ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. února 2011
o finančním příspěvku Unie pro Nizozemsko na studie týkající se horečky Q
(oznámeno pod číslem K(2011) 554)
(Pouze nizozemské znění je závazné)
(2011/89/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na článek 23 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2) (dále jen „finanční nařízení“), a zejména na článek 75 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3) (dále jen „prováděcí pravidla“), a zejména na článek 90 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s článkem 75 finančního nařízení a čl. 90 odst. 1 prováděcích pravidel musí závazku výdajů z rozpočtu Evropské unie předcházet rozhodnutí o financování, které stanoví základní prvky akce zahrnující výdaj z rozpočtu, přičemž toto rozhodnutí musí být přijato orgánem nebo subjekty, které tento orgán pověřil.
(2)
Horečka Q je vysoce nakažlivá zoonóza způsobená patogenem Coxiella burnetii, který se běžně vyskytuje téměř ve všech zemích celého světa. Přenašeči nákazy mohou být mnohá domácí a divoce žijící zvířata, avšak hlavními rezervoáry nákazy jsou především skot, kozy a ovce.
(3)
V Evropské unii neexistují harmonizovaná pravidla ohledně oznamování nebo tlumení horečky Q u zvířat. Opatření pro tlumení nákazy se obvykle přijímají na celostátní nebo regionální úrovni či dokonce na úrovni zemědělského podniku.
(4)
Podle stanoviska úřadu EFSA ze dne 27. dubna 2010 (4) je celkový dopad horečky Q na lidské zdraví a na zdraví domácích přežvýkavců v členských státech EU omezený. Za určitých epidemiologických okolností a u konkrétních rizikových skupin však dopad na veřejné zdraví, a tudíž i na společnost nebo ekonomiku, může být značný.
(5)
V letech 2008 a 2009 bylo v Nizozemsku zaznamenáno podstatné zvýšení výskytu horečky Q u lidí, jež v několika případech vedla k úmrtí. Epidemiologické průzkumy odhalily souvislost s velkými závody na zpracování kozího mléka, které se v dané oblasti nacházejí a ve kterých se produkce tohoto druhu mléka během uplynulých deseti let rychle rozvíjela. Ve výše uvedeném stanovisku úřadu EFSA se však zdůrazňuje, že přesné důvody výskytu klinických problémů v populaci zvířat v roce 2005 a nárůstu případů u lidí v roce 2007 jsou dosud nejasné.
(6)
Nizozemské ministerstvo pro zemědělství, přírodu a kvalitu potravin předložilo dne 24. března 2010 žádost o spolufinancování, v rámci rozhodnutí 2009/470/ES, technických a vědeckých studií týkajících se dynamiky onemocnění a účinnosti možných opatření pro tlumení u domácích přežvýkavců, jako například očkování koz.
(7)
Studie, o jejichž spolufinancování Nizozemsko žádá, se budou zabývat mimo jiné těmito otázkami: (i) charakteristika jednotlivých genotypů Coxiella burnetii, které existují u různých druhů zvířat v Nizozemsku, a případné rozdíly v jejich virulenci; (ii) patogenita Coxiella burnetii u březích a nebřezích koz; (iii) přežívání Coxiella burnetii ve hnoji a (iv) vhodné prostředky dezinfekce.
(8)
Podle článku 22 rozhodnutí 2009/470/ES může Unie provádět technická a vědecká opatření nutná pro rozvoj veterinárních právních předpisů EU a pro rozvoj vzdělávání a odborné přípravy ve veterinární oblasti nebo pomáhat členským státům nebo mezinárodním organizacím při provádění těchto opatření.
(9)
Na studie týkající se horečky Q v Nizozemsku by měl být poskytnut finanční příspěvek, neboť mohou přinést nové poznatky, které mohou přispět k budoucímu rozvoji veterinárních právních předpisů v Unii, zejména pokud jde o možné přijetí harmonizovaných pravidel pro sledování a hlášení této nákazy.
