ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1104/2011/EU
ze dne 25. října 2011
o podmínkách přístupu k veřejné regulované službě nabízené globálním družicovým navigačním systémem vytvořeným na základě programu Galileo
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na článek 172 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 683/2008 ze dne 9. července 2008 o dalším provádění evropských programů družicové navigace (EGNOS a Galileo) (3) v příloze stanoví, že zvláštní cíle programu Galileo mají umožnit, aby signály vysílané systémem vytvořeným na základě tohoto programu mohly být využívány zejména k nabízení veřejné regulované služby („public regulated service“, dále jen „PRS“) určené pouze vládou schváleným uživatelům pro citlivé aplikace, které vyžadují účinnou kontrolu přístupu a maximální nepřetržitost služby.
(2)
Zatímco příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 683/2008 se vztahují rovněž na služby, včetně PRS, jež jsou uvedeny v příloze uvedeného nařízení, přičemž je zohledněno vzájemné propojení systému vytvořeného na základě programu Galileo a PRS z právního, technického, provozního, finančního a vlastnického hlediska, je vhodné, aby byla příslušná pravidla ohledně uplatňování bezpečnostních předpisů opětovně uvedena pro účely tohoto rozhodnutí.
(3)
Evropský parlament a Rada opakovaně poukázaly na to, že systém vytvořený na základě programu Galileo je civilním systémem pod civilní kontrolou, to znamená systémem vytvořeným podle civilních standardů na základě civilních požadavků a pod kontrolou orgánů Unie.
(4)
Program Galileo má strategický význam pro nezávislost Unie, pokud jde o družicovou navigaci, určování polohy a určování času, a je velkým přínosem, pokud jde o provádění strategie „Evropa 2020“ pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění.
(5)
PRS je z různých služeb nabízených evropskými systémy družicové navigace službou, která je zároveň nejvíce zabezpečená a nejvíce citlivá, a proto je velmi vhodná pro služby, u nichž musí být zajištěna vysoká odolnost a naprostá spolehlivost. Musí odběratelům zajišťovat nepřetržitost služby i v nejvážnějších krizových situacích. Důsledky porušení bezpečnostních pravidel při používání této služby nejsou omezeny na příslušného uživatele, ale potenciálně se vztahují i na jiné uživatele. Používání a řízení PRS tak spadají do společné odpovědnosti členských států za bezpečnost Unie i za jejich vlastní bezpečnost. V této souvislosti musí být přístup k PRS jasně omezený na určité kategorie uživatelů, kteří jsou pod stálou kontrolou.
(6)
Je tedy třeba definovat pravidla pro přístup k PRS a pravidla jejího řízení, zejména upřesněním obecných zásad týkajících se přístupu, funkcí různých řídicích útvarů a útvarů dohledu, podmínek spojených s výrobou přijímačů a zabezpečením a systému kontroly vývozu.
(7)
Pokud jde o obecné zásady přístupu k PRS, využívání služby musí být vzhledem k jejímu účelu a jejím charakteristikám přísně omezeno, přičemž členským státům, Radě, Komisi a Evropské službě pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“) je zaručen volný, neomezený a nepřetržitý přístup ve všech částech světa. Navíc musí být každý členský stát schopen samostatně rozhodovat, kdo jsou oprávnění uživatelé PRS a jaká použití z toho vyplývají, včetně použití spojených s bezpečností, v souladu se společnými minimálními standardy.
(8)
S cílem podpořit v celosvětovém měřítku používání evropské technologie by mělo být možné, aby se odběrateli PRS staly některé třetí země a mezinárodní organizace prostřednictvím samostatných dohod s nimi uzavřených. Pokud jde o zabezpečené vládní aplikace v oblasti družicové navigace, měly by být podmínky, za kterých mohou třetí země a mezinárodní organizace používat PRS, stanoveny v mezinárodních dohodách, přičemž se rozumí, že dodržování bezpečnostních požadavků by mělo být za každých okolností povinné. V rámci těchto dohod by mělo být možné povolit výrobu PRS přijímačů, pokud budou stanoveny konkrétní podmínky a požadavky, jež budou přinejmenším na stejné úrovni jako podmínky a požadavky vztahující se na členské státy. Tyto dohody by však neměly zahrnovat obzvláště citlivé bezpečnostní záležitosti, jako je výroba bezpečnostních modulů.
(9)
Při sjednávání dohod se třetími zeměmi či mezinárodními organizacemi by se měl v plné míře zohledňovat význam dodržování zásad demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, svobody myšlení, přesvědčení a náboženského vyznání, jakož i svobody vyjadřování a informací, lidské důstojnosti, zásady rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(10)
Bezpečnostní předpisy Evropské kosmické agentury by měly poskytovat přinejmenším takovou úroveň ochrany, kterou stanoví bezpečnostní předpisy stanovené v příloze rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (4) a rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (5).
(11)
Unie a členské státy musí udělat vše pro to, aby zajistily bezpečnost a zabezpečení systému vytvořeného na základě programu Galileo a technologie a zařízení PRS, aby se předešlo používání signálů vysílaných pro PRS neoprávněnými fyzickými nebo právnickými osobami a aby se zabránilo nepřátelskému použití PRS proti Unii a členským státům.
(12)
V tomto ohledu je důležité, aby členské státy stanovily režim sankcí použitelných v případě nedodržení povinností vyplývajících z tohoto rozhodnutí a aby zajistily uplatňování těchto sankcí. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
(13)
Pokud jde o řídicí orgány a orgány dohledu, ukazuje se, že řešení spočívající v tom, že odběratelé PRS určí „příslušný orgán PRS“ odpovědný za řízení svých uživatelů a dohled nad nimi, je nejlepší pro zajištění účinného řízení užívání PRS, přičemž usnadňuje vztahy mezi různými subjekty pověřenými bezpečností a zaručuje trvalý dohled nad uživateli, a to především uživateli vnitrostátními, v souladu se společnými minimálními standardy. Je však zapotřebí jisté míry flexibility, aby se členským státům umožnilo účinným způsobem rozdělit povinnosti.
(14)
V rámci provádění tohoto rozhodnutí by mělo jakékoli zpracovávání osobních údajů probíhat v souladu s právem Unie, jak je stanoveno zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (6) a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (7).
(15)
Jedním z úkolů bezpečnostního střediska systému Galileo (dále jen „bezpečnostní středisko“) uvedeného v čl. 16 písm. a) bodě ii) nařízení (ES) č. 683/2008 by mělo být zajištění provozního rozhraní mezi různými subjekty pověřenými bezpečností PRS.
(16)
Rada a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku by rovněž měli hrát určitou úlohu v řízení PRS prostřednictvím uplatnění společné akce Rady 2004/552/SZBP ze dne 12. července 2004 o aspektech provozu Evropského družicového navigačního systému majících dopad na bezpečnost Evropské unie (8). Rada by také měla schvalovat mezinárodní dohody opravňující třetí země nebo mezinárodní organizace k přístupu k PRS.
(17)
Pokud jde o výrobu a zabezpečení přijímačů, bezpečnostní požadavky vyžadují, aby byl tento úkol svěřen pouze členskému státu, který určil příslušný orgán PRS, nebo podnikům usazeným na území členského státu, který určil příslušný orgán PRS. Subjekt vyrábějící přijímače musí být předem držitelem řádného povolení rady pro bezpečnostní akreditaci evropských systémů GNSS zřízené podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 912/2010 (9) (dále jen „rada pro bezpečnostní akreditaci“) a musí se řídit jejími rozhodnutími. Příslušné orgány PRS mají za úkol trvale kontrolovat jak dodržování požadavku povolení a soulad s uvedenými rozhodnutími, tak dodržování zvláštních technických požadavků vyplývajících ze společných minimálních standardů.
(18)
Členský stát, který neurčil příslušný orgán PRS, by měl v každém případě určit kontaktní místo pro řešení veškerých zaznamenaných případů škodlivé elektromagnetické interference zasahující PRS. Tímto kontaktním místem by měla být fyzická nebo právnická osoba plnící funkci místa, kam se podává hlášení, nebo adresa, kterou může Komise v případě potenciálně škodlivé elektromagnetické interference kontaktovat za účelem odstranění této interference.
(19)
Pokud jde o omezení vývozu, je třeba omezit vývoz zařízení nebo technologií a softwaru souvisejících s využíváním a vývojem PRS a s výrobou pro PRS mimo Unii, bez ohledu na to, zda se jedná o zařízení, software nebo technologii uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (10), pouze na třetí země, které jsou řádně oprávněny k přístupu k PRS na základě mezinárodní dohody uzavřené s Unií. Třetí země, na jejímž území je instalována referenční stanice obsahující vybavení PRS a patřící do systému vytvořeného na základě programu Galileo, by neměla být považována za odběratele PRS pouze na základě této skutečnosti.
(20)
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o společné minimální standardy v oblastech stanovených v příloze, a tuto přílohu případně aktualizovat nebo měnit tak, aby se zohlednil vývoj programu Galileo. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
Vzhledem k dopadu, který by společná pravidla týkající se přístupu k PRS a výroby přijímačů PRS a bezpečnostních modulů mohla mít na bezpečnost systému vytvořeného na základě programu Galileo a na bezpečnost Unie a jejích členských států, a to jak jednotlivě, tak i společně, je nanejvýš důležité, aby tato pravidla byla v jednotlivých členských státech uplatňována jednotně. Je tedy nezbytné, aby Komise byla zmocněna přijímat podrobné požadavky, pokyny a jiná opatření, aby bylo možné uvést společné minimální standardy v účinnost. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto rozhodnutí je nutné, aby Komisi byly svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (11).
(22)
Audity a inspekce prováděné Komisí za pomoci členských států by měly případně být prováděny obdobným způsobem, jaký stanoví příloha III část VII rozhodnutí 2011/292/EU.
(23)
Pravidla přístupu k PRS nabízené systémem vytvořeným na základě programu Galileo jsou základním předpokladem provádění PRS. Komise by měla provést analýzu toho, zda je třeba zavést zpoplatnění PRS, a to také s ohledem na třetí země a mezinárodní organizace, a podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o výsledku této analýzy.
(24)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí, tedy stanovení podmínek, za kterých mohou mít členské státy, Rada, Komise, ESVČ, agentury Unie, třetí země a mezinárodní organizace přístup k PRS, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu navrhovaného opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(25)
Jakmile bude PRS prohlášena za funkční, měly by být zavedeny mechanismy pro předávání zpráv a provádění přezkumu,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Toto rozhodnutí stanoví podmínky, za kterých mohou mít členské státy, Rada, Komise, ESVČ, agentury Unie, třetí země a mezinárodní organizace přístup k veřejné regulované službě („public regulated service“, dále jen „PRS“) poskytované globálním družicovým navigačním systémem vytvořeným na základě programu Galileo.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„odběrateli PRS“ členské státy, Rada, Komise a ESVČ, jakož i agentury Unie, třetí země a mezinárodní organizace, pokud byly tyto agentury, třetí země a organizace řádně oprávněny;
b)
„uživateli PRS“ fyzické nebo právnické osoby řádně oprávněné odběratelem PRS k tomu, aby vlastnily nebo používaly přijímač PRS.
Článek 3
Obecné zásady v oblasti přístupu k PRS
1. Členské státy, Rada, Komise a ESVČ mají právo na neomezený a nepřetržitý přístup k PRS po celém světě.
2. Je na rozhodnutí každého členského státu, Rady, Komise a ESVČ, zda budou PRS v rámci svých příslušných pravomocí využívat.
3. Každý členský stát, který využívá PRS, samostatně rozhodne v souladu s článkem 8 a bodem 1 podbody i) a ii) přílohy, které kategorie fyzických osob pobývajících na jeho území nebo vykonávajících úřední povinnosti v zahraničí jeho jménem a právnických osob usazených na jeho území jsou oprávněné jako uživatelé PRS a o způsobech používání PRS. Způsoby používání mohou zahrnovat použití spojené s bezpečností.
Rada, Komise a ESVČ rozhodnou v souladu s článkem 8 a bodem 1 podbody i) a ii) přílohy, které kategorie jejich pracovníků jsou oprávněny jako uživatelé PRS.
4. Agentury Unie se mohou stát odběrateli PRS pouze tehdy, je-li to nezbytné k vykonávání jejich úkolů, a za podmínek stanovených správní dohodou uzavřenou mezi Komisí a dotčenou agenturou.
5. Třetí země nebo mezinárodní organizace se mohou stát odběrateli PRS pouze tehdy, pokud uzavřou v souladu s postupem stanoveným v článku 218 Smlouvy o fungování Evropské unie obě tyto dohody mezi Unií a dotčenou třetí zemí nebo mezinárodní organizací:
a)
dohodu o bezpečnosti informací vymezující rámec pro výměnu a ochranu utajovaných informací, jež stanoví stupeň ochrany přinejmenším na stejné úrovni jako v členských státech;
b)
dohodu stanovující podmínky přístupu třetí země nebo mezinárodní organizace k PRS; tato dohoda by za zvláštních podmínek mohla zahrnovat výrobu přijímačů PRS, s výjimkou bezpečnostních modulů.
Článek 4
Použití bezpečnostních předpisů
1. Každý členský stát zajistí, aby jeho vnitrostátní bezpečnostní předpisy poskytovaly stupeň ochrany utajovaných informací, který je přinejmenším rovnocenný stupni zaručenému bezpečnostními předpisy stanovenými v příloze rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom a rozhodnutím 2011/292/EU, a aby se tyto vnitrostátní bezpečnostní předpisy vztahovaly na uživatele PRS dotčeného členského státu, na všechny fyzické osoby s bydlištěm na jeho území a na všechny právnické osoby usazené na jeho území, jež přicházejí do styku s utajovanými informacemi EU týkajícími se PRS.
2. Členské státy neprodleně informují Komisi o přijetí vnitrostátních bezpečnostních předpisů uvedených v odstavci 1.
3. Pokud se ukáže, že utajované informace EU týkající se PRS byly vyzrazeny jakékoli osobě, která není oprávněna je znát, Komise po řádné konzultaci s dotčeným členským státem:
a)
informuje původce utajovaných informací PRS;
b)
posoudí možnou škodu z hlediska zájmů Unie nebo členských států;
c)
sdělí příslušným orgánům výsledky tohoto posouzení a poskytne doporučení k nápravě situace, přičemž příslušné orgány neprodleně informují Komisi o opatřeních, která mají v úmyslu přijmout nebo je již přijaly, včetně opatření, jejichž cílem je předejít tomu, aby se situace opakovala, jakož i o výsledcích uvedených opatření, a
d)
odpovídajícím způsobem informuje Evropský parlament a Radu o uvedených výsledcích.
Článek 5
Příslušný orgán PRS
1. Příslušný orgán PRS je určen:
a)
každým členským státem, který využívá PRS, a každým členským státem, na jehož území je usazen jakýkoli ze subjektů uvedených v čl. 7 odst. 1; v takových případech se příslušný orgán PRS zřídí na území dotčeného členského státu a tento stát o určení orgánu neprodleně uvědomí Komisi;
b)
Radou, Komisí a ESVČ, pokud využívají PRS. V takovém případě může být jako příslušný orgán PRS v souladu s odpovídajícími ujednáními určena Agentura pro evropský GNSS zřízená podle nařízení (EU) č. 912/2010 (dále jen „Agentura pro evropský GNSS“);
c)
agenturami Unie a mezinárodními organizacemi v souladu s ustanoveními dohod uvedených v čl. 3 odst. 4 a 5. V takovém případě může být jako příslušný orgán PRS určena Agentura pro evropský GNSS;
d)
třetími zeměmi v souladu s ustanoveními dohod uvedených v čl. 3 odst. 5.
2. Náklady na fungování příslušného orgánu PRS nesou odběratelé PRS, kteří tento orgán určili.
3. Členský stát, který neurčil příslušný orgán PRS podle odst. 1 písm. a), určí v každém případě kontaktní místo, jež bude v potřebné míře nápomocno při nahlašování zaznamenaných případů potenciálně škodlivé elektromagnetické interference zasahující PRS. Dotčený členský stát o určení tohoto kontaktního místa neprodleně uvědomí Komisi.
4. Příslušný orgán PRS zajistí, aby využívání PRS bylo v souladu s článkem 8 a bodem 1 přílohy a aby:
a)
pro účely řízení PRS s bezpečnostním střediskem byli uživatelé PRS sdruženi do skupin;
b)
byla určena a spravována přístupová práva k PRS každé skupiny nebo uživatele;
c)
byly od bezpečnostního střediska získány přístupové klíče k PRS a jiné související utajované informace;
d)
byly přístupové klíče k PRS a jiné související utajované informace předány uživatelům;
e)
bylo řízeno zabezpečení přijímačů a souvisejících utajovaných technologií a informací a byla posouzena rizika;
f)
bylo zřízeno kontaktní místo, jež bude v potřebné míře nápomocno při nahlašování zaznamenaných případů potenciálně škodlivé elektromagnetické interference zasahující PRS.
5. Příslušný orgán PRS členského státu zajistí, aby subjekt usazený na území tohoto členského státu mohl vyvíjet nebo vyrábět přijímače PRS nebo bezpečnostní moduly, pouze pokud tento subjekt:
a)
získal řádné povolení rady pro bezpečnostní akreditaci v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (EU) č. 912/2010 a
b)
splňuje podmínky stanovené v rozhodnutích rady pro bezpečnostní akreditaci a v článku 8 a bodu 2 přílohy, pokud jde o vývoj a výrobu přijímačů PRS nebo bezpečnostních modulů, pokud se týkají jeho činnosti.
Veškerá povolení udělená k výrobě zařízení podle tohoto odstavce se nejméně každých pět let přezkoumají.
6. V případě vývoje nebo výroby podle odstavce 5 tohoto článku nebo v případě vývozu mimo Unii je příslušný orgán PRS dotčeného členského státu styčným bodem pro subjekty, které jsou příslušné pro omezení vývozu daného zařízení, technologie a softwaru, pokud jde o využívání a vývoj PRS a výrobu pro PRS, aby se zajistilo uplatňování ustanovení článku 9.
7. Příslušný orgán PRS je propojen s bezpečnostním střediskem v souladu s článkem 8 a bodem 4 přílohy.
8. Odstavci 4 a 7 není dotčena možnost členských států přenést určité konkrétní úkoly jejich příslušného orgánu PRS na základě vzájemného souhlasu na jiný členský stát, s výjimkou veškerých úkolů souvisejících s uplatňováním svrchovanosti nad svým územím. Úkoly uvedené v odstavcích 4 a 7, jakož i úkoly podle odstavce 5 mohou být vykonávány členskými státy společně. Dotčené členské státy neprodleně oznámí tato opatření Komisi.
9. Příslušný orgán PRS může na základě zvláštních ujednání požádat Agenturu pro evropský GNSS o technickou pomoc při vykonávání svých úkolů. Dotčené členské státy neprodleně oznámí tato ujednání Komisi.
10. Každé tři roky předkládají příslušné orgány PRS Komisi a Agentuře pro evropský GNSS zprávu o dodržování společných minimálních standardů.
11. Každé tři roky předkládá Komise za pomoci Agentury pro evropský GNSS Evropskému parlamentu a Radě zprávu o dodržování společných minimálních standardů příslušnými orgány PRS a rovněž o případech vážného porušení těchto standardů.
12. Pokud příslušný orgán PRS nedodržuje společné minimální standardy stanovené v článku 8, může Komise s náležitým přihlédnutím k zásadě subsidiarity, po konzultaci s dotčeným členským státem a případně po obdržení dalších konkrétních informací vydat doporučení. Do tří měsíců od vydání doporučení dotyčný příslušný orgán PRS buď doporučení Komise splní, nebo si vyžádá či navrhne změny s cílem zajistit dodržování společných minimálních standardů a provede je po dohodě s Komisí.
Pokud dotyčný příslušný orgán PRS ani po uplynutí této lhůty tří měsíců nezajistí dodržování společných minimálních standardů, uvědomí o tom Komise Evropský parlament a Radu a navrhne příslušná opatření, která mají být přijata.
Článek 6
Úloha bezpečnostního střediska
Bezpečnostní středisko zajišťuje provozní rozhraní mezi příslušnými orgány PRS, Radou a vysokým představitelem Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku jednajícími v souladu se společnou akcí 2004/552/SZBP a kontrolními středisky. Informuje Komisi o všech událostech, které by mohly narušit řádné fungování PRS.
Článek 7
Výroba a zabezpečení přijímačů a bezpečnostních modulů
1. Členský stát může, jsou-li dodrženy požadavky uvedené v čl. 5 odst. 5, pověřit úkolem výroby přijímačů PRS nebo přidružených bezpečnostních modulů subjekty usazené na jeho území nebo na území jiného členského státu. Rada, Komise nebo ESVČ mohou výrobou přijímačů PRS nebo přidružených bezpečnostních modulů pro vlastní využití pověřit subjekty usazené na území členského státu.
2. Rada pro bezpečnostní akreditaci může kdykoli odebrat povolení, které udělila subjektu uvedenému v odstavci 1 k výrobě přijímačů PRS nebo přidružených bezpečnostní modulů, pokud nebyla dodržena opatření uvedená v čl. 5 odst. 5 písm. b).
Článek 8
Společné minimální standardy
1. Společné minimální standardy, které mají příslušné orgány PRS podle článku 5 splňovat, zahrnují oblasti uvedené v příloze.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11, pokud jde o přijetí společných minimálních standardů pro oblasti stanovené v příloze a případné změny aktualizující přílohu s cílem zohlednit vývoj programu Galileo, zejména s ohledem na vývoj po technické stránce a vývoj potřeb v oblasti bezpečnosti.
3. Na základě společných minimálních norem uvedených v odstavci 2 tohoto článku může Komise přijmout nezbytné technické požadavky, pokyny a jiná opatření. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 12 odst. 2.
4. Komise zajistí, aby byly učiněny kroky nezbytné pro dodržování opatření uvedených v odstavcích 2 a 3 a aby byly splněny požadavky týkající se bezpečnosti PRS, jejích uživatelů a souvisejících technologií, přičemž plně zohlední doporučení odborníků.
5. S cílem usnadnit dodržování požadavků uvedených v tomto článku Komise alespoň jednou ročně umožní setkání všech příslušných orgánů PRS.
6. Komise za pomoci členských států a Agentury pro evropský GNSS zajistí dodržování společných minimálních standardů příslušnými orgány PRS, zejména prováděním auditů či inspekcí.
Článek 9
Omezení vývozu
Vývoz zařízení, technologie a softwaru souvisejících s využíváním a vývojem PRS a výrobou pro PRS mimo Unii je povolen pouze v souladu s článkem 8 a bodem 3 přílohy a v rámci dohod uvedených v čl. 3 odst. 5 nebo v rámci dohod týkajících se podmínek umístění a fungování referenčních stanic.
Článek 10
Použitelnost společné akce 2004/552/SZBP
Toto rozhodnutí se použije, aniž jsou dotčena opatření přijatá podle společné akce 2004/552/SZBP.
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 8 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 5. listopadu 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Postupy projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený nařízením (ES) č. 683/2008. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 13
Přezkum a podávání zpráv
Nejpozději dva roky poté, co bude PRS prohlášena za funkční, předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o řádném fungování a přiměřenosti pravidel stanovených pro přístup k PRS, a případně navrhne příslušné změny tohoto rozhodnutí.
Článek 14
Zvláštní pravidla pro provádění programu Galileo
Bez ohledu na ostatní ustanovení tohoto rozhodnutí je v zájmu zajištění řádného fungování systému vytvořeného na základě programu Galileo povolen přístup k technologii PRS a k vlastnictví nebo používání přijímačů PRS, jsou-li dodrženy zásady stanovené v článku 8 a v příloze, těmto subjektům:
a)
Komisi, pokud působí jako správce programu Galileo;
b)
provozovatelům systému vytvořeného na základě programu Galileo pouze pro účely dodržení kompetencí, jak je stanoveno ve zvláštním ujednání s Komisí;
c)
Agentuře pro evropský GNSS, aby mohla plnit jí svěřené úkoly, jak je stanoveno ve zvláštním ujednání s Komisí;
d)
Evropské kosmické agentuře výhradně pro účely výzkumu, vývoje a zavádění infrastruktury, jak je stanoveno ve zvláštním ujednání s Komisí.
Článek 15
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních ustanovení přijatých na základě tohoto rozhodnutí. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 16
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Členské státy použijí článek 5 nejpozději 6. listopadu 2013.
Článek 17
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
DECISIÓN No 1104/2011/UE DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 25 de octubre de 2011
relativa a las modalidades de acceso al servicio público regulado ofrecido por el sistema mundial de radionavegación por satélite resultante del programa Galileo
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 172,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
Previa consulta al Comité de las Regiones,
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 683/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 9 de julio de 2008, sobre la continuidad de los programas europeos de radionavegación por satélite (EGNOS y Galileo) (3), dispone en su anexo que los objetivos específicos del programa Galileo consisten en permitir que puedan utilizarse las señales emitidas por el sistema resultante de dicho programa en particular para ofrecer un servicio público regulado («PRS») reservado a los usuarios autorizados por los Gobiernos, para las aplicaciones sensibles que requieren un control de acceso eficaz y una gran continuidad de servicio.
(2)
Aunque las disposiciones pertinentes del Reglamento (CE) no 683/2008 se aplican también a los servicios enumerados en su anexo, incluido el PRS, teniendo en cuenta la interconexión existente entre el sistema resultante del programa Galileo y el PRS desde una perspectiva jurídica, técnica, operativa, financiera y de propiedad, es oportuno reproducir la normativa relevante en lo concerniente a la aplicación de las normas de seguridad a efectos de la presente Decisión.
(3)
El Parlamento Europeo y el Consejo han reiterado en varias ocasiones que el sistema resultante del programa Galileo es un sistema civil bajo control civil, es decir, creado sobre la base de normas civiles a partir de exigencias civiles y bajo el control de las instituciones de la Unión.
(4)
El programa Galileo goza de importancia estratégica para la independencia de la Unión por lo que se refiere a los servicios de radionavegación, posicionamiento y temporización por satélite, y realiza una importante contribución a la aplicación de la Estrategia «Europa 2020» para un crecimiento inteligente, sostenible e integrador.
(5)
De los diferentes servicios ofrecidos por los sistemas europeos de radionavegación por satélite, el PRS es el más protegido y el más importante, por lo que es conveniente para los servicios en los que debe garantizarse una elevada solidez y total fiabilidad. En beneficio de sus explotadores, debe garantizar una continuidad de servicio aun en las peores situaciones de crisis. Las consecuencias de una infracción a las normas de seguridad cuando se utilice este servicio no se limitan al usuario afectado, sino que se extienden potencialmente a otros usuarios. Por consiguiente, la utilización y la gestión del PRS apelan a la responsabilidad común de los Estados miembros en defensa de la seguridad de la Unión y de su propia seguridad. En consecuencia, el acceso al PRS debe limitarse estrictamente a determinadas categorías de usuarios que serán objeto de un control permanente.
(6)
Procede, por tanto, definir las modalidades de acceso al PRS y sus normas de gestión, precisando en especial los principios generales relativos a dicho acceso, las funciones de las diferentes entidades de gestión y control, las condiciones relativas a la fabricación de los receptores y a la seguridad y el régimen de control de las exportaciones.
(7)
En lo que se refiere a los principios generales del acceso al PRS, el propio objeto de este servicio, así como sus características, imponen que su utilización esté estrictamente limitada, debiendo concederse a los Estados miembros, al Consejo, a la Comisión y al Servicio Europeo de Acción Exterior («SEAE») acceso a discreción y de manera ilimitada e ininterrumpida en cualquier parte del mundo. Además, cada Estado miembro debe poder decidir de forma soberana los usuarios del PRS autorizados y las utilizaciones que se deriven, incluidas las relativas a la seguridad, con arreglo a unas normas mínimas comunes.
(8)
Para fomentar la utilización de la tecnología europea a escala mundial, debe ser posible que determinados terceros países y organizaciones internacionales se conviertan en explotadores del PRS a través de acuerdos separados celebrados con ellos. Para las aplicaciones gubernamentales protegidas en materia de radionavegación por satélite, conviene prever las condiciones en las que terceros países y organizaciones internacionales puedan recurrir al PRS en acuerdos internacionales, dándose por entendido que el respeto de los requisitos de seguridad debe ser siempre obligatorio. En el contexto de dichos acuerdos, debe permitirse la fabricación de los receptores del PRS, con arreglo a condiciones y requisitos específicos, con un nivel por lo menos equivalente a las condiciones y requisitos de aplicación en los Estados miembros. Sin embargo, dichos acuerdos no deben incluir cuestiones de seguridad especialmente sensibles, como la fabricación de los módulos de seguridad.
(9)
Los acuerdos con terceros países u organizaciones internacionales deben negociarse teniendo plenamente en cuenta la importancia de garantizar el respeto de la democracia, el Estado de Derecho, la universalidad e indivisibilidad de los derechos humanos y de las libertades fundamentales, la libertad de pensamiento, de conciencia y de religión, así como de la libertad de expresión e información, la dignidad humana, los principios de igualdad y solidaridad, así como el respeto de los principios de la Carta de las Naciones Unidas y del Derecho internacional.
(10)
La normativa en materia de seguridad de la Agencia Espacial Europea debe ofrecer un grado de protección al menos equivalente al que ofrecen las normas en materia de seguridad establecidas en el anexo de la Decisión 2001/844/CE, CECA, Euratom de la Comisión (4) y en la Decisión 2011/292/UE del Consejo, de 31 de marzo de 2011, sobre las normas de seguridad para la protección de la información clasificada de la UE (5).
(11)
La Unión y sus Estados miembros deben hacer todo lo posible para garantizar la seguridad y la protección del sistema resultante del programa Galileo y de la tecnología y los equipos del PRS para evitar que personas físicas o jurídicas no autorizadas puedan utilizar las señales emitidas para el PRS y para impedir una utilización del PRS que les resulte hostil.
(12)
Es importante, en este sentido, que los Estados miembros establezcan normas sobre las sanciones aplicables a las infracciones a lo dispuesto en la presente Decisión y que garanticen su aplicación. Las sanciones establecidas deben ser eficaces, proporcionadas y disuasorias.
(13)
Cuando se trate de las entidades de gestión y control, la mejor solución es la consistente en que los explotadores del PRS designen una «autoridad responsable del PRS» para gestionar y controlar a sus usuarios, porque garantiza una gestión eficaz de la utilización del PRS y al mismo tiempo facilita las relaciones entre los diferentes actores encargados de la seguridad y asegura un control permanente de los usuarios, sobre todo de los usuarios nacionales, respetando unas normas mínimas comunes. Sin embargo, debe haber cierta flexibilidad a fin de permitir a los Estados miembros organizar las responsabilidades con eficacia.
(14)
A la hora de desarrollar la presente Directiva, todo procesamiento de los datos personales debe llevarse a cabo de conformidad con el Derecho de la Unión, tal como se establece, en particular, en la Directiva 95/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de octubre de 1995, relativa a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales y a la libre circulación de estos datos (6), y en la Directiva 2002/58/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 12 de julio de 2002, relativa al tratamiento de los datos personales y a la protección de la intimidad en el sector de las comunicaciones electrónicas (Directiva sobre la privacidad y las comunicaciones electrónicas) (7).
(15)
Además, uno de los cometidos del Centro de seguridad de Galileo («el Centro de Supervisión de la Seguridad de Galileo» o «el CSSG») contemplado en el artículo 16, letra a), inciso ii), del Reglamento (CE) no 683/2008 debe consistir en garantizar la interfaz operativa entre los diferentes actores encargados de la seguridad del PRS.
(16)
El Consejo y el Alto Representante de la Unión para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad deben desempeñar un papel en la gestión del PRS, aplicando la Acción Común 2004/552/PESC del Consejo, de 12 de julio de 2004, sobre los aspectos del funcionamiento del sistema europeo de radionavegación por satélite que afecten a la seguridad de la Unión Europea (8). El Consejo debe aprobar acuerdos internacionales que autoricen el acceso al PRS a un tercer país o a una organización internacional.
(17)
Respecto a la fabricación y la protección de los receptores, los requisitos de seguridad hacen que esta labor no pueda confiarse más que a un Estado miembro que haya designado una autoridad responsable del PRS o a empresas establecidas en el territorio de un Estado miembro que haya designado una autoridad responsable del PRS. Además, la entidad que fabrique receptores debe haber sido debidamente autorizada por el Consejo de Acreditación de Seguridad para los sistemas GNSS europeos («el Consejo de Acreditación de Seguridad») establecido en el Reglamento (UE) no 912/2010 del Parlamento Europeo y del Consejo (9) y ajustarse a sus decisiones. Corresponde a las autoridades responsables del PRS controlar permanentemente el respeto tanto de dicho requisito de autorización y de dichas decisiones como de los requisitos técnicos concretos derivados de las normas mínimas comunes.
(18)
El Estado miembro que no haya designado una autoridad responsable del PRS debe, en cualquier caso, designar un punto de contacto para la gestión de cualquier interferencia electromagnética perjudicial detectada que afecte al PRS. Dicho punto de contacto debe ser una persona física o jurídica que asuma la función de punto de notificación o una dirección con la que la Comisión pueda ponerse en contacto en caso de interferencia electromagnética potencialmente perjudicial a fin de remediar dicha interferencia.
(19)
En lo que se refiere a las restricciones de las exportaciones, es importante que las exportaciones fuera de la Unión de equipos o tecnología y programas informáticos relativos a la utilización del PRS, a su desarrollo y a las actividades de fabricación destinadas al PRS queden restringidas exclusivamente a los terceros países debidamente autorizados para acceder al PRS con arreglo a un acuerdo internacional celebrado con la Unión, con independencia de que tales equipos, tecnología o programas informáticos figuren o no en la lista que constituye el anexo I del Reglamento (CE) no 428/2009 del Consejo, de 5 de mayo de 2009, por el que se establece un régimen comunitario de control de las exportaciones, la transferencia, el corretaje y el tránsito de productos de doble uso (10). Un tercer país en cuyo territorio se instale una estación de referencia con equipo del PRS y que pertenezca al sistema resultante del programa Galileo no se ha de considerar automáticamente explotador del PRS.
(20)
Deben delegarse en la Comisión los poderes para adoptar actos con arreglo al artículo 290 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea con respecto a las normas mínimas comunes en los ámbitos a que se refiere el anexo y, si procede, para actualizarlo y modificarlo, a fin de tener en cuenta la evolución del programa Galileo. Reviste especial importancia que la Comisión lleve a cabo las consultas oportunas durante la fase preparatoria, en particular con expertos. Al preparar y elaborar actos delegados, la Comisión debe garantizar que los documentos pertinentes se transmitan al Parlamento Europeo y al Consejo de manera simultánea, oportuna y adecuada.
(21)
Dada su incidencia potencial en la seguridad del sistema resultante del programa Galileo, de la Unión y de los Estados miembros, tanto individual como colectivamente, es esencial que se apliquen de manera uniforme en todos los Estados miembros normas comunes sobre el acceso al PRS y sobre la fabricación de receptores del PRS y de módulos de seguridad. Es necesario por ello habilitar a la Comisión para adoptar requisitos detallados, directrices y otras medidas a fin de que las normas mínimas comunes surtan efecto. A fin de garantizar condiciones uniformes de ejecución de la presente Decisión, deben conferirse a la Comisión competencias de ejecución. Dichas competencias deben ejercerse de acuerdo con el Reglamento (UE) no 182/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de febrero de 2011, por el que se establecen las normas y los principios generales relativos a las modalidades de control por parte de los Estados miembros del ejercicio de las competencias de ejecución por la Comisión (11).
(22)
Las auditorías e inspecciones que habrá de efectuar la Comisión con la ayuda de los Estados miembros deben, en su caso, llevarse a cabo de una manera similar a la prevista en la parte VII del anexo III de la Decisión 2011/292/UE.
(23)
Un requisito previo para la ejecución del PRS es la existencia de normas para el acceso al PRS que ofrece el sistema resultante del programa Galileo. La Comisión debe analizar si debe ponerse en marcha una política de tarificación para el PRS, asimismo con respecto a terceros países y organizaciones internacionales, y notificar al Parlamento Europeo y al Consejo el resultado de dicho análisis.
(24)
Dado que el objetivo de la presente Decisión, a saber, definir las modalidades según las cuales los Estados miembros, el Consejo, la Comisión, el SEAE, las agencias de la Unión, los terceros países y las organizaciones internacionales pueden tener acceso al PRS, no puede realizarse de forma suficiente por los Estados miembros y puede, a causa de las dimensiones de la acción, realizarse mejor a escala de la Unión, esta está facultada para tomar medidas de conformidad con el principio de subsidiaridad establecido en el artículo 5 del Tratado de la Unión Europea. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en dicho artículo, la presente Decisión no excede de lo necesario para alcanzar dicho objetivo.
(25)
Tan pronto como el PRS se declare operativo, debe establecerse un mecanismo de revisión y presentación de informes.
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Objeto
La presente Decisión define las normas con arreglo a las cuales los Estados miembros, el Consejo, la Comisión, el SEAE, las agencias de la Unión, los terceros países y las organizaciones internacionales pueden tener acceso al servicio público regulado (PRS) proporcionado por el sistema mundial de radionavegación por satélite resultante del programa Galileo.
Artículo 2
Definiciones
A efectos de la presente Decisión, serán de aplicación las siguientes definiciones:
a) «explotadores del PRS»: los Estados miembros, el Consejo, la Comisión, el SEAE, así como las agencias de la Unión, los terceros países y las organizaciones internacionales, en la medida en que dichas agencias, terceros países y organizaciones internacionales hayan sido debidamente autorizados;
b) «usuarios del PRS»: personas físicas o jurídicas debidamente autorizadas por un explotador del PRS para poseer o utilizar un receptor del PRS.
Artículo 3
Principios generales en materia de acceso al PRS
1. Los Estados miembros, el Consejo, la Comisión y el SEAE tendrán derecho a acceder al PRS de forma ilimitada e ininterrumpida en cualquier parte del mundo.
2. Corresponde a cada Estado miembro, al Consejo, a la Comisión y al SEAE decidir si recurre al PRS, dentro de sus respectivas competencias.
3. Cada Estado miembro que recurra al PRS decidirá soberanamente qué categorías de las personas físicas que residan en su territorio o que realicen en su nombre funciones oficiales en el extranjero, y de las personas jurídicas que estén establecidas en su territorio estarán autorizadas para ser usuarios del PRS, así como la utilización que se podrá hacer del mismo, con arreglo al artículo 8 y al anexo, punto 1, incisos i) y ii). Las formas de utilización podrán incluir las vinculadas con la seguridad.
El Consejo, la Comisión y el SEAE decidirán qué categorías de sus agentes están autorizados para ser usuarios del PRS, de acuerdo con el artículo 8 y con el anexo, punto 1, incisos i) y ii).
4. Las agencias de la Unión podrán convertirse en explotadores del PRS solo en la medida en que sea necesario para cumplir con sus funciones y conforme a las modalidades establecidas en un acuerdo administrativo suscrito entre la Comisión y la agencia de que se trate.
5. Los terceros países y las organizaciones internacionales podrán convertirse en explotadores del PRS solo cuando, con arreglo al procedimiento previsto en el artículo 218 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, sean parte de los dos acuerdos siguientes entre la Unión y el tercer país u organización internacional de que se trate:
a)
un acuerdo sobre seguridad de la información que defina el marco para el intercambio y la protección de la información clasificada y que ofrezca un grado de protección por lo menos equivalente al de los Estados miembros;
b)
un acuerdo que establezca las condiciones y modalidades de acceso al PRS por dicho tercer país o dicha organización internacional. Dicho acuerdo podrá prever la fabricación, en condiciones específicas, de receptores del PRS, con la exclusión de los módulos de seguridad.
Artículo 4
Aplicación de las normas de seguridad
1. Cada uno de los Estados miembros garantizará que sus normas nacionales de seguridad ofrecen un nivel de protección de la información clasificada al menos equivalente al que ofrecen las normas en materia de seguridad establecidas en el anexo de la Decisión 2001/844/CE, CECA, Euratom y la Decisión 2011/292/UE, y aquellas normas nacionales de seguridad que se aplican a los respectivos usuarios del PRS y a toda persona física o jurídica que resida o esté establecida en su territorio y que manipule información clasificada de la UE relativa al PRS.
2. Los Estados miembros informarán sin dilación a la Comisión de la adopción de las normas nacionales de seguridad a que hace referencia el apartado 1.
3. Si se pone de manifiesto la revelación de información clasificada de la UE relativa al PRS a cualquier persona no autorizada, la Comisión, en plena concertación con el Estado miembro de que se trate:
a)
informará al autor de los datos clasificados del PRS;
b)
evaluará el posible perjuicio causado a los intereses de la Unión o de los Estados miembros;
c)
notificará a las autoridades oportunas el resultado de dicha evaluación, acompañado de una recomendación para remediar la situación, en cuyo caso, las autoridades oportunas informarán sin dilación a la Comisión de las diligencias que se propongan adoptar o que ya hayan adoptado, incluidas las acciones destinadas a prevenir que se vuelva a repetir, así como de los resultados de tales acciones, e
d)
informará al Parlamento Europeo y al Consejo, en su caso, de tales resultados.
Artículo 5
Autoridad responsable del PRS
1. Designarán una autoridad responsable del PRS:
a)
cada Estado miembro que recurra al PRS y cada Estado miembro en cuyo territorio esté establecido cualquiera de los órganos contemplados en el artículo 7, apartado 1. En tales casos, la autoridad responsable del PRS se establecerá en el territorio del Estado miembro de que se trate, que notificará la designación a la Comisión sin dilación;
b)
el Consejo, la Comisión y el SEAE, si recurren al PRS. En tal caso, la Agencia del GNSS Europeo establecida por el Reglamento (UE) no 912/2010 («la Agencia del GNSS Europeo») podrá ser designada como autoridad responsable del PRS, de acuerdo con las disposiciones oportunas;
c)
las agencias de la Unión y las organizaciones internacionales, de acuerdo con las disposiciones de los acuerdos contemplados en el artículo 3, apartados 4 y 5. En tal caso, la Agencia del GNSS Europeo podrá ser designada como autoridad responsable del PRS;
d)
los terceros países, de acuerdo con las disposiciones de los acuerdos contemplados en el artículo 3, apartado 5.
2. Los costes de funcionamiento de una autoridad responsable del PRS correrán a cargo de los explotadores del PRS que la hayan designado.
3. El Estado miembro que no haya designado una autoridad responsable del PRS de acuerdo con el apartado 1, letra a), deberá en cualquier caso designar un punto de contacto para que preste asistencia, en caso necesario, en la notificación de toda interferencia electromagnética potencialmente perjudicial detectada que afecte al PRS. El Estado miembro de que se trate notificará dicha designación a la Comisión sin dilación.
4. Las autoridades responsables del PRS garantizarán que el recurso al PRS sea conforme con el artículo 8 y el anexo, punto 1, y que:
a)
se agrupe a los usuarios del PRS para la gestión del PRS con el CSSG;
b)
se determinen y gestionen los derechos de acceso al PRS para cada grupo o usuario;
c)
las claves del PRS y demás información clasificada conexa se obtengan a partir del CSSG;
d)
se distribuyan a los usuarios las claves del PRS y demás información clasificada conexa;
e)
se gestione la seguridad de los receptores y de la información y la tecnología clasificadas conexas y se evalúen los riesgos;
f)
se cree un punto de contacto para asistir en caso necesario en la notificación de toda interferencia electromagnética potencialmente perjudicial detectada que afecte al PRS.
5. La autoridad responsable del PRS de un Estado miembro garantizará que un organismo creado en el territorio de dicho Estado miembro solo pueda desarrollar o fabricar receptores del PRS o módulos de seguridad si dicho organismo:
a)
ha sido debidamente autorizado por el Consejo de Acreditación de Seguridad de acuerdo con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento (UE) no 912/2010, y
b)
cumple tanto las decisiones del Consejo de Acreditación de Seguridad como el artículo 8 y el anexo, punto 2, en lo que se refiere al desarrollo y a la fabricación de receptores del PRS o de módulos de seguridad, en la medida en que guarden relación con su actividad.
Toda autorización de fabricación de equipo prevista en el presente apartado se revisará por lo menos cada cinco años.
6. En el caso del desarrollo o de la fabricación a que se hace referencia en el apartado 5 del presente artículo, o en el caso de las exportaciones fuera de la Unión, la autoridad responsable del PRS del Estado miembro de que se trate actuará como interfaz para las entidades competentes en materia de restricciones de las exportaciones del correspondiente equipo, tecnología y programas informáticos en relación con la utilización, el desarrollo y la fabricación del PRS, con objeto de garantizar que se aplican las disposiciones del artículo 9.
7. Las autoridades responsables del PRS estarán conectadas al CSSG de acuerdo con el artículo 8 y el anexo, punto 4.
8. Los apartados 4 y 7 se entenderán sin perjuicio de la posibilidad de que los Estados miembros deleguen en otro Estado miembro, de mutuo acuerdo, determinadas funciones concretas de sus respectivas autoridades responsables del PRS, excluidas las funciones relativas al ejercicio de su soberanía en sus respectivos territorios. Las funciones a las que se hace referencia en los apartados 4 y 7, así como las contempladas en el apartado 5, podrán ser llevadas a cabo conjuntamente por varios Estados miembros. Los Estados miembros afectados notificarán sin demora tales medidas a la Comisión.
9. Una autoridad responsable del PRS podrá solicitar la asistencia técnica, sujeta a disposiciones específicas, de la Agencia del GNSS Europeo para llevar a cabo sus funciones. Los Estados miembros afectados notificarán sin demora tales disposiciones a la Comisión.
10. Las Autoridad responsables del PRS informarán cada tres años a la Comisión y a la Agencia del GNSS Europeo sobre el cumplimiento de las normas mínimas comunes.
11. Asistida por la Agencia del GNSS Europeo, la Comisión informará cada tres años al Parlamento Europeo y al Consejo sobre el cumplimiento de las normas mínimas comunes por las autoridades responsables del PRS, así como en caso de violación grave de dichas normas.
12. Cuando una autoridad responsable del PRS incumpla las normas mínimas comunes establecidas en el artículo 8, la Comisión, respetando debidamente el principio de subsidiariedad y previa consulta con el Estado miembro en cuestión -y, en su caso, después de recabar más precisiones-, podrá emitir una recomendación. En un plazo de tres meses a partir de la emisión de la recomendación, la autoridad responsable del PRS interesada bien atenderá a la recomendación de la Comisión, bien propondrá modificaciones para atenerse a las normas mínimas comunes, y las aplicará de acuerdo con la Comisión.
Si la autoridad responsable del PRS interesada no ha recibido al cabo de esos tres meses las normas mínimas comunes, la Comisión informará al Parlamento Europeo y al Consejo, y propondrá la adopción de las medidas oportunas.
Artículo 6
Cometido del CSSG
El CSSG garantizará la interfaz operativa entre las autoridades responsables del PRS, el Consejo y el Alto Representante de la Unión para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad, que actuará con arreglo a la Acción Común 2004/552/PESC, y los centros de control. Informará a la Comisión de cualquier acontecimiento que pueda afectar al buen funcionamiento del PRS.
Artículo 7
Fabricación y protección de los receptores y módulos de seguridad
1. Un Estado miembro podrá, sin perjuicio de los requisitos previstos en el artículo 5, apartado 5, asignar el cometido de fabricación de receptores del PRS o de los módulos de seguridad asociados a organismos establecidos en su territorio o en el territorio de otro Estado miembro. El Consejo, la Comisión o el SEAE podrán encomendar la fabricación de receptores del PRS o de los módulos de seguridad asociados para su propio uso a entidades establecidas en el territorio de un Estado miembro.
2. El Consejo de Acreditación de Seguridad podrá revocar en todo momento la autorización que haya concedido a una entidad mencionada en el apartado 1 para fabricar los receptores del PRS o los módulos de seguridad asociados, si se incumplen las medidas establecidas en el artículo 5, apartado 5, letra b).
Artículo 8
Normas mínimas comunes
1. Las normas mínimas comunes que deberán cumplir las autoridades responsables del PRS contempladas en el artículo 5 abarcarán los ámbitos establecidos en el anexo.
2. La Comisión estará facultada para adoptar actos delegados de acuerdo con el artículo 11 en lo que se refiere a la adopción de las normas mínimas comunes para los ámbitos establecidos en el anexo y, en su caso, modificaciones destinadas a actualizar el anexo para tener en cuenta la evolución del programa Galileo, en particular con respecto a la tecnología y los cambios en las necesidades de seguridad.
3. Sobre la base de las normas mínimas comunes a que se refiere el apartado 2, la Comisión podrá adoptar los requisitos técnicos, las directrices y otras medidas que sean necesarios. Esos actos de ejecución se adoptarán de conformidad con el procedimiento de examen contemplado en el artículo 12, apartado 2.
4. La Comisión garantizará que se haga lo necesario para dar cumplimiento a las medidas contempladas en los apartados 2 y 3 y que se cumplan los requisitos relativos a la protección del PRS y de sus usuarios y la tecnología conexa, teniendo plenamente en cuenta el asesoramiento de los expertos.
5. Con objeto de favorecer el cumplimiento del presente artículo, la Comisión facilitará la celebración de una reunión de todas las autoridades responsables del PRS por lo menos una vez al año.
6. Asistida por los Estados miembros y la Agencia del GNSS Europeo, la Comisión garantizará el cumplimiento de las normas mínimas comunes por las autoridades responsables del PRS, en particular efectuando auditorías o inspecciones.
Artículo 9
Restricciones de la exportación
La exportación fuera de la Unión de equipos, tecnología y programas informáticos relativos a la utilización y el desarrollo del PRS y a la fabricación para el PRS solo estará autorizada conforme al artículo 8 y el anexo, punto 3, y en el marco de los acuerdos contemplados en el artículo 3, apartado 5, o con arreglo a acuerdos relativos a las modalidades de hospedaje y funcionamiento de las estaciones de referencia.
Artículo 10
Aplicabilidad de la Acción Común 2004/552/PESC
La presente Decisión se aplicará sin perjuicio de las medidas decididas en el marco de la Acción Común 2004/552/PESC.
Artículo 11
Ejercicio de la delegación
1. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados con arreglo al presente artículo.
2. L os poderes para adoptar actos delegados mencionados en el artículo 8, apartado 2, se otorgan a la Comisión por un período de cinco años a partir del 5 de noviembre de 2011. La Comisión elaborará un informe sobre esa delegación de poderes a más tardar nueve meses antes de que finalice el período de cinco años.
3. La delegación de poderes mencionada en el artículo 8, apartado 2, podrá ser revocada en cualquier momento por el Parlamento Europeo o por el Consejo. La decisión de revocación pondrá término a la delegación de los poderes que en ella se especifiquen. La decisión surtirá efecto al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea o en una fecha posterior indicada en la misma. No afectará a la validez de los actos delegados que ya estén en vigor.
4. Tan pronto como la Comisión adopte un acto delegado lo notificará simultáneamente al Parlamento Europeo y al Consejo.
5. Los actos delegados adoptados en virtud del artículo 8, apartado 2, entrarán en vigor únicamente si, en un plazo de dos meses desde su notificación al Parlamento Europeo y al Consejo, ni el Parlamento Europeo ni el Consejo formulan objeciones o si, antes del vencimiento de dicho plazo, tanto el uno como el otro informan a la Comisión de que no las formularán. El plazo se prorrogará dos meses a iniciativa del Parlamento Europeo o del Consejo.
Artículo 12
Procedimiento de comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité establecido en el Reglamento (CE) no 683/2008. Dicho comité será un comité en el sentido del Reglamento (UE) no 182/2011.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, se aplicará el artículo 5 del Reglamento (UE) no 182/2011. Si el Comité no emite un dictamen, la Comisión no adoptará el proyecto de acto de ejecución y se aplicará el artículo 5, apartado 4, párrafo tercero, del Reglamento (UE) no 182/2011.
Artículo 13
Revisión y presentación de informes
A más tardar dos años después de que el PRS haya sido declarado operativo, la Comisión presentará un informe al Parlamento Europeo y al Consejo sobre el funcionamiento correcto y la adecuación de las normas establecidas para el acceso al PRS y, en caso necesario, propondrá que la presente Decisión se modifique en consecuencia.
Artículo 14
Normas específicas para la ejecución del programa Galileo
No obstante otras disposiciones de la presente Decisión, y con el fin de garantizar el buen funcionamiento del sistema resultante del programa Galileo, estarán autorizados para acceder a la tecnología del PRS y para poseer o utilizar receptores del PRS, respetando los principios establecidos en el artículo 8 y el anexo:
a)
la Comisión, cuando actúe como gestora del programa Galileo;
b)
los operadores del sistema resultante del programa Galileo, exclusivamente con el fin de respetar el pliego de condiciones al que deben someterse, según se estipule en un acuerdo específico con la Comisión;
c)
la Agencia del GNSS Europeo, para poder llevar a cabo las tareas que se le encomienden, según se estipule en un acuerdo específico con la Comisión;
d)
la Agencia Espacial Europea, exclusivamente con fines de investigación, desarrollo y despliegue de la infraestructura, según se estipule en un acuerdo específico con la Comisión.
Artículo 15
Sanciones
Los Estados miembros determinarán el régimen de sanciones aplicable a las infracciones de las disposiciones nacionales adoptadas en aplicación de la presente Decisión. Las sanciones deberán ser efectivas, proporcionadas y disuasorias.
Artículo 16
Entrada en vigor y aplicación
1. La presente Decisión entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
2. Los Estados miembros aplicarán el artículo 5 a más tardar el 6 de noviembre de 2013.
Artículo 17
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Estrasburgo, el 25 de octubre de 2011.