ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 5. srpna 2010,
kterým se mění rozhodnutí 2004/558/ES o realizaci směrnice Rady 64/432/EHS ohledně dalších záruk pro obchod s hovězím dobytkem v rámci Unie v souvislosti s infekční rinotracheitidou hovězího dobytka
(oznámeno pod číslem K(2010) 5352)
(Text s významem pro EHP)
(2010/433/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Infekční bovinní rinotracheitida je popis nejnápadnějších klinických znaků infekce bovinním herpesvirem typu 1 (BHV1). Jelikož mnoho infekcí tímto virem má subklinický průběh, měla by být opatření pro tlumení zaměřena spíše na eradikaci infekce než na potlačení příznaků.
(2)
Příloha E (II) směrnice 64/432/EHS uvádí „infekční bovinní rinotracheitidu“ mezi nákazami, pro které mohou být schváleny vnitrostátní programy tlumení a mohou být požadovány doplňkové záruky.
(3)
Rozhodnutí Komise 2004/558/ES ze dne 15. července 2004 o realizaci směrnice Rady 64/432/EHS ohledně dalších záruk pro obchod s hovězím dobytkem v rámci Společenství v souvislosti s infekční rinotracheitidou hovězího dobytka a schválením vymýcovacích programů navrhovaných některými členskými státy (2) uvádí v příloze I členské státy nebo jejich části, které provádějí program pro eradikaci BHV1, a v příloze II členské státy nebo jejich části, které jsou již této nákazy prosté. V příloze III uvedeného rozhodnutí se stanoví kritéria pro hospodářství považované za prosté infekce BHV1.
(4)
Aby se zabránilo šíření BHV1 do hospodářství prostých BHV1, vyžaduje uvedené rozhodnutí, aby byl pro přesun skotu z oblasti se statusem „bez BHV1“ nebo z oblasti uvedené v příloze 1 do hospodářství v oblasti uvedené v příloze II proveden test na přítomnost protilátek proti viru BHV1 s negativním výsledkem na vzorcích odebraných během třicetidenní karantény před přesunem.
(5)
Na základě dosavadních zkušeností s prováděním schválených programů pro eradikaci infekce BHV1 by mohl být povolen přímý přesun skotu z hospodářství prostých infekce BHV1 do uzavřených výkrmen v členských státech nebo jejich částech, které jsou prosté infekce BHV1, pokud je k dispozici systém distribuce, jehož prostřednictvím zajistí příslušné orgány v místě výkrmny dodatečné zkoušky při příjezdu zvířat a jejich odstranění výlučně na jatkách.
(6)
V současnosti jsou v příloze I rozhodnutí 2004/558/ES uvedeny všechny regiony Německa s výjimkou správních jednotek (Regierungsbezirke) Oberpfalz a Oberfranken ve spolkové zemi Bavorsko.
(7)
Německo nyní předložilo podpůrnou dokumentaci ke své žádosti o prohlášení správních jednotek (Regierungsbezirke) Mittelfranken a Unterfranken ve spolkové zemi Bavorsko za oblasti rovněž prosté infekce BHV1 a stanovilo pravidla pro vnitrostátní přesuny skotu uvnitř této části jeho území a do ní. Německo odpovídajícím způsobem požádalo, aby bylo použití doplňkových záruk v souladu s článkem 10 směrnice 64/432/EHS rozšířeno na uvedené oblasti v Bavorsku.
(8)
Po posouzení žádosti předložené Německem je vhodné, aby uvedené dvě německé správní jednotky prosté BHV1 již nebyly uvedeny v příloze I, ale byly zahrnuty do přílohy II rozhodnutí 2004/558/ES a aby na ně byly rozšířeny doplňkové záruky stanovené v souladu s článkem 10 směrnice 64/432/EHS.
