ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. října 2010
o financování nouzových opatření v souvislosti se vzteklinou v severovýchodní Itálii
(oznámeno pod číslem K(2010) 7379)
(2010/657/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V rozhodnutí 2009/470/ES se stanoví, že pokud je členský stát přímo ohrožen výskytem nebo vývojem některé z nákaz uvedených v příloze I uvedeného rozhodnutí na území třetí země nebo členského státu, může být rozhodnuto o přijetí opatření přiměřených situaci a o poskytnutí finančního příspěvku Unie na kroky, jež se jeví jako zvláště potřebné pro úspěch přijatých opatření.
(2)
Vzteklina je nákaza zvířat, která postihuje zejména volně žijící a domácí masožravce a má vážné dopady na veřejné zdraví. Je jednou z nákaz uvedených v příloze I rozhodnutí 2009/470/ES.
(3)
V posledních letech spolufinancovala Unie programy orální imunizace volně žijících masožravců, kteří jsou zdrojem zmíněné nákazy, díky čemuž nastala ve většině členských států velmi příznivá situace a došlo k výraznému snížení počtu případů vztekliny u volně žijících a domácích zvířat a k vymizení vztekliny u lidí.
(4)
Itálie je považována za zemi prostou vztekliny od roku 1997. V říjnu 2008 byl však v regionu Friuli Venezia Giulia prokázán jeden případ vztekliny a následovalo osm nových případů v témže regionu. V roce 2009 se vzteklina u volně žijících zvířat rozšířila rovněž do regionu Veneto. Do konce roku 2009 bylo v regionu Friuli Venezia Giulia prokázáno 35 případů a v regionu Veneto 33 případů.
(5)
Sousední členské státy se obávají, že výskyt vztekliny v severovýchodní Itálii ohrožuje i jejich území.
(6)
Proto je nezbytné přijmout nouzová opatření s cílem zabránit dalšímu šíření nákazy v Itálii, jakož i jejímu šíření do sousedních členských států - Rakouska a Slovinska, a zvýšit úsilí o co nejrychlejší eradikaci nákazy.
(7)
Dne 9. prosince 2009 předložila Itálie Komisi nouzový plán orálního očkování lišek s názvem „Program tlumení vztekliny v regionech severovýchodní Itálie - zvláštní plán očkování lišek“. Plán byl shledán přijatelným, a proto je na místě, aby některá opatření byla financována Unií. Na provedení plánu by proto měl být poskytnut finanční příspěvek Unie.
(8)
Finanční příspěvek Unie musí být vyplacen na základě úřední žádosti o náhradu předložené členskými státy a na základě podpůrných dokladů uvedených v článku 7 nařízení Komise (ES) č. 349/2005 ze dne 28. února 2005, kterým se stanoví pravidla pro financování nouzových opatření a opatření pro tlumení některých chorob zvířat uvedených v rozhodnutí Rady 90/424/EHS Společenstvím (2)
(9)
Vzhledem k tomu, že rozšířený plán očkování bylo třeba uskutečnit bez odkladu, aby se předešlo šíření nákazy do dalších členských států, je odůvodněné, aby byl finanční příspěvek Unie uvolněn od 9. prosince 2009, kdy byl plán předložen Komisi k financování.
(10)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
„Program tlumení vztekliny v regionech severovýchodní Itálie - zvláštní plán očkování lišek“ (dále jen „plán“), který předložila Itálie dne 9. prosince 2009, se schvaluje na období od 9. prosince 2009 do 31. prosince 2010.
Článek 2
1. Unie může poskytnout finanční příspěvek na plán ve výši 50 % nákladů Itálie na:
a)
provádění laboratorních vyšetření na:
i)
průkaz antigenu vztekliny nebo protilátek proti vzteklině,
ii)
izolaci a charakterizaci viru vztekliny,
iii)
průkaz biomarkeru,
iv)
titraci očkovacích návnad;
b)
nákup a distribuci orální očkovací látky a návnad a nákup a parenterální podávání očkovacích látek hospodářským zvířatům v souvislosti s plánem.
Finanční příspěvek Unie na náklady uvedené v písmenech a) a b) však nesmí přesáhnout 2 300 000 EUR.
