ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. července 2011
o státní podpoře C 15/09 (ex N 196/09), kterou Německo poskytlo podniku Hypo Real Estate, popř. ji hodlá poskytnout
(oznámeno pod číslem K(2011) 5157)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/118/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány k předložení připomínek v souladu s výše uvedenými články (2) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 2. října 2008 Evropská komise schválila dočasně, tj. na dobu šesti měsíců, popř. až do předložení důvěryhodného a fundovaného restrukturalizačního plánu pro danou banku, státní podporu ve prospěch Hypo Real Estate Holding AG ve formě státní záruky překračující 35 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 44/08) (3). Toto opatření Německo Komisi oznámilo dne 30. září 2008.
(2)
Dne 1. dubna 2009 Německo oznámilo restrukturalizační plán skupiny Hypo Real Estate (dále jen „HRE“) (zaevidováno pod číslem N 196/09). Dopisem ze dne 17. dubna 2009 Německo doplnilo oznámení restrukturalizačního plánu tím, že informovalo Komisi o kapitálové injekci ve výši 60 milionů EUR a o prodloužení státního rámce záruk ve výši 52 miliard EUR, které bylo umožněno na základě schváleného záchranného balíčku pro úvěrové instituce (4).
(3)
Dopisem ze dne 7. května 2009 (5) Komise Německu sdělila, že zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Toto rozhodnutí („rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo spolu s výzvou k podání připomínek zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (6).
(4)
Dne 3. července 2009 Německo oznámilo kapitálovou injekci ve výši 2,96 miliardy EUR (zaevidováno pod číslem N 333/09).
(5)
Dne 17. srpna 2009 Německo sdělilo Komisi, že chce ve prospěch HRE opětovně prodloužit záruky ve výši 52 miliard EUR, které byly poskytnuty prostřednictvím zvláštního fondu pro stabilizaci finančního trhu (Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung, dále jen „SoFFin“) (zaevidováno pod číslem C 15/09) (viz 2. bod odůvodnění).
(6)
Ve dnech 20. a 21. října 2009 Německo znovu předložilo aktualizaci restrukturalizačního plánu, oznámilo Komisi další plánovaná opatření ve prospěch HRE (zřízení konsolidační agentury, poskytnutí dodatečných záruk) a informovalo Komisi o opětovném, tj. třetím prodloužení stávajících záruk SoFFin ve výši 52 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 557/09).
(7)
Dne 26. října 2009 Německo pod číslem N 557/09 oznámilo další kapitálovou injekci ve výši 3 miliard EUR a záruky SoFFin ve výši celkem 18 miliard EUR udělené HRE, jakož i záruku SoFFin ve výši 2 miliard EUR poskytnutou ve prospěch konsolidační agentury HRE (7). Komise tuto záruku SoFFin v rozsahu 2 miliard EUR neschválila.
(8)
Dne 13. listopadu 2009 Komise rozšířila rozsah formálního šetření a dočasně do doby, než vydá konečné rozhodnutí Komise o daném restrukturalizačním plánu, schválila kapitálové injekce ve výši 60 milionů EUR, 2,96 miliardy EUR a 3 miliard EUR (ve věcech C 15/09, N 333/09 a N 557/09). Toto rozhodnutí bylo spolu s výzvou k podání připomínek zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8).
(9)
Ve dnech 15., 16. a 17. prosince 2009 Německo doplnilo oznámení ze dne 26. října 2009 a předložilo další údaje ohledně záruk SoFFin ve výši 18 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 694/09).
(10)
Dne 21. prosince 2009 Komise tyto záruky SoFFin ve výši 18 miliard EUR dočasně schválila nanejvýš na jeden rok (věc N 694/09) (9).
(11)
Dne 30. dubna 2010 Německo oznámilo kapitálovou injekci SoFFin činící 1,85 miliard EUR (věc N 161/10).
(12)
Dne 19. května 2010 Komise tuto kapitálovou injekci ve výši 1,85 miliard EUR dočasně schválila do doby, než vydá závěrečné rozhodnutí o restrukturalizačním plánu (10).
(13)
Dne 2. září 2010 Německo oznámilo záruku likvidity SoFFin ve výši 20 miliard EUR (věc N 380/10).
(14)
Dne 10. září 2010 Německo oznámilo opatření na záchranu aktiv (tj. úmysl přenést aktiva HRE na FMS-Wertmanagement AöR (11), dále jen „FMS-WM“) a kapitálovou injekci až do výše asi 2,13 miliard EUR, jakož i dodatečnou záruku (tj. záruku na vyrovnání ve výši až 20 miliard EUR) (věc N 380/10).
(15)
Dne 24. září 2010 Komise opětovně rozšířila formální vyšetřovací řízení a dočasně schválila dané opatření na záchranu aktiv, záruku likvidity ve výši 20 miliard EUR a záruku na vyrovnání ve výši až 20 miliard EUR. Toto rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (12) spolu s výzvou k podání připomínek. Rozhodnutí Komise ze dne 24. září 2010 se nevztahovalo na kapitálovou injekci ve výši až 2,13 miliard EUR, kterou Německou oznámilo dne 10. září 2010, tj. Komise tuto kapitálovou injekci neschválila.
(16)
Dne 14. června 2011 Německo předložilo konečnou aktualizaci restrukturalizačního plánu. Dne 15. června 2011 Německo předložilo seznam závazků, který byl ještě doplněn dne 1. července 2011.
(17)
Dne 14. června 2011 Německo vysvětlilo, že další kapitálová injekce nebude činit 2,13 miliardy EUR, jak bylo oznámeno dne 10. září 2010, nýbrž pouze 2,08 miliardy EUR, a že tato nižší částka bude poskytnuta FMS-WM.
(18)
Mezitím proběhla řada setkání a audio konferencí, přičemž si útvary Komise, Německo a HRE vyměnily další korespondenci.
(19)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran a předala je Německu, jež na ně reagovalo dopisem ze dne 24. března 2010.
II. PŘÍJEMCI PODPORY A JEJÍ OPATŘENÍ
II.1 Příjemce podpory
(20)
HRE vznikla v říjnu 2003 oddělením částí činných v komerčním financování nemovitostí skupiny HVB. V roce 2007 HRE převzala DEPFA Bank plc. se sídlem v Dublinu a rozšířila své podnikání o oblasti Public Sector Finance (financování veřejného sektoru) a Infrastructure Finance (financování infrastruktury). Skupinu podniků HRE (13) v současnosti tvoří Hypo Real Estate Holding AG („HRE Holding“) a tři dceřiné společnosti Deutsche Pfandbriefbank AG („PBB“), zmíněná DEPFA Bank plc. a Hypo Real Estate Finance B.V. i.L., jež se nachází v konsolidaci („HRE Finance i.L.“). DEPFA Bank plc. a PBB vlastní řadu dalších dceřiných společností a účastí ve společnostech. PBB je přejmenovaná hlavní banka skupiny a jako jediná z daných tří dceřiných společností HRE Holding bude nadále vyvíjet nové obchody. Podniká v oblastech financování nemovitostí a veřejného financování investic. DEPFA Bank plc. v současnosti ukončuje činnost a počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí již nebude uskutečňovat nové obchody. Podnikala především v oblasti státního financování, úvěrových obchodů a financování projektů infrastruktury (např. silnic, mostů, tunelů a veřejných budov). HRE Finance i.L. je, jak naznačuje už sám název, podnikem v likvidaci (14).
(21)
V roce 2010 byla pro HRE založena konsolidační agentura FMS-WM. Spravuje aktiva a deriváty skupiny HRE, které převzala, protože nebyly strategicky významné nebo byly spojeny s nepřijatelnými riziky, popř. vyžadovaly mnoho kapitálu. Od svého založení převzala FMS-WM velkou část aktiv HRE. FMS-WM nemá bankovní licenci.
(22)
HRE vykázala v účetním období 2008 ztráty ve výši 5,5 miliardy EUR, v období 2009 ztráty 2,2 miliardy EUR a v období 2010 ztráty 0,9 miliardy EUR.
(23)
Prostřednictvím kapitálové injekce ve výši 3,02 miliardy EUR (60 milionů EUR v březnu 2009, 2,96 miliardy EUR v červnu 2009) se Německo stalo 90 % vlastníkem HRE. Na podzim roku 2009 následovalo vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“). Za zbývající podíly Německo zaplatilo 1,30 EUR/podíl; tím se Spolková republika Německo stala 100 % vlastníkem HRE. Následně byla zahájena její restrukturalizace.
II.2 Potíže HRE v kontextu finanční krize
(24)
Na konci září 2008 se HRE nedostávalo likvidity, takže hrozila okamžitá insolvence. HRE nebyla schopna získat na trzích krátkodobý kapitál, neboť krize na finančních trzích způsobila zhroucení některých peněžních trhů. Lehman Brothers požádala o ochranu věřitelů a následně v polovině září 2008 téměř zcela přestal fungovat zejména mezibankovní trh.
(25)
Obchodní model DEPFA Bank plc. (od října 2007 dceřiný podnik ve 100 % vlastnictví HRE), který vsadil především na financování prostřednictvím mezibankovního trhu a na jiné krátkodobé nezajištěné zdroje financování, se během krize kvůli nedostatku likvidity ukázal být extrémně křehkým, což způsobilo, že se banka dostala do existenčních problémů.
(26)
Krátkodobé potřeby likvidity DEFPA Bank plc musela pokrýt HRE. Objem úvěrových linek splatných ke 30. září 2008 ovšem překročil možnosti HRE. Navíc se většina společností skupiny HRE nacházela v důsledku transakcí a obchodů uvnitř skupiny HRE (např. pohledávky, záruky a doporučující dopisy) ve stejné situaci. Nedostatek likvidity tedy vážně ohrožoval existenci celé skupiny HRE.
(27)
Potíže HRE mj. způsobila rovněž zátěž z minulosti v podobě aktiv, které vzhledem k jejich skutečnému rizikovému profilu nepřinášely přiměřenou návratnost investic. Skupina HRE kromě toho vznikla ze spojení několika malých bankovních institutů, které používaly odlišné aplikace IT, […] (15).
II.3 Státní podpory
(28)
Celkem Německo ve prospěch HRE poskytlo, popř. poskytne kapitál ve výši až asi 9,95 miliardy EUR (část tohoto kapitálu obdržela či obdrží FMS-WM) a záruky ve výši 145 miliard EUR. Kromě toho bylo ve prospěch HRE realizováno opatření na záchranu aktiv, jež má částečně povahu podpory, v hodnotě asi 20 miliard EUR.
II.3.1 Kapitálové injekce
II.3.1.1 Kapitálová injekce ve výši 60 milionů EUR
(29)
Protože Německo chtělo prostřednictvím postupné akvizice veškerých akcií HRE získat úplnou kontrolu nad HRE, zakoupil SoFFin dne 30. března 2009 20 milionů nových akcií HRE za nominální hodnotu 3 EUR/akcie; HRE tak obdržel kapitálovou injekci 60 milionů EUR a SoFFin 8,65 % podíl v kapitálu HRE. Tuto kapitálovou injekci Komise dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.2 Kapitálová injekce ve výši 2,96 miliard EUR
(30)
Dne 2. června 2009 se držitelé podílů v HRE dohodli na kapitálové injekci ve výši 2,96 miliardy EUR prostřednictvím emise nových akcí HRE, které následně koupil SoFFin. Důsledkem toho SoFFin vlastnil 90 % podílů HRE. Dne 8. června 2009 byly tyto nové podíly zapsány do obchodního rejstříku. Tuto kapitálovou injekci Komise dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.3 Kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR
(31)
Kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR ohlášená dne 26. října 2009 byla strukturována takto:
a)
2 miliardy EUR byly vyplaceny do účelově nevázaných rezervních fondů (freie Rücklagen) HRE Holding a PBB. Po vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) se 100 % vlastníkem HRE stala Spolková republika Německo, popř. SoFFin;
b)
1 miliarda EUR byla jako vklad tichého společníka s kuponem závislém na zisku (10 % ročně) poskytnuta PBB.
(32)
Smlouvy o poskytnutí kapitálové injekce ve výši 3 miliard EUR byly podepsány dne 16. listopadu 2009. Komise tuto kapitálovou injekci dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.4 Kapitálová injekce ve výši až 1,85 miliard EUR
(33)
Kapitálová injekce ve výši až 1,85 miliard EUR vyplacená do účelově nevázaných rezervních fondů HRE byla rozdělena do dvou tranší:
a)
kapitálová injekce ve výši 1,4 miliardy EUR (tato tranše byla dne 19. května 2010 dočasně schválena Komisí a následně poskytnuta);
b)
kapitálová injekce ve výši až 450 milionů EUR (také tuto tranši Komise schválila dne 19. května 2010, schválení však podmínila určitými okolnostmi (16). Tato tranše nebyla doposud poskytnuta, neboť dané okolnosti zatím nenastaly).
(34)
Kapitálová injekce ve výši 1,85 miliardy EUR je zahrnuta v celkové potřebě kapitálu popsané v restrukturalizačním plánu pro HRE. 1,4 miliardy EUR z této kapitálové injekce již bylo poskytnuto, aby byly z právního hlediska zohledněny požadavky dohledu ohledně vlastního kapitálu a aby byla k dispozici rezerva pro rizika. Smlouva o poskytnutí této kapitálové injekce ve výši 1,4 miliard EUR byla podepsána dne 20. května 2010. Zbývající část kapitálové injekce ve výši 1,85 miliardy EUR, tj. 450 milionů EUR, má být podle informací předložených Německem vyplacena ve třetím čtvrtletí roku 2011.
II.3.1.5 Kapitálová injekce ve výši 2,08 miliard EUR
(35)
Dne 10. září 2010 Německo oznámilo kapitálovou injekci pro HRE ve výši až 2,13 miliard EUR. Dne 14. června 2011 Německo prohlásilo, že daná kapitálová injekce nebude činit 2,13 miliard EUR, nýbrž 2,08 miliardy EUR, a že tuto částku (2,08 miliardy EUR) dostane k dispozici FMS-WM. Podle informací předložených Německem bude tato kapitálová injekce ve výši 2,08 miliardy EUR vyplacena ve třetím čtvrtletí 2011. Tuto částku ve výši 2,08 miliardy EUR vyplatil SoFFin do kapitálové rezervy HRE Holding jako kapitálovou pohledávku pod podmínkou, že s ní bude souhlasit Evropská komise. HRE Holding tuto kapitálovou pohledávku postoupila FMS-WM dne 1. října 2010.
II.3.2 Záruky
II.3.2.1 Záruky ve výši 35 miliard EUR
(36)
Dne 13. listopadu 2008 Německo poskytlo státní záruky ve výši 35 miliard EUR za účelem překlenutí refinanční potřeby HRE. Komise tyto záruky dočasně schválila dne 2. října 2008.
(37)
Tyto záruky zajistily úvěrovou podporu likvidity ze strany Deutsche Bundesbank (20 miliard EUR) a zajištěné dluhové cenné papíry (15 miliard EUR), které převzalo konsorcium německých finančních institucí.
(38)
HRE poskytla státu za záruky činící 35 miliard EUR odměnu, kterou tvoří základní prémie a prémie, jejíž výše se odvíjí od výsledků. Základní prémie činila 1 % ohledně tzv. zaručené částky při první ztrátě (First-Loss-Garantiebetrag) a 0,5 % ročně ohledně tzv. zaručené částky při druhé ztrátě (Second-Loss-Garantiebetrag). Prémie, jejíž výše se odvíjí od výsledků, činila 1,25 % ročně ohledně zaručené částky při první ztrátě (First-Loss-Garantiebetrag) a 0,25 % ročně ohledně zaručené částky při druhé ztrátě (Second-Loss-Garantiebetrag).
II.3.2.2 Záruky ve výši 52 miliard EUR
(39)
Mezi listopadem 2008 a únorem 2009 obdržela HRE na základě schváleného německého záchranného balíčku pro úvěrové instituce (17) záruky SoFFin ve výši celkem 52 miliard EUR.
(40)
HRE zaplatila za skutečně využitou část záruky sloužící k zajištění dluhových cenných papírů provizi 0,5 % a za nevyužitou část záruk provizi za poskytnutí ve výši 0,1 %.
II.3.2.3 Záruka ve výši 8 miliard EUR
(41)
Zajištěné bankovní dluhové cenné papíry, jejichž platnost skončila dne 23. prosince 2009, SoFFin nahradil zárukou ve výši 8 miliard EUR. Komise danou záruku dočasně schválila dne 21. prosince 2009.
(42)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku ve výši 0,5 % ročně zaručené částky. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.4 Záruka ve výši 10 miliard EUR
(43)
Záruka Soffin, časově omezená na jeden rok a dne 21. prosince 2009 dočasně schválená Komisí činící 10 miliard EUR, byla nutná na pokrytí potřeby likvidity ze strany HRE.
(44)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku ve výši 0,5 % ročně zaručené částky. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.5 Záruka ve výši 20 miliard EUR
(45)
HRE potřebovala další záruku likvidity ve výši 20 miliard EUR, aby se mohla do doby, než budou na konsolidační agenturu FMS-WM převedena aktiva, vypořádat s nepříznivým vývojem na kapitálových a úrokových termínovaných trzích. Komise tuto záruku dočasně schválila dne 24. září 2010.
(46)
HRE zaplatila prémii za záruku činící 0,8 % ročně. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.6 Záruka ve výši 20 miliard EUR
(47)
Kvůli trvající nejistotě, kterou způsobil složitý technický postup pro převedení aktiv na konsolidační agenturu, byla nutná záruka na vyrovnání ve výši 20 miliard EUR. Komise tuto záruku dočasně schválila dne 24. září 2010.
(48)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku činící 0,8 % ročně. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.3 Převedení aktiv na konsolidační agenturu
(49)
Dne 10. září 2010 oznámilo Německo dále převedení nominální částky aktiv ve výši asi 210 miliard EUR a derivátů ve výši asi 280 miliard EUR na konsolidační agenturu FMS-WM. Konsolidační agentura FMS-WM („FMS-WM“) byla založena rozhodnutím představenstva ze dne 8. července 2010 na základě německého zákona o fondu pro stabilizaci finančních trhů (Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetzes, § 8a FMStFG). Agentura spravuje aktiva a deriváty skupiny HRE, které převzala, protože nebyly strategické nebo znamenaly nepřijatelné riziko a neúnosnou kapitálovou zátěž. FMS-WM působí nezávisle na HRE a je chráněna skutečností, že SoFFin má povinnost vyrovnávat její ztráty. FMS-WM však nemá bankovní licenci. V důsledku toho může být mnoho aktiv HRE převedeno pouze synteticky; v závislosti na konkrétních okolnostech byly vyvinuty různé mechanismy „převodu“, aby se srovnatelně regulačně pomohlo kapitálu PBB, popř. skupiny HRE.
(50)
Komise tento převod dočasně schválila dne 24. září 2010. V souvislosti s těmito opatřeními byla nestrategická a problematická aktiva, např. státní dluhopisy nebo problematické úvěry na nemovitosti (nebo pouze jejich potřeba vlastního kapitálu vyplývající z regulačních požadavků, viz 49. bod odůvodnění) převedena na státem podporovanou agenturu, která je má v průběhu let konsolidovat. Mezi převedenými nestrategickými aktivy byla také aktiva, která nelze využít k zajištění krytých dluhových cenných papírů.
(51)
K převodu došlo s účinností od 30. září 2010. V té době byla účetní hodnota portfolia určeného k převodu v důsledku odpisů 173 miliard EUR. V souladu se sdělením Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství (sdělení „Impaired-Asset“ neboli „IAC“) (18) Komise jmenovala externí odborníky, kteří jí měli pomoci při posouzení portfolia, určení prvku státní podpory a při zodpovězení otázky, zda se při převodu vycházelo z vyšší hodnoty, než jaká byla reálná ekonomická hodnota, případně v jakém rozsahu. V souladu s IAC pověřilo externího odborníka vypracováním nezávislého posouzení rovněž Německo.
(52)
Dané portfolio tvořily zeměpisně diversifikované komerční úvěry na nemovitosti ve výši asi 30 miliard EUR, které převážně sloužily k financování kancelářských budov a nákupních středisek, měly relativně krátkou dobu splatnosti (3 roky), avšak nízkou úvěrovou kvalitu.
(53)
Nekomerční podnikání s nemovitostmi v rámci portfolia zahrnovalo státní financování, popř. dluhové cenné papíry a půjčky veřejným institucím a veřejným zabezpečovacím službám. Větší část tohoto podnikání tvořily standardní dluhopisy (cenné papíry s fixním výnosem, „plain vanilla bonds“), týkal se však také „strukturovaných úvěrových nástrojů“ (31 miliard EUR) a veřejných dluhopisů (30 miliard EUR). Kvalita aktiv z této části portfolia byla výrazně vyšší než kvalita komerčních úvěrů na nemovitosti. Protože však tyto cenné papíry měly dlouhou dobu splatnosti a na trhu se po jejich nákupu zvětšilo úvěrové rozpětí, tržní ceny výrazně poklesly i v případě těchto cenných papírů.
(54)
Odborníci Komise dospěly k závěru, že na rozdíl od několika jiných případů státní podpory byly dané komplexní komerční úvěry na nemovitosti a strukturované úvěrové nástroje (především sekuritizace půjček studentům, sekuritizace půjček veřejnému sektoru a 5 miliard ze swapu celkových výnosů) celkově jisté. V těchto kategoriích očekávali pouze malé ztráty, třebaže jejich odhad ztrát byl v důsledku posouzení hotovostních půjček („cash bonds“) ve strukturách Halcyon a Pegasus, negativního základu a implicitních nákladů na financování swapu celkových výnosů vyšší než odhad německých odborníků. Oproti tomu byly cenné papíry „plain vanilla bonds“ převedeny za hodnotu swapu, jež byla téměř na úrovni parity, tj. za hodnotu výrazně vyšší než byla reálná ekonomická hodnota. Kromě toho se obchodovaly na trzích, které nebyly příliš zasaženy snížením hodnoty, takže jejich reálná ekonomická hodnota by tak jako tak měla přibližně odpovídat jejich tržní hodnotě. Z toho důvodu dospěli odborníci Komise k závěru, že je reálná ekonomická hodnota („real economic value“) této části portfolia výrazně nižší, než za jakou byla převedena z HRE na FMS-WM.
(55)
Pokud jde o derivátové portfolio, závěry odborníků Komise se do značné míry shodovaly se závěry odborníků Německa. Odborníci Komise navíc ohodnotili protihodnotu úvěrového rizika trochu výše než němečtí odborníci a zohlednili poznatky z jimi provedené náhodné zkoušky, jakož i celkovou zátěž „operačních rizik“, neboť vycházeli z opatrných předpokladů ohledně nedostatečné celkové účinnosti podnikání za účelem snížení rizika.
(56)
Následující tabulka shrnuje závěry odborníků Komise.
(v miliardách EUR)
Portfolio
Nominální hodnota
Převodní hodnota
Δ Reálná ekonomická hodnota - hodnota při převodu
(Údaje Německa)
Δ Reálná ekonomická hodnota - hodnota při převodu
(Údaje odborníků Komise)
Rozdíl
(Komise/Německo)
Dluhové cenné papíry
83,444
93,960
-0,902
-7,590
-6,688
Strukturované úvěry
31,199
30,111
-0,765
-1,981
-1,216
Komerční úvěry na nemovitosti
26,312
23,874
-1,211
-2,800
-1,589
Nekomerční úvěry na nemovitosti
29,834
31,115
-0,222
-1,084
-0,862
Deriváty
280,255
-13,106
-2,149/
-2,531
-2,786
-0,255
Celkem
451,044
165,954
-5,249/
-5,631
-16,241
-10,610
(57)
Odborníci tedy stanovili, že částka státní podpory, která a priori není podle IAC slučitelná s vnitřním trhem, činí asi 16,2 miliardy EUR (tato částka je definována jako rozdíl mezi reálnou ekonomickou hodnotou a převodní hodnotou). Celkovou částku státní podpory, tj. rozdíl mezi hodnotou při převodu a tržní hodnotou, lze jen obtížně vyčíslit, neboť pro tu část portfolia, jež tvoří půjčky, není k dispozici dostatečný počet snadno dostupných tržních cen. Pokud by se extrémně předpokládalo, že tržní hodnota úvěrového portfolia je nulová, došlo by se k částce celkové státní podpory ve výši 90 miliard EUR. Pokud by byly dluhopisy obchodovány jako likvidní dluhopisy s podobně dlouhou dobou splatnosti a úvěrovou kvalitou, celková částka státní podpory by byla asi 20 miliard EUR.
II.4 Důvody pro zahájení a rozšíření důkladného vyšetřování
(58)
Dne 7. května 2009 Komise zahájila důkladné vyšetřování státních podpor poskytnutých HRE, které především vycházelo ze skutečnosti, že Komise měla vzhledem ke strategii refinancování a potřeby refinancování ze strany HRE pochybnosti o její rentabilitě. V původním restrukturalizačním plánu, který byl Komisi předložen dne 1. dubna 2009, byly jako důvody finančních potíží HRE uvedeny pouze vnější faktory; cílem bylo snížení bilanční sumy pouze o 25 %, což znamenalo, že objem refinancování by byl zůstal vysoký. HRE hodlala tohoto snížení bilanční sumy skupiny dosáhnout prostřednictvím odprodeje aktiv na trhu, a nikoli jejich převodem na konsolidační agenturu. V restrukturalizačním plánu bylo mj. státní financování s nízkými maržemi označeno za jednu z hlavních oblastí podnikání HRE. Restrukturalizační plán ovšem obsahoval velmi málo informací o základních prvcích restrukturalizace, jako je reorganizace a integrace systémů IT. V té době Komise kromě toho pochybovala o tom, že plánovaná opatření na omezení případného narušení hospodářské soutěže jsou postačující a je zajištěno dostatečné sdílení nákladů.
(59)
Důkladná kontrola byla dne 13. listopadu 2009 rozšířena z těchto důvodů:
a)
bylo nutné zohlednit dodatečná státní opatření ve prospěch HRE v podobě kapitálové injekce 2,96 miliardy EUR (viz 30. bod odůvodnění), kapitálové injekce 3 miliard EUR (viz 31. a 32. bod odůvodnění), záruky 8 miliard EUR (viz 41. a 42. bod odůvodnění), záruky 10 miliard EUR (viz 43. a 44. bod odůvodnění) a záruky 2 miliardy EUR (19) na refinancování možného konsolidačního řešení, jakož i kapitálových injekcí v celkové výši až 4 miliard EUR (takto rozdělených: kapitálová injekce objasněná ve 33. a 34. bodě odůvodnění ve výši 1,85 miliard EUR a kapitálová injekce uvedená ve 35. bodě odůvodnění ve výši 2,08 miliard EUR) a
b)
Komise pochybovala o tom, že jsou daná restrukturalizační opatření v souladu se sdělením Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu (20) (sdělení o restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru).
(60)
Dne 24. září 2010 bylo uvedené důkladné vyšetřování ještě více rozšířeno z těchto důvodů:
a)
bylo nutné zohlednit dodatečná státní opatření ve prospěch HRE, v jejichž případě se jednalo o záruku 20 miliard EUR (viz 45. a 46. bod odůvodnění), další záruku ve výši až 20 miliard EUR (viz 47. a 48. bod odůvodnění) a převedení aktiv na konsolidační agenturu (viz 49. až 57. bod odůvodnění) a
b)
Komise pochybovala o tom, že opatření na záchranu aktiv splňuje požadavky IAC, zejména pokud jde o transparentnost, ocenění, sdílení nákladů a protiplnění. Podle názoru Komise pak nebylo dostatečně prokázáno, že pomocí restrukturalizačního plánu bude zajištěno obnovení rentability, přiměřené sdílení nákladů a přiměřené omezení případného narušení hospodářské soutěže.
II.5 Hlavní body restrukturalizačního plánu
(61)
Německo dne 1. dubna 2009 oznámilo první návrh restrukturalizačního plánu HRE a po provedení několika změn předložilo Komisi dne 14. června 2011 aktualizaci tohoto plánu v konečném znění. Pokud nebude uveden jiný plán, vztahují se všechny další odkazy v tomto rozhodnutí na toto konečné znění ze dne 14. června 2011.
(62)
Podle restrukturalizačního plánu bude HRE poté, co se prostřednictvím převodu na konsolidační agenturu FMS-WM osvobodí od znehodnocených aktiv v nominální hodnotě 210 miliard EUR, koncipovat svou obchodní činnost tak, aby její hlavní banka PBB mohla pracovat na základě solidního konceptu financování a zlepšených interních kontrol. Objem jejích budoucích obchodních činností bude výrazně menší než jaký byl před krizí, to platí jak pro bilanční sumu, objem nových obchodů, počet zaměstnanců, síť poboček, tak i pro regionální priority HRE.
(63)
Oproti době před krizí bude strategická bilanční suma PBB očištěná o ukončované položky a položky, které byly synteticky převedeny na FMS-WM, na konci roku 2011 činit asi 15 % bilanční sumy skupiny HRE z konce roku 2008. Tím se sníží objem nových obchodů v oblasti financování nemovitostí na 30 % úrovně z doby před krizí (nové obchody HRE v oblasti komerčního financování nemovitostí měly v roce 2007 hodnotu 32,1 miliardy EUR). Počet zaměstnanců byl snížen asi o 30 % a veškeré představenstvo HRE, které bylo ve funkci před krizí, bylo vyměněno. Více než třicet účastí, z toho třetina v neevropských zemích, bylo odprodáno nebo zlikvidováno, popř. se nachází v konsolidaci. Bylo zavřeno 26 z 32 poboček. Kromě toho byl zahájen víceletý projekt týkající se celé skupiny HRE s názvem „New Evolution“, na nějž bylo vyčleněno 180 milionů EUR a jehož cílem je reorganizovat systémy IT.
(64)
PBB bude i nadále působit ve dvou strategických oblastech podnikání - financování nemovitostí a veřejného financování investic. Obě oblasti se omezí na aktiva, která přichází v úvahu pro německé kryté dluhové cenné papíry - hypoteční zástavní listy a veřejné zástavní listy. Veškeré jiné podnikatelské činnosti se zastavují, zejména obchodní činnosti v oblasti státního financování, financování infrastruktury, obchodů na kapitálových trzích a správy majetku.
(65)
Pokud jde o další dvě dceřiné společnosti HRE Holding, plánují se tyto kroky: DEPFA Bank plc. bude počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí ukončovat svou činnost a již nebude uskutečňovat nové obchody. Platí to rovněž pro její dceřiné společnosti. HRE Finance i.L. se nachází v likvidaci a také neuskutečňuje nové obchody.
(66)
Podle Německa představuje toto zásadní rozhodnutí - tj. provádět konzervativnější podnikatelskou strategii a soustředit se na německé zástavní listy jako na prioritní zdroj refinancování - kvalitativní zlepšení obchodu s půjčkami, neboť podléhá německému zákonu o zástavních listech (Pfandbriefgesetz), který klade zvláštní požadavky na řízení, dozor a kontrolu rizika a počítá s ochrannými opatřeními, jako je ukončení obstavení. Tato strategie financování výrazně snižuje dřívější závislost HRE na mezibankovním peněžním trhu, ta se poté omezí zejména na „skladovací“ období před vydáním krytých dluhových cenných papírů.
III. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(67)
Komise obdržela tyto připomínky zúčastněných stran shrnuté níže:
a)
shrnutí připomínek svazu Verband deutscher Pfandbriefbanken („vdp“) (listopad 2009):
-
vdp je přesvědčen, že obchodní model zaměřený na podnikání s hypotečními zástavními listy je slibný a může zajistit dlouhodobou životaschopnost a rentabilitu banky bez státních záruk;
b)
shrnutí připomínek Heisse Kursawe Eversheds (listopad 2009):
-
Heisse Kursawe Eversheds míní, že poskytnutí podpory porušuje práva určitých akcionářů; že plánované převzetí veškerých akcií HRE zvláštním fondem SoFFin za současného vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) představuje další státní podporu, toto vyloučení je nevhodné a porušuje zásadu volného pohybu kapitálu;
c)
shrnutí připomínek Heisse Kursawe Eversheds (únor 2010):
-
Heisse Kursawe Eversheds dále tvrdí, že vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) představuje státní podporu ve smyslu článku 107 a násl. SFEU, že taková podpora porušuje zásadu volného pohybu kapitálu a státní podpory ve prospěch HRE by měly být schváleny jen v případě, že HRE bude dále fungovat na základě solidního restrukturalizačního plánu;
d)
shrnutí připomínek pana Bohdana Kalwarowského (únor 2010):
-
Pan Kalwarowskyj zastává názor, že z posudku ocenění HRE, který byl v rámci „squeeze-out“ předložen ke dni 5. října 2009, lze jednoznačně odvodit životaschopnost a ziskovost HRE a že SoFFin se ve spolupráci s HRE snaží manipulačním způsobem snížit hodnotu tohoto podniku.
IV. STANOVISKO NĚMECKA K PŘIPOMÍNKÁM TŘETÍCH STRAN
(68)
Komise dne 24. března 2010 obdržela stanovisko Německa k připomínkám zúčastněných stran:
a)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky svazu Verband deutscher Pfandbriefbanken (vdp):
-
podle Německa potvrzuje stanovisko vdp, že plánování obchodního modelu HRE je založeno na věrohodných předpokladech;
b)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky Heisse Kursawe Eversheds:
-
Německo zastává názor, že „squeeze-out“ nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Protože dané „squeeze-out“ nepředstavuje státní podporu, je otázka, zda se jedná o porušení zásady volného pohybu kapitálu (podle Německa nikoli), pro důkladný přezkum daného případu bezpředmětná;
c)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky pana Bohdana Kalwarowského:
-
Německo sdílí názor pana Kalwarowského, že na základě plánovaných restrukturalizačních opatření bude zajištěna dlouhodobá životaschopnost HRE.
V. STANOVISKO NĚMECKA
(69)
Německo akceptuje, že opatření státní pomoci představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(70)
Německo dne 15. června 2011 předložilo seznam závazků, který byl doplněn dne 1. července 2011 (21), pomocí kterých se má zajistit, aby byl obchodní model popsaný v restrukturalizačním plánu realizován v praxi, náklady byly přiměřeně sdíleny a narušení hospodářské soutěže bylo omezeno na nezbytné minimum. Tento seznam závazků lze shrnout takto:
a) realizace restrukturalizačního plánu a závazků: Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán realizován v jeho konečném znění a závazky byly provedeny v plném rozsahu;
b) trvání závazků: v zásadě závazky platí do skončení období restrukturalizace, tj. do 31. prosince 2015. Závazky vůči DEPFA Bank plc. a jejích dceřiných společností však v zásadě přestanou platit, jakmile bude DEPFA Bank plc. reprivatizována, pokud k tomu dojde dříve. V takovém případě by Německo prodej nejprve oznámilo Komisi a bez schválení ze strany Komise by ho nerealizovalo, pokud by k němu mělo dojít před 31. prosincem 2013. Závazky vůči PBB přestávají platit, jakmile bude PBB reprivatizována, v žádném případě však před 31. prosincem 2013;
c) oblasti podnikání: Německo zajistí, aby nové obchody uskutečňovala pouze PBB a aby tato činnost byla omezena na dvě oblasti podnikání (financování nemovitostí a veřejného financování investic), přičemž všechny ostatní obchodní činnosti budou zastaveny (portfolio státního financování zůstane v rozvaze PBB, avšak jako portfolio, které se ukončuje) a všechny ostatní společnosti HRE zastaví svou obchodní činnost;
d) reprivatizace PBB: Německo reprivatizuje PBB co nejrychleji, nejpozději však do 31. prosince 2015;
e) omezení růstu PBB: Německo zajistí, aby míra růstu PBB nepřekročila určité hranice; ať už ohledně výše bilanční sumy, nebo ohledně objemu nových obchodů;
f) konsolidační agentura: Německo zajistí, aby PBB po 30. září 2013 neposkytovala konsolidační agentuře FMS-WM žádné služby v oblasti správy majetku a refinancování a aby se organizačně zajistilo, aby tyto služby mohly převzít třetí strany;
g) postavení na trhu: Německo zajistí, aby PBB uzavírala nové obchodní kontrakty pouze na těchto zeměpisných trzích:
i)v případě financování nemovitostí:
-
hlavní trhy (22): Německo, Spojené království, Francie a Španělsko,
-
další trhy: Švédsko, Polsko, Česká republika, Belgie, Nizozemsko, Lucembursko, Rakousko, Švýcarsko, Dánsko, Finsko, Norsko, Slovensko a Maďarsko,
ii)v případě veřejného financování investic:
-
hlavní trhy: Německo, Francie, Španělsko, Itálie,
-
další trhy: Švýcarsko, Rakousko, Polsko, Maďarsko, Česká republika, Slovensko, Švédsko, Norsko, Dánsko, Finsko, Belgie, Nizozemsko, Lucembursko a Spojené království;
h) protiplnění za využití konsolidační agentury: Německo zajistí, aby HRE v rámci svých možností zaplatila přiměřenou odměnu jako protiplnění za využití konsolidační agentury FMS-WM. Zejména Německo zajistí, aby spolková agentura pro stabilizaci finančních trhů (Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung, „FMSA“) nařídila HRE zaplatit konsolidační agentuře FMS-WM částku ve výši 1,59 miliardy EUR, a to přímo nebo prostřednictvím jejích dceřiných společností. Tuto platbu musí provést dané společnosti HRE, které na konsolidační agenturu převedly položky aktiv a jejichž podíl základního kapitálu je vyšší než 15 %. PBB si ponechá zisky, aby splatila vklad tichého společníka;
i) omezení vyplácení úroků a výplat podílů na zisku: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti v rámci právních mezí nevyplácely úroky a podíly na zisku;
j) omezení splácení: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti nesplácely žádné nástroje vlastního kapitálu;
k) zákaz nákupu podniků: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti během realizace restrukturalizačního plánu nekoupily žádné jiné podniky;
l) Závazky ohledně informační technologie HRE/PBB: Německo zajistí, aby byl plně realizován projekt na zlepšení systémů IT dané banky;
m) závazek ohledně cílů minimalního zisku z nových obchodů (RAROC): Německo zajistí, aby PBB v rámci svých strategických nových obchodů neudělovala nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %;
n) správce zodpovědný za dozor: Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán a všechny závazky obsažené v seznamu závazků správně provedeny a aby toto provádění průběžně sledoval dostatečně kvalifikovaný správce zodpovědný za dozor.
VI. POSOUZENÍ PODPOR
VI.1 Existence státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU a potenciální příjemci
(71)
Jednotlivá příslušná opatření buď přímo poskytlo Německo nebo fond SoFFin zřízený a kontrolovaný spolkovou vládou, tj. byla poskytnuta ze státních prostředků. Prostřednictvím těchto opatření se HRE dostane selektivní výhody tím, že se této finanční instituci umožní získat nový kapitál za výhodnějších podmínek, než jsou na trhu běžné, zajistit se pomocí záruk a využít opatření na záchranu aktiv. HRE působí v mezinárodním měřítku a konkuruje jiným bankám v Německu a jiných zemích. Z těchto důvodů se v případě daných opatření jedná o státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jak již bylo vysvětleno v předchozích rozhodnutích Komise ohledně HRE (23).
(72)
V rámci skupiny HRE provozuje nové obchody pouze PBB (včetně svých dceřiných společností), a je tedy aktivní na trzích. PBB je tedy podnikový subjekt, která pokračuje v podnikání HRE (ovšem pouze v omezeném rozsahu, viz 63. bod odůvodnění). Všechny ostatní podnikové subjekty patřící ke skupině HRE (tj. DEPFA Bank plc. a její dceřiné společnosti, jakož i HRE Finance i.L.) právě ukončují svou činnost, jejich aktivita je omezena na minimum nezbytné pro řádnou konsolidaci, nevytvářejí žádné nové obchody.
