NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 380/2012
ze dne 3. května 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o podmínky použití a používaná množství potravinářských přídatných látek obsahujících hliník
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na čl. 10 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví seznam potravinářských přídatných látek Unie schválených pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 22. května 2008 (2) doporučil snížit tolerovatelný týdenní příjem hliníku na 1 mg/kg tělesné váhy. EFSA se navíc domnívá, že revidovaný tolerovatelný týdenní příjem je v případě nadprůměrných konzumentů, a zejména dětí, ve významné části Unie obecně překračován.
(3)
EFSA se domnívá, že hlavním zdrojem vystavení sloučeninám hliníku jsou v běžné populaci potraviny, a to jak v důsledku přirozeného výskytu hliníku v potravinách, tak v důsledku používání sloučenin hliníku při zpracování potravin, včetně potravinářských přídatných látek. EFSA však není schopen číselně vyjádřit, jakou úlohu zde jednotlivé zdroje plní, a to s ohledem na podobu studií týkajících se lidské výživy a použité analytické metody, které určují pouze celkový obsah hliníku v potravinách.
(4)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 povoluje používání potravinářských přídatných látek obsahujících hliník v celé řadě potravin, přičemž jsou maximální povolené hodnoty často velmi vysoké, nebo údaj o maximálních koncentracích (quantum satis) zcela schází.
(5)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 a nařízení Komise (EU) č. 231/2012, kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (3), povolují použití některých barviv, která mohou obsahovat hliník ve formě laků, v celé řadě potravin, přičemž obecně vůbec neurčuje maximální koncentrace hliníku v lacích.
(6)
Je proto vhodné, aby byly stávající podmínky použití změněny a aby byly sníženy úrovně použití pro potravinářské přídatné látky obsahující hliník, včetně hliníkových laků, aby se tak zajistilo, že nebude překročen revidovaný tolerovatelný týdenní příjem.
(7)
Jelikož byla výrobní praxe s použitím vyšších množství potravinářských přídatných látek uplatňovaná po desetiletí, mělo by být stanoveno přechodné období, aby se provozovatelé potravinářských podniků mohli přizpůsobit novým požadavkům stanoveným v tomto nařízení a týkajícím se použití potravinářských přídatných látek obsahujících hliník jiných než laků.
(8)
Uvádění obsahu hliníku na etiketách hliníkových laků, které nejsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli, je v současné době dobrovolné. Do 12 měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost by měl být obsah hliníku uváděn povinně, aby se mohli výrobci potravin používající hliníkové laky přizpůsobit navrženým maximálním limitům stanoveným pro tyto laky. Proto by mělo být stanoveno přechodné období delší než 12 měsíců, aby se provozovatelé potravinářských podniků mohli přizpůsobit novým požadavkům stanoveným v tomto nařízení.
(9)
Příloha II ve znění pozměněném nařízením Komise (EU) č. 1129/2011 (4) je v zásadě použitelná od 1. června 2013. Aby bylo usnadněno účinné provedení přílohy II, je vhodné do přílohy vložit data použitelnosti, která nezačínají 1. června 2013 a začínají po vstupu tohoto nařízení v platnost.
(10)
Podle informací předložených výrobci potravin se již nepoužívá nosič bentonit E 558 obsahující hliník. Proto není obsažen v části 1 přílohy III nařízení (ES) č. 1333/2008 a měl by být odstraněn ze seznamu všech přídatných látek v části B přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008.
(11)
Potravinářské přídatné látky obsahující hliník - křemičitan vápenato-hlinitý E 556 a křemičitan hlinitý (kaolin) E 559 - by měly být odstraněny ze seznamu všech přídatných látek v části B přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008, protože mohou být nahrazeny jinými potravinářskými přídatnými látkami.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Potraviny, které nesplňují ustanovení uvedená v tomto nařízení použitelná od 1. února 2014 a které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. únorem 2014, mohou být nadále uváděny na trh do data minimální trvanlivosti nebo data použitelnosti.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou být potraviny, které obsahují hliníkové laky a nesplňují ustanovení uvedená v tomto nařízení použitelná od 1. srpna 2014 a které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. srpnem 2014, nadále uváděny na trh do data minimální trvanlivosti nebo data použitelnosti.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2012.
REGLAMENTO (UE) No 380/2012 DE LA COMISIÓN
de 3 de mayo de 2012
por el que se modifica el anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que se refiere a las condiciones de utilización y los niveles de utilización de aditivos alimentarios que contienen aluminio
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 2008, sobre aditivos alimentarios (1), y, en particular, su artículo 10, apartado 3,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 1333/2008 establece en su anexo II una lista de aditivos alimentarios de la Unión autorizados para ser utilizados en alimentos, así como las condiciones de su utilización.