2. Maximální částka nákladů vynaložených na provádění plánu, které mají být proplaceny Itálii, nesmí překročit v průměru:
a)
za sérologické vyšetření:
8 EUR na vyšetření;
b)
za vyšetření k průkazu tetracyklinu v kostech:
8 EUR na vyšetření;
c)
za fluorescenční vyšetření na protilátky (FAT):
12 EUR na vyšetření;
d)
za vyšetření pomocí metody polymerázové řetězové reakce (PCR):
10 EUR na vyšetření;
e)
za nákup orální očkovací látky a návnad:
0,4 EUR na dávku;
f)
za nákup parenterální očkovací látky:
1 EUR na dávku;
g)
za očkování hospodářských zvířat:
1,50 EUR na zvíře.
3. Náklady na provádění laboratorních vyšetření uvedených v odst. 1 písm. a) zahrnují:
a)
náklady na nákup souprav k vyšetřením, činidel a veškerého spotřebního materiálu použitého k provádění vyšetření;
b)
náklady na personál vyhrazený zcela nebo zčásti na provádění vyšetření;
c)
nejvýše 7 % režijních nákladů z celkových nákladů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 3
1. Finanční příspěvek Unie na plán bude poskytnut pod podmínkou, že Itálie:
a)
uskuteční plán v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie, včetně pravidel hospodářské soutěže, pravidel pro zadávání veřejných zakázek a pravidel pro poskytování státní podpory;
b)
v souladu s přílohami předloží Komisi nejpozději 30. dubna 2011 závěrečnou zprávu o technickém provedení plánu spolu s údaji odůvodňujícími uhrazené náklady a výsledky dosaženými v období od 9. prosince 2009 do 31. prosince 2010;
c)
provede plán účelně.
2. Pokud Itálie nesplní podmínky stanovené v odstavci 1, sníží Komise finanční příspěvek Unie s ohledem na povahu a závažnost porušení a na finanční ztrátu vzniklou Unii.
Článek 4
Toto rozhodnutí se použije ode dne 9. prosince 2009.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 28. října 2010.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 28 de octubre de 2010
relativa a la financiación de medidas de urgencia en relación con la rabia en el nordeste de Italia
[notificada con el número C(2010) 7379]
(2010/657/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Decisión 2009/470/CE del Consejo, de 25 de mayo de 2009, relativa a determinados gastos en el sector veterinario (1), y, en particular, su artículo 8, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Decisión 2009/470/CE establece que, en los casos en que un Estado miembro se vea amenazado directamente por el brote o el desarrollo, en el territorio de un tercer país o de un Estado miembro, de una de las enfermedades mencionadas en su anexo I, podrá decidirse la adopción de medidas adecuadas a la situación, incluida la concesión de una participación financiera de la Unión en las medidas concretas que se estimen necesarias para llevar a buen término la operación emprendida.
(2)
La rabia es una enfermedad de los animales que afecta principalmente a los carnívoros, tanto silvestres como domésticos, y que tiene graves repercusiones en la salud pública. Es una de las enfermedades que figuran en el anexo I de la Decisión 2009/470/CE.
(3)
En los últimos años, los programas cofinanciados por la Unión dirigidos a la inmunización oral de los carnívoros silvestres que constituyen el reservorio de la enfermedad han resultado en una situación favorable en la mayoría de los Estados miembros, con una reducción drástica del número de casos de rabia detectados en animales silvestres y domésticos y la desaparición de casos detectados en personas.
(4)
Italia se ha considerado un país libre de rabia desde 1997. No obstante, en octubre de 2008 se detectó un caso en la región de Friul-Venecia Julia, seguido de otros ocho casos en la misma región. En 2009, la rabia silvestre se extendió también a la región del Véneto. A finales de 2009, se detectaron 35 casos en Friul-Venecia Julia y 33 casos en el Véneto.
(5)
Los Estados miembros vecinos han manifestado su preocupación de que sus territorios se vean amenazados por la situación de la rabia en el nordeste de Italia.
(6)
Por tanto, son necesarias medidas urgentes para prevenir que continúe difundiéndose la enfermedad en Italia, así como en los Estados miembros vecinos como Austria y Eslovenia, e incrementar los esfuerzos por erradicar la enfermedad tan pronto como sea posible.