(73)
Konečným cílem a konečným účelem všech opatření podpory (nezávisle na tom, zda byly ve prospěch HRE, HRE Holding, PBB nebo DEPFA Bank plc. poskytnuty oficiálně) je zajistit, aby PBB mohla i nadále působit na trzích. Příčinou příslušného narušení hospodářské soutěže je tedy pokračující přítomnost PBB na trzích. DEPFA Bank plc. lze (ve srovnání s FMS-WM) považovat výlučně za agenturu konsolidující ta aktiva, která z různých důvodů nebyla převedena na FMS-WM (tzv. „špatnou banku“ - „bad bank“). DEPFA Bank plc. zhodnotí svá aktiva k datu jejich splatnosti nebo je prodá na trhu, avšak počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí již nebude uskutečňovat žádné nové obchody (24).
(74)
Protože PBB pokračuje v obchodech HRE, bude PBB považována v souladu s rozhodovací praxí Komise (25) za příjemce podpory, to znamená, že se následný přezkum slučitelnosti podpory týká PBB.
(75)
V souvislosti se závěry Heisse Kursawe Eversheds, tj. že se v případě „squeeze-out“ jedná o státní podporu, Komise konstatuje, že kapitálové injekce poskytnuté ve prospěch HRE sice představují státní podpory, avšak dané vyloučení menšinových akcionářů (tj. převzetí podílů těchto akcionářů za odpovídající úhradu v jejich prospěch) žádný prvek podpory per se neobsahuje, neboť daná banka neměla ze státních prostředků žádnou výhodu. V rámci daného „squeeze-out“ poskytl menšinovým akcionářům úhradu stát, tyto úhrady však pro HRE neměly žádné hospodářské důsledky. Pro HRE se pouze změnila struktura vlastníků. Z tohoto důvodu není nutné v tomto rozhodnutí řešit otázku, zda dané „squeeze-out“ porušuje ustanovení Smlouvy o volném pohybu kapitálu.
VI.2 Slučitelnost podpory s vnitřním trhem
VI.2.1 Použití čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU
(76)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU lze podpory, které mají napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu, považovat za slučitelné s vnitřním trhem. Protože by úpadek jedné ze systémově důležitých bank přímo poškodil finanční trhy a nepřímo celé hospodářství členského státu, Komise v současnosti při posuzování opatření státní pomoci v bankovním odvětví z právního hlediska vychází vzhledem k nestabilní situaci na finančních trzích z tohoto ustanovení.
(77)
Komise především nevidí - s ohledem na dřívější postavení HRE na německém trhu s hypotečními zástavními listy, na dřívější bilanční sumu HRE a rozsah dřívějších derivátů HRE - důvod zpochybnit hodnocení Německa, které HRE označilo za systémově důležitou banku.
(78)
Komise konstatuje, že HRE využila podpory na záchranu, které Komise označila za slučitelné s vnitřním trhem; tyto podpory je však nyní nutné přezkoumat z toho hlediska, zda je možné je považovat za státní podporu na restrukturalizaci, která je slučitelná s vnitřním trhem. Komise musí nyní na základě IAC a sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru přezkoumat slučitelnost těchto opatření, jakož i všech dalších restrukturalizačních opatření, tj. záruk ve výši 52 miliard EUR a kapitálové injekce činící 2,08 miliard EUR.
VI.2.2 Hodnocení na základě sdělení „Impaired-Asset“ („IAC“)
(79)
Veškeré převádění aktiv na konsolidační agenturu musí probíhat v souladu s IAC. Ve sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru se navíc uvádí, že přiměřené protiplnění za případnou státní intervenci je jedním z nejvhodnějších omezení narušení hospodářské soutěže, jelikož omezuje výši podpory. Kromě toho by mohlo být nutné omezit pro banku možnost expandovat v určitých oblastech podnikání nebo zeměpisných oblastech, např. prostřednictvím nápravných opatření zaměřených na trh (př. konkrétní kapitálové požadavky v případě, že by přímá omezení expanze měla oslabit trh), nebo omezit morální hazard.
(80)
Pokud jde o způsobilost pro poskytnutí podpory v případě aktiv, která připadla v úvahu pro převod, je podle 34. bodu odůvodnění IAC při výběru jednotlivých kategorií aktiv způsobilých pro poskytnutí podpory bezpodmíněčně nutné zvolit pragmatický a flexibilní přístup. Komise takto flexibilně přistupovala k jiným případům ve věci podpory a akceptovala převod aktiv, v jejichž případě se přísně vzato nejednalo o aktiva ohrožená ztrátou, nýbrž o aktiva, která nebyla s ohledem na zásadní změnu obchodního modelu dané banky strategicky významná.
(81)
Aby se zajistilo, aby se banka především zaměřila na obnovu své rentability a aby se zamezilo případnému střetu zájmů, je nezbytné (viz 46. bod odůvodnění) zajistit jasné funkční a organizační oddělení mezi bankou, která je příjemcem podpory, a jejími znehodnocenými aktivy. Komise si je vědoma toho, že při založení konsolidační agentury nebylo - především z technických důvodů - možné bezprostředně zrušit spojení mezi PBB a FMS-WM. Je však nutné napravit tuto situaci co nejdříve. Německo se proto zavázalo, že PBB zajistí plnou organizační nezávislost spojených funkcí podnikání a že tyto funkce po 30. září 2013 již nebude za FMS-WM přebírat.
(82)
Pokud jde o posouzení a sdílení nákladů, IAC ve 21. bodě odůvodnění uvádí, že součástí požadovaného sdílení nákladů je přiměřené protiplnění. Komise zkoumá, zda se v souladu s přílohou IV sdělení IAC při stanovení ceny za záchranu akvtiv počítá s protiplněním ve prospěch státu, které přiměřeně zohledňuje riziko budoucích ztrát, které překračuje riziko vyjádřené pomocí reálné ekonomické hodnoty aktiv. V souladu s rozhodovací praxí Komise v případě opatření na záchranu aktiv (26) vychází posouzení požadovaného protiplnění za záchranu vlastního kapitálu z převodu za reálnou ekonomickou hodnotu, a to i tehdy, že je tato hodnota nižší než převodní hodnota.
(83)
Podle 41. bodu odůvodnění sdělení IAC by měla převodní hodnota aktiv vycházet z jejich reálné ekonomické hodnoty. Pokud určitý členský stát považuje za nezbytné - zejména aby se předešlo technické insolvenci - použít převodní hodnotu aktiv, která překračuje jejich reálnou ekonomickou hodnotu, je takový postup přijatelný pouze tehdy, doprovází-li ho rozsáhlá restrukturalizace a je-li vázaný na podmínky umožňující zpětné získání této dodatečné podpory v pozdějším stádiu, například prostřednictvím mechanismu zpětného získání (tzv. „claw-back mechanism“).
(84)
Na základě toho Komise dospěla k závěru, že rozdíl mezi reálnou ekonomickou hodnotou a převodní hodnotou, který lze požadovat k pozdějšímu datu a který byl určen s pomocí nezávislých odborníků, činí 16,2 miliardy EUR a vyžaduje obzvláště důkladnou restrukturalizaci a redukci dané banky. Podle 21. bodu odůvodnění sdělení IAC není nutné platit žádnou další odměnu, neboť se od opatření po předchozím odpočtu kapitálu ve výši 16,2 miliardy EUR neočekává žádná další záchrana vlastního kapitálu banky (27).
(85)
Komise konstatuje, že Německo se zpětným získáním této částky výslovně nepočítalo. Německo však přijalo doložky, které mají v co největší míře takové zpětné získání umožnit a počítají s následujícím:
a)
podmíněná platební povinnost skupiny HRE vůči konsolidační agentuře ve výši 1,59 miliardy EUR;
b)
PBB použije nevyplacené zisky na splacení vkladu tichého společníka, tj. Spolkové republiky Německo;
c)
Poté co bude v plné výši zaplacena částka 1,59 miliardy EUR, musí podskupina DEPFA Bank plc. (tj. mateřská společnost a všechny dceřiné společnosti) zaplatit Německu za jeho státní podporu přiměřené protiplnění;
d)
Ačkoli byla HRE zestátněna, Německo hodlá reprivatizovat PBB, aby obdrželo rovněž výnosy z případné reprivatizace. Protože byla daná banka převedena do veřejného vlastnictví a stát ji nyní plánuje reprivatizovat, lze navíc navíc souhlasit s tím, že se stát pokusí získat zpět co nevíce z částky, kterou do banky vložil, a že dřívější držitelé podílů přispěli k záchraně banky přiměřenou částkou.
Plánovaná restrukturalizace je navíc dalekosáhlá a předpokládá radikální redukci „dobré“ hlavní banky na asi 15 % velikosti HRE z období před koncem roku 2008. V kombinaci se závazky ohledně omezení růstu, omezení nabídky produktů, řízení podniku a reprivatizace prostřednictvím zadání veřejné zakázky lze celý balíček týkající se restrukturalizace označit za dostatečně rozsáhlý ve smyslu sdělení IAC.
(86)
Komise rovněž konstatuje, že díky údajům, které Komisi předal angažovaný tým zaměstnanců banky, byly rozptýleny její pochybnosti ohledně toho, že Německo a HRE možná nebudou ochotny či schopny zajistit neomezenou transparentnost a úplné poskytování informací o znehodnocení aktiv ex ante. HRE navíc - částečně na žádost Komise - nechala přezkoumat své údaje s ohledem na jejich soudržnost a kvalitu, což odborníkům Komise usnadnilo jejich konečný přezkum. Kromě toho se Německo a PBB zavázaly k tomu, že výrazně zlepší řízení rizik a systémy pro podávání zpráv, aby se rozptýlily pochybnosti Komise ohledně možného nedostatečného systému informací o řízení.
VI.2.3 Slučitelnost se sdělením o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru
(87)
Ve sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru se stanoví předpisy upravující podporu, které se uplatní na restrukturalizaci finančních institucí během současné krize. Podle tohoto sdělení musí restrukturalizace finanční instituce, která je plánována za současné finanční krize, zajistit obnovu dlouhodobé rentability dotčené banky, počítat s přiměřeným vlastním příspěvkem banky, která je příjemcem podpory (sdílení nákladů), a obsahovat dostatečná opatření k omezení narušení hospodářské soutěže (28), aby byla slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
(88)
Již poskytnuté a ještě plánované kapitálové injekce, jakož i výše státní podpory, která vyplynula z převodu aktiv, celkem činí více než 20 % rizikově vážených aktiv HRE z období před krizí.
VI.2.3.1 Obnovení dlouhodobé rentability PBB
(89)
V souladu s odstavcem 2 sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru Německo předložilo obsáhlý a podrobný restrukturalizační plán, ve kterém vysvětlilo důvody finančních potíží HRE a podrobně popsalo daný obchodní model.
(90)
Z restrukturalizačního plánu, jakož i z doplňujících informací předložených Německem vyplývá, že potíže HRE způsobily především tyto faktory:
a)
HRE, a zejména společnost DEPFA Bank plc., byly jako banky, které se financovaly výlučně na peněžním a kapitálovém trhu bez franšízového financování, ve velké míře závislé na intaktním mezibankovním kapitálovém trhu, který se důsledkem insolvence Lehman Brothers dočasně zcela zhroutil;
b)
zátěž z minulosti v podobě aktiv, které s ohledem na jejich skutečný rizikový profil nepřinášely přiměřenou návratnost investic;
c)
skupina HRE vznikla sloučením více menších bank, které používaly různé IT aplikace, které nebyly integrovány do jednoho rozsáhlého, vzájemně sladěného systému řízení rizik.
(91)
Jak bylo vysvětleno výše, je cílem restrukturalizačního plánu a plánovaných opatření, která se týkají především financování banky a interních systémů kontroly, vyloučit, aby se opakovaly problémy s likviditou, kvůli kterým se banka téměř dostala do insolvence. Restrukturalizační plán zcela konkrétně řeší nejdůležitější problémové oblasti: staví na stabilnějším konceptu financování, který se opírá o hypoteční zástavní listy; odbourává dosavadní závislost na mezibankovním peněžním trhu; zlepšuje a integruje IT prostředí; omezuje rozsah regionálních priorit; zmenšuje síť poboček a omezuje absolutní rozsah podnikání. Skutečnost, že se ostatní obchodní činnosti zastavují a jedná se s nimi jako s portfoliem, které se v rozvaze PBB ukončuje, je logickým doplněním tohoto konceptu.
(92)
Obě zbývající oblasti podnikání PBB se tedy omezí na aktiva, která přichází v úvahu pro německé kryté dluhové cenné papíry (hypoteční zástavní listy a veřejné zástavní listy). Tvrzení, že taková konzervativnější podnikatelská strategie by měla vést ke kvalitativnímu zlepšení poskytování úvěrů, je opodstatněné, zejména s ohledem na ustanovení německého zákona o zástavních listech („Pfandbriefgesetz“) ohledně řízení rizika, dozoru nad rizikem a jeho kontroly a s ohledem na ustanovení tohoto zákona týkající se ukončení obstavení (např. omezení obstavení).
(93)
V 92. bodě odůvodnění rozhodnutí o rozšíření vyšetřovacího řízení ze dne 24. září 2010 (viz 15. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) Komise vyjádřila pochybnosti o tom, že budoucí podnikatelské činnosti banky, zejména ty v oblasti „public finance“ (vyznačující se nízkými maržemi), přinesou dostatečně vysoké marže. Část činností v oblasti „public finance“, tzn. veřejné financování investic, má být uskutečňována i nadále. Podnikání v oblasti veřejného financování investic však zahrnuje pouze financování produktů, které souvisí s investicemi veřejného sektoru, a liší se tak od státního financování, tj. nevázaného financování státních orgánů, pro které jsou typické obzvláště nízké marže. Související pochybnosti Komise již nejsou tak velké, neboť v rámci upraveného obchodního modelu se zastavuje podnikání v oblasti státního financování, které představovalo asi 75 % dřívějších aktivit v oblasti „public finance“, a v rozvaze PBB se od něho jako ukončovaného portfolia upouští. Související pochyby Komise rovněž rozptyluje závazek Německa, podle kterého již PBB nebude v rámci svých nových strategických obchodů poskytovat žádné půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %.
(94)
Komise kromě toho konstatuje, že přístup, který zachovává podnikání v oblasti veřejného financování investic jako druhou oblast podnikání PBB, rozptyluje pochybnosti účastníků trhu a ratingových agentur, které souvisí s nedostatečnou diverzifikací bank, které se omezují pouze na jednu oblast podnikání (tzv. „monoline banks“), a tím jsou silně závislé na jediné oblasti podnikání. Díky tomu, že PBB bude podnikat ve dvou oblastech, které nemají nutně stejné cykly obchodování, měla by být schopná zajistit si stabilnější a předvídatelnější příjmy a dosáhnout u institucionálních investorů potřebné viditelnosti.
(95)
Z restrukturalizačního konceptu vyplývá jasná organizační struktura, protože obchodní činnosti v oblastech, jako je např. „capital markets and asset management“, které dříve patřily k hlavní oblasti podnikání, již nebudou uskutečňovány a bude výrazně zredukována síť poboček. Mnoho poboček již bylo uzavřeno; v rámci tohoto obchodního modelu, který se vyznačuje výraznějším poměrným členěním úvěrových portfolií a podrobnějším členěním struktury portfolií, mají být znovu otevřeny čtyři z nich (v Berlíně, Hamburku, oblasti Porýní a Porúří a ve Stockholmu).
(96)
Restrukturalizační plán zajišťuje, aby si PBB nevybudovala nepřiměřeně silné postavení na trhu. Pokud jde o poskytování nových úvěrů, v případě obou oblastí podnikání jsou stanovené stropy. PBB hodlá na hlavních trzích získat 1 % až 2 % podíl na trhu v oblasti veřejného financování investic a v oblasti financování nemovitostí 2 % až 6 % podíl na trhu.
(97)
Komise bere na vědomí, že banka začala odstraňovat nedostatky svých IT systémů. Daná IT síť byla zpočátku velmi různorodá a vykazovala značné nedostatky, zejména pokud šlo o funkce a aplikace umožňující řízení rizika. HRE proto v roce 2009 zahájila víceletý projekt týkající se celé skupiny HRE s názvem „New Evolution“, na nějž bylo vyčleněno 180 milionů EUR a jehož cílem je reorganizovat systémy IT. Různá systémová zlepšení mají být zavedena postupně, v šesti fázích. Projekt mj. zahrnuje operační zlepšení: př. konsolidaci systémů správy úvěrů; zlepšení IT systémů v oblasti řízení rizika s ohledem na úvěrové, tržní a likvidní riziko; standardizaci systémů front office a zlepšení přesnosti, poměrného členění úvěrových portfolií a kvality informací a údajů. Z informací o obsahu a průběhu reorganizace IT systémů vyplývá, že počáteční problémy byly řešeny odborně a byly během restrukturalizace PBB v dostatečném rozsahu vyřešeny. Komise se domnívá, že budoucí IT systém bude platformou, která bude uzpůsobená organizaci vedení obchodů, bude funkční a výkonná a s její pomocí bude možné řídit riziko rychle a prozíravě. Rozhodující tedy je, aby se plány na reorganizaci IT systémů uskutečnily v plném rozsahu.
(98)
Likvidita, platební schopnost a ziskovost PBB (29) jsou nejdůležitějšími ukazateli rentability dané banky a budou podrobeny přezkumu jak v rámci základního scénáře, tak i v rámci pesimistického scénáře (30).
(99)
Podle restrukturalizačního plánu si PBB již nemá zajišťovat své refinancování pomocí státních záruk. PBB přesto zůstává finanční institucí, která se bez franšízového financování refinancuje na peněžním a kapitálovém trhu, přičemž však sleduje strategii výrazného zmenšování objemu nezajištěných zdrojů refinancování. Namísto toho hodlá vydávat zástavní listy, které se považují za stabilnější zdroj financování.
(100)
Protože akutní nedostatek likvidity byl jednou z hlavních příčin problémů HRE, což si nakonec vyžádalo státní podporu, je podle restrukturalizačního plánu k dispozici dostatečná hotovostní a likvidní rezerva, přičemž bude zřejmě nutné zohlednit důsledky vyplývající z požadavků Basel III. Tato rezerva bude největší při zahájení období restrukturalizace a postupně se bude snižovat. V případě základního scénáře by hotovostní a likvidní rezerva na konci roku 2011 činila [12-17] % bilanční sumy PBB a na konci roku 2015 pak [7-17] %. V případě pesimistického scénáře by hotovostní a likvidní rezerva na konci roku 2011 činila [7-10] % bilanční sumy PBB a na konci roku 2015 [7-10] %. Komise se domnívá, že situace ohledně likvidity je v případě základního i pesimistického scénáře přiměřená.
(101)
Díky podílu základního kapitálu (vypočítaného podle metody interního ratingu Basel II), který se na konci roku 2011 v případě základního scénáře odhaduje na 12,9 % a v případě pesimistického scénáře na 10,5 %, je PBB dostatečně vybavena vlastním kapitálem a během období restrukturalizace splní minimální kapitálové požadavky. Podle předpokladů použitých v restrukturalizačním plánu bude podíl základního kapitálu na konci roku 2015 v případě základního scénáře činit 12,4 %, popř. v případě pesimistického scénáře 11,3 %. Příčinou snížení podílu základního kapitálu nejsou v případě základního scénáře ztráty, nýbrž především předpokládaný nárůst rizikově vážených aktiv, který zase souvisí s plánovaným růstem (v případě základního scénáře vykazuje PBB po zdanění v letech 2011 až 2015 pozitivní výsledek, pouze v případě pesimistického scénáře by PBB v letech 2011 až 2012 vykazovala po zdanění negativní výsledek).