(9)
Rozhodnutí 2004/558/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2004/558/ES se mění takto:
1)
V čl. 2 odst. 2 písm. b) se bod ii) nahrazuje tímto:
„ii)
jsou převezena tak, aby nepřišla do kontaktu se zvířaty, která mají nižší nákazový status, do chovu, jehož status BHV1 není znám, v členském státě určení, který je uveden v příloze I, kde jsou podle schváleného vnitrostátního programu eradikace všechna zvířata vykrmována v budovách, z nichž mohou být převezena pouze na jatka;“
2)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 3 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
za druhou odrážkou: „čl. 3 odst. … písm. … rozhodnutí Komise 2004/558/ES“;“
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„4. Odchylně od odst. 1 písm. a) a b) může příslušný orgán v členském státě určení povolit vstup skotu určeného k produkci masa do hospodářství prostého BHV1 podle definice v příloze III (dále jen „hospodářství prosté BHV1“), které se nachází v regionu zmíněného členského státu uvedeného v příloze II za těchto podmínek:
a)
zvířata nesmí být očkována proti BHV1 a musí pocházet z hospodářství prostých BHV1, kde pobývala od narození;
b)
zvířata se převážejí tak, aby nepřišla do kontaktu se zvířaty s nižším nákazovým statusem;
c)
zvířata pobývala po dobu nejméně 30 dnů bezprostředně před odesláním nebo, v případě zvířat mladších než 30 dní, od narození v hospodářství původu nebo v izolačním zařízení schváleném příslušným orgánem, které se nachází v členském státě, v němž je infekční bovinní rinotracheitida nákazou povinnou hlášením, a kde se během posledních 30 dní v okruhu 5 km kolem hospodářství nebo izolačního zařízení nevyskytl žádný klinický ani patologický důkaz infekce BHV1;
d)
zvířata byla s negativním výsledkem podrobena buď sérologickému testu na protilátky proti gE-glykoproteinu BHV1, pokud jde o zvířata pocházející ze stáda očkovaného proti BHV1, nebo sérologickému testu na protilátky proti celému BHV1, pokud jde o všechna ostatní zvířata, a to na vzorku krve odebraném nejdříve 7 dní před odesláním z hospodářství uvedeného v písmeni c);
e)
v hospodářství určení prostém BHV1 jsou všechna zvířata vykrmována v budovách, z nichž mohou být převezena pouze na jatka;
f)
zvířata uvedená v písmeni d) jsou podrobena sérologickému testu na protilátky proti gE-glykoproteinu BHV1 nebo celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném během 21 až 28 dnů po příjezdu do hospodářství uvedeného v písmeni e)
i)
buď v každém případě s negativním výsledkem, nebo
ii)
status hospodářství prostého BHV1 zůstane odejmut, dokud nebudou nakažená zvířata poražena do 45 dnů od příjezdu do hospodářství, a
-
zvířata, která byla v přímém kontaktu s nakaženými zvířaty, buď vykázala negativní výsledky při testu na protilátky proti gE-glykoproteinu BHV1 nebo celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném nejdříve 28 dní po odstranění nakažených zvířat, nebo
-
zvířata, která sdílela společný vzdušný prostor s nakaženými zvířaty, vykázala negativní výsledky při testu na protilátky proti celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném nejdříve 28 dní po odstranění nakažených zvířat, nebo
-
zbývající zvířata v hospodářství vykázala negativní výsledky při testu na protilátky proti celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném nejdříve 28 dní po odstranění nakažených zvířat, nebo
-
status hospodářství prostého BHV1 je obnoven v souladu s přílohou III bodem 4.
5. Členský stát určení uvedený v odstavci 4 oznámí Komisi a ostatním členským státům regiony uvedené v příloze II, kde se budou provádět ustanovení odstavce 4, a datum předpokládaného zahájení jejich uplatňování.“
3)
Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto rozhodnutí.