(10)
Podle nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (5) se veterinární opatření mají financovat z Evropského zemědělského záručního fondu. Pro účely finanční kontroly se použijí články 9, 36 a 37 uvedeného nařízení.
(11)
Vyplacení finančního příspěvku musí být podmíněno tím, že plánované studie budou skutečně provedeny a že orgány poskytnou Komisi veškeré nezbytné informace.
(12)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Unie poskytne Nizozemsku finanční pomoc určenou na studie týkající se horečky Q, jejichž seznam je uveden v příloze. Toto rozhodnutí představuje rozhodnutí o financování ve smyslu článku 75 finančního nařízení.
2. Musejí být splněny tyto podmínky:
a)
Výsledky studií musí být zpřístupněny Komisi a všem členským státům a musí být představeny v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.
b)
Nejpozději dne 31. března 2012 musí Nizozemsko předat Komisi konečnou technickou a finanční zprávu, přičemž k finanční zprávě připojí podpůrné dokumenty, které dokládají vzniklé náklady a dosažené výsledky.
Článek 2
1. Maximální výše příspěvku schválená tímto rozhodnutím pro náklady vzniklé v souvislosti s činnostmi uvedenými v čl. 1 odst. 1 je stanovena na 500 000 EUR financovaných z následující rozpočtové linie souhrnného rozpočtu Evropské unie na rok 2011:
-
rozpočtová linie č. 17.04.02.01: 500 000 EUR.
2. Finanční pomoc Unie se vyplatí po předložení zpráv a podpůrných dokumentů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. b).
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Nizozemsku.
V Bruselu dne 8. února 2011.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 8 de febrero de 2011
relativa a una ayuda financiera de la Unión a los Países Bajos en concepto de estudios sobre la fiebre Q
[notificada con el número C(2011) 554]
(El texto en lengua neerlandesa es el único auténtico)
(2011/89/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Decisión 2009/470/CE del Consejo, de 25 de mayo de 2009, relativa a determinados gastos en el sector veterinario (1), y, en particular, su artículo 23,
Visto el Reglamento (CE, Euratom) no 1605/2002 del Consejo, de 25 de junio de 2002, por el que se aprueba el Reglamento financiero aplicable al presupuesto general de las Comunidades Europeas (2) (denominado en lo sucesivo «el Reglamento financiero»), y, en particular, su artículo 75,
Visto el Reglamento (CE, Euratom) no 2342/2002 de la Comisión, de 23 de diciembre de 2002, sobre normas de desarrollo del Reglamento (CE, Euratom) no 1605/2002 del Consejo, por el que se aprueba el Reglamento financiero aplicable al presupuesto general de las Comunidades Europeas (3) (denominado en lo sucesivo «las normas de desarrollo»), y, en particular, su artículo 90,
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con el artículo 75 del Reglamento financiero y el artículo 90, apartado 1, de las normas de desarrollo, el compromiso de gasto del presupuesto de la Unión Europea debe ir precedido de una decisión de financiación en la que se establezcan los elementos esenciales de una acción que implique un gasto y que sea adoptada por la institución o las autoridades en las que la institución haya delegado funciones.
(2)
La fiebre Q es una zoonosis muy contagiosa causada por la bacteria Coxiella burnetii, que suele estar presente en todos los países del mundo. Muchos animales, tanto domésticos como silvestres, pueden ser portadores de la enfermedad, si bien los principales reservorios son los bovinos, caprinos y ovinos.
(3)
La UE no dispone de una normativa armonizada sobre la notificación o el control de la fiebre Q de los animales. Las medidas de control de la enfermedad suelen tomarse a escala nacional, regional o incluso en las explotaciones.
(4)
Según el dictamen de la EFSA de 27 de abril de 2010 (4), las repercusiones generales de la fiebre Q en la salud humana y la de los rumiantes domésticos en la UE son limitadas. No obstante, en determinadas circunstancias epidemiológicas y para grupos de riesgo específicos, las repercusiones de salud pública pueden ser significativas, y, por lo tanto, también el impacto en la sociedad o la economía.
(5)
En 2008 y 2009 se registró en los Países Bajos un importante aumento de los casos humanos de fiebre Q, y murieron varias personas. Los estudios epidemiológicos pusieron de manifiesto el vínculo con algunas grandes explotaciones de leche de cabra de la zona, en la cual este tipo de producción láctea ha conocido un gran auge en esta última década. No obstante, el mencionado dictamen de la EFSA subrayó que siguen sin conocerse con claridad las razones exactas de la aparición en 2005 de los problemas clínicos en la cabaña y del aumento de casos humanos en 2007.
(6)
El 24 de marzo de 2010, el entonces denominado Ministerio de Agricultura, Naturaleza y Calidad Alimentaria de los Países Bajos presentó una solicitud de cofinanciación en el marco de la Decisión 2009/470/CE para realizar estudios científicos y técnicos sobre la patogenia de la enfermedad y la eficacia de las posibles medidas de control aplicables a los rumiantes domésticos, como la vacunación de los caprinos.
(7)
Los estudios para los que los Países Bajos han solicitado cofinanciación abordarán, entre otros, las siguientes cuestiones: i) la caracterización de los distintos genotipos de Coxiella burnetii existentes en diversas especies animales en los Países Bajos y sus diferencias de virulencia, si las hay, ii) la acción patógena de Coxiella burnetii en las cabras, preñadas y no preñadas, iii) la persistencia de Coxiella burnetii en el estiércol, y iv) los medios adecuados de desinfección.
(8)
De conformidad con el artículo 22 de la Decisión 2009/470/CE, la Unión podrá tomar medidas, o asistir a los Estados miembros o a organizaciones internacionales para que las tomen, de carácter técnico y científico que sean necesarias para desarrollar la legislación veterinaria de la Unión y la educación o la formación veterinaria.
(9)
Procede conceder una ayuda financiera a los estudios sobre la fiebre Q en los Países Bajos, pues sus resultados pueden aportar nuevas perspectivas que contribuyan al futuro desarrollo de la legislación veterinaria de la Unión, en particular a la posible adopción de normas armonizadas sobre seguimiento y notificación de esta enfermedad.
(10)
De acuerdo con el Reglamento (CE) no 1290/2005 del Consejo, de 21 de junio de 2005, sobre la financiación de la política agrícola común (5), las medidas veterinarias deben financiarse con cargo al Fondo Europeo Agrícola de Garantía. A efectos de control financiero se aplican los artículos 9, 36 y 37 de dicho Reglamento.
(11)
El pago de la participación financiera debe estar sujeto a la condición de que los estudios previstos se hayan llevado a cabo realmente y de que las autoridades suministren a la Comisión toda la información necesaria.
(12)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. La Unión concederá a los Países Bajos ayuda financiera para sus estudios sobre la fiebre Q, tal como se resume en el anexo. La presente Decisión constituye una decisión de financiación en el sentido del artículo 75 del Reglamento financiero.
2. Deben cumplirse las siguientes condiciones:
a)
los resultados de los estudios se pondrán a disposición de la Comisión y de los Estados miembros, y se presentarán ante el Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal;
b)
los Países Bajos remitirán a la Comisión, a más tardar el 31 de marzo de 2012, un informe final técnico y financiero; este último irá acompañado de los documentos justificativos de los costes de los estudios y de los resultados de los mismos.
Artículo 2
1. La contribución máxima autorizada mediante la presente Decisión para los costes de los estudios mencionados en el artículo 1, apartado 1, queda establecida en 500 000 EUR, y se financiará a partir de la siguiente línea presupuestaria del presupuesto general de la Unión Europea correspondiente a 2011:
-
línea presupuestaria 17 04 02 01: 500 000 EUR.
2. La ayuda financiera se abonará una vez que se hayan presentado los informes y los justificantes mencionados en el artículo 1, apartado 2, letra b).
Artículo 3
El destinatario de la presente Decisión es el Reino de los Países Bajos.
Hecho en Bruselas, el 8 de febrero de 2011.