(102)
Očekává se, že se ziskovost PBB během období restrukturalizace zlepší. Z restrukturalizačního plánu vyplývá, že v případě základního scénáře bude zisk po zdanění činit v roce 2011 [110-150] milionů EUR a v roce 2015 [280-320] milionů EUR. To by sice v roce 2011 odpovídalo rentabilitě vlastního kapitálu (po zdanění) pouze ve výši [3-6] %, na konci období restrukturalizace (v roce 2015) by to však bylo [8-11] % (po zdanění). Vytčenou rentabilitu vlastního kapitálu v případě základního scénáře lze vzhledem k obchodní činnosti banky, s jakou počítá restrukturalizační plán, i s ohledem na životaschopnost či reprivatizaci PBB považovat za uspokojivou. Podle Německa ztráty z předchozích let pohltí dané zisky po zdanění, což vzhledem k převodu ztrát znamená, že PBB bude do roku 201[…] vykazovat bilanční ztrátu; v souvislosti se splacením vkladu tichého společníka se to však změní v roce 201[…].
(103)
Tabulka 1: Plánování zisků a ztrát v případě PBB, IFRS (základní scénář), podle restrukturalizačního plánu
2011
2012
2013
2014
2015
Čistý úrokový zisk a podobné zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Čistý zisk z provizí
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Operační zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Zabezpečení úvěrového rizika
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Administrativní zátěž
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Saldo ostatních zisků/výdajů
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek před zdaněním
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Daně ze zisků
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek po zdanění
… milionů EUR
[110-150]
[140-160]
[170-220]
[240-270]
[280-320]
(104)
Jako nejdůležitější faktory růstu ziskovosti PBB lze uvést tyto dva zdroje: 1. zisky PBB z jejího komerčního podnikání porostou, 2. operační náklady se sníží.
(105)
V souvislosti s dosažením vyšších zisků obsahuje restrukturalizační plán v případě úvěrů zlepšení průměrné marže, a to zejména díky převzetí odpovědnosti za nové a ziskovější podnikání. Pokud jde o podnikání v oblasti financování nemovitostí, na základě současných portfolií se očekává zlepšení čistých marží z [85-100] bps na [105-120] bps (v roce 2011), na [105-110] bps (v roce 2012) a konečně na [95-100] bps. V případě podnikání v oblasti veřejného financování investic bude na celé období restrukturalizace stanovena čistá marže ve výši [27-35] bps, což představuje výrazné zlepšení v porovnání s čistou marží, tj. [6-12] bps, vypočítanou ohledně stávajícího portfolia pro státní financování (31). Příčinou tohoto zlepšení je především skutečnost, že se nebude pokračovat v podnikání v oblasti státního financování.
(106)
Protože se musí zajistit, aby se docílilo dostatečně vysokých marží, je závazek Německa, že PBB nebude v rámci svých nových strategických obchodů poskytovat žádné nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %, přiměřený a nutný.
(107)
V letech 2011 a 2012 představují protiplnění, která PBB získá za poskytnutí služeb v oblasti správy aktiv pro FMS-WM („bad bank“ HRE), důležitý zdroj příjmů PBB. Aby se zajistilo, že se banka zaměří především na obnovu své rentability, a aby se zamezilo případnému střetu zájmů, je nezbytné (viz sdělení IAC) zajistit jasné funkční a organizační oddělení mezi bankou, která je příjemcem podpory, a jejími znehodnocenými aktivy. Komise si je vědoma toho, že při založení konsolidační agentury nebylo - především z technických důvodů - možné bezprostředně zrušit spojení mezi PBB a FMS-WM. Je však nutné napravit tuto situaci co nejdříve. Na základě toho Německo přislíbilo, že PBB zajistí plnou organizační nezávislost spojených obchodních funkcí a že tyto funkce po 30. září 2013 již nebude za FMS-WM přebírat. Totéž platí pro refinancování FMS-WM. Tento závazek má rovněž zajistit, že se rentabilita ve střednědobém horizontu udrží sama o sobě a nebude potřebovat prostředky z protiplnění, která souvisí s převodem znehodnocených aktiv.
(108)
Komise bere na vědomí, že PBB hodlá výrazně snížit své provozní náklady. Během období restrukturalizace se výrazně zlepší poměr nákladů a zisků, a to v případě základního scénáře z [64-79] % (v roce 2011) na [32-42] % (v roce 2015).
(109)
PBB zahájila několik zásadních restrukturalizačních opatření, které ovlivní její nákladovou základnu. PBB konkrétně uzavřela mnoho poboček a počet svých zaměstnanců snížila asi o 30 % (na konci roku 2010 měla 1 366 zaměstnanců, v porovnání s koncem roku 2007, kdy měla 2 000 zaměstnanců (32)). Tato opatření ve střednědobém a dlouhodobém horizontu pozitivně ovlivní provozní náklady, v krátkodobém horizontu však v důsledku restrukturalizace vzniknou mimořádné náklady, zejména z důvodu vyplácení odškodného a v souvislosti s předčasnými odchody do důchodu, jakož i kvůli nákladům na právní zástupce a poradenství. Předpoklad, že se provozní náklady po ukončení restrukturalizace ustálí na výrazně nižší úrovni, je podle názoru Komise opodstatněný.
(110)
Po převedení znehodnocených aktiv na FMS-WM, které způsobilo značné snížení bilanční sumy, se zdá, že v případě základního scénáře je zabezpečení úvěrového rizika PBB na období restrukturalizace stabilní.
(111)
Komise považuje plánovanou rentabilitu vlastního kapitálu PBB za dostatečně solidní i při zohlednění předpokladů pesimistického scénáře, neboť by nebyla ohrožena ani životaschopnost banky ani vyhlídky na reprivatizaci PBB. Podle restrukturalizačního plánu by PBB v roce 2011 v případě pesimistického scénáře zaznamenala ztráty ve výši [100-125] milionů EUR; po ukončení období restrukturalizace v roce 2015 se však očekávají zisky ve výši [270-310] milionů EUR. Rentabilita vlastního kapitálu (po zdanění) by byla v roce 2011 (- [2,8-3,8] %) a v roce 2012 negativní; v případě tohoto scénáře by však v roce 2015 dosáhla téměř [9-12] %.
(112)
Tabulka 2: Plánování zisků a ztrát PBB, IFRS (pesimistický scénář), podle restrukturalizačního plánu
2011
2012
2013
2014
2015
Čistý úrokový zisk a podobné zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Čistý zisk z provizí
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Operační zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Zabezpečení úvěrového rizika
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Administrativní zátěž
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Saldo ostatních zisků/výdajů
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek před zdaněním
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Daně ze zisků
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek po zdanění
… milionů EUR
- [100-125]
- [75-90]
[230-290]
[250-290]
[270-310]
(113)
Vzhledem ke zlepšení obchodního modelu, technické infrastruktury a organizační struktury a vzhledem k tomu, jak tato zlepšení ovlivní očekávanou likviditu, platební schopnost a ziskovost PBB, zastává Komise názor, že restrukturalizační plán splňuje kritéria sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru týkající se obnovy dlouhodobé rentability.
VI.2.3.2 Vlastní příspěvek / sdílení nákladů
(114)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru musí příjemce přispět na náklady na restrukturalizaci přiměřeným vlastním příspěvkem. Oddíl 3 uvedeného sdělení ohledně vlastního příspěvku stanoví tyto zásady:
a)
pomoc na restrukturalizaci by měla být omezena na pokrytí nákladů nezbytných k obnovení životaschopnosti;
b)
aby se výše podpory omezila na nezbytné minimum, měly by banky použít k financování restrukturalizace nejprve své vlastní zdroje. To může zahrnovat například prodej aktiv;
c)
náklady spojené s restrukturalizací nenese pouze stát, ale i ti, kteří do banky investovali, a to převzetím ztrát dostupným kapitálem a zaplacením přiměřené náhrady za státní intervence. Daný požadavek na sdílení nákladů sleduje dva cíle: omezit případné narušení hospodářské soutěže a zabránit morálnímu hazardu (33).
(115)
Pochybnosti Komise o tom, že se dané podpory možná neomezily pouze na nutné minimum pro obnovení dlouhodobé rentability, se podařilo rozptýlit. Německo do HRE celkem investuje téměř 10 miliard EUR. Část těchto kapitálových injekcí, tj. 2,08 miliardy EUR, poslouží k financování rekapitalizace konsolidační agentury FMS-WM, další 1,59 miliardy EUR má být na FMS-WM převedena během restrukturalizace. Asi 63 % z těchto necelých 10 miliard EUR zůstanou ve skupině HRE.
(116)
PBB je v rámci skupiny HRE jediný subjekt, který bude v budoucnu realizovat nové obchody, a proto je aktivním účastníkem hospodářské soutěže. V případě základního scénáře je na konec roku 2011 stanovený podíl základního kapitálu (vypočítaný podle metody IRB Basel II) na 12,9 %, tento podíl se během období restrukturalizace do konce roku 2015 mírně sníží na 12,4 %. Restrukturalizační plán nedává důvod k pochybám, že by daná banka neměla během období restrukturalizace splnit minimální kapitálové požadavky. Předpovídaný podíl základního kapitálu je vysoký, každopádně však odpovídá podílům kapitálu konkurentů. Z důvodů finanční krize se v současnosti od bank obecně očekává, že budou mít vyšší podíly kapitálu, než jaké měly před krizí. Dále je třeba vzít v úvahu, že PBB potřebuje kvůli svým problémům během krize solidní kapitálové krytí, aby se mezi účastníky trhu mohla prosadit jako spolehlivý obchodní partner. Podle názoru Komise je proto výše poskytnutého kapitálu a z toho plynoucí podíly kapitálu přiměřená a omezuje se na nutné minimum.
(117)
HRE dále obdržela záruky v celkové výši 145 miliard EUR, z nichž využila 124 miliard EUR. Tyto záruky byly nutné, aby banka mohla dále podnikat v situaci, kdy jí hrozila insolvence, a to alespoň do té doby, než bude schopná převést na FMS-WM svá znehodnocená aktiva. Všechny záruky, které skupina HRE využila a které celkem činí 124 miliard EUR, byly s účinností od 1. října 2010 převedeny na FMS-WM. PBB se tedy již v rámci své obchodní činnosti nespoléhá na státní záruky. Daný převod přispěl k tomu, že se podpora ve formě záruk časově omezila na nezbytné minimum.
(118)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru by měly banky, které přijaly podporu, použít k financování restrukturalizace nejprve své vlastní zdroje, což obvykle obnáší prodej aktiv. HRE se převodem aktiv v nominální hodnotě asi 210 miliard EUR a převodem derivátů v hodnotě asi 280 miliard EUR na konsolidační agenturu FMS-WM zbavila značné části svých aktiv a tímto způsobem snížila svou bilanční sumu na polovinu. Tím však nevznikl žádný účetní zisk, který by mohl být využit k financování nákladů na restrukturalizaci. Daný převod je nutné spíše také považovat za státní podporu, neboť cena, jež byla ve prospěch HRE zaplacena za tato aktiva, překračovala reálnou ekonomickou hodnotou těchto aktiv asi o 16,2 miliardy EUR. Přesto skupina již odprodává, popř. odprodala, účasti v podnicích (např. podíly v Arsago ACM GmbH (Frankfurt), Arsago Holding AG (Švýcarsko), DEPFA First Albany Securities LLC (New York) a v Collineo Asset Management GmbH).
(119)
HRE zaplatila za všechny záruky, které jí poskytlo Německo, úroky ve prospěch zvláštního fondu SoFFin, které se pohybovaly mezi 0,5 % a 0,8 % ročně. Pokud jde o tuto část státní pomoci, zaplatila HRE tímto způsobem přiměřenou odměnu ve smyslu sdělení - Použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí („sdělení o bankovnictví“) (34). Naproti tomu banka doposud nezaplatila protiplnění ani za poskytnutý kapitál ani za záchranu vlastního kapitálu, která vyplynula z opatření na záchranu aktiv; dále není schopna stanovit přiměřený mechanismu zpětného získání (tzv. „claw-back mechanism“) pro státní podporu, která spočívala v tom, že převodní hodnota aktiv byla vyšší než jejich reálná ekonomická hodnota.
(120)
Vzhledem k obecné hospodářské situaci HRE lze dojít k závěru, že banka jednoduše nebyla schopna přispět na náklady restrukturalizace dalším významným vlastním příspěvkem (35). Daný nedostatečný vlastní příspěvek banky musí být proto zohledněn v restrukturalizačním plánu prostřednictvím dalekosáhlých strukturálních opatření, aby se zajistilo, že banka a vlastníci podílů budou přiměřeně sdílet náklady, které si vyžádala záchrana banky. Restrukturalizační plán počítá s redukcí banky, pokud jde o velikost skupiny, postavení na trhu, rozsah obchodní činnosti a bilanční sumu - vzhledem ke specifickým okolnostem tohoto případu Komise tato opatření považuje za přiměřenou náhradu za nedostatečný vlastní příspěvek banky.
(121)
Rovněž je nutné zohlednit, že banka byla zestátněna a bývalí vlastníci podílů byli na základě hodnoty skupiny odškodněni bez podpory ze strany státu (36). Z hlediska státní podpory je to pozitivní aspekt a znamená to, že dřívější vlastníci podílů přišli o všechny podíly, a proto je nutné vycházet z toho, že náklady na restrukturalizace HRE sdíleli dostatečně.
(122)
Pokud jde o majitele podřízených dluhových cenných papírů HRE, Německo se zavázalo, že HRE nebude třetím stranám vyplácet žádné podíly na zisku z finančních nástrojů závislých na zisku a že se tím zajistí, že vlastníci kapitálu Tier 2 neobdrží za své investice žádné (nebo pouze nízké) vyrovnání - tak budou tito vlastníci sdílet část nákladů stejně jako vlastníci kapitálu Tier 1.
(123)
Komise proto dospěla k závěru, že vlastníci podílů HRE přispěli k nákladům na restrukturalizaci přiměřeně, a že tedy bylo přiměřeně zohledněno nebezpečí morálního hazardu.
VI.2.3.3 Opatření omezující narušení hospodářské soutěže
(124)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru musí Komise při přezkumu opatření omezujících narušení hospodářské soutěže zohlednit výši podpory, rozsah sdílení nákladů a budoucí postavení dané finanční instituce na trhu po restrukturalizaci. Na základě tohoto přezkumu je pak nutné přijmout příslušná opatření.
(125)
HRE způsobila významné narušení hospodářské soutěže. Německo ve prospěch HRE poskytne kapitál v celkové výši až asi 9,95 miliardy EUR (část tohoto kapitálu přijme FMS-WM) a záruky ve výši 145 miliard EUR. Kromě toho bylo ve prospěch HRE realizováno opatření na záchranu aktiv, jež má částečně povahu státní podpory, v hodnotě asi 20 miliard EUR. Vzhledem k této významné podpoře ze strany státu musí následovat důkladná restrukturalizace HRE.
(126)
PBB bude jako následnická banka HRE dobře finančně vybavena a nezatížena dřívějšími riskantními úvěrovými obchody HRE. Bylo zapotřebí významné podpory, aby se zachovala způsobilost PBB k právním úkonům a usnadnilo se oddělení bank. PBB je však mnohem menší banka a Německo navíc přijalo přiměřená opatření na omezení případného narušení hospodářské soutěže.
(127)
Zaprvé, PBB se bude jako podnikatelský subjekt od dřívější HRE významně odlišovat. Byla zestátněna a je nyní důkladně restrukturalizována; v důsledku toho je PBB významně menší bankou, než byla bývalá HRE. Po převodu řady aktiv na FMS-WM činí strategická bilanční suma PBB, která nezahrnuje žádné rozvahové položky, které se jako ukončované portfolio v rozvaze PBB ukončují nebo které byly synteticky převedeny na FMS-WM, asi 15 % bilanční sumy skupiny HRE z konce roku 2008.
(128)
Zadruhé, Německo předložilo Komisi několik závazků, jejichž cílem je omezit přítomnost PBB na trhu (k tomu podrobněji viz oddíl V). PBB bude realizovat nové obchody pouze ve dvou oblastech podnikání - v oblasti financování nemovitostí a veřejného financování investic. Obě oblasti podnikání porostou během období restrukturalizace pouze omezeně, neboť ohledně nových obchodů, bilanční sumy i rozsahu portfolia byly stanoveny stropy, takže možnosti PBB expandovat na trhu, a tím narušit hospodářskou soutěž, jsou malé. Dané omezení růstu platí minimálně do 31. prosince 2013 a potenciálně ještě déle, pokud PBB nebude do té doby reprivatizována. Všechny ostatní subjekty skupiny HRE musí zastavit své obchodní činnosti a ukončit svá portfolia; to platí především pro oblasti podnikání „infrastructure finance“, „capital markets & asset management“ a státního financování.
(129)
Zatřetí, Německo se zavázalo, že PBB v rámci svých nových strategických obchodů nebude poskytovat žádné nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %. Mají se tím rozptýlit pochybnosti Komise, že by PBB příliš agresivní cenovou politikou mohla poškodit hospodářskou soutěž a konkurenty. Komise se domnívá, že se jedná o další účinné opatření na omezení nepřiměřeně silného narušení hospodářské soutěže.
(130)
Začtvrté, obchodní činnosti PBB budou omezovat pravidla pro účast v hospodářské soutěži, která budou zahrnovat zákaz převzetí a zákaz poukazovat v reklamě na danou banku na poskytnutou státní podporu.
(131)
Německo se navíc zavázalo, že PBB co nejrychleji reprivatizuje, tj. nejpozději do 31. prosince 2015. Díky odprodeji PBB bude moci Spolková republika Německo získat (částečně) zpět kapitál, který investovala do HRE. Komise dále konstatuje, že reprivatizace realizovaná k co nejdřívějšímu datu zajistí, že třetí strany budou moci koupit PBB.
VII. DOZOR
(132)
Německo se zavázalo, že nad realizací restrukturalizačního plánu HRE a splnění závazků ze seznamu závazků bude dohlížet správce zodpovědný za dozor. Správce bude Komisi každé čtvrtletí podávat zprávu.
VIII. ZÁVĚR
(133)
Komise došla k závěru, že výše přezkoumaná opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(134)
Komise kromě toho dospěla k názoru, že podpora na restrukturalizaci je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, pod podmínkou, že bude realizován restrukturalizační plán, jehož konečné znění bylo aktualizováno dne 14. června 2011, a pod podmínkou, že budou splněny závazky ze seznamu závazků uvedené v příloze tohoto rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Německo poskytlo a ještě hodlá poskytnout ve prospěch skupiny Hypo Real Estate a kterou tvoří:
-
kapitálová injekce ve výši 60 milionů EUR (oznámeno dne 17. dubna 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 2,96 miliardy EUR (oznámeno dne 3. června 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 1,85 miliardy EUR (oznámeno dne 30. dubna 2010), z níž bude 450 milionů EUR poskytnuto pouze tehdy, pokud nastanou určité okolnosti,
-
kapitálová injekce ve výši 2,08 miliardy EUR (oznámeno dne 10. září 2010),
-
záruky ve výši 35 miliard EUR (oznámeno dne 30. září 2008),
-
záruky ve výši 52 miliard EUR (oznámeno dne 17. dubna 2009),
-
záruka ve výši 8 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
záruka ve výši 10 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
likvidní záruka ve výši 20 miliard EUR (oznámeno dne 2. září 2010),
-
záruka na vyrovnání ve výši 20 miliard EUR (oznámeno dne 10. září 2010) a
-
převod aktiv na konsolidační agenturu FMS Wertmanagement AöR (oznámeno dne 10. září 2010),
je podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie s ohledem na seznam závazků uvedený v příloze slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Německo zajistí, aby po zveřejnění tohoto rozhodnutí byly Komisi předkládány podrobné čtvrtletní zprávy o opatřeních, která byla přijata, s cílem provést toto rozhodnutí v souladu s časovým harmonogramem uvedeným v příloze v seznamu závazků.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 18. července 2011.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 18 de julio de 2011
sobre la ayuda de Estado C 15/09 (ex N 196/09), que Alemania ha concedido o tiene intención de conceder a Hypo Real Estate
[notificada con el número C(2011) 5157]
(El texto en lengua alemana es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2012/118/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, el artículo 108, apartado 2, párrafo primero (1),
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, el artículo 62, apartado 1, letra a),
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con las citadas disposiciones (2), y teniendo en cuenta dichas observaciones,
Considerando lo siguiente:
I. PROCEDIMIENTO
(1)
El 2 de octubre de 2008, la Comisión Europea autorizó provisionalmente, es decir, por el plazo de seis meses o hasta la presentación de un plan de reestructuración plausible y bien fundamentado para el banco, una ayuda de Estado a favor de Hypo Real Estate Holding AG en forma de garantía estatal por importe de 35 000 millones EUR (registrada con el número N 44/08) (3). Alemania comunicó la medida el 30 de septiembre de 2008.
(2)
El 1 de abril de 2009, Alemania notificó un plan de reestructuración (registrado con el número N 196/09) para el grupo Hypo Real Estate (en lo sucesivo, «HRE»). Mediante escrito de 17 de abril de 2009, Alemania completó la notificación del plan de reestructuración, en el que informaba a la Comisión de una aportación de capital por importe de 60 millones EUR y la prórroga del marco estatal de garantías de 52 000 millones EUR, que había sido concedido sobre la base del paquete de rescate autorizado para instituciones de crédito (4).
(3)
Mediante escrito de 7 de mayo de 2009 (5), la Comisión comunicó a Alemania que había incoado un procedimiento con arreglo al artículo 108, apartado 2, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea. Dicha Decisión («Decisión de apertura») fue publicada en el Diario Oficial de la Unión Europea (6) con una invitación a formular observaciones.
(4)
El 3 de junio de 2009, Alemania notificó una aportación de capital de 2 960 millones EUR (registrada con el número N 333/09).
(5)
El 17 de agosto de 2009, Alemania comunicó a la Comisión que tenía intención de prorrogar de nuevo, mediante el Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung (Fondo Especial de Estabilización del Mercado; en lo sucesivo, «SoFFin»), las garantías concedidas por importe de 52 000 millones EUR a HRE (registrada con el número C 15/09) (véase el considerando 2).
(6)
Los días 20 y 21 de octubre de 2009, Alemania presentó de nuevo una actualización del plan de reestructuración, notificó a la Comisión las nuevas medidas previstas para HRE (creación de un organismo de liquidación, concesión de garantías adicionales) y comunicó a la Comisión una nueva prórroga, la tercera, de las existentes garantías del SoFFin por importe de 52 000 millones EUR (registrada con el número N 557/09).
(7)
El 26 de octubre de 2009, Alemania notificó, con el número N 557/09, una nueva aportación de capital de 3 000 millones EUR, y garantías del SoFFin por un importe total de 18 000 millones EUR a favor de HRE, así como una garantía del SoFFin por importe de 2 000 millones EUR a favor del organismo de liquidación de HRE (7). La Comisión no había autorizado la garantía del SoFFin por importe de 2 000 millones EUR.
(8)
El 13 de noviembre de 2009, la Comisión amplió el procedimiento formal de examen y autorizó provisionalmente, hasta la adopción de una Decisión definitiva de la Comisión sobre el plan de reestructuración, aportaciones de capital por importe de 60 millones, 2 960 millones y 3 000 millones EUR (en los asuntos C 15/09, N 333/09 y N 557/09). Dicha Decisión fue publicada en el Diario Oficial de la Unión Europea (8) con una invitación a formular observaciones.
(9)
Los días 15, 16 y 17 de diciembre de 2009, para completar la notificación de 26 de octubre de 2009, Alemania comunicó a la Comisión nuevos datos sobre las garantías del SoFFin por importe de 18 000 millones EUR (registrada con el número N 694/09).
(10)
El 21 de diciembre de 2009, la Comisión autorizó provisionalmente las garantías del SoFFin por importe de 18 000 millones EUR, por un plazo máximo de un año (asunto N 694/09) (9).
(11)
El 30 de abril de 2010, Alemania notificó una aportación de capital del SoFFin por importe de 1 850 millones EUR (asunto N 161/10).
(12)
El 19 de mayo de 2010, la Comisión autorizó provisionalmente la aportación de capital por importe de 1 850 millones EUR hasta la adopción de una Decisión definitiva sobre el plan de reestructuración (10).
(13)
El 2 de septiembre de 2010, Alemania notificó una garantía de liquidez del SoFFin por importe de 20 000 millones EUR (asunto N 380/10).
(14)
El 10 de septiembre de 2010, Alemania notificó una medida de rescate para activos depreciados (es decir, la intención de transmitir activos de HRE a FMS-Wertmanagement AöR (11) (en lo sucesivo «FMS-WM»), y una aportación de capital de alrededor de 2 130 millones EUR, así como una garantía adicional, es decir, una garantía de liquidación de hasta 20 000 millones EUR (asunto N 380/10).
(15)
El 24 de septiembre de 2010, la Comisión amplió de nuevo el procedimiento formal de examen y expidió una autorización provisional para la medida de rescate, la garantía de liquidez de 20 000 millones EUR y la garantía de liquidación de hasta 20 000 millones EUR. Dicha Decisión (12) fue publicada en el Diario Oficial de la Unión Europea con una invitación a formular observaciones. La Decisión de la Comisión de 24 de septiembre de 2010 no incluía la aportación de capital de hasta 2 130 millones EUR notificada por Alemania el 10 de septiembre de 2010, de manera que dicha aportación de capital no ha sido autorizada por la Comisión.
(16)
El 14 de junio de 2011, Alemania presentó una actualización final del plan de reestructuración. El 15 de junio de 2011, Alemania presentó un catálogo de compromisos, que completó el 1 de julio de 2011.
(17)
El 14 de junio de 2011, Alemania declaró que la siguiente aportación de capital no ascendería, como indicaba la notificación del 10 de septiembre de 2010, a 2 130 millones EUR, sino tan solo a 2 080 millones EUR, importe que se pondría a disposición de FMS-WM.
(18)
Durante este período ha tenido lugar una serie de reuniones y conferencias telefónicas y se ha intercambiado más correspondencia entre los servicios de la Comisión, Alemania y HRE.
(19)
La Comisión remitió a Alemania las observaciones recibidas de terceros y recibió las observaciones de Alemania mediante escrito de 24 de marzo de 2010.
II. LA BENEFICIARIA Y LAS AYUDAS
II.1. La beneficiaria
(20)
HRE se fundó en octubre de 2003 por escisión de parte de las actividades de financiación inmobiliaria comercial del grupo HVB. En 2007 adquirió el banco DEPFA Bank plc, con sede en Dublín, y amplió su base de negocio a la Public Sector Finance (financiación del sector público) y la Infrastructure Finance (financiación de infraestructuras). El grupo HRE (13) comprende actualmente Hypo Real Estate Holding AG («HRE Holding») y las tres filiales Deutsche Pfandbriefbank AG («PBB»), DEPFA Bank plc e Hypo Real Estate Finance B.V. i.L., que se encuentra en liquidación («HRE Finance i.L.»). DEPFA Bank plc y PBB poseen ambos numerosas filiales y participaciones en otras sociedades. PBB es el banco principal del grupo, que ha cambiado de razón social, y la única de las tres filiales de HRE Holding que seguirá realizando nuevas operaciones. Sus áreas de negocio son la financiación inmobiliaria y la financiación de inversiones públicas (en lo sucesivo, «FIP»). DEPFA Bank plc se encuentra en liquidación y, desde la fecha de notificación de esta Decisión, dejará de realizar nuevas operaciones. Entre sus actividades principales han figurado, básicamente, la financiación del sector público y los créditos presupuestarios, así como la financiación de proyectos de infraestructuras (por ejemplo, carreteras, puentes, túneles y edificios públicos). HRE Finance i.L., como su propio nombre indica, es una empresa en liquidación. (14)
(21)
En 2010 se constituyó el organismo de liquidación FMS-WM para HRE, que gestiona activos y derivados del grupo HRE tras haberlos asumido por no ser de carácter estratégico o bien por entrañar riesgos o gastos de financiación inaceptables. El FMS-WM ha asumido a lo largo del tiempo gran parte de los activos de HRE, pero no posee licencia para operar como banco.
(22)
HRE registró pérdidas de 5 500 millones EUR en 2008, de 2 200 millones en 2009 y de 900 millones en 2010.
(23)
Con la aportación de capital por importe de 3 020 millones EUR (60 millones EUR en marzo de 2009 y 2 960 millones en junio de 2009), Alemania adquirió el 90 % de las acciones de HRE. En otoño de 2009 tuvo lugar la exclusión de los accionistas minoritarios (squeeze-out). Alemania adquirió las acciones restantes a un precio de 1,30 EUR cada una, y de esa manera HRE pasó íntegramente a ser propiedad de la República Federal de Alemania. A continuación se inició una reestructuración.
II.2. Las dificultades de HRE en el contexto de la crisis financiera
(24)
A finales de septiembre de 2008, HRE sufrió una falta de liquidez, de modo que el riesgo de insolvencia era inminente. HRE no estaba en condiciones de conseguir capital a corto plazo en el mercado, pues la crisis de los mercados financieros había llevado al colapso de algunos mercados monetarios. Después de que Lehman Brothers solicitara suspensión de pagos, a mediados de septiembre de 2008, el mercado interbancario se paralizó casi totalmente.
(25)
El modelo de negocio de DEPFA Bank plc, filial al 100 % de HRE desde octubre de 2007, que se basaba sobre todo en la financiación a través del mercado interbancario y otras fuentes de financiación no garantizadas a corto plazo, se mostró extremadamente frágil durante la crisis de liquidez, de manera que surgieron problemas que ponían en peligro la propia existencia del banco.
(26)
HRE hubo de cubrir la necesidad de liquidez a corto plazo de DEPFA Bank plc Sin embargo, el volumen de las líneas de crédito que vencían el 30 de septiembre de 2008 excedió la capacidad de HRE. Asimismo, la mayoría de las sociedades del grupo HRE, debido a las transacciones y operaciones dentro del propio grupo (créditos, garantías y avales), estaban en la misma situación. El déficit de liquidez, por tanto, puso en grave peligro la existencia del grupo HRE.
(27)
Las dificultades de HRE se debían, entre otras causas, a cargas heredadas del pasado derivadas de determinados activos que, por su perfil de riesgo real, no aportaban un rendimiento adecuado. Por otra parte, el grupo HRE procede de la unión de diversas pequeñas instituciones bancarias que utilizaban sistemas informáticos diferentes, […] (15).
II.3. Las ayudas estatales
(28)
En total, Alemania ha aportado o aportará a HRE capital por importe de unos 9 950 millones EUR (una parte de ellos para el FSM-WM) y garantías por importe de 145 000 millones EUR. Asimismo, se adoptó una medida de rescate para HRE con un elemento de ayuda de unos 20 000 millones EUR.
II.3.1. Aportaciones de capital
II.3.1.1. Aportación de capital de 60 millones EUR
(29)
Dado que, con la paulatina adquisición de todas las acciones de HRE, Alemania se ha hecho con el control total de esa sociedad, el SoFFin compró, el 30 de marzo de 2009, 20 millones de acciones nuevas de HRE por un valor nominal de 3 EUR por acción y, de esa manera, HRE consiguió una aportación de capital de 60 millones EUR y el SoFFin obtuvo una participación del 8,65 % en el capital de HRE. La Comisión autorizó provisionalmente esta aportación de capital el 13 de noviembre de 2009.
II.3.1.2. Aportación de capital de 2 960 millones EUR
(30)
El 2 de junio de 2009, los accionistas de HRE acordaron una aportación de capital por importe de 2 960 millones EUR mediante la emisión de acciones nuevas de HRE, que posteriormente fueron compradas por el SoFFin. Como consecuencia de ello, el SoFFin detentaba el 90 % de las acciones de HRE. Estas acciones nuevas fueron inscritas en el Registro mercantil el 8 de junio de 2009. La Comisión autorizó provisionalmente esta aportación de capital el 13 de noviembre de 2009.
II.3.1.3. Aportación de capital de 3 000 millones EUR
(31)
La aportación de capital notificada el 26 de octubre de 2009, por un total de 3 000 millones EUR, se estructuró de la siguiente manera:
a)
2 000 millones EUR se aportaron a las reservas voluntarias de HRE Holding y de PBB. Tras la salida de los accionistas minoritarios (squeeze-out), HRE pasó a ser propiedad exclusiva de la República Federal de Alemania o del SoFFin;
b)
1 000 millones EUR se aportaron como participación pasiva en PBB con un cupón en función de los beneficios del 10 % anual.
(32)
Los contratos para la aportación de capital por importe de 3 000 millones EUR se firmaron el 16 de noviembre de 2009. La Comisión autorizó provisionalmente esta aportación el 13 de noviembre de 2009.
II.3.1.4. Aportación de capital de hasta 1 850 millones EUR
(33)
La aportación de capital de hasta 1 850 millones EUR a las reservas voluntarias de HRE se dividió en dos tramos:
a)
una aportación de capital por importe de 1 400 millones EUR (la Comisión autorizó provisionalmente este tramo el 19 de mayo de 2010, que se llevó a cabo posteriormente);
b)
una aportación de capital de hasta 450 millones EUR (la Comisión también concedió el 19 de mayo de 2010 una autorización provisional para este tramo, aunque condicionada a determinadas circunstancias (16). Este tramo aún no se ha desembolsado, pues no se han dado las circunstancias establecidas).
(34)
La aportación de capital por importe de 1 850 millones EUR forma parte de las necesidades totales de capital expuestas en el plan de reestructuración. Se han desembolsado 1 400 millones EUR de esta aportación para hacer frente a las exigencias de capital para cumplir la normativa en materia de capital propio, y para contar con un colchón frente al riesgo. El contrato para la aportación de capital por importe de 1 400 millones EUR se firmó el 20 de mayo de 2010. Según Alemania, el resto de la aportación de capital de 1 850 millones EUR, es decir, 450 millones EUR, se desembolsará en el tercer trimestre de 2011.
II.3.1.5. Aportación de capital de 2080 millones EUR
(35)
El 10 de septiembre de 2010, Alemania notificó una aportación de capital de hasta 2 130 millones EUR a HRE. El 14 de junio de 2011, Alemania explicó que la aportación de capital no ascendería a 2 130 millones EUR, sino a 2 080 millones EUR, y que el importe de 2 080 millones EUR se pondría a disposición del FMS-WM. Según Alemania, esta aportación de capital por importe de 2 080 millones EUR se desembolsará en el tercer trimestre de 2011. El SoFFin ha desembolsado los 2 080 millones, a condición de que sea autorizada por la Comisión Europea, como derecho de depósito en la reserva de capital de HRE Holding. Dicho derecho de depósito fue cedido por HRE Holding a FMS-WM el 1 de octubre de 2010.
II.3.2. Garantías
II.3.2.1. Garantías por importe de 35 000 millones EUR
(36)
El 13 de noviembre de 2008, Alemania concedió garantías estatales por importe de 35 000 millones EUR para cubrir las necesidades de refinanciación de HRE. La Comisión autorizó provisionalmente estas garantías el 2 de octubre de 2008.
(37)
Dichas garantías sirvieron de cobertura para obtener una ayuda de línea de crédito del Deutsche Bundesbank de 20 000 millones EUR y obligaciones de deuda garantizadas por importe de 15 000 millones EUR, que asumió un consorcio de entidades financieras alemanas.
(38)
HRE pagó al Estado por las garantías de 35 000 millones EUR una retribución basada en una prima básica y una prima en función de los resultados. La prima básica ascendía al 1 % anual sobre el llamado «importe de garantía de primera pérdida» y un 0,5 % anual sobre el llamado «importe de garantía de segunda pérdida». La prima en función de los resultados ascendía al 1,25 % anual sobre el «importe de garantía de primera pérdida» y al 0,25 % anual sobre el «importe de garantía de segunda pérdida».
II.3.2.2. Garantías por importe de 52 000 millones EUR
(39)
Entre noviembre de 2008 y febrero de 2009, HRE obtuvo garantías del SoFFin por un importe total de 52 000 millones EUR a través del paquete de rescate para entidades de crédito autorizado por Alemania (17).
(40)
HRE pagó por la parte de la garantía utilizada para cubrir obligaciones de deuda una comisión del 0,5 % y por la parte de la garantía no utilizada una comisión de disponibilidad del 0,1 %.
II.3.2.3. Garantía por importe de 8 000 millones EUR
(41)
Las obligaciones garantizadas de deuda, que expiraban el 23 de diciembre de 2009, fueron sustituidas por el SoFFin por una garantía de 8 000 millones EUR. La Comisión la autorizó provisionalmente el 21 de diciembre de 2009.
(42)
HRE pagó al SoFFin una prima de garantía del 0,5 % anual de la suma garantizada. Por la parte no utilizada de la garantía se había de abonar una comisión de disponibilidad del 0,1 % anual.
II.3.2.4. Garantía por importe de 10 000 millones EUR
(43)
La garantía del SoFFin por un importe de 10 000 millones EUR, con un plazo máximo de un año y autorizada provisionalmente por la Comisión el 21 de diciembre de 2009, era necesaria para cubrir las necesidades de liquidez de HRE.
(44)
HRE pagó al SoFFin una prima de garantía del 0,5 % anual de la suma garantizada. Por la parte no utilizada de la garantía se había de abonar una comisión de disponibilidad del 0,1 % anual.
II.3.2.5. Garantía por importe de 20 000 millones EUR
(45)
HRE necesitaba una garantía de liquidez adicional por importe de 20 000 millones EUR debido a la evolución desfavorable de los mercados de capital y de futuros sobre los tipos de interés, a que estuvo expuesta HRE hasta que cedió los activos al organismo de liquidación FMS-WM. La Comisión autorizó provisionalmente esta garantía el 24 de septiembre de 2010.
(46)
HRE pagó una prima de garantía del 0,8 % anual. Por la parte no utilizada de la garantía se había de abonar una comisión de disponibilidad del 0,1 % anual.
II.3.2.6. Garantía por importe de hasta 20 000 millones EUR
(47)
Ante la persistente incertidumbre en relación con el complejo proceso técnico de cesión de activos al organismo de liquidación, se hizo necesaria una garantía de liquidación de hasta 20 000 millones EUR. La Comisión autorizó provisionalmente esta garantía el 24 de septiembre de 2010.
(48)
HRE pagó al SoFFin una prima de garantía del 0,8 % anual. Por la parte no utilizada de la garantía se había de abonar una comisión de disponibilidad del 0,1 % anual.
II.3.3. Cesión de activos a un organismo de liquidación
(49)
El 10 de septiembre de 2010, Alemania notificó asimismo la cesión al organismo de liquidación FMS-WM de activos por un valor nominal aproximado de 210 000 millones EUR y derivados por un valor nominal aproximado de 280 000 millones EUR. El FMS-WM se constituyó mediante decisión de la junta directiva de 8 de julio de 2010 con arreglo al artículo 8 de la Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz (Ley alemana del fondo de estabilización de mercado financiero; en lo sucesivo, «FMStFG»). Gestiona activos y derivados del grupo HRE que ha asumido por no ser de carácter estratégico o por entrañar riesgos o costes de financiación inaceptables. El FMS-WM opera con independencia de HRE y está amparado por el deber de compensación de pérdidas del SoFFin. Sin embargo, no posee licencia para operar como banco. En consecuencia, muchos de los activos de HRE solo se pueden transmitir de forma sintética. En función de las circunstancias concretas se han desarrollado diferentes mecanismos de transmisión para lograr un efecto legal de rescate de capital similar para PBB o para el grupo HRE.
(50)
La Comisión autorizó provisionalmente la cesión el 24 de septiembre de 2010. En el curso de esta medida se cedieron activos no estratégicos y no rentables, como títulos de deuda soberana o créditos inmobiliarios de dudoso cobro (o, como se explica en el considerando 49, simplemente para cubrir su necesidad legal de capital propio), a un organismo respaldado por el Estado, para su liquidación a largo plazo. Entre los activos no estratégicos figuraban los que no se pueden utilizar para asegurar obligaciones de deuda garantizadas.
(51)
La cesión se hizo efectiva el 30 de septiembre de 2010. En ese momento, la cartera destinada a la cesión tenía un valor de 173 000 millones EUR, sujeto a amortizaciones. De conformidad con la Comunicación de la Comisión sobre el tratamiento de los activos cuyo valor ha sufrido un deterioro en el sector bancario comunitario (Comunicación «Impaired-Asset» o «IAC»), (18) la Comisión nombró expertos externos para ayudarla a valorar la cartera, a determinar el elemento de ayuda y a responder a la cuestión de si en la transmisión se ha aplicado, y en qué medida, un valor superior al valor económico real. Como se prevé en dicha Comunicación, Alemania también contrató a un experto externo para que emitiese una valoración independiente.
(52)
La cartera abarcaba créditos inmobiliarios a empresas geográficamente diversificadas por importe aproximado de 30 000 millones EUR, que en esencia servían para financiar edificios de oficinas y centros comerciales y tenían un vencimiento relativamente corto (tres años), pero eran de baja calidad crediticia.
(53)
El negocio inmobiliario no comercial de la cartera comprendía la financiación del sector público u obligaciones de deuda y préstamos a instituciones y empresas de servicios públicos. La mayor parte de este negocio lo constituían préstamos estándar (préstamos plain vanilla), pero también comprendía «instrumentos de crédito estructurados» (31 000 millones EUR) y préstamos públicos (30 000 millones EUR). La calidad de los activos de esta parte de la cartera era sensiblemente superior a la de los créditos inmobiliarios comerciales. Sin embargo, dado que los valores tenían un vencimiento a largo plazo y tras su compra aumentó el diferencial de crédito cotizado en el mercado, también registraron sustanciales disminuciones del precio de mercado.
(54)
Los expertos de la Comisión llegaron a la conclusión de que, al contrario de lo que sucedía en otros casos de ayudas, los complejos créditos inmobiliarios comerciales e instrumentos de crédito estructurados (en esencia, titulizaciones de préstamos a estudiantes y de préstamos al sector público, y 5 000 millones EUR de un total return swap) eran en conjunto seguros. En esa categoría preveían solo unas pérdidas reducidas, si bien, debido a la valoración de los bonos de caja (cash bonds) en las estructuras de Halcyon y Pegasus y a la base negativa y los costes de financiación implícitos del total return swap, las cifraron en un importe más elevado que los expertos alemanes. Los préstamos plain vanilla, en cambio, se transmitieron a un valor de swap muy cercano a la paridad y, por tanto, a un precio mucho mayor que su valor económico real. Por otra parte se negociaron en mercados que no habían sufrido grandes reducciones de valor, de manera que su valor económico real en cualquier caso debería corresponder a su valor de mercado. Por ese motivo, los expertos de la Comisión concluyeron que el valor económico real (real economic value,«REV») de esta parte de la cartera era sensiblemente inferior al valor por el que HRE lo había transmitido a FMS-WM.
(55)
En cuanto a la cartera de derivados, los resultados de los expertos de la Comisión coincidían en gran medida con los de los expertos alemanes. Asimismo establecieron un contravalor del riesgo de crédito algo superior al de los expertos alemanes y tuvieron en cuenta algunos datos obtenidos mediante su muestra aleatoria, así como una carga general para los «riesgos operativos», pues aplicaron hipótesis prudentes en cuanto a las deficiencias de eficacia en general de las operaciones de cobertura.
(56)
En el cuadro siguiente se resumen las conclusiones de los expertos de la Comisión.
(en millones EUR)
Cartera
Valor nominal
Valor de transmisión (VT)
Δ REV - VT
(cifras de Alemania)
Δ REV - VT
(cifras de los expertos de la Comisión)
Diferencia
(Comisión/Alemania)
Obligaciones
83,444
93,960
-0,902
-7,590
-6,688
Créditos estructurados
31,199
30,111
-0,765
-1,981
-1,216
Créditos inmobiliarios comerciales
26,312
23,874
-1,211
-2,800
-1,589
Créditos inmobiliarios no comerciales
29,834
31,115
-0,222
-1,084
-0,862
Derivados
280,255
-13,106
-2,149/
-2,531
-2,786
-0,255
Total
451,044
165,954
-5,249/
-5,631
-16,241
-10,610
(57)
En consecuencia, los expertos cifraron el importe de la ayuda, definido como la diferencia entre el valor económico real y el valor de transmisión, que según la IAC no es compatible en principio con el mercado interior, en aproximadamente 16 200 millones EUR. El importe total de la ayuda, es decir, la diferencia entre el valor de transmisión y el de mercado, no puede cifrarse con exactitud, ya que no existen suficientes precios de mercado accesibles para la parte de la cartera correspondiente a préstamos. Partiendo de la hipótesis extrema de que el valor de mercado del total de los préstamos fuera cero, se obtiene un importe total de la ayuda de 90 000 millones EUR. Si los préstamos se considerasen títulos de deuda líquidos con un vencimiento y una calidad de riesgo similares, el importe total de la ayuda ascendería a unos 20 000 millones EUR.
II.4. Razones para iniciar y ampliar la investigación exhaustiva
(58)
El 7 de mayo de 2009, la Comisión inició una investigación exhaustiva sobre las ayudas estatales a favor de HRE, basada esencialmente en las dudas que albergaba la Comisión acerca de su rentabilidad, especialmente a causa de la estrategia de refinanciación y la necesidad de refinanciación de HRE. En el plan de reestructuración original, presentado a la Comisión el 1 de abril de 2009, solo se mencionaban factores externos como causas de las dificultades financieras de HRE, y se propuso el objetivo de reducir el balance total en solo un 25 %, lo que significa que el volumen de refinanciación seguiría siendo alto. HRE preveía conseguir esa reducción del balance total del grupo enajenando activos en el mercado y no mediante su cesión a un organismo de liquidación. En el plan de reestructuración se mencionaba la financiación del sector público, que presentaba un margen reducido, como uno de los principales sectores de negocio de HRE. El plan de reestructuración, sin embargo, apenas contenía información sobre los aspectos esenciales para el proceso de reestructuración, como la renovación y la integración de los sistemas informáticos. Por otra parte, en aquel momento la Comisión dudaba que las medidas previstas para limitar posibles distorsiones de la competencia fueran suficientes y que estuviera garantizada una adecuada distribución de las cargas.
(59)
El 13 de noviembre de 2009 se amplió la investigación exhaustiva por los siguientes motivos:
a)
debían incluirse las ayudas estatales adicionales a favor de HRE en forma de una aportación de capital de 2 960 millones EUR (véase el considerando 30), una aportación de capital de 3 000 millones EUR (véanse los considerandos 31 y 32), una garantía de 8 000 millones EUR (véanse los considerandos 41 y 42), una garantía de 10 000 millones EUR (véanse los aparatados 43 y 44) y una garantía de 2 000 millones EUR (19) para la refinanciación de una posible solución de liquidación y aportaciones de capital por importe total de hasta 4 000 millones EUR (divididos como sigue: la aportación de capital de 1 850 millones EUR expuesta en los considerandos 33 y 34 y la aportación de capital de 2 080 millones EUR mencionada en el considerando 35), y
b)
la Comisión dudaba que las medidas de reestructuración fueran compatibles con la Comunicación de la Comisión sobre el restablecimiento de la viabilidad y la evaluación de las medidas de reestructuración en el sector financiero en el marco de la crisis actual con arreglo a las normas sobre ayudas estatales (20) (Comunicación sobre las medidas de reestructuración en el sector financiero).
(60)
El 24 de septiembre de 2010 se volvió a ampliar la investigación exhaustiva por los siguientes motivos:
a)
debían incluirse las ayudas estatales adicionales a favor de HRE, a saber, una garantía de 20 000 millones EUR (véanse los considerandos 45 y 46), otra garantía de hasta 20 000 millones (véanse los considerandos 47 y 48) y la cesión de activos a un organismo de liquidación (véanse los considerandos 49 a 57), y
b)
la Comisión dudaba que la medida de rescate cumpliera las exigencias de la IAC, especialmente en cuanto a transparencia, valoración, distribución de cargas y remuneración; por otro lado, en opinión de la Comisión no se había acreditado suficientemente que con el plan de reestructuración se garantizase la rentabilidad y una adecuada distribución de cargas y que se limitaran de forma conveniente las distorsiones de la competencia.
II.5. Aspectos básicos del plan de reestructuración
(61)
Alemania notificó el 1 de abril de 2009 el primer proyecto de plan de reestructuración para HRE y, tras diversas modificaciones, el 14 de junio de 2011 presentó a la Comisión la actualización final de ese plan. Salvo que se mencione otro plan, todas las referencias que figuran en esta Decisión corresponden a dicha versión final.
(62)
Según el plan de reestructuración, una vez liberado de sus activos depreciados con un valor nominal de 210 000 millones EUR merced a su cesión al organismo de liquidación FMS-WM, HRE concebirá su actividad mercantil de manera que su banco principal, PBB, opere sobre la base de una estructura financiera sólida y de un control interno más eficaz. Sus futuras operaciones tendrán un alcance mucho más reducido que las realizadas por HRE antes de la crisis y esto se reflejará tanto en el balance total como en el volumen de nuevas operaciones, el personal, la red de sucursales y las principales operaciones regionales de HRE.
(63)
En comparación con la época anterior a la crisis, el balance total estratégico de PBB, una vez deducidas las posiciones en extinción y transmitidas sintéticamente al FMS-WM, ascenderá a final de 2011 aproximadamente al 15 % del balance total del grupo HRE a final de 2008. De esta manera, las nuevas operaciones de financiación inmobiliaria se reducirán al 30 % del nivel anterior a la crisis (las nuevas operaciones de financiación inmobiliaria a empresas de HRE ascendían a 32 100 millones EUR en 2007). El personal se redujo en torno al 30 % y toda la junta directiva de HRE en ejercicio antes de la crisis fue sustituida. Más de treinta participaciones, un tercio de ellas en países no europeos, fueron enajenadas, liquidadas o se encuentran en liquidación. Se han cerrado 26 de las 32 sucursales. Por otro lado, se ha puesto en marcha un proyecto plurianual de renovación del sistema informático para todo el grupo denominado «New Evolution», con una dotación de unos 180 millones EUR.
(64)
PBB seguirá operando en dos áreas estratégicas: la financiación inmobiliaria y la financiación de inversiones públicas. Las dos se limitan a activos titulizables mediante instrumentos de deuda garantizados alemanes (bonos hipotecarios garantizados y bonos públicos garantizados). Se ha suspendido cualquier otra actividad comercial, especialmente la financiación del sector público, la financiación de infraestructuras, las operaciones en los mercados de capital y la administración de patrimonios.
(65)
Para las otras dos filiales de HRE Holding se ha previsto lo siguiente: DEPFA Bank plc se encontrará en liquidación desde la fecha de notificación de esta Decisión y dejará de realizar nuevas operaciones. Lo mismo sucederá con sus filiales. HRE Finance i.L. se encuentra en liquidación, y tampoco realiza nuevas operaciones.
(66)
Según Alemania, la decisión fundamental de seguir una estrategia comercial conservadora y centrarse en los bonos hipotecarios alemanes como fuente de financiación preferente representa una mejora cualitativa del negocio crediticio, pues se somete a la legislación alemana sobre bonos hipotecarios, que establece exigencias especiales en cuanto a la gestión, supervisión y control del riesgo y prevé medidas de protección como la limitación de la relación préstamo/valor. Entiende que dicha estrategia de financiación reduce sustancialmente la anterior dependencia de HRE respecto del mercado de dinero interbancario, que entonces se limitaba sobre todo a la fase de almacenamiento antes de la emisión de instrumentos de deuda garantizados.
III. OBSERVACIONES DE TERCEROS
(67)
La Comisión ha recibido las siguientes observaciones de terceros, que se resumen a continuación:
a)
resumen de las observaciones de la Verband deutscher Pfandbriefbanken (Asociación alemana de bancos hipotecarios; en lo sucesivo, «vpd») (noviembre de 2009):
-
la vpd está convencida de que es viable un modelo de negocio basado en operaciones relacionadas con los bonos hipotecarios y puede garantizar la supervivencia y rentabilidad a largo plazo de un banco sin garantías del Estado;
b)
resumen de las observaciones de Heisse Kursawe Eversheds (noviembre de 2009):
-
Heisse Kursawe Eversheds considera que la concesión de ayudas vulnera los derechos de ciertos accionistas, que la prevista adquisición de todas las acciones de HRE por parte del SoFFin excluyendo a los accionistas minoritarios (squeeze-out) constituye una nueva ayuda de Estado, y que la exclusión es inadecuada e infringe el principio de libre circulación de capitales;
c)
resumen de las observaciones de Heisse Kursawe Eversheds (febrero de 2010):
-
Heisse Kursawe Eversheds sigue considerando que la exclusión de los accionistas minoritarios (squeeze-out) constituye una ayuda de Estado en el sentido del artículo 107 y siguientes del TFUE, que tal ayuda representa una vulneración de la libre circulación de capitales y que las ayudas estatales para HRE solo se pueden autorizar si HRE sigue funcionando sobre la base de un plan de reestructuración sostenible;
d)
resumen de las observaciones de Bohdan Kalwarowskyj (febrero de 2010):
-
El señor Kalwarowskyj estima que del informe de tasación de HRE presentado el 5 de octubre de 2009 con motivo del squeeze-out se puede deducir claramente la viabilidad y la rentabilidad de HRE y que el SoFFin ha hecho lo posible, en colaboración con HRE, por manipular a la baja el valor de la empresa.
IV. OBSERVACIONES DE ALEMANIA SOBRE LAS OBSERVACIONES DE TERCEROS
(68)
La Comisión recibió el 24 de marzo de 2010 unas observaciones de Alemania sobre las observaciones de terceros:
a)
resumen de las observaciones respecto a las de la Verband deutscher Pfandbriefbanken (vdp):
-
según Alemania, las observaciones de la vdp confirman que los planes del modelo de negocio para HRE se basan en supuestos plausibles;
b)
resumen de las observaciones respecto a Heisse Kursawe Eversheds:
-
Alemania considera que el squeeze-out no constituye una ayuda de Estado en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE. Partiendo de esa base, para la investigación exhaustiva del presente caso resulta irrelevante también la cuestión de si estamos ante una infracción del principio de libre circulación de capitales (algo que no ocurre en opinión de Alemania);
c)
resumen de las observaciones respecto a Bohdan Kalwarowskyj:
-
Alemania comparte la opinión del señor Kalwarowskyj en el sentido de que las medidas de reestructuración previstas garantizan la viabilidad a largo plazo de HRE.
V. POSICIÓN DE ALEMANIA
(69)
Alemania acepta que las medidas representan ayudas estatales en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(70)
Alemania presentó el 15 de junio de 2011 un catálogo de compromisos que completó el 1 de julio de 2011 (21), con los cuales pretendía garantizar que el modelo de negocio expuesto en el plan de reestructuración se llevará a la práctica, que se distribuirán las cargas y que se limitarán las distorsiones de la competencia a un mínimo inevitable. Dicho catálogo de compromisos se puede resumir como sigue:
a) ejecución del plan de reestructuración y de los compromisos: Alemania asegura que el plan de reestructuración, en su versión definitiva, será ejecutado íntegramente, al igual que los compromisos;
b) duración de las obligaciones: En principio, los compromisos se mantienen hasta el final del plan de reestructuración, es decir, hasta el 31 de diciembre de 2015. Sin embargo, las obligaciones relativas a DEPFA Bank plc y a sus filiales desaparecerán en principio en cuanto DEPFA Bank plc sea reprivatizado, si es que sucede antes. En tal caso, Alemania notificaría previamente la venta a la Comisión y no la llevaría a cabo sin la autorización de esta última si hubiera de tener lugar antes del 31 de diciembre de 2013. Las obligaciones respecto de PBB desaparecerán en cuanto PBB sea reprivatizado, pero en ningún caso antes del 31 de diciembre de 2013;
c) áreas de negocio: Alemania garantiza que solo PBB realiza nuevas operaciones y que lo hace de forma limitada a las áreas de negocio de financiación inmobiliaria y financiación de inversiones públicas, mientras que todas las demás áreas de negocio cesarán (la cartera de financiación del sector público permanecerá en el balance de PBB, pero como cartera en extinción), como también cesarán su actividad todas las demás sociedades de HRE;
d) reprivatización de PBB: Alemania reprivatizará PBB lo antes posible, y en todo caso el 31 de diciembre de 2015 a más tardar;
e) limitación del crecimiento de PBB: Alemania garantiza que el crecimiento de PBB se mantendrá dentro de determinados límites; tanto con respecto al volumen de los balances totales como al de nuevas operaciones;
f) organismo de liquidación: Alemania garantiza que, a partir del 30 de septiembre de 2013, PBB dejará de prestar servicios de gestión de activos y de refinanciación para el organismo de liquidación FMS-WM, y que está garantizado que dichos servicios podrán ser asumidos por terceros;
g) presencia en el mercado: Alemania garantiza que PBB solo realizará nuevas operaciones en los siguientes mercados geográficos:
i)en el área de la financiación inmobiliaria:
-
mercados principales (22): Alemania, Reino Unido, Francia y España,
-
otros mercados: Suecia, Polonia, República Checa, Bélgica, Países Bajos, Luxemburgo, Austria, Suiza, Dinamarca, Finlandia, Noruega, Eslovaquia y Hungría,
ii)en el área de la financiación de inversiones públicas:
-
mercados principales: Alemania, Francia, España, Italia,
-
otros mercados: Suiza, Austria, Polonia, Hungría, República Checa, Eslovaquia, Suecia, Noruega, Dinamarca, Finlandia, Bélgica, Países Bajos, Luxemburgo y Reino Unido;
h) contraprestación por el uso del organismo de liquidación: Alemania garantiza que HRE pagará, dentro de sus posibilidades, una retribución adecuada como contraprestación por el uso del organismo de liquidación FMS-WM. En particular, Alemania garantiza que el Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung (Oficina Federal para la Estabilización del Mercado Financiero, «FMSA») ordenará a HRE que pague, directamente o por medio de sus filiales, 1 590 millones EUR a FMS-WM. El pago deben efectuarlo las sociedades de HRE que hayan cedido activos al organismo de liquidación y cuyo ratio de capital básico del grupo exceda del 15 %. PBB retendrá los beneficios para mantener la participación pasiva;
i) limitación del pago de intereses y pago de participaciones en dividendos: Alemania asegura que HRE y sus sociedades se abstendrán de pagar intereses y participaciones en beneficios, dentro de los límites legales;
j) limitación de reembolsos: Alemania garantiza que HRE y sus sociedades no pagan reembolsos por otros instrumentos de fondos propios;
k) prohibición de adquirir empresas: Alemania garantiza que HRE y sus sociedades no adquirirán otras empresas durante la ejecución del plan de reestructuración.
l) compromisos relativos a la tecnología de la información de HRE/PBB: Alemania garantiza que el proyecto de mejora de los sistemas informáticos del banco se está ejecutando íntegramente;
m) compromiso relativo a los objetivos de beneficios mínimos de las nuevas operaciones (RAROC): Alemania garantiza que PBB no concederá, en sus nuevas operaciones estratégicas, nuevos préstamos que presenten un RAROC (risk adjusted return on capital - rentabilidad sobre el capital ajustada al riesgo) inferior al 10 % sobre la base de cada transacción;
n) administrador supervisor: Alemania garantiza que el plan de reestructuración y todos los compromisos del catálogo se cumplan correctamente y que estos son supervisados por un administrador supervisor suficientemente cualificado.
VI. APRECIACIÓN DE LAS AYUDAS
VI.1. Existencia de una ayuda de Estado con arreglo al artículo 107, apartado 1, del TFUE y posibles beneficiarios
(71)
Estas ayudas fueron concedidas ya sea directamente por Alemania o bien por el SoFFin, entidad constituida y controlada por el Gobierno federal y, en consecuencia, con fondos públicos. Con estas ayudas se concede a HRE una ventaja selectiva, al permitir que esta entidad financiera obtenga nuevo capital en condiciones más favorables que las habituales en el mercado, afianzarse con garantías y recurrir a medidas de rescate. HRE opera en el mercado internacional y compite con otros bancos en Alemania y en otros países. Por esos mismos motivos, como ya se expuso en decisiones anteriores de la Comisión relativas a HRE (23), se trata de ayudas estatales en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(72)
Dentro del grupo HRE, PBB (además de sus filiales) es la única entidad que realiza nuevas operaciones y, por tanto, la única que está activa en el mercado. En consecuencia, PBB es la entidad que continúa con las operaciones de HRE (si bien, como se expone en el considerando 63, de forma limitada). Las demás entidades pertenecientes al grupo HRE (es decir, DEPFA Bank plc y sus filiales, así como HRE Finance i.L.) se encuentran en liquidación, sus actividades se limitan al mínimo necesario para una ordenada disolución y no generan nuevas operaciones.
(73)
El objetivo en última instancia de todas las medidas de ayuda (con independencia de si oficialmente se concedieron a HRE, a HRE Holding, a PBB o a DEPFA Bank plc) es procurar que PBB pueda continuar operando en los mercados. La causa de esta distorsión de la competencia es, por tanto, la continuidad de PBB en el mercado. A semejanza de FMS-WM, DEPFA Bank plc puede considerarse un organismo de liquidación puro para los activos que, por diferentes razones, no fueron transmitidos a FMS-WM (el «banco malo»). Explotará sus activos hasta su vencimiento o los venderá en el mercado, pero a partir de la fecha de notificación de esta Decisión no realizará ninguna nueva operación. (24)
(74)
En consecuencia, dado que PBB representa la continuación económica de HRE, conforme a la práctica de la Comisión en sus decisiones (25), se considera que PBB es beneficiario de la ayuda, de manera que en lo sucesivo el examen de compatibilidad se centrará en PBB.
(75)
En relación con la argumentación de Heisse Kursawe Eversheds en el sentido de que el squeeze-out constituye una ayuda de Estado, la Comisión declara que, si bien las aportaciones de capital a favor de HRE representan ayudas estatales, el squeeze-out de los accionistas minoritarios no contiene de por sí (es decir, la adquisición de todas sus acciones a cambio del correspondiente pago a esos accionistas) ningún elemento de ayuda, pues el banco no obtiene con ello ninguna ventaja derivada de fondos públicos. En el marco del squeeze-out se produjeron pagos por parte del Estado a los accionistas minoritarios que, en cualquier caso, no tuvieron consecuencias económicas para HRE. Este simplemente cambió de estructura de propiedad. Por lo tanto, en esta Decisión no procede examinar si el squeeze-out incumple las disposiciones del Tratado acerca de la libre circulación de capitales.
VI.2. Compatibilidad de la ayuda con el mercado interior
VI.2.1. Aplicación del artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE
(76)
Con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE se pueden considerar compatibles con el mercado interior las ayudas destinadas a poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro. Dado que la quiebra de un banco importante para el sistema perjudica directamente a los mercados financieros e indirectamente a toda la economía de un Estado miembro, la Comisión actualmente basa en dicha disposición su valoración jurídica de las medidas de ayuda en el sector bancario, en atención a la frágil situación existente en los mercados financieros.
(77)
Teniendo en cuenta en particular la anterior posición de HRE en el mercado alemán de bonos hipotecarios, su anterior balance total y el volumen de su anterior cartera de derivados, la Comisión no aprecia ningún motivo para poner en duda la calificación realizada por Alemania de HRE como banco de importancia sistémica.
(78)
La Comisión observa que HRE ha recurrido a ayudas de rescate que la Comisión califica como compatibles con el mercado interior. No obstante, se deben examinar ahora para comprobar si pueden considerarse como ayudas de reestructuración compatibles con el mercado interior. Por lo tanto, la Comisión debe llevar a cabo ahora, sobre la base de la IAC y de la Comunicación sobre las medidas de reestructuración en el sector financiero, un examen de la compatibilidad de dichas medidas y de todas las demás medidas de reestructuración, es decir, de las garantías por importe de 52 000 millones EUR y de la aportación de capital de 2 080 millones EUR.
VI.2.2. Valoración sobre la base de la Comunicación sobre activos deteriorados (Impaired Asset Communication-IAC)
(79)
Toda cesión de activos a un organismo de liquidación debe realizarse de conformidad con la IAC. Además, en la Comunicación sobre medidas de reestructuración en el sector financiero se señala que el pago de una remuneración adecuada por las medidas estatales de ayuda es una de las mejores formas de limitar las distorsiones de la competencia, pues con ella se reduce el importe de la ayuda. Aparte de ello podría ser necesario limitar las posibilidades de expansión del banco en determinadas áreas de negocio o zonas geográficas, por ejemplo, con medidas de ayuda basadas en el mercado, como exigencias sobre el capital, cuando las limitaciones directas a la expansión puedan debilitar el mercado, o bien limitar el riesgo moral.
(80)
En lo que se refiere a la admisibilidad de las ayudas para activos considerados para su transmisión, con arreglo al apartado 34 de la IAC se ha de aplicar necesariamente un planteamiento pragmático y flexible al seleccionar las diferentes categorías de activos rescatables. La Comisión ha aplicado este planteamiento flexible en otros asuntos relativos a ayudas y ha aceptado la cesión de activos que, desde un punto de vista estricto, no eran dudosos, sino activos que, en vista de la profunda modificación del modelo de negocio del banco en cuestión, carecían de importancia estratégica.
(81)
Para garantizar que el banco centre su atención en el restablecimiento de su rentabilidad e impedir posibles conflictos de intereses es preciso, como se expone en el apartado 46 de la IAC, que exista una clara separación organizativa y funcional entre el banco beneficiario y sus activos que han sufrido una pérdida de valor. La Comisión es consciente de que en el momento de la constitución del organismo de liquidación no fue posible, sobre todo por razones técnicas, resolver inmediatamente las vinculaciones entre PBB y FMS-WM. Sin embargo, esto debe suceder lo antes posible. Por ello, Alemania se ha comprometido a que PBB procure lograr una total independencia organizativa de las funciones de negocio vinculadas entre sí y a que no las asuma para FMS-WM a partir del 30 de septiembre de 2013.
(82)
Para valorar la distribución de cargas, el apartado 21 de la IAC afirma que dicha distribución exige que se realice una remuneración adecuada. La Comisión comprueba si al determinar el precio del rescate de los activos se ha dispuesto una remuneración para el Estado que tenga debidamente en cuenta los riesgos de pérdidas futuras superiores a las previstas en la determinación del valor económico real, de conformidad con el anexo IV de la IAC. De acuerdo con la práctica que sigue la Comisión en sus decisiones (26), la valoración de la necesaria remuneración por el rescate de capital propio debe realizarse sobre la base de la transmisión al valor económico real, aun cuando este sea inferior al valor de transmisión.
(83)
Con arreglo al apartado 41 de la IAC, el valor de adquisición debe basarse en el valor económico real. Si un Estado miembro considera necesario asumir (especialmente para evitar una insolvencia técnica) un valor de adquisición superior al valor económico real, solo es admisible si al mismo tiempo se prevé una reestructuración completa y se introducen disposiciones que permitan una posterior recuperación de esa ayuda adicional, por ejemplo mediante un mecanismo de reembolso (claw-back).
(84)
Partiendo de estas premisas, la Comisión llega a la conclusión de que la diferencia entre el valor económico real y el valor de traspaso, cuya devolución se podrá reclamar en un momento futuro, calculado con la asistencia de expertos independientes, asciende a 16 200 millones EUR y exige una reestructuración y una reducción del banco de gran amplitud. Con arreglo al apartado 21 de la IAC, no procede pagar una remuneración adicional, pues tras la antes mencionada deducción de capital de 16 200 millones EUR no se espera de la medida ningún otro rescate de capital propio (27).
(85)
La Comisión observa que Alemania no ha previsto expresamente la devolución de dicho importe. Sin embargo, sí ha incorporado cláusulas que prevén una devolución en la medida de lo posible y disponen lo siguiente:
a)
una obligación condicionada de pago al grupo HRE por importe de 1 590 millones EUR por parte del organismo de liquidación;
b)
PBB no utilizará los beneficios distribuidos para reembolsar la participación pasiva de la República Federal de Alemania;
c)
cuando se haya pagado íntegramente el importe de 1 590 millones EUR, el DEPFA Bank plc (es decir, la sociedad matriz y todas las filiales) deberá pagar a Alemania una remuneración adecuada por la ayuda de Estado;
d)
aunque HRE ha sido nacionalizado, Alemania tiene intención de reprivatizar PBB, a fin de que Alemania también perciba los beneficios de una eventual reprivatización. Dado que el banco pasó a titularidad pública y el Estado ahora prevé reprivatizarlo, se puede alegar también que el Estado pretende recuperar cuanto antes su aportación y que los accionistas anteriores han realizado una contribución equitativa.
La reestructuración prevista es, por otra parte, muy amplia y prevé una reducción radical del banco principal «bueno» al 15 % del tamaño de HRE a final de 2008. En cuanto a los compromisos relacionados con la limitación de crecimiento, las limitaciones en la oferta de productos, la gobernanza corporativa y la reprivatización mediante una licitación pública, el paquete global de la reestructuración puede calificarse como suficientemente amplio a efectos de la IAC.
(86)
La Comisión constata, asimismo, que sus dudas acerca de que Alemania y HRE quizá no estén en condiciones de garantizar a priori una absoluta transparencia y una revelación íntegra de las depreciaciones no han sido despejadas por los exhaustivos datos facilitados por un diligente equipo de trabajadores del banco. Asimismo, HRE ha permitido verificar, a petición de la Comisión, la coherencia y calidad de sus datos, lo que ha facilitado su examen definitivo por los expertos de la Comisión. Por otra parte, Alemania y PBB se han comprometido a realizar una amplia mejora de los sistemas de gestión de riesgo y presentación de informes, a fin de despejar las dudas de la Comisión respecto a las posibles deficiencias en el futuro sistema de información gerencial.
VI.2.3. Compatibilidad con la Comunicación sobre medidas de reestructuración en el sector financiero
(87)
En la Comunicación sobre medidas de reestructuración en el sector financiero se exponen las disposiciones en materia de ayudas que se han de aplicar a la reestructuración de entidades financieras durante la actual crisis. Conforme a dicha Comunicación, para ser compatible con el mercado interior con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE, todo plan de reestructuración de una entidad financiera durante la actual crisis financiera debe garantizar el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo del banco de que se trate, prever una adecuada aportación propia del banco beneficiario (reparto de la carga) y contemplar medidas suficientes para minimizar la distorsión de la competencia (28).
(88)
Las aportaciones de capital ya concedidas y las previstas, así como el importe de las ayudas estatales derivadas de la cesión de activos, constituyen en su conjunto más del 20 % de los activos ponderados por riesgo de HRE antes de la crisis.
VI.2.3.1. Restablecimiento de la rentabilidad a largo plazo de PBB
(89)
De conformidad con la sección 2 de la Comunicación sobre medidas de reestructuración en el sector financiero, Alemania ha presentado un plan de reestructuración completo y detallado en el que se explican las causas de las dificultades financieras que atraviesa HRE y se expone ampliamente el modelo de negocio.
(90)
Del plan de reestructuración y de las explicaciones complementarias de Alemania se deduce que las dificultades de HRE se pueden atribuir esencialmente a los siguientes factores:
a)
HRE y, en particular, su sociedad DEPFA Bank plc, al ser bancos que se financian exclusivamente a través del mercado monetario y de capitales sin financiación como franquicia, dependían en buena medida de un mercado de capital interbancario sólido, el cual quedó totalmente colapsado durante un tiempo debido a la insolvencia de Lehman Brothers;
b)
cargas heredadas de activos que, debido a su perfil de riesgo real, no aportaban un rendimiento adecuado;
c)
el grupo HRE se formó mediante la fusión de diversos bancos menores que utilizaban diferentes aplicaciones informáticas y que no se integraron en un sistema de gestión de riesgo exhaustivo y sincronizado.
(91)
Como ya se ha expuesto, con la reestructuración y las medidas previstas que, sobre todo, se refieren a la dotación de capital del banco y a los sistemas internos de control, se excluye la repetición de los problemas de liquidez que casi precipitaron la caída del banco en la insolvencia. El plan de reestructuración ataca de forma muy concreta los puntos problemáticos fundamentales al aplicar un planteamiento financiero estable y basado en bonos garantizados, al terminar con la anterior dependencia del mercado de dinero interbancario, al mejorar e integrar el entorno informático, al concebir de forma más concreta los aspectos de importancia regional y al reducir la red de sucursales y el tamaño absoluto del negocio. El abandono de otras áreas de negocio y su tratamiento como cartera en liquidación en el balance de PBB es la consecuencia lógica de este planteamiento.
(92)
Por lo tanto, las dos áreas de negocio que conserva PBB se limitan a activos susceptibles de bonos garantizados alemanes (bonos hipotecarios garantizados y bonos públicos garantizados). Es convincente el argumento de que una estrategia comercial conservadora podría llevar a una mejora cualitativa de la concesión de créditos, especialmente teniendo en cuenta las disposiciones de la Ley alemana sobre bonos garantizados en materia de gestión, supervisión y control del riesgo y sus disposiciones acerca de la relación préstamo/valor (por ejemplo, límites a ese respecto).
(93)
En el considerando 92 de la Decisión sobre la ampliación del procedimiento de 24 de septiembre de 2010 (véase el considerando 15 de la presente Decisión), la Comisión expresó sus dudas acerca de que el banco pudiera lograr un margen suficiente con sus futuras operaciones comerciales, especialmente en el sector de la financiación pública, que se caracteriza por márgenes muy estrechos. Cesarán una parte de las operaciones de financiación pública anteriores, concretamente la correspondiente a la financiación de inversiones públicas. Sin embargo, dicha área comprende solo la financiación de productos relacionados con inversiones del sector público, de manera que se diferencia de la financiación del sector público, es decir, de la financiación no comprometida de organismos públicos, en que son típicos unos márgenes especialmente reducidos. Dado que en el modelo de negocio adaptado excluye las operaciones de financiación del sector público, que representan en torno al 75 % de la actividad de financiación pública y que van a quedar como cartera en liquidación en el balance de PBB, las dudas de la Comisión a este respecto disminuyen. También contribuye a reducir dichas dudas el compromiso de Alemania de que PBB no concederá nuevos préstamos que presenten un RAROC inferior al 10 % sobre la base de cada transacción, en el marco de sus nuevas operaciones estratégicas.
(94)
Asimismo, la Comisión observa que la idea de mantener el área de negocio de financiación de inversiones públicas como segunda actividad de PBB mitiga las dudas de los operadores del mercado y de las agencias de calificación en cuanto a la falta de diversificación de los bancos que se limitan a un sector de negocio (los llamados bancos monolínea o monline banks) y, por tanto, dependen en gran medida de una sola área de negocio. Con dos sectores del negocio que no estuvieran necesariamente sujetos a los mismos ciclos comerciales, PBB podría estar en condiciones de obtener ingresos estables y previsibles y de atraer así el necesario interés de los inversores institucionales.
(95)
Del concepto de la reestructuración se deduce una estructura organizativa más clara, pues no se mantienen áreas de negocio que ya no pertenecen a la actividad principal, como las de los mercados de capital y la gestión de activos, y la red de sucursales se está reduciendo sustancialmente. Ya se han cerrado numerosas sucursales, y cuatro de ellas van a abrir de nuevo conforme al modelo de negocio claramente granular y compartimentado (Berlín, Hamburgo, cuenca del Rin-Ruhr y Estocolmo).
(96)
El plan de reestructuración garantiza que PBB no va a aumentar de forma desproporcionada su presencia en el mercado. La concesión de nuevos créditos está sometida a límites en ambas áreas de negocio. PBB prevé para sus respectivos mercados principales con sus operaciones de financiación de inversiones públicas una cuota de mercado situada entre el 1 % y el 2 %, y con su negocio de financiación inmobiliaria una cuota del 2 % al 6 %.
(97)
La Comisión toma nota de que el banco ha comenzado a resolver las deficiencias de su sistema informático, pues la red de comunicación era al principio muy heterogénea y presentaba graves deficiencias, especialmente en relación con las funcionalidades y aplicaciones de gestión de riesgos. Por ello, HRE puso en marcha en 2009 un proyecto plurianual de renovación del sistema informático para todo el grupo, denominado «New Evolution», con una dotación de unos 180 millones EUR. En seis fases se pretende introducir sucesivamente diversas mejoras al sistema. Entre otras cosas, el proyecto comprende mejoras operativas, como la consolidación de los sistemas de gestión de créditos, mejoras de los sistemas informáticos de gestión de riesgos en relación con los riesgos de crédito, de mercado y de liquidez; la uniformización de los sistemas de front-office y mejoras en relación con la precisión, granularidad y calidad de la información y los datos. De la información recibida sobre el contenido y el avance de la reforma informática se deduce que se han afrontado correctamente los problemas iniciales y se podrán resolver en la medida necesaria durante la reestructuración de PBB. En opinión de la Comisión, el futuro sistema informático será una plataforma adaptada al desarrollo del negocio, funcional y eficaz para una gestión de riesgos ágil y prudente. Por lo tanto, es fundamental la completa ejecución de los planes de reforma del entorno informático.
(98)
La liquidez, solvencia y rentabilidad de PBB (29) son los principales indicadores de la rentabilidad del banco y se someten tanto a un examen en un escenario típico como en un escenario desfavorable (30).
(99)
Conforme al plan de reestructuración, PBB dejará de afianzar sus refinanciaciones con garantías del Estado. Sin embargo, PBB sigue siendo una entidad financiera que se refinancia en el mercado de dinero y de capital sin financiación de franquicia, siguiendo en todo caso la estrategia de reducir claramente el volumen de refinanciaciones no garantizadas y, en cambio, emitir bonos garantizados, que se consideran una fuente de financiación más estable.
(100)
Dado que una de las principales causas de los problemas que atravesó HRE y que acabaron haciendo necesaria la ayuda del Estado fue un grave déficit de liquidez, el plan de reestructuración prevé una reserva de efectivo y liquidez que deberá tener en cuenta las consecuencias, potencialmente al alza, de las exigencias de Basilea III. Dicha reserva alcanzará su importe más alto al inicio de la fase de reestructuración para después disminuir paulatinamente. En el caso típico, la reserva de efectivo y liquidez a final de 2011 ascendería al [12-17] % del balance total de PBB y, al [7-17] % a final de 2015. En el caso desfavorable, la reserva de efectivo y liquidez a final de 2011 ascendería a más del [7-10] %, y en torno al [7-10] % a final de 2015. En opinión de la Comisión, la situación de liquidez es adecuada, tanto en el caso típico como en el caso desfavorable.
(101)
Con un ratio de capital básico (calculado conforme al modelo de Basilea II, basado en la evaluación crediticia interna) que para final de 2011 se estima en el 12,9 % en el caso típico y en el 10,5 % en el caso desfavorable, PBB dispone de suficiente capital propio y cumplirá las exigencias de capital mínimo durante la fase de reestructuración. De acuerdo con las hipótesis en que se basa el plan de reestructuración, el ratio de capital básico a final de 2015 será del 12,4 % en el caso típico y del 11,3 % en el caso desfavorable. La disminución del ratio de capital básico en el caso típico no se debe a pérdidas, sino sobre todo al aumento previsto de los activos ponderados por riesgo, que a su vez está relacionado con el crecimiento previsto (en el caso típico, PBB registrará entre 2011 y 2015 un resultado positivo después de impuestos; solo en el caso desfavorable presentaría un resultado negativo después de impuestos en 2011 y 2012).