(2)
En su dictamen de 22 de mayo de 2008 (2), la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA), recomienda reducir la ingesta semanal tolerable (IST) de aluminio a 1 mg/kg de peso corporal por semana. Además, la EFSA considera que el nivel revisado de la IST se supera generalmente en el caso de los grandes consumidores, en particular los niños, en una parte significativa de la Unión.
(3)
La EFSA considera que la principal vía de exposición a compuestos de aluminio para la población general son los alimentos, tanto como consecuencia de la presencia natural de aluminio en los mismos como del uso de los compuestos de aluminio en su transformación, incluidos los aditivos alimentarios. No obstante, la EFSA no tiene la capacidad de cuantificar el papel correspondiente a cada una de las fuentes, debido a cómo están concebidos los estudios sobre hábitos alimentarios humanos y a los métodos analíticos utilizados, que solo determinan el contenido total de aluminio de los alimentos.
(4)
El anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 autoriza la utilización, en un gran número de productos alimenticios, de aditivos alimentarios que contienen aluminio, a menudo a niveles máximos permitidos muy elevados o sin especificar los niveles de concentración máxima (quantum satis).
(5)
El anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 y el Reglamento (UE) no 231/2012 de la Comisión, por el que se establecen especificaciones para los aditivos alimentarios que figuran en los anexos II y III del Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo (3), autorizan la utilización de determinados colorantes que pueden contener aluminio en forma de lacas en un gran número de productos alimenticios, en general sin ninguna indicación de los niveles de concentración máxima de aluminio en las lacas.
(6)
Procede, por tanto, modificar las actuales condiciones de utilización y reducir los niveles de utilización de aditivos alimentarios que contienen aluminio, incluidas las lacas de aluminio, para garantizar que no se supere la IST revisada.
(7)
Dado que desde hace décadas se siguen prácticas de fabricación con mayores cantidades de aditivos alimentarios, debe preverse un período transitorio para que los explotadores de empresas alimentarias se adapten a los nuevos requisitos establecidos en el presente Reglamento en relación con los usos de aditivos alimentarios que contienen aluminio distintos de las lacas.
(8)
En la actualidad el etiquetado del contenido de aluminio de las lacas de aluminio no destinadas a la venta al consumidor final es facultativo. Dicho etiquetado ha de ser obligatorio en un plazo de 12 meses a partir de la entrada en vigor del presente Reglamento, a fin de permitir a los fabricantes de productos alimenticios que usan lacas de aluminio que se adapten a la propuesta de límites máximos de dichas lacas. Por tanto, ha de establecerse un período transitorio superior a los 12 meses a fin de que los explotadores de empresas alimentarias se adapten a los nuevos requisitos establecidos en el presente Reglamento.
(9)
El anexo II, modificado por el Reglamento (UE) no 1129/2011 (4) es, en principio, aplicable a partir del 1 de junio de 2013. Con el fin de facilitar la aplicación eficaz del anexo II, es preciso insertar en el anexo los períodos de aplicación que no den comienzo el 1 de junio de 2013 y sean posteriores a la entrada en vigor del presente Reglamento.
(10)
El aluminio contenido en la bentonita (E 558) ya no se utiliza, según la información presentada por los productores de alimentos. Por consiguiente, no está incluido en la parte 1 del anexo III del Reglamento (CE) no 1333/2008 y también debe ser suprimido de la lista de todos los aditivos de la parte B del anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008.
(11)
Los aditivos alimentarios que contienen aluminio, como el silicato de calcio y aluminio E 556 y el silicato de aluminio (caolín) E 559, deben suprimirse de la lista de todos los aditivos en la parte B del anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008, ya que estas sustancias pueden sustituirse por otros aditivos alimentarios.
(12)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de la Cadena Alimentaria y de Sanidad Animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 queda modificado con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
1. Los productos alimenticios no conformes con las disposiciones establecidas en el presente Reglamento aplicables a partir del 1 de febrero de 2014, que se hayan comercializado legalmente antes del 1 de febrero de 2014, podrán seguir comercializándose hasta su fecha de consumo preferente o de caducidad.
2. Como excepción a lo dispuesto en el apartado 1, los productos alimenticios que contienen lacas y que no son conformes con las disposiciones establecidas en el presente Reglamento aplicables a partir del 1 de agosto de 2014, que se hayan comercializado legalmente antes del 1 de agosto de 2014, podrán seguir comercializándose hasta su fecha de consumo preferente o de caducidad.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 3 de mayo de 2012.