NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 430/2010
ze dne 20. května 2010,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 (2) zavedlo do nařízení (EHS) č. 2913/92 povinnost elektronického podání vstupního nebo výstupního souhrnného celního prohlášení. Nařízení Komise (ES) č. 273/2009 (3), kterým se stanoví odchylka od některých ustanovení nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (4), stanoví přechodnou fázi, jež skončí dnem 31. prosince 2010 a během níž hospodářské subjekty mohou, avšak nemusí podávat vstupní a výstupní souhrnné celní prohlášení elektronicky.
(2)
Je vhodné poupravit pravidla týkající se vstupních a výstupních souhrnných celních prohlášení s cílem snížit administrativní zátěž v případech, kdy tato prohlášení nejsou pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutná. Dále by pro účely lepší analýzy rizik nemělo být z povinnosti podávat tato prohlášení vyjmuto vybavení domácnosti definované v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 ze dne 16. listopadu 2009 o systému Společenství pro osvobození od cla (5), je-li toto vybavení dopravováno na základě přepravní smlouvy.
(3)
V některých případech není pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutné uvádět v celních prohlášeních údaje o bezpečnosti a zabezpečení ani požadovat konkrétní lhůtu pro podání těchto prohlášení, takže by v tomto ohledu měly být zavedeny další případy zproštění povinnosti. Toto zproštění povinnosti by však nemělo ovlivnit obecná pravidla platná pro celní prohlášení podávaná jakoukoliv formou.
(4)
V některých případech, kdy se na vývozní celní prohlášení nevztahují lhůty spojené s bezpečností a zabezpečením, např. u lodních a leteckých zásob, by celní orgány měly mít možnost oprávnit spolehlivé hospodářské subjekty k tomu, aby vyvážené zboží zapisovaly do svých záznamů a aby své vývozní operace pravidelně vykazovaly poté, co zboží opustí celní území Společenství.
(5)
Nařízením Komise (ES) č. 1192/2008 (6), kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, byla zavedena společná kritéria udělování povolení ke zjednodušeným celním prohlášením a místnímu celnímu řízení a společná žádost o udělení těchto povolení. Mělo by být upřesněno, že tato pravidla se vztahují na všechny celní režimy. Stejné nařízení zavedlo v článku 253a s účinkem od 1. ledna 2011 požadavek, aby používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení bylo podmíněno podáváním elektronických celních prohlášení a oznámení. Některé členské státy Komisi sdělily, že tyto systémy možná nebudou k uvedenému dni ve všech případech dostupné. Za předpokladu, že bude provedena účinná analýza rizik, by tyto členské státy měly mít možnost přijímat za podmínek, jež samy stanoví, celní prohlášení a oznámení v jiné než elektronické podobě, a to do doby, než se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (modernizovaný celní kodex) (7).
(6)
Pro případy, kdy je dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I zpětně vyváženo z celního území Společenství a není k němu požadováno výstupní souhrnné celní prohlášení, je třeba stanovit alternativní způsob zaznamenávání nebo oznamování zpětného vývozu a odpovědnou osobu.
(7)
Mělo by být upřesněno, že vývozní formality se nepoužijí pouze u zboží Společenství, jež má být dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství, nýbrž i u leteckých a lodních zásob osvobozených od daně, aby osoby, které tyto zásoby doručují, mohly pro účely osvobození od daně získat doklad o výstupu z celního území Společenství. Stejná pravidla by se měla použít i v případě, kdy má být zboží, které není zbožím Společenství, zpětně vyvezeno na základě celního prohlášení na zpětný vývoz.
(8)
Články 278, 279 a 280 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (8) a článek 3 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (9) vyžadují použití dovozních a vývozních formalit v případě, kdy je zboží Společenství dopravováno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se uvedené směrnice nevztahují. Vzhledem k tomu, že by se tato ustanovení měla vztahovat pouze na zboží dopravované na celní území a z celního území Společenství, je vhodné na tato ustanovení odkázat a uvedené typy přepravy vyjmout z povinnosti poskytnout údaje o bezpečnosti a zabezpečení a dodržet zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení. Zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení a poskytnutí údajů o bezpečnosti a zabezpečení nejsou nutné v případech, kdy je zboží dopravováno na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu, a to vzhledem k jejich zeměpisné poloze.
(9)
Měl by být upřesněn celní úřad, jemuž má být podáno výstupní souhrnné celní prohlášení, a osoba odpovědná za podání tohoto prohlášení. Toto upřesnění by mělo zahrnout situace, ve kterých se místo výstupního souhrnného celního prohlášení podává tranzitní celní prohlášení obsahující údaje výstupního souhrnného celního prohlášení.
(10)
S cílem usnadnit celní dohled na celním úřadu výstupu je nutné upřesnit povinnosti osob, které předávají zboží jiné osobě před tím, než je zboží dopraveno z celního území Společenství, a povinnosti osob, které musí celnímu úřadu výstupu poskytnout informace o výstupu zboží. Stejné povinnosti by měly být uplatňovány v případech, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz a předložené celnímu úřadu výstupu již není určeno k přepravě z celního území Společenství a je z celního úřadu výstupu odstraněno.
(11)
Na základě směrnice 2008/118/ES je používání elektronického systému pro přepravu zboží podléhajícího spotřební dani (EMCS) povinné v případě přepravy zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně s platností od 1. ledna 2011. Podle uvedené směrnice se přeprava zboží Společenství v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně, jehož místo určení se nachází mimo celní území Společenství, musí uskutečnit v režimu vývozu, pro který je nutno použít elektronický systém. S účinkem od 1. ledna 2011 by proto měla být zrušena zvláštní pravidla týkající se používání průvodního správního dokladu, který stanoví nařízení Komise (EHS) č. 2719/92 ze dne 11. září 1992 o průvodním úředním dokladu při přepravě výrobků podléhajících spotřební dani v rámci režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně (10). Režimy vývozu zahájené na základě průvodního správního dokladu před tímto datem by měly být v souladu s článkem 793c nařízení (EHS) č. 2454/93 ukončeny s platností k 31. prosinci 2010.
(12)
Tyto změny by si neměly vyžádat žádné úpravy těch elektronických systémů, které jsou nebo musí být zavedeny v okamžiku, kdy toto nařízení vstupuje v platnost.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje nový bod 18, který zní:
„18.
výstupním souhrnným celním prohlášením: souhrnné celní prohlášení podle článku 182c kodexu, které má být podáno pro zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, nestanoví-li toto nařízení jinak.“
2)
Článek 181c se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, u kterého je přípustné celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s články 230, 232 a 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 (11), palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 225 a 227 a čl. 229 odst. 1, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno m) se nahrazuje tímto:
„m)
následujícího zboží vstupujícího na celní území Společenství přímo z vrtných nebo těžebních plošin nebo větrných turbín provozovaných osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které bylo součástí těchto plošin nebo větrných turbín za účelem jejich stavby, opravy, údržby nebo přeměny,
ii)
zboží určeného k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
jiných zásob používaných nebo spotřebovávaných na těchto plošinách nebo větrných turbínách a dále
iv)
odpadní produkty z těchto plošin nebo větrných turbín, které nejsou zařazeny jako nebezpečné;“;
d)
doplňuje se nové písmeno o), které zní:
„o)
zboží dopravovaného z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice Rady 2006/112/ES (12) ani směrnice Rady 2008/118/ES (13), a zboží dopravovaného z Helgolandu, Republiky San Marino a Vatikánského městského státu na celní území Společenství.
