ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. března 2012
o Státní podpoře SA.12522 (C 37/08) - Francie: uplatňování rozhodnutí „Sernam 2“
(oznámeno pod číslem C(2012) 1616)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/398/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s těmito články (2),
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. OBECNÉ SOUVISLOSTI ŘÍZENÍ
(1)
Dne 23. května 2001 schválila Komise podporu na restