa i requisiti di cui all'articolo 60 del regolamento (UE) n. 966/2012.
4. Prima di adottare un programma, la Commissione ottiene la prova del rispetto delle condizioni indicate al paragrafo 3.
Articolo 81
Norme applicabili ai programmi gestiti da un'organizzazione internazionale
1. La Commissione e l'organizzazione internazionale concludono un accordo che precisi le modalità applicabili al programma. Qualora il programma contribuisca a uno strumento finanziario a norma dell'articolo 42, sono rispettati le condizioni e gli obblighi di rendicontazione di cui all'articolo 140 del regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012.
2. Le disposizioni contenute nella parte seconda si applicano ai programmi gestiti da un'organizzazione internazionale salvo altrimenti disposto dall'accordo di cui al paragrafo 1.
TITOLO II
GESTIONE INDIRETTA CON UN PAESE PARTNER DELLA COOPERAZIONE TRANSFRONTALIERA
Articolo 82
Paesi partner della cooperazione transfrontaliera come autorità di gestione
1. I paesi partecipanti possono proporre che il programma sia gestito da un paese partner della cooperazione transfrontaliera.
2. La natura dei compiti assegnati al paese partner della cooperazione transfrontaliera designato è indicata nell'accordo firmato tra la Commissione e il paese partner della cooperazione transfrontaliera a norma delle disposizioni in materia di gestione indiretta contenute nel regolamento (UE, Euratom) n. 966/2012 e nel regolamento delegato (UE) n. 1268/2012.
3. L'accordo di cui al paragrafo 2 precisa le modalità applicabili al programma. In particolare, stabilisce quali disposizioni della parte seconda siano applicabili tenuto conto della natura dei compiti affidati all'autorità di gestione e degli importi in questione.
PARTE QUARTA
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 83
Disposizioni transitorie
Il regolamento (CE) n. 951/2007 (14) continua ad applicarsi agli atti giuridici e agli impegni attinenti all'esecuzione degli esercizi precedenti al 2014.
Articolo 84
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 2014.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 18 agosto 2014