(102)
Se espera que la rentabilidad de PBB aumente durante la fase de reestructuración. Según el plan de reestructuración, los beneficios después de impuestos en 2011 en el caso típico se situarán entre [110 y 150] millones EUR, y entre [280 y 320] millones EUR en 2015. Aunque estas cifras corresponden a una rentabilidad financiera (después de impuestos) de tan solo el [3-6] % en 2011, al final de la fase de reestructuración (2015) será del [8-11] % (después de impuestos). Por lo tanto, la rentabilidad financiera prevista en el caso típico, para un banco que realiza la actividad contemplada en el plan de reestructuración, puede considerarse satisfactoria, tanto en cuanto a la viabilidad como en cuanto a la reprivatización de PBB en el futuro. Según Alemania, los beneficios después de impuestos se compensarán con las pérdidas de los años anteriores, lo que, habida cuenta de las pérdidas acumuladas, significa que PBB registrará pérdidas en el balance hasta 201[…], pero esto no será así en relación con el reembolso de la participación pasiva en 201[…].
(103)
Cuadro 1: Previsión de pérdidas y ganancias para PBB, según las NIIF (caso típico), de acuerdo con el plan de reestructuración
2011
2012
2013
2014
2015
Superávit de intereses e ingresos similares
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Superávit de comisiones
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Ingresos de explotación
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Reserva para riesgos de crédito
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Gastos administrativos
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Saldo otros ingresos/gastos
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultados antes de impuestos
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Impuestos sobre los beneficios
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultados después de impuestos
Millones EUR
[110-150]
[140-160]
[170-220]
[240-270]
[280-320]
(104)
Entre los principales factores de crecimiento de la rentabilidad de PBB se pueden destacar dos fuentes: en primer lugar, aumentarán los ingresos de PBB derivados de su actividad comercial y, en segundo lugar, se reducirán los costes operativos.
(105)
En relación con la obtención de mayores ingresos, el plan de reestructuración incluye una mejora del margen medio en los créditos, especialmente mediante la suscripción de nuevas operaciones más rentables. En relación con las operaciones de financiación inmobiliaria, a partir de la cartera actual se espera una mejora del margen neto de [85-100] puntos básicos a [105-120] puntos básicos (2011), a [105-110] puntos básicos (2012) y finalmente a [95-100] puntos básicos. Para el área de financiación de inversiones públicas se ha estimado un margen neto de [27-35] puntos básicos, lo que significa una considerable mejora frente al margen neto calculado para la actual cartera, de [6-12] puntos básicos para la financiación del sector público (31). Dicha mejora se debe, en esencia, a que no se prosigue con las operaciones de financiación del sector público, que presentan un margen especialmente reducido.
(106)
Dado que se ha de asegurar la consecución de unos márgenes suficientemente altos, el compromiso de Alemania de que PBB en sus nuevas operaciones estratégicas no conceda préstamos nuevos con un RAROC inferior al 10 % sobre la base de cada transacción resulta adecuado y necesario.
(107)
En los años 2011 y 2012, las remuneraciones que percibe PBB por la prestación de servicios de gestión de patrimonios a FMS-WM («banco malo» de HRE) constituyen una importante fuente de ingresos para PBB. Para garantizar que el banco centre su atención en el restablecimiento de su rentabilidad e impedir posibles conflictos de intereses es preciso, como se expone en la IAC, que exista una clara separación organizativa y funcional entre el banco beneficiario y sus activos que han perdido valor. La Comisión es consciente de que, en el momento de la constitución del organismo de liquidación no fue posible, sobre todo por razones técnicas, cortar inmediatamente los vínculos entre PBB y FMS-WM. Sin embargo, esto debe suceder lo antes posible. Por ese motivo, Alemania se ha comprometido a que PBB velará por conseguir una plena independencia organizativa de las funciones de negocio vinculadas y que a partir del 30 de septiembre de 2013 ya no se las cederá a FMS-WM. Lo mismo sucede con la refinanciación de FMS-WM. Con este compromiso, también se debería poder garantizar que se mantenga la rentabilidad de PBB a medio plazo y deje de alimentarse de remuneraciones relacionadas con el traspaso de activos cuyo valor ha disminuido.
(108)
La Comisión es consciente de que PBB pretende reducir sustancialmente sus costes de explotación. Durante la fase de reestructuración, la relación costes-ingresos mejorará sensiblemente, concretamente del [64-79] % (2011) al [32-42] % (2015) en el caso típico.
(109)
PBB ha introducido algunas medidas drásticas de reestructuración que tendrán efectos en su estructura de costes. Así, ha cerrado numerosas sucursales y reducido su plantilla en torno a un 30 % (1 366 empleados a final de 2010 frente a los 2 000 a final de 2007) (32). Aunque dichas medidas tendrán una repercusión positiva a medio y largo plazo en los costes de explotación, durante la reestructuración aumentarán a corto plazo los gastos extraordinarios, especialmente los pagos de indemnizaciones y jubilaciones anticipadas, así como los costes de abogados y asesores. La Comisión considera fundada la hipótesis según la cual los costes de explotación se situarán en un nivel sustancialmente inferior una vez concluida la reestructuración.
(110)
Tras la cesión de los activos depreciados a FMS-WM, que da lugar a una considerable reducción del balance total, la reserva de riesgo de crédito de PBB para la fase de reestructuración parece estable en el caso típico.
(111)
La Comisión también considera suficientemente sólida la rentabilidad financiera prevista de PBB para las circunstancias asumidas en el caso típico, pues no se comprometen la viabilidad del banco ni las perspectivas de reprivatización de PBB. Según el plan de reestructuración, PBB registrará en 2011, en el caso típico, pérdidas por importe de [100-125] millones EUR, en cambio se esperan beneficios de [270-310] millones EUR al final de la fase de reestructuración en 2015. En 2011, la rentabilidad financiera (después de impuestos) sería de (- [2,8-3,8] %), y también negativa en 2012; sin embargo, en esa hipótesis se situaría en casi el [9-12] % en 2015.
(112)
Cuadro 2: Previsión de pérdidas y ganancias de PBB, según las NIIF (caso desfavorable), de acuerdo con el plan de reestructuración
2011
2012
2013
2014
2015
Superávit de intereses e ingresos similares
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Superávit de comisiones
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Ingresos de explotación
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Reserva para riesgos de crédito
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Gastos administrativos
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Saldo otros ingresos/gastos
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultados antes de impuestos
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Impuesto sobre beneficios
Millones EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultados después de impuestos
Millones EUR
- [100-125]
- [75-90]
[230-290]
[250- 290]
[270-310]
(113)
En vista de las mejoras realizadas en el modelo de negocio, en la infraestructura técnica y en la estructura organizativa, y habida cuenta de las repercusiones de dichas mejoras sobre la liquidez, la solvencia y la rentabilidad esperadas para PBB, la Comisión considera que el plan de reestructuración cumple los criterios relativos al restablecimiento de la rentabilidad a largo plazo contemplados en la Comunicación sobre medidas de reestructuración en el sector financiero.
VI.2.3.2. Aportación propia/Distribución de cargas
(114)
Conforme a la Comunicación sobre medidas de reestructuración en el sector financiero, el beneficiario debe realizar una aportación propia adecuada a los costes de la reestructuración. En la sección 3 de dicha Comunicación se formulan los siguientes principios a este respecto:
a)
las ayudas de reestructuración deberán limitarse a cubrir los costes necesarios para restablecer la rentabilidad;
b)
con el fin de limitar el importe de la ayuda al mínimo necesario, el banco beneficiario deberá utilizar en primer lugar sus propios recursos para financiar la reestructuración. Para ello puede recurrirse, por ejemplo, a la venta de activos;
c)
los costes asociados a la reestructuración no los ha de soportar solo el Estado, sino también aquellos que invirtieron en el banco, absorbiendo pérdidas con capital disponible y pagando una remuneración adecuada por las intervenciones estatales. Con la exigencia de distribución de las cargas se persiguen dos objetivos: limitar las distorsiones de la competencia y evitar el riesgo moral (33).
(115)
Se han despejado las dudas de la Comisión de que las ayudas puedan no limitarse al mínimo necesario para restablecer la rentabilidad a largo plazo. Alemania va a invertir un total de casi 10 000 millones EUR en HRE. Parte de esas aportaciones de capital, 2 080 millones EUR, servirán para recapitalizar el organismo de liquidación FMS-WM y otros 1 590 millones EUR se traspasarán a FMS-WM durante la reestructuración. En torno al 63 % de los casi 10 000 millones EUR se quedarán en el grupo HRE.
(116)
PBB es la única unidad del grupo HRE que realizará nuevas operaciones en el futuro y, por tanto, permanecerá activo en la competencia. En el caso típico se prevé un ratio de capital básico (conforme al modelo IRB de Basilea II) del 12,9 % a finales de 2011, que durante la fase de reestructuración se reducirá ligeramente al 12,4 % hasta final de 2015. El plan de reestructuración no suscita dudas de que el banco cumplirá también las exigencias mínimas de capital, incluso durante la fase de reestructuración. El ratio de capital básico previsto es alto, pero se corresponde en todo caso con las cifras que presentan los competidores. Por lo general, ahora se espera que los bancos presenten un ratio de capital más alto que antes de la crisis debido a la crisis financiera. Por otro lado, no se ha de olvidar que PBB, debido a sus problemas durante la crisis, necesita una cobertura de capital sólida para poder posicionarse como un interlocutor fiable entre los operadores del mercado. En opinión de la Comisión, el volumen del capital desembolsado y los ratios de capital que de él se derivan son adecuados y se limitan al mínimo necesario.
(117)
Asimismo se han concedido a HRE garantías por un importe total de 145 000 millones EUR, de los cuales el banco ha hecho uso de 124 000 millones EUR. Dichas garantías eran necesarias para permitir la continuación de las operaciones del banco cuando estaba amenazado de insolvencia, al menos hasta que HRE estuvo en condiciones de traspasar sus activos depreciados a FMS-WM. Todas las garantías utilizadas por el grupo HRE, que ascienden en total a 124 000 millones EUR, fueron traspasadas a FMS-WM con efecto a partir del 1 de octubre de 2010. En consecuencia, PBB ya no recurre a las garantías estatales en su actividad comercial. Con esa cesión se contribuyó a que la ayuda en forma de garantías se redujese al mínimo temporalmente necesario.
(118)
De la Comunicación sobre medidas de reestructuración en el sector financiero se deduce que los bancos beneficiarios deben recurrir en primer lugar a sus propios medios para financiar su reestructuración, para lo cual normalmente recurren a la venta de activos. Mediante la cesión al organismo de liquidación FMS-WM de posiciones patrimoniales con un valor nominal de aproximadamente 210 000 millones EUR y derivados por valor aproximado de 280 000 millones EUR, HRE segregó una parte sustancial de sus activos, reduciendo así su balance total a la mitad. Sin embargo, con ello no se consiguió ninguna ganancia contable que hubiera podido utilizarse para financiar los costes de reestructuración. Por el contrario, la cesión debe considerarse igualmente como una ayuda de Estado, pues el precio pagado a HRE por dichos activos superaba su valor económico real en unos 16 200 millones EUR. No obstante, el grupo va a enajenar o ha enajenado ya participaciones en empresas (por ejemplo, en Arsago ACM GmbH (Fráncfort), en Arsago Holding AG (Suiza), en DEPFA First Albany Securities LLC (Nueva York) y en Collineo Asset Management GmbH).
(119)
HRE ha pagado al SoFFin intereses del 0,5 % al 0,8 % por todas las garantías prestadas por Alemania. De este modo ha pagado una remuneración adecuada por esta parte de la ayuda de Estado en el sentido de la Comunicación de la Comisión titulada «La aplicación de las normas sobre ayudas estatales a las medidas adoptadas en relación con las instituciones financieras en el contexto de la actual crisis financiera mundial» («Comunicación Bancaria») (34). Por el contrario, el banco hasta ahora no ha pagado ninguna retribución por el capital aportado ni por el rescate de capital propio obtenido con la medida de rescate; además, no está en condiciones de prever un mecanismo adecuado de reembolso para la ayuda de Estado, que consistió en que el valor de traspaso fue superior al valor económico real de los activos traspasados.
(120)
En consideración a la situación económica general de HRE, se puede concluir que el banco simplemente no estaba en condiciones de realizar otra aportación propia significativa a los costes de la reestructuración (35). En consecuencia, la falta de aportación propia debe tenerse en cuenta mediante la adopción de medidas estructurales especialmente profundas en el plan de reestructuración, a fin de asegurar una adecuada distribución de las cargas asociadas al rescate del banco entre el banco y los accionistas. La Comisión considera que la reducción del tamaño del grupo, la presencia en el mercado, el volumen de la actividad comercial y el balance total previstos en el plan de reestructuración, en atención a las circunstancias específicas del caso, es una compensación adecuada por la falta de aportación propia del banco.
(121)
Asimismo se ha de tener en cuenta que el banco ha sido nacionalizado y que sus antiguos accionistas fueron indemnizados con arreglo al valor del grupo, sin ayuda de Estado (36). Desde el punto de vista de la normativa sobre ayudas estatales, este es un aspecto positivo y significa que los anteriores accionistas han perdido todas sus participaciones y, por tanto, debe considerarse que han hecho una contribución suficiente a la reestructuración de HRE.
(122)
En cuanto a los propietarios de títulos de deuda de HRE con rango inferior, Alemania se ha comprometido a que HRE no haga ningún reparto de beneficios a favor de terceros por instrumentos financieros dependientes de las ganancias, y de esa manera ha asegurado que los propietarios de capital de segundo orden no perciban ninguna compensación, o perciban una muy reducida, por su inversión, de manera que soporten una parte de la carga, al igual que los de primer orden.
(123)
Por ello, la Comisión ha llegado a la conclusión de que los accionistas de HRE han contribuido de forma adecuada a los costes de reestructuración y, en consecuencia, también asumen de forma adecuada los posibles riesgos morales.
VI.2.3.3. Medidas para minimizar las distorsiones de la competencia
(124)
Según la Comunicación sobre medidas de reestructuración en el sector financiero, al analizar las medidas para minimizar el falseamiento de la competencia, la Comisión debe tener en cuenta el importe de la ayuda, el alcance de la distribución de cargas y la futura posición de la entidad financiera en el mercado tras la reestructuración. Sobre la base de dicho análisis se han de adoptar las medidas que corresponda.
(125)
HRE ha causado importantes distorsiones de la competencia. En total, Alemania va a aportar a HRE capital por importe de hasta 9 950 millones EUR aproximadamente (FMS-WM percibe parte de ese capital) y va a prestar garantías por importe de 145 000 millones EUR. Por otra parte, HRE ha recurrido a una medida de rescate con un componente de ayuda de unos 20 000 millones EUR. En vista de esta cuantiosa ayuda de Estado, debe llevarse a cabo una profunda reestructuración de HRE.
(126)
Como banco sucesor de HRE, PBB debe estar bien dotado financieramente y liberado de las anteriores operaciones de crédito de riesgo de HRE. Para mantener la actividad comercial de PBB y facilitar la segregación ha sido necesaria una ayuda de magnitud considerable. Pero PBB es ahora un banco mucho más pequeño, y Alemania ha adoptado además medidas adecuadas para minimizar cualquier distorsión de la competencia.
(127)
Por una parte, la entidad de PBB será muy diferente a la de HRE. Ha sido nacionalizado y actualmente se encuentra en medio de una profunda reestructuración, por lo que PBB es un banco sensiblemente más pequeño que anteriormente HRE. Tras la cesión de numerosos activos a FMS-WM, el balance total estratégico de PBB, que no tiene en cuenta las partidas del balance que quedan como cartera en liquidación en el balance de PBB o que han sido traspasadas sintéticamente a FMS-WM, representa en torno al 15 % del balance total del grupo HRE a final de 2008.
(128)
En segundo lugar, Alemania ha propuesto varios compromisos a la Comisión a fin de limitar la presencia de PBB en el mercado (véase una exposición más detallada en la sección V). PBB solo realizará nuevas operaciones en dos áreas de negocio: la financiación inmobiliaria y la financiación de inversiones públicas. Estas dos áreas de negocio van a crecer de forma limitada durante la fase de reestructuración, pues se han establecido límites máximos tanto para las nuevas operaciones como para el balance total y el volumen de la cartera, de manera que PBB tiene escasas posibilidades de expandirse en el mercado y, por ende, de distorsionar la competencia. Esta limitación del crecimiento se mantendrá, al menos, hasta el 31 de diciembre de 2013 y más allá si en ese momento PBB aún no ha sido reprivatizado. Todas las demás entidades del grupo HRE deben detener su actividad comercial y liquidar sus carteras, especialmente las áreas de financiación de infraestructuras, de mercados de capital y gestión de activos y de financiación del sector público.
(129)
En tercer lugar, Alemania se ha comprometido a que PBB no conceda, en sus nuevas operaciones, préstamos con un RAROC inferior al 10 % sobre la base de cada transacción, a fin de despejar las dudas de la Comisión de que PBB pueda perjudicar a la competencia y a los competidores mediante una política de precios demasiado agresiva. A juicio de la Comisión, esta es otra medida eficaz para minimizar distorsiones de la competencia desproporcionadamente graves.
(130)
En cuarto lugar, la actividad comercial de PBB estará limitada por unas normas de conducta que incluirán la prohibición de realizar adquisiciones y la prohibición de hacer referencia a la ayuda de Estado en su publicidad.
(131)
Además, Alemania se ha comprometido a reprivatizar PBB tan pronto como sea posible, es decir, a más tardar el 31 de diciembre de 2015. La enajenación de PBB permitirá a la República Federal de Alemania recuperar (parcialmente) el capital invertido en HRE. Por último, la Comisión observa que con una reprivatización tan rápida como sea posible se podrá garantizar que los terceros tengan la posibilidad de adquirir PBB.
VII. SUPERVISIÓN
(132)
Alemania se ha comprometido a que la ejecución del plan de reestructuración de HRE y el cumplimiento del catálogo de compromisos sean supervisados por un administrador supervisor, el cual presentará informes trimestrales a la Comisión.
VIII. CONCLUSIÓN
(133)
La Comisión ha llegado a la conclusión de que las medidas aquí examinadas constituyen ayudas estatales en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(134)
Asimismo, la Comisión ha llegado a la conclusión de que la ayuda a la reestructuración es compatible con el mercado interior con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra a), del TFUE, siempre que se ejecute el plan de reestructuración en su versión final de 14 de junio de 2011 y se cumpla el catálogo de compromisos que figura en el anexo de la presente Decisión.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La ayuda de Estado que Alemania ha concedido y prevé conceder al grupo Hypo Real Estate, consistente en:
-
una aportación de capital de 60 millones EUR (notificada el 17 de abril de 2009),
-
una aportación de capital de 2 960 millones EUR (notificada el 3 de junio de 2009),
-
una aportación de capital de 3 000 millones EUR (notificada el 26 de octubre de 2009),
-
una aportación de capital de 1 850 millones EUR (notificada el 30 de abril de 2010), de los que 450 millones EUR solo se aportarán si se cumplen ciertas condiciones,
-
una aportación de capital de 2 080 millones EUR (notificada el 10 de septiembre de 2010),
-
garantías por importe de 35 000 millones EUR (notificadas el 30 de septiembre de 2008),
-
garantías por importe de 52 000 millones EUR (notificadas el 17 de abril de 2009),
-
una garantía por importe de 8 000 millones EUR (notificada el 26 de octubre de 2009),
-
una garantía por importe de 10 000 millones EUR (notificada el 26 de octubre de 2009),
-
una garantía de liquidez por importe de 20 000 millones EUR (notificada el 2 de septiembre de 2010),
-
una garantía de liquidación por importe de 20 000 millones EUR (notificada el 10 de septiembre de 2010),
-
una cesión de activos al organismo de liquidación FMS Wertmanagement AöR (notificada el 10 de septiembre de 2010),
es compatible con el mercado interior con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, en vista del catálogo de compromisos del anexo.
Artículo 2
Alemania garantiza que, desde el momento de la comunicación de esta Decisión, entregará a la Comisión informes trimestrales sobre las medidas adoptadas para que se cumpla misma conforme al calendario mencionado en el anexo del catálogo de compromisos.
Artículo 3
La destinataria de la presente Decisión será la República Federal de Alemania.
Hecho en Bruselas, el 18 de julio de 2011.