3)
V čl. 184d odst. 3 se výraz „čl. 181c písm. c) až i), l) až n)“ nahrazuje výrazem „čl. 181c písm. c) až i), l) až o)“.
4)
V článku 189 se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak zboží vstupující na celní území Společenství, které se během aktuálně probíhající cesty vykládá nebo znovu nakládá na stejný dopravní prostředek s cílem umožnit vykládku nebo nakládku dalšího zboží, se celním orgánům nepředkládá.“
5)
V článku 253a se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak v případech, kdy celní orgány ani hospodářský subjekt nemají zaveden elektronický systém pro podání nebo příjem zjednodušených celních prohlášení nebo oznámení o místním celním řízení pomocí technologie počítačového zpracování dat, mohou celní orgány přijmout jiné formy celních prohlášení a oznámení, jež samy stanoví, provede-li se účinná analýza rizik.“
6)
V článku 261 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
7)
V článku 264 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
8)
V článku 269 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b, 253c a 270.“
9)
V článku 272 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v odstavci 2 a v článcích 253, 253a, 253b a 253c a 274.“
10)
Článek 279 se nahrazuje tímto:
„Článek 279
Vývozní formality stanovené v článcích 786 až 796e mohou být zjednodušeny v souladu s touto kapitolou.“
11)
V článku 282 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c, čl. 261 odst. 2 a článku 262, který se použije přiměřeně.“
12)
Článek 283 se nahrazuje tímto:
„Článek 283
Povolení používat místní celní řízení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c každé osobě (dále jen „schválený vývozce“), která si přeje provést vývozní formality ve svých prostorách nebo na jiném místě určeném nebo schváleném celními orgány.“
13)
Článek 284 se zrušuje.
14)
V článku 285a se vkládá nový odstavec 1a, který zní:
„1a V případech, kdy se použije článek 592a nebo 592d, mohou celní orgány hospodářskému subjektu povolit, aby do svých záznamů neprodleně zapsal každou vývozní operaci a všechny tyto operace pravidelně vykazoval schvalujícímu celnímu úřadu na doplňkovém celním prohlášení, a to až do jednoho měsíce poté, co zboží opustí celní území Společenství. Toto povolení lze udělit za následujících podmínek:
a)
hospodářský subjekt povolení uplatňuje pouze na zboží, které nepodléhá zákazům a omezením;
b)
hospodářský subjekt poskytuje celnímu úřadu vývozu všechny informace, jež tento úřad pokládá za nutné proto, aby mohl u zboží vykonávat kontroly;
c)
v případech, kdy se celní úřad vývozu liší od celního úřadu výstupu, se celní orgány dohodnou na použití tohoto režimu a informace uvedené v písmenu b) jsou dostupné i celnímu úřadu výstupu.
Použije-li se postup uvedený v prvním pododstavci, považuje se zápis zboží do záznamů za jeho propuštění k vývozu a výstupu.“
15)
Článek 592a se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, na které lze uplatnit celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s článkem 231, čl. 232 odst. 2 a článkem 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 226 a 227 a čl. 229 odst. 2, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno l) se nahrazuje tímto:
„l)
následující zboží opouštějící celní území Společenství přímo na vrtné nebo těžební plošiny nebo větrné turbíny provozované osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které má být použito ke stavbě, opravě, údržbě nebo přeměně těchto plošin nebo větrných turbín,
ii)
zboží určené k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
zásoby používané nebo spotřebovávané na těchto plošinách nebo větrných turbínách;“;
d)
doplňují se nová písmena n) až p), která znějí:
„n)
zboží, které je osvobozeno od cla podle Vídeňské úmluvy ze dne 18. dubna 1961 o diplomatických stycích, Vídeňské úmluvy ze dne 24. dubna 1963 o konzulárních stycích nebo ostatních konzulárních úmluv nebo Newyorské úmluvy ze dne 16. prosince 1969 o zvláštních misích;
o)
zboží, které se dodává v podobě dílů nebo příslušenství určeného pro použití v plavidlech a letadlech, pohonných látek, maziv a plynu nezbytných pro provoz plavidel nebo letadel, potravin a dalších položek určených ke spotřebě nebo prodeji na palubě plavidel a letadel;
p)
zboží určené pro ta území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES, zboží odesílané z těchto území na jiné místo určení na celním území Společenství, jakož i zboží odesílané z celního území Společenství na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu.“
16)
Článek 592b se mění takto:
a)
v odstavci 1 se zrušuje písmeno e);
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Jestliže se celní prohlášení nepodává pomocí technologie počítačového zpracování dat, činí lhůty stanovené v odst. 1 písm. a) bodech iii) a iv) a písm. b), c) a d) nejméně čtyři hodiny.“
17)
V článku 592 g se výraz „čl. 592a písm. c) až m)“ nahrazuje výrazem „čl. 592a písm. c) až p)“.
18)
V hlavě IV kapitole 2 se vkládá nový článek 786, který zní:
„Článek 786
1. Režim vývozu ve smyslu čl. 161 odst. 1 kodexu se použije v případě, kdy má být zboží Společenství dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
2. Formality týkající se vývozního celního prohlášení, jež jsou stanoveny v této kapitole, se použijí také v případech:
a)
kdy má být zboží Společenství dopraveno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES;
b)
kdy má být zboží Společenství dopraveno osvobozené od daně v podobě leteckých a lodních zásob bez ohledu na místo určení letadla nebo lodi.
V případech uvedených v písmenech a) a b) však není nutné zahrnout do vývozního celního prohlášení údaje požadované pro výstupní souhrnné celní prohlášení stanovené v příloze 30 A.“
19)
V čl. 792a odst. 2 se výraz „čl. 793a odst. 6“ nahrazuje výrazem „čl. 793 odst. 2 druhém pododstavci písm. b)“.
20)
V článku 793 se vkládá nový odstavec 3, který zní:
„3. V případech uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. b), kdy je zboží převzaté na základě jediné přepravní smlouvy dopraveno celnímu úřadu v samotném místě výstupu z celního území Společenství, poskytne dopravce tomuto úřadu na požádání jeden z následujících dokumentů:
a)
referenční číslo vývozního celního prohlášení, je-li uvedeno, nebo
b)
kopii jediné přepravní smlouvy nebo vývozního celního prohlášení pro dané zboží nebo
c)
jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, a jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení nebo
d)
informace týkající se jediné přepravní smlouvy nebo přepravy zboží z celního území Společenství obsažené v systému počítačového zpracování dat osoby, která zboží přebírá, nebo v jiném systému počítačového zpracování obchodních dat.“
21)
V článku 793a se zrušuje odstavec 6.
22)
Článek 793c se zrušuje.
23)
V článku 796c se druhý odstavec nahrazuje tímto:
„Takové oznámení musí obsahovat referenční číslo vývozního celního prohlášení.“
24)
Článek 796d se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen čl. 793 odst. 2 druhý pododstavec písm. b), celní úřad výstupu se ujistí, že předložené zboží odpovídá zboží uvedenému v celním prohlášení, a dohlédne na skutečný výstup zboží z celního území Společenství. Jakoukoli kontrolu zboží provádí celní úřad výstupu prostřednictvím sdělení „zpráva o očekávaném vývozu“ obdrženého od celního úřadu vývozu jako základ pro tuto kontrolu.
Aby byl zajištěn celní dohled v místě, kde se zboží vykládá z dopravního prostředku, předává jinému držiteli zboží a nakládá do jiného dopravního prostředku, který zboží po jeho předložení celnímu úřadu výstupu dopraví z celního území Společenství, použijí se následující ustanovení:
a)
Držitel nejpozději při předání zboží sdělí následnému držiteli zboží jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, nebo jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení a referenční číslo vývozního celního prohlášení, pokud bylo toto číslo vystaveno. Toto sdělení lze učinit elektronicky a/nebo pomocí obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů a procesů, nebo není-li to možné, jakoukoliv jinou formou. Osoba, jíž se zboží předává, sdělení poskytnuté bezprostředně předcházejícím držitelem zboží zaznamená nejpozději při předání zboží.
b)
Dopravce nesmí zboží určené pro přepravu z celního území Společenství naložit, jestliže mu informace uvedené v písmenu a) nebyly poskytnuty.
c)
Dopravce oznámí výstup zboží celnímu úřadu výstupu tím, že mu sdělí informace uvedené v písmenu a), pokud tyto informace nejsou celním orgánům dostupné prostřednictvím stávajících obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů nebo procesů. Je-li to možné, je toto oznámení součástí stávajícího manifestu nebo jiných požadovaných výkazů o přepravě.
Pro účely druhého pododstavce se „dopravcem“ rozumí osoba, která dopravuje zboží z celního území Společenství nebo která za tuto dopravu přebírá odpovědnost. Nicméně:
-
v případě kombinované přepravy, kdy aktivní dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství pouze přepravuje jiný dopravní prostředek, který se po příjezdu aktivního dopravního prostředku na jeho místo určení bude pohybovat samostatně jako aktivní dopravní prostředek, se „dopravcem“ rozumí osoba, která bude ovládat dopravní prostředek, který se bude pohybovat samostatně poté, co dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství dorazí na své místo určení,
-
v případě námořní nebo letecké přepravy, kdy je zavedeno společné využívání plavidla nebo smluvní ujednání, se „dopravcem“ rozumí osoba, která uzavřela smlouvu a vydala konosament nebo letecký nákladní list pro vlastní přepravu zboží z celního území Společenství.“;
b)
vkládá se nový odstavec 4, který zní:
„4. Aniž je dotčen článek 792a, platí, že v případě, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz již není určeno k přepravě z celního území Společenství, poskytne osoba, která odstraňuje zboží z celního úřadu výstupu s cílem převézt je na jiné místo v rámci tohoto území, celnímu úřadu výstupu informace uvedené v odst. 1 druhém pododstavci písm. a). Tyto informace lze poskytnout v jakékoliv formě.“
25)
V čl. 796da odst. 4 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
záznamy hospodářských subjektů o zboží dodaném na ropné a plynové vrtné a těžební plošiny nebo větrné turbíny.“
26)
V čl. 841 odst. 1 se výraz „články 787 až 796e“ nahrazuje výrazem „čl. 786 odst. 1 a odst. 2 písm. b) a články 787 až 796e“.
27)
Článek 841a se nahrazuje tímto:
„Článek 841a
1. V jiných případech, než jaké jsou vymezeny ve třetí větě čl. 182 odst. 3 kodexu, se zpětný vývoz oznamuje výstupním souhrnným celním prohlášením v souladu s články 842a až 842e s výjimkou případů, kdy se od tohoto požadavku upouští v souladu s čl. 842a odst. 3 nebo 4.
2. V případě, kdy je zpětně vyváženo dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I a kdy není požadováno žádné celní prohlášení ani výstupní souhrnné celní prohlášení, oznamuje se zpětný vývoz celnímu úřadu příslušnému v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství ještě před výstupem zboží v podobě, již celní orgány stanoví.
Osoba uvedená v odstavci 3 je oprávněna změnit na svou žádost jeden nebo více údajů v oznámení. Tato změna již není možná poté, co zboží uvedené v oznámení opustí celní území Společenství.
3. Oznámení uvedené v odst. 2 prvním pododstavci podává dopravce. Toto oznámení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce oznámení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, že neexistují-li důkazy prokazující opak, přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že oznámení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
4. V případech, kdy po podání oznámení uvedeného v odst. 2 prvním pododstavci již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
28)
Článek 842a se nahrazuje tímto:
„Článek 842a
1. Aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, platí, že v případě, kdy k přepravě zboží z celního území Společenství není nutné celní prohlášení, podává se výstupní souhrnné celní prohlášení celnímu úřadu výstupu.
2. Pro účely této kapitoly se „celním úřadem výstupu“ rozumí:
a)
celní úřad příslušný v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství, nebo
b)
v případě, že má zboží opustit celní území Společenství leteckou či námořní cestou, celní úřad příslušný v místě, kde se zboží nakládá na plavidlo nebo do letadla, kterým bude přepraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
3. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje, jestliže údaje výstupního souhrnného celního prohlášení obsahuje elektronické tranzitní celní prohlášení a pokud je úřad určení zároveň celním úřadem výstupu nebo pokud se úřad určení nachází mimo celní území Společenství.
4. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje v těchto případech:
a)
v případě výjimek uvedených v článku 592a;
b)
v případě, že se zboží Společenství nakládá v přístavu nebo na letišti na celním území Společenství a má být vyloženo v jiném přístavu nebo na jiném letišti Společenství, je-li celnímu úřadu výstupu poskytnut na požádání v souvislosti se zamýšleným místem vykládky důkaz v podobě obchodního, přístavního či přepravního manifestu nebo ložného listu. Stejné ustanovení platí v případě, kdy plavidlo nebo letadlo, které zboží dopravuje, má provést mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství a kdy má toto zboží zůstat během mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství naloženo na palubě plavidla nebo letadla;
c)
v případě, kdy se zboží v přístavu nebo na letišti nevykládá z dopravního prostředku, který je dopravil na celní území Společenství a který je dopraví i z tohoto území;
d)
v případě, kdy zboží bylo naloženo v předcházejícím přístavu nebo na předcházejícím letišti na celním území Společenství a kdy zůstává v dopravním prostředku, který je dopraví z celního území Společenství;
e)
v případě, kdy se dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I překládá z dopravního prostředku, který je do tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dovezl, pod dohledem téhož celního úřadu na plavidlo, letadlo či železnici, které je z tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dopraví z celního území Společenství, pokud:
i)
se překládka uskuteční do čtrnácti kalendářních dnů poté, co bylo zboží předloženo k dočasnému uskladnění nebo ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I; za výjimečných okolností mohou celní orgány tuto lhůtu prodloužit, aby tyto okolnosti bylo možné zvládnout,
ii)
jsou informace o zboží dostupné celním orgánům, a pokud
iii)
si dopravce není vědom toho, že by došlo ke změně místa určení zboží a příjemce;
f)
v případě, že důkaz o tom, že se na zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, již vztahovalo celní prohlášení s údaji výstupního souhrnného celního prohlášení, je podán celnímu úřadu výstupu buď prostřednictvím systému počítačového zpracování dat držitele dočasného skladu, dopravce nebo provozovatele přístavu/letiště, nebo prostřednictvím jiného systému počítačového zpracování obchodních dat, pokud byl schválen celními orgány.
Aniž je dotčen čl. 842d odst. 2, zohlední celní kontroly v případech uvedených v písmenech a) až f) zvláštní povahu situace.
5. Výstupní souhrnné celní prohlášení podává v případě, že je vyžadováno, dopravce. Toto prohlášení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce prohlášení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, neexistují-li důkazy prokazující opak, že přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že prohlášení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
6. V případech, kdy po podání výstupního souhrnného celního prohlášení již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
29)
V čl. 842d odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Jestliže je zboží, na které se vztahuje jedna z výjimek z povinnosti podat výstupní souhrnné celní prohlášení podle čl. 842a odst. 4, dopravováno mimo celní území Společenství, provede se v případě, že je to nutné, analýza rizik při předložení zboží na základě dokumentace nebo jiných informací o tomto zboží.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 až 13 a odst. 15 až 29 se použijí ode dne 1. ledna 2011. Avšak v případě, že vývozní operace již byla zahájena před 1. lednem 2011 na základě průvodního správního dokladu v souladu s čl. 793c odst. 1, celní úřad výstupu uplatní opatření stanovená v článku 793c počínaje tímto datem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. května 2010.
REGLAMENTO (UE) No 430/2010 DE LA COMISIÓN
de 20 de mayo de 2010
que modifica el Reglamento (CEE) no 2454/93 por el que se fijan determinadas disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo por el que se establece el Código Aduanero Comunitario
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código aduanero comunitario (1), y, en particular, su artículo 247,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 648/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo (2) introdujo en el Reglamento (CEE) no 2913/92 la obligación de presentar las declaraciones sumarias de entrada o de salida por vía electrónica. El Reglamento (CE) no 273/2009 de la Comisión (3), que establece determinadas excepciones a lo dispuesto en el Reglamento (CEE) no 2454/93 de la Comisión (4), prevé un período transitorio que expira el 31 de diciembre de 2010 durante el cual los operadores económicos tienen la posibilidad, pero no la obligación, de presentar las declaraciones sumarias de entrada y de salida por vía electrónica.
(2)
Resulta oportuno efectuar algunas adaptaciones a las normas relativas a las declaraciones sumarias de entrada y de salida con el fin de reducir las cargas administrativas en los casos en que dichas declaraciones no sean necesarias a efectos de seguridad y protección. Por otro lado, con objeto de garantizar un análisis de riesgos más eficaz, conviene que los efectos y el mobiliario contemplados en el artículo 2, apartado 1, letra d), del Reglamento (CE) no 1186/2009 del Consejo, de 16 de noviembre de 2009, relativo al establecimiento de un régimen comunitario de franquicias aduaneras (5), no queden exentos de dichas declaraciones si circulan en el marco de un contrato de transporte.
(3)
En determinados casos, con objeto de garantizar la seguridad y protección, no es necesario hacer constar en las declaraciones en aduana datos relacionados con la seguridad y la protección ni exigir el cumplimiento de un plazo específico para su presentación, por lo que es conveniente establecer dispensas adicionales a este respecto. Ahora bien, estas dispensas no deben afectar a la normativa general aplicable a las declaraciones en aduana, independientemente de la forma en que estas puedan presentarse.
(4)
En determinados casos en que no se aplican los plazos fijados para la presentación de las declaraciones de exportación con vistas a garantizar la seguridad y la protección, por ejemplo, en el de los suministros de buques y aeronaves, es conveniente que las autoridades aduaneras tengan la posibilidad de autorizar a los operadores económicos fiables la inscripción de las mercancías exportadas en sus registros contables y comunicar sus operaciones de exportación regularmente una vez que las mercancías hayan abandonado el territorio aduanero de la Comunidad.
(5)
El Reglamento (CE) no 1192/2008 de la Comisión (6), que modifica el Reglamento (CEE) no 2454/93, estableció criterios comunes y un formulario de solicitud único para la concesión de autorizaciones de declaración simplificada y de procedimiento de domiciliación. Resulta oportuno aclarar que dichas normas se hacen extensivas a todos los regímenes aduaneros. El artículo 253 bis de ese mismo Reglamento introdujo, con efecto a partir del 1 de enero de 2011, el requisito de supeditar la utilización de declaraciones simplificadas o del procedimiento de domiciliación a la presentación de las declaraciones en aduana y las notificaciones por vía electrónica. Varios Estados miembros han informado a la Comisión de que, en algunos casos, tales sistemas podrían no estar operativos para esa fecha. A condición de que se lleve a cabo un análisis de riesgos efectivo, procede que dichos Estados miembros puedan admitir, en las condiciones que ellos mismos establezcan, las declaraciones en aduana y las notificaciones realizadas en un formato distinto del electrónico hasta que entre en vigor el Reglamento (CE) no 450/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de abril de 2008, por el que se establece el código aduanero comunitario (código aduanero modernizado) (7).
(6)
En los casos en que las mercancías en depósito temporal o situadas en una zona franca de control de tipo I se reexportan desde el territorio aduanero de la Comunidad sin que se exija una declaración sumaria de salida, es preciso establecer un método alternativo de registro o notificación de la reexportación y de la persona responsable de la misma.
(7)
Es oportuno precisar que no solo están sujetas a formalidades de exportación las mercancías comunitarias que vayan a un destino situado fuera del territorio aduanero de la Comunidad, sino también los suministros de buques y aeronaves exentos de impuestos, de forma que los operadores que efectúen dichos suministros puedan obtener un documento que acredite la salida del territorio aduanero de la Comunidad a efectos de exención fiscal. Conviene aplicar esas mismas normas cuando se reexporten mercancías no comunitarias al amparo de una declaración de reexportación.
(8)
De conformidad con lo dispuesto en los artículos 278, 279 y 280 de la Directiva 2006/112/CE del Consejo, de 28 de noviembre de 2006, relativa al sistema común del impuesto sobre el valor añadido (8), y en el artículo 3 de la Directiva 2008/118/CE del Consejo, de 16 de diciembre de 2008, relativa al régimen general de los impuestos especiales y por la que se deroga la Directiva 92/12/CEE (9) deben cumplirse las formalidades aduaneras relacionadas con la importación o la exportación cuando las mercancías comunitarias se transportan con destino u origen en territorios situados dentro del territorio aduanero de la Comunidad en los que dichas Directivas no son de aplicación. Basándose en esas disposiciones, resulta apropiado que tales movimientos queden exentos de los requisitos de suministro de datos relacionados con la seguridad y la protección, y de cumplimiento de los plazos específicos para los controles relacionados con la seguridad y la protección, puesto que dichas disposiciones solo se aplican a las mercancías que se introducen en el territorio aduanero de la Comunidad o que salen de él. Tampoco es necesario establecer plazos especiales para los controles relacionados con la protección y la seguridad ni exigir el suministro de datos sobre esos aspectos cuando las mercancías se destinen a Helgoland, la República de San Marino y la Ciudad del Vaticano, debido a su particular situación geográfica.
(9)
Resulta oportuno especificar la aduana en que debe presentarse la declaración sumaria de salida, así como la persona responsable de su presentación. Esta aclaración debe aportarse también en los casos en que, en vez de una declaración sumaria de salida, se presente una declaración de tránsito que incluya los datos de una declaración sumaria de salida.
(10)
A fin de facilitar el control aduanero en la aduana de salida, resulta necesario especificar las obligaciones de las personas que entregan mercancías a otra persona antes de que dichas mercancías abandonen el territorio aduanero de la Comunidad, así como las obligaciones de las personas encargadas de suministrar información sobre la salida de las mercancías a la aduana de salida. Es preciso imponer esas mismas obligaciones en los casos en que las mercancías que en un principio se hayan declarado a la exportación y presentado en la aduana de salida ya no vayan a abandonar el territorio aduanero comunitario y se retiren de la aduana de salida.
(11)
Con arreglo a lo dispuesto en la Directiva 2008/118/CE, a partir del 1 de enero de 2011, será obligatorio el uso del sistema informatizado de los movimientos de los productos sujetos a impuestos especiales en relación con las mercancías que circulen en régimen de suspensión. De conformidad con dicha Directiva, las mercancías comunitarias en régimen de suspensión de impuestos especiales cuyo destino se sitúe fuera del territorio aduanero de la Comunidad deberán circular al amparo del régimen de exportación en relación con el cual vaya a emplearse el sistema informatizado. Las normas especiales relativas al uso del documento administrativo de acompañamiento previstas en el Reglamento (CEE) no 2719/92 de la Comisión, de 11 de septiembre de 1992, relativo al documento administrativo de acompañamiento de los productos sujetos a impuestos especiales que circulen en régimen de suspensión (10), deben, por tanto, suprimirse a partir del 1 de enero de 2011. Los regímenes de exportación que se hayan iniciado al amparo de un documento administrativo de acompañamiento antes de esa fecha deberán concluirse de conformidad con el artículo 793 quater del Reglamento (CEE) no 2454/93, tal como se aplique a 31 de diciembre de 2010.
(12)
Dichas modificaciones no deberían exigir ningún cambio en los sistemas informatizados que estén o hayan estado operativos cuando el presente Reglamento entre en vigor.
(13)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité del código aduanero.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (CEE) no 2454/93 queda modificado como sigue:
1)
En el artículo 1, se añade el apartado 18 siguiente:
«18.
Declaración sumaria de salida: la declaración sumaria, mencionada en el artículo 182 quater del código, que se ha de presentar para las mercancías que salgan del territorio aduanero de la Comunidad, a no ser que el presente Reglamento disponga de otro modo.».
2)
El artículo 181 quater queda modificado como sigue:
a)
la letra e) se sustituye por el texto siguiente:
«e)
mercancías al amparo de declaraciones en aduana efectuadas mediante cualquier otro acto conforme con los artículos 230, 232 y 233, excepto, en la medida en que se transporten en el marco de un contrato de transporte, los efectos y el mobiliario definidos en el artículo 2, apartado 1, letra d), del Reglamento (CE) no 1186/2009 del Consejo (11), así como los palés, contenedores y medios de transporte por carretera y ferrocarril, o de navegación aérea, marítima y fluvial;
b)
la letra g) se sustituye por el texto siguiente:
«g)
mercancías para las que se admita una declaración en aduana verbal, de conformidad con los artículos 225, 227 y 229, apartado 1, excepto, en la medida en que se transporten en el marco de un contrato de transporte, los efectos y el mobiliario definidos en el artículo 2, apartado 1, letra d), del Reglamento (CE) no 1186/2009, así como los palés, contenedores y medios de transporte por carretera y ferrocarril, o de navegación aérea, marítima y fluvial;»;
c)
la letra m) se sustituye por el texto siguiente:
«m)
las siguientes mercancías introducidas en el territorio aduanero de la Comunidad directamente procedentes de plataformas de perforación o producción, o de turbinas eólicas, explotadas por una persona establecida en el territorio aduanero de la Comunidad:
i)
mercancías incorporadas a dichas plataformas o turbinas eólicas para su construcción, reparación, mantenimiento o adaptación,
ii)
mercancías utilizadas para completar o equipar dichas plataformas o turbinas eólicas,
iii)
otros suministros utilizados o consumidos en dichas plataformas o turbinas eólicas, y
iv)
productos residuales no peligrosos de dichas plataformas o turbinas eólicas;»;
d)
se añade la letra o) siguiente:
«o)
mercancías transportadas desde territorios situados dentro del territorio aduanero de la Comunidad en los que no sean de aplicación ni la Directiva 2006/112/CE del Consejo (12) ni la Directiva 2008/118/CE del Consejo (13), así como mercancías transportadas desde Helgoland, la República de San Marino y la Ciudad del Vaticano al territorio aduanero de la Comunidad.
3)
En el artículo 184 quinquies, apartado 3, la frase «el artículo 181 quater, letras c) a i) y l) a n)» se sustituye por «el artículo 181 quater, letras c) a i) y l) a o)».
4)
En el artículo 189 se añade el párrafo siguiente:
«No obstante, no se presentarán en aduana las mercancías introducidas en el territorio aduanero de la Comunidad que, durante el trayecto, se descarguen y se vuelvan a cargar en el mismo medio de transporte a fin de permitir la descarga o la carga de otras mercancías.».
5)
En el artículo 253 bis, se añade el párrafo siguiente:
«No obstante, en caso de que los sistemas informáticos de las autoridades aduaneras o de los operadores económicos aún no se encuentren operativos a efectos de presentación o recepción de declaraciones en aduana simplificadas o de notificaciones de domiciliación mediante técnicas electrónicas de tratamiento de datos, las autoridades aduaneras podrán aceptar otras modalidades de declaración y notificación que ellas mismas establezcan, siempre que se lleve a cabo un análisis de riesgos efectivo».
6)
En el artículo 261, el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Se concederá al solicitante autorización para utilizar el procedimiento de declaración simplificada si se satisfacen los criterios y condiciones a que se refieren los artículos 253, 253 bis, 253 ter y 253 quater.».
7)
En el artículo 264, el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Se concederá al solicitante autorización para utilizar el procedimiento de domiciliación si se satisfacen los criterios y condiciones a que se refieren los artículos 253, 253 bis, 253 ter y 253 quater.».
8)
En el artículo 269, el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Se concederá al solicitante autorización para utilizar el procedimiento de declaración simplificada si se satisfacen los criterios y condiciones a que se refieren los artículos 253, 253 bis, 253 ter, 253 quater y 270.».
9)
En el artículo 272, el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. Se concederá al solicitante autorización para utilizar el procedimiento de domiciliación si se satisfacen los criterios y condiciones a que se refiere el apartado 2 y los artículos 253, 253 bis, 253 ter, 253 quater y 274».
10)
El artículo 279 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 279
Las formalidades relacionadas con la exportación establecidas en los artículos 786 a 796 sexies podrán simplificarse con arreglo al presente capítulo.».
11)
En el artículo 282, el apartado 1 se sustituye por el siguiente texto:
«1. Se concederá autorización para utilizar el procedimiento de declaración simplificada en las condiciones y con arreglo a las modalidades previstas en los artículos 253, 253 bis, 253 ter, 253 quater, el artículo 261, apartado 2, y, mutatis mutandis, el artículo 262.».
12)
El artículo 283 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 283
Se concederá autorización para utilizar el procedimiento de domiciliación en las condiciones y con arreglo a las modalidades previstas en los artículos 253, 253 bis, 253 ter y 253 quater a toda persona, denominada en lo sucesivo “exportador autorizado”, que desee llevar a cabo las formalidades relacionadas con la exportación de las mercancías en sus propios locales o en los otros lugares designados o autorizados por las autoridades aduaneras.».
13)
Se suprime el artículo 284.
14)
En el artículo 285 bis, se añade el siguiente apartado 1 bis:
«1 bis. En los casos en que sean de aplicación los artículos 592 bis o 592 quinquies, las autoridades aduaneras podrán autorizar a un operador económico a inscribir inmediatamente en sus documentos contables cada una de las operaciones de exportación que efectúe y a comunicarlas regularmente a la aduana de autorización agrupadas en una declaración complementaria, a más tardar en el plazo de un mes a partir del momento en que las mercancías hayan abandonado el territorio aduanero de la Comunidad. Esta autorización podrá concederse siempre que se cumplan las siguientes condiciones:
a)
que el operador económico utilice la autorización exclusivamente en relación con mercancías que no estén sujetas a prohibiciones ni restricciones;
b)
que el operador económico facilite a la aduana de exportación toda la información que esta estime necesaria para permitirle llevar a cabo controles sobre las mercancías;
c)
en los casos en que la aduana de exportación y la aduana de salida no coincidan, que las autoridades aduaneras se hayan puesto de acuerdo sobre la utilización de un procedimiento de este tipo y que la información mencionada en la letra b) esté asimismo a disposición de la aduana de salida.
Cuando se utilice el procedimiento a que se alude en el párrafo primero, la inscripción de las mercancías en los documentos contables se considerará el levante para su exportación y salida.».
15)
El artículo 592 bis queda modificado como sigue:
a)
la letra e) se sustituye por el texto siguiente:
«e)
mercancías al amparo de declaraciones en aduana efectuadas mediante cualquier otro acto conforme con los artículos 231, 232, apartado 2, y 233, excepto, en la medida en que circulen en el marco de un contrato de transporte, los efectos y el mobiliario definidos en el artículo 2, apartado 1, letra d), del Reglamento (CE) no 1186/2009, así como los palés, contenedores y medios de transporte por carretera y ferrocarril, o de navegación aérea, marítima y fluvial;»;
b)
la letra g) se sustituye por el texto siguiente:
«g)
mercancías para las que se admita una declaración en aduana verbal, de conformidad con los artículos 226, 227 y 229, apartado 2, excepto, en la medida en que circulen en el marco de un contrato de transporte, los efectos y el mobiliario definidos en el artículo 2, apartado 1, letra d), del Reglamento (CE) no 1186/2009, así como los palés, contenedores y medios de transporte por carretera y ferrocarril, o de navegación aérea, marítima y fluvial, utilizados en el marco de un contrato de transporte;»;
c)
la letra l) se sustituye por el texto siguiente:
«1)
las siguientes mercancías que salgan del territorio aduanero de la Comunidad directamente, incorporadas en plataformas de perforación o de producción o en turbinas eólicas, explotadas por una persona establecida en el territorio aduanero de la Comunidad:
i)
mercancías destinadas a la construcción, reparación, mantenimiento o adaptación de dichas plataformas o turbinas eólicas,
ii)
mercancías utilizadas para completar o equipar dichas plataformas o turbinas eólicas,
iii)
otros suministros destinados a ser utilizados o consumidos en dichas plataformas o turbinas eólicas;»;
d)
se añaden las letras n) a p) siguientes:
«n)
mercancías exentas de impuestos de conformidad con la Convención de Viena sobre relaciones diplomáticas de 18 de abril de 1961, la Convención de Viena sobre relaciones consulares de 24 de abril de 1963 u otras convenciones consulares o la Convención de Nueva York, de 16 de diciembre de 1969, sobre las misiones especiales;
o)
mercancías suministradas para su incorporación como piezas o accesorios en buques y aeronaves, combustibles para motor, lubricantes y gases necesarios para el funcionamiento de los buques o aeronaves, así como productos alimenticios y otros artículos para su consumo o venta a bordo;
p)
mercancías destinadas a territorios situados dentro del territorio aduanero de la Comunidad en los que no sean de aplicación ni la Directiva 2006/112/CE ni la Directiva 2008/118/CE, y mercancías expedidas desde esos territorios a otro destino en el territorio aduanero de la Comunidad, así como mercancías expedidas desde el territorio aduanero de la Comunidad a Helgoland, la República de San Marino y la Ciudad del Vaticano.».
16)
El artículo 592 ter queda modificado como sigue:
a)
se suprime la letra e) del apartado 1;
b)
el apartado 2 se sustituye por el texto siguiente:
«2. En caso de que la declaración en aduana no se presente mediante técnicas electrónicas de tratamiento de datos, el plazo establecido en el apartado 1, letra a), incisos iii) y iv), y en las letras b), c), y d), será, como mínimo, de cuatro horas.».
17)
En el artículo 592 octies, la frase «artículo 592 bis, letras c) a m)» se sustituye por «artículo 592 bis, letras c) a p)».
18)
En el título IV, capítulo 2, se añade el siguiente artículo 786:
«Artículo 786
1. El régimen de la exportación a efectos del artículo 161, apartado 1, del código, se aplicará cuando las mercancías comunitarias deban expedirse a un destino situado fuera del territorio aduanero de la Comunidad.
2. Las formalidades relativas a la declaración de exportación previstas en el presente capítulo deberán cumplirse asimismo en los siguientes casos:
a)
cuando las mercancías comunitarias vayan a circular con destino a o desde territorios situados dentro del territorio aduanero de la Comunidad en que no sean de aplicación ni la Directiva 2006/112/CE ni la Directiva 2008/118/CE;
b)
cuando las mercancías comunitarias se entreguen exentas de impuestos en concepto de suministros de un buque o de una aeronave, independientemente de cuál sea el destino del buque o de la aeronave en cuestión.
No obstante, en los casos mencionados en las letras a) y b), no será necesario consignar en la declaración de exportación los datos correspondientes a una declaración sumaria de salida establecidos en el anexo 30 bis.».
19)
En el artículo 792 bis, apartado 2, la frase «el artículo 793 bis, apartado 6» se sustituye por «el artículo 793, apartado 2, párrafo segundo, letra b)».
20)
En el artículo 793 se añade el apartado 3 siguiente:
«3. En los casos contemplados en el apartado 2, párrafo segundo, letra b), cuando las mercancías recibidas con arreglo a un contrato de transporte único lleguen a la aduana del lugar de salida efectivo provenientes del territorio aduanero de la Comunidad, el transportista facilitará a la aduana, previa petición, uno de los siguientes datos:
a)
el número de referencia del movimiento de la declaración de exportación, cuando se disponga de él, o
b)
una copia del contrato de transporte único o de la declaración de exportación para las mercancías en cuestión, o
c)
el número de referencia único del envío o el número de referencia del documento de transporte y el número de bultos y, en caso de utilizarse contenedores, su número de identificación, o
d)
información relativa al contrato de transporte único o al transporte de las mercancías fuera del territorio aduanero de la Comunidad contenida en el sistema informático de tratamiento de datos de la persona que se hace cargo de las mercancías o en otro sistema informático comercial.».
21)
En el artículo 793 bis se suprime el apartado 6.
22)
Se suprime el artículo 793 quater.
23)
En el artículo 796 quater, el párrafo segundo se sustituye por el texto siguiente:
«La notificación incluirá el número de referencia del movimiento de la declaración de exportación.».
24)
El artículo 796 quinquies queda modificado como sigue:
a)
el apartado 1 se sustituye por el texto siguiente:
«1. No obstante lo dispuesto en artículo 793, apartado 2, párrafo segundo, letra b), la aduana de salida se cerciorará de que las mercancías presentadas correspondan a las mercancías declaradas y supervisará la salida física de las mercancías del territorio aduanero de la Comunidad. La aduana de salida realizará el examen de las mercancías basándose en el mensaje “Aviso anticipado de exportación” recibido de la aduana de exportación.
A fin de permitir el control aduanero cuando las mercancías se descarguen de un medio de transporte, se entreguen a otra persona que se haga cargo de ellas, y se carguen a continuación en otro medio de transporte que las conduzca fuera del territorio aduanero de la Comunidad, tras su presentación en la aduana de salida, se aplicarán las siguientes disposiciones:
a)
como muy tarde en el momento de su entrega, el titular de las mercancías avisará al siguiente titular del número de referencia único del envío o del número de referencia del documento de transporte, así como del número de bultos o, si se utilizan contenedores, su número de identificación, y, en caso de haberse expedido una declaración de exportación, del número de referencia del movimiento. Este aviso podrá efectuarse por vía electrónica o utilizando sistemas y procesos de información comercial, portuaria o de transporte y, cuando estos no se encuentren disponibles, de cualquier otro modo. Como muy tarde en el momento de la entrega de las mercancías, la persona a la que se entreguen registrará el aviso efectuado por el titular de las mercancías inmediatamente anterior;
b)
un transportista no podrá proceder a la carga de mercancías para su transporte fuera del territorio aduanero de la Comunidad a menos que se le haya facilitado la información mencionada en la letra a);
c)
el transportista notificará la salida de las mercancías a la aduana de salida facilitando la información mencionada en la letra a), salvo en caso de que las autoridades aduaneras ya tengan acceso a ella a través de los sistemas o procesos de información comercial, portuaria o de transporte existentes. Siempre que sea posible, esta notificación formará parte del manifiesto o se incluirá entre los demás requisitos de suministro de información.
A los fines del segundo párrafo, se entenderá por “transportista” la persona que conduzca las mercancías, o asuma la responsabilidad del transporte de las mismas, fuera del territorio aduanero de la Comunidad. No obstante:
-
en el caso del transporte combinado, cuando el medio de transporte activo que abandone el territorio aduanero de la Comunidad se utilice únicamente como vehículo de otro medio de transporte que, tras la llegada del primero a destino, vaya a circular autónomamente como un medio de transporte activo, por “transportista” se entenderá la persona que opere el medio de transporte que vaya a circular de forma autónoma una vez que el medio de transporte que abandone el territorio aduanero de la Comunidad haya llegado a destino,
-
en el caso del tráfico marítimo o aéreo, si existe un acuerdo de uso compartido de buque o un contrato de fletamento, por “transportista” se entenderá la persona que haya concluido un contrato y expedido un conocimiento de embarque o un conocimiento aéreo para el transporte efectivo de las mercancías fuera del territorio aduanero de la Comunidad.»;
b)
se añade el apartado 4 siguiente:
«4. No obstante lo dispuesto en el artículo 792 bis, cuando el destino de las mercancías declaradas a la exportación ya no sea la salida del territorio aduanero de la Comunidad, la persona que retire las mercancías de la aduana de salida para transportarlas a un lugar dentro de ese territorio facilitará a dicha aduana la información mencionada en el apartado 1, párrafo segundo, letra a). Tal información podrá comunicarse por cualquier medio.».
25)
En el artículo 796 quinquies bis, apartado 4, la letra e) se sustituye por el texto siguiente:
«e)
registros de los operadores económicos relativos a las mercancías suministradas a las plataformas de perforación y producción de petróleo y gas o a las turbinas eólicas.».
26)
En el artículo 841, apartado 1, la frase «los artículos 787 a 796 sexies» se sustituye por «el artículo 786, apartado 1 y apartado 2, letra b), y los artículos 787 a 796 sexies.».
27)
El artículo 841 bis se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 841 bis
1. En casos distintos de los contemplados en la tercera frase el artículo 182, apartado 3, del código, la reexportación deberá notificarse mediante una declaración sumaria de salida de conformidad con lo dispuesto en los artículos 842 bis a 842 sexies, salvo cuando no se exija el cumplimiento de este requisito con arreglo al artículo 842 bis, apartados 3 o 4.
2. Cuando las mercancías en depósito temporal o situadas en una zona franca de control de tipo I se reexporten sin que se exija una declaración en aduana ni una declaración sumaria de salida, la reexportación se notificará a la aduana competente en relación con el lugar a partir del cual las mercancías vayan a abandonar el territorio aduanero de la Comunidad antes de la salida de las mismas con arreglo a las modalidades previstas por las autoridades aduaneras.
La persona a que se refiere el apartado 3 estará autorizada, previa petición propia, a rectificar uno o varios de los datos de la notificación. Una vez que las mercancías mencionadas en la notificación hayan abandonado el territorio aduanero de la Comunidad, ya no será posible proceder a dicha rectificación.
3. La notificación mencionada en el apartado 2, párrafo primero, será realizada por el transportista. No obstante, dicha notificación será presentada por el titular del almacén de depósito temporal o el titular del almacén de depósito en una zona franca de control de tipo I, así como por cualquier otra persona capaz de presentar las mercancías, siempre que el transportista haya sido informado de que la persona mencionada en la segunda frase del presente apartado es quien presenta la notificación y haya dado su consentimiento al respecto en el marco de un contrato. La aduana de salida podrá suponer, salvo prueba en contrario, que el transportista ha dado su consentimiento en el marco de un contrato y que la notificación se ha presentado con su conocimiento.
El término “transportista” se ajusta a la definición del artículo 796 quinquies, apartado 1, último párrafo.
4. En los casos en que, tras la notificación mencionada en el apartado 2, párrafo primero, el destino de las mercancías ya no sea la salida del territorio aduanero de la Comunidad, se aplicará, mutatis mutandis, el artículo 796 quinquies, apartado 4.».
28)
El artículo 842 bis se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 842 bis
1. No obstante lo dispuesto en los apartados 3 y 4, cuando para la salida de las mercancías del territorio aduanero de la Comunidad no sea necesario presentar una declaración en aduana, la declaración sumaria de salida se presentará en la aduana de salida.
2. A efectos del presente capítulo, por “aduana de salida” se entenderá:
a)
la aduana competente en relación con el lugar a partir del cual las mercancías vayan a abandonar el territorio aduanero de la Comunidad, o
b)
cuando las mercancías vayan a abandonar el territorio aduanero de la Comunidad por vía marítima o aérea, la aduana competente en relación con el lugar en que las mercancías vayan a cargarse en el buque o la aeronave a bordo de los cuales serán conducidas a un destino situado fuera del territorio aduanero de la Comunidad.
3. No se exigirá una declaración sumaria de salida cuando se disponga de una declaración de tránsito electrónica que incluya los datos de dicha declaración, siempre que la aduana de destino coincida con la aduana de salida o que la aduana de destino esté situada fuera del territorio aduanero de la Comunidad.
4. No será necesario presentar una declaración sumaria de salida en los siguientes casos:
a)
en el marco de las excepciones enumeradas en el artículo 592 bis;
b)
cuando se proceda a la carga de las mercancías en un puerto o aeropuerto situado en el territorio aduanero de la Comunidad para su ultimación en otro puerto o aeropuerto de la Comunidad, siempre que, previa solicitud, se faciliten a la aduana de salida pruebas en forma de manifiesto comercial, portuario o de transporte o de lista de carga sobre el lugar en que está previsto efectuar la descarga. Igualmente, cuando un buque o una aeronave que transporte mercancías vaya a hacer escala en un puerto o aeropuerto situado fuera del territorio aduanero de la Comunidad y durante dicha escala las mercancías en cuestión vayan a permanecer a bordo del buque o la aeronave;
c)
cuando, en un puerto o aeropuerto, las mercancías no se descarguen del medio de transporte en que se hayan transportado hasta el territorio aduanero de la Comunidad y en que vayan a conducirse fuera de dicho territorio;
d)
cuando las mercancías hayan sido cargadas en un puerto o aeropuerto anterior situado en el territorio aduanero de la Comunidad y permanezcan a bordo del medio de transporte en que vayan a conducirse fuera del territorio aduanero de la Comunidad;
e)
cuando las mercancías en depósito temporal o situadas en una zona franca de control de tipo I se transborden del medio de transporte en que han sido conducidas hasta el almacén de depósito temporal o la zona franca en cuestión, bajo supervisión de la misma aduana, a un buque, una aeronave o un tren en que vayan a transportarse desde el depósito temporal o la zona franca fuera del territorio aduanero de la Comunidad, siempre que:
i)
el transbordo se lleve a cabo en el plazo de catorce días naturales a contar desde el momento de la presentación de las mercancías para su depósito temporal o en una zona franca de control de tipo I; cuando se produzcan circunstancias excepcionales, las autoridades aduaneras podrán prorrogar ese plazo a fin de hacerles frente,
ii)
las autoridades aduaneras dispongan de información relativa a las mercancías, y
iii)
el transportista no tenga conocimiento de que se hayan producido cambios en cuanto al destino o al destinatario de las mercancías;
f)
cuando se aporten a la aduana de salida pruebas de que las mercancías que van a abandonar el territorio aduanero de la Comunidad ya estaban cubiertas por una declaración aduanera que incluía los datos correspondientes a la declaración sumaria de salida, mediante el sistema informático de tratamiento de datos del titular del depósito temporal, del transportista o del operador del puerto o aeropuerto, o a través de cualquier otro sistema informático comercial, siempre que haya sido aprobado por las autoridades aduaneras.
No obstante lo dispuesto en el artículo 842 quinquies, apartado 2, en los casos mencionados en las letras a) a f), los controles aduaneros tendrán en cuenta la naturaleza específica de la situación.
5. Cuando así se exija, la declaración sumaria de salida será presentada por el transportista. No obstante, dicha declaración será presentada por el titular del almacén de depósito temporal o el titular del almacén de depósito en una zona franca de control de tipo I, así como por cualquier otra persona habilitada para presentar las mercancías, siempre que el transportista haya sido informado de que la persona mencionada en la segunda frase del presente apartado es quien presenta la declaración, y haya dado su consentimiento al respecto en el marco de un contrato. La aduana de salida podrá suponer, salvo prueba en contrario, que el transportista ha dado su consentimiento en el marco de un contrato y que la declaración se ha presentado con su conocimiento.
El término “transportista” se ajusta a la definición del artículo 796 quinquies, apartado 1, último párrafo.
6. En caso de que, tras la presentación de una declaración sumaria de salida, ya no se prevea la salida de las mercancías del territorio aduanero de la Comunidad, se aplicará, mutatis mutandis, el artículo 796 quinquies, apartado 4.».
29)
En el artículo 842 quinquies, apartado 2, el segundo párrafo se sustituye por el texto siguiente:
«En caso de que salgan del territorio aduanero de la Comunidad mercancías acogidas a una de las excepciones a la obligación de presentar una declaración sumaria de salida previstas en el artículo 842 bis, apartado 4, se efectuará el análisis de riesgos en el momento de la presentación de las mercancías, cuando sea necesario y basándose en documentación u otra información sobre las mismas.».
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el séptimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Los puntos 1 a 13 y 15 a 29 del artículo 1 serán aplicables a partir del 1 de enero de 2011. No obstante, cuando una operación de exportación se haya iniciado antes del 1 de enero de 2011 al amparo de un documento administrativo de acompañamiento, de conformidad con el artículo 793 quater, apartado 1, la aduana de salida aplicará las medidas establecidas en el artículo 793 quater de esa fecha en adelante.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 20 de mayo de 2010.