4)
Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 5. srpna 2010.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 5 de agosto de 2010
que modifica la Decisión 2004/558/CE por la que se aplica la Directiva 64/432/CEE del Consejo en lo que respecta a las garantías adicionales para los intercambios intracomunitarios de animales de la especie bovina relacionadas con la rinotraqueítis infecciosa bovina
[notificada con el número C(2010) 5352]
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2010/433/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 64/432/CEE del Consejo, de 26 de junio de 1964, relativa a problemas de policía sanitaria en materia de intercambios intracomunitarios de animales de las especies bovina y porcina (1), y, en particular, su artículo 9, apartado 2, y su artículo 10, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
La rinotraqueítis infecciosa bovina es la descripción de los síntomas clínicos más evidentes de la infección por el tipo 1 del virus del herpes bovino (VHB1). Habida cuenta de que muchos casos de infección por dicho virus tienen un curso subclínico, las medidas de control deben orientarse hacia la erradicación de la infección y no hacia la eliminación de los síntomas.
(2)
En el anexo E (II) de la Directiva 64/432/CEE aparece recogida la «rinotraqueítis infecciosa bovina» entre las enfermedades para las que se pueden aprobar programas de control nacionales y se pueden pedir garantías adicionales.
(3)
La Decisión 2004/558/CE de la Comisión, de 15 de julio de 2004, por la que se aplica la Directiva 64/432/CEE del Consejo en lo que respecta a las garantías adicionales para los intercambios intracomunitarios de animales de la especie bovina relacionadas con la rinotraqueítis infecciosa bovina, y a la aprobación de los programas de erradicación presentados por determinados Estados miembros (2), enumera en su anexo I los Estados miembros o las regiones de ellos que aplican un programa de erradicación de la herpesvirosis VHB1, y en su anexo II los que ya han alcanzado la erradicación. En el anexo III de la Decisión se establecen los criterios para considerar una explotación indemne de VHB1.
(4)
Para evitar la propagación del BHV1 a explotaciones indemnes, la Decisión exige que, antes del traslado de bovinos desde zonas con situación de BHV1 desconocida o enumeradas en el anexo I hasta una explotación situada en una zona del anexo II, estos animales sean sometidos, con resultado negativo, a la detección de anticuerpos contra el VHB1 con muestras recogidas en cuarentena durante los 30 días inmediatamente anteriores a su traslado.
(5)
Partiendo de la experiencia actual con la aplicación de programas aprobados para la erradicación de la herpesvirosis VHB1, podría permitirse el traslado directo de bovinos desde explotaciones indemnes hasta centros de engorde cerrados de los Estados miembros o regiones indemnes, si se aplica un sistema de canalización en el cual las autoridades competentes del centro de engorde realizan un análisis complementario a la llegada y únicamente permiten el traslado de los animales al matadero.
(6)
Actualmente, todas las regiones de Alemania excepto los distritos de Oberpfalz y Oberfranken, en el Estado federado de Baviera, están enumeradas en el anexo I de la Decisión 2004/558/CE.
(7)
Alemania ha presentado justificantes en apoyo de su solicitud para declarar también los distritos de Mittelfranken y Unterfranken, en el Estado federado de Baviera, indemnes de infección por VHB1 y ha establecido normas para el desplazamiento nacional de bovinos dentro de dicha parte de su territorio y hacia la misma. En consecuencia, Alemania ha solicitado que se apliquen las garantías complementarias, con arreglo al artículo 10 de la Directiva 64/432/CEE, a dichos distritos del Estado federado de Baviera.
(8)
Tras la evaluación de la solicitud presentada por Alemania, procede que esos dos distritos indemnes de VHB1 dejen de figurar en el anexo I, sean incluidos en el anexo II de la Decisión 2004/558/CE y que se amplíe a ellos la solicitud de garantías complementarias establecidas conforme al artículo 10 de la Directiva 64/432/CEE.
(9)
Procede, por tanto, modificar la Decisión 2004/558/CE en consecuencia.
(10)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La Decisión 2004/558/CE queda modificada como sigue:
1)
En el artículo 2, apartado 2, letra b), el inciso ii) se sustituye por el texto siguiente:
«ii)
se transportan, sin contacto con animales cuya calificación sanitaria sea inferior, a una explotación cuya situación respecto del VHB1 se desconoce en el Estado miembro de destino enumerado en el anexo I, donde, de conformidad con el programa nacional de erradicación aprobado, todos los animales se engordan en establos y desde la cual solo pueden trasladarse directamente al matadero,».
2)
El artículo 3 queda modificado como sigue:
a)
en el apartado 3, la letra b) se sustituye por el texto siguiente:
«b)
tras el segundo guión: “artículo 3, apartado …, letra …, de la Decisión 2004/558/CE de la Comisión”»;
b)
se añaden los apartados siguientes:
«4. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 1, letras a) y b), la autoridad competente del Estado miembro de destino podrá autorizar la introducción de bovinos destinados a la producción de carne en una explotación indemne de BHV1 tal como se define en el anexo III (“explotación indemne de BHV1”) situada en una de sus regiones enumeradas en el anexo II en las siguientes condiciones:
a)
los animales no han sido vacunados contra el BHV1, y deben provenir y haber permanecido desde su nacimiento en explotaciones indemnes de BHV1;
b)
los animales se transportan sin entrar en contacto con otros cuya calificación sanitaria sea inferior;
c)
como mínimo en los 30 días inmediatamente previos al traslado, o desde su nacimiento si tienen menos de esa edad, los animales han permanecido en la explotación de origen, o en una instalación de aislamiento aprobada por la autoridad competente, que están ubicadas en un Estado miembro en el que la rinotraqueítis infecciosa bovina es una enfermedad de notificación obligatoria, y en un radio de 5 km en torno a las cuales no se han detectado, en los últimos 30 días, indicios clínicos o anatomopatológicos de infección por VHB1;
d)
los animales han dado negativo a la prueba serológica de detección de anticuerpos antiglicoproteína gE del VHB1, si proceden de un rebaño vacunado contra el VHB1, o, en todos los demás casos, a una prueba serológica de detección de anticuerpos anti BHV1 realizada con una muestra de sangre recogida en los siete días previos a la expedición desde la explotación a que se hace referencia en la letra c);
e)
en la explotación indemne de BHV1 de destino todos los animales se engordan en establos, desde los que solamente se trasladan al matadero;
f)
los animales mencionados en la letra d) se someten a la prueba serológica de detección de anticuerpos antiglicoproteína gE del VHB1 o de anticuerpos anti BHV1 realizada con una muestra de sangre recogida entre los días 21 y 28 de su llegada a la explotación a que se hace referencia en la letra e),
i)
con resultado negativo en cada caso, o
ii)
se suspende el estatuto de explotación indemne de BHV1 de la explotación hasta que los animales infectados hayan sido sacrificados antes de transcurridos 45 días desde su llegada a la explotación, y
-
los animales en contacto directo con los infectados han dado negativo a una prueba de detección de anticuerpos antiglicoproteína gE del VHB1 o de anticuerpos anti BHV1 realizada con una muestra de sangre recogida no antes de transcurridos 28 días desde la eliminación de los animales infectados, o
-
los animales que han compartido un mismo espacio aéreo con los infectados han dado negativo a una prueba de detección de anticuerpos anti BHV1 realizada con una muestra de sangre recogida no antes de transcurridos 28 días desde la eliminación de los animales infectados, o
-
los demás animales de la explotación han dado negativo a una prueba de detección de anticuerpos anti BHV1 realizada con una muestra de sangre recogida no antes de transcurridos 28 días desde la eliminación de los animales infectados, o
-
se reestablece el estatuto de explotación indemne de BHV1, de conformidad con el punto 4 del anexo III.
5. El Estado miembro de destino mencionado en el apartado 4 notificará a la Comisión y a los demás Estados miembros las regiones enumeradas en el anexo II en las que se aplicarán las disposiciones del apartado 4 y la fecha de aplicación prevista.».
3)
El anexo I se sustituye por el texto del anexo I de la presente Decisión.
4)
El anexo II se sustituye por el texto del anexo II de la presente Decisión.
Artículo 2
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 5 de agosto de 2010.