(7)
El 9 de diciembre de 2009, Italia presentó a la Comisión un plan de emergencia para la vacunación oral de zorros, «Programa de control de la rabia en las regiones del nordeste de Italia: plan especial de vacunación de zorros». El plan se consideró aceptable y, por tanto, resulta adecuado que determinadas medidas reciban financiación de la Unión. Por consiguiente, debe concederse una participación financiera de la Unión para su aplicación.
(8)
La participación financiera de la Unión debe abonarse basándose en la solicitud oficial de reembolso presentada por los Estados miembros y en la documentación justificativa que se menciona en el artículo 7 del Reglamento (CE) no 349/2005 de la Comisión, de 28 de febrero de 2005, por el que se establecen las normas relativas a la financiación comunitaria de las intervenciones de urgencia y de lucha contra ciertas enfermedades animales contempladas en la Decisión 90/424/CEE del Consejo (2).
(9)
Teniendo en cuenta que es preciso llevar a cabo urgentemente el plan de vacunación ampliada con el fin de evitar la difusión a otros Estados miembros, está justificado que la participación financiera de la Unión esté disponible a partir del 9 de diciembre de 2009, fecha de presentación del plan a la Comisión para financiación.
(10)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Queda aprobado para el período comprendido entre el 9 de diciembre de 2009 y el 31 de diciembre de 2010 el «Programa de control de la rabia en las regiones del nordeste de Italia: plan especial de vacunación de zorros» («el plan») presentado por Italia el 9 de diciembre de 2009.
Artículo 2
1. La Unión podrá conceder una participación financiera en concepto del plan por valor del 50 % de los costes en que haya incurrido Italia por:
a)
la realización de pruebas de laboratorio para:
i)
la detección del antígeno o anticuerpos de la rabia,
ii)
el aislamiento y la caracterización del virus de la rabia,
iii)
la detección del biomarcador,
iv)
la valoración de los cebos de vacunación;
b)
la adquisición y distribución de la vacuna oral y de los cebos y la adquisición y administración a la cabaña ganadera de vacunas por vía parenteral en concepto del plan.
No obstante, la participación financiera de la Unión para los costes a que se refieren las letras a) y b) no superará los 2 300 000 EUR.
2. La cantidad máxima de los costes que se reembolsarán a Italia en concepto del plan no superará, de media:
a)
por una prueba serológica:
8 EUR por prueba;
b)
por una prueba de detección de tetraciclina en los huesos:
8 EUR por prueba;
c)
por una prueba de detección de anticuerpos por fluorescencia (FAT):
12 EUR por prueba;
d)
una prueba de reacción en cadena de la polimerasa (RCP):
10 EUR por prueba;
e)
por la adquisición de una vacuna oral más cebos:
0,4 EUR por dosis;
f)
por la adquisición de vacunas por vía parenteral:
1 EUR por dosis;
g)
por la vacunación de la cabaña ganadera:
1,50 EUR por animal.
3. Los costes de la realización de las pruebas de laboratorio a que se refiere el apartado 1, letra a), incluirán:
a)
los costes pagados por la adquisición de los equipos para las pruebas, los reactivos y todo el material fungible utilizado para llevar a cabo las pruebas;
b)
los costes pagados al personal específicamente destinado, total o parcialmente, a la realización de las pruebas;
c)
un máximo del 7 % de los gastos generales del importe total de los costes mencionados en las letras a) y b).
Artículo 3
1. La participación financiera de la Unión para el plan se concederá siempre que Italia:
a)
aplique el plan con arreglo a las disposiciones pertinentes de la legislación de la Unión, incluidas las normas en materia de competencia, de adjudicación de contratos públicos y de ayudas estatales;
b)
presente un informe final a la Comisión, de conformidad con los anexos y antes del 30 de abril de 2011 a más tardar, sobre la ejecución técnica del plan acompañado de pruebas que justifiquen los costes pagados y los resultados alcanzados durante el período comprendido entre el 9 de diciembre de 2009 y el 31 de diciembre de 2010;
c)
aplique eficazmente el plan.
2. En caso de que Italia no respete las condiciones establecidas en el apartado 1, la Comisión reducirá la participación financiera, teniendo en cuenta la índole y gravedad del incumplimiento y la pérdida financiera que suponga para la Unión.
Artículo 4
La presente Decisión será aplicable a partir del 9 de diciembre de 2009.
Artículo 5
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 28 de octubre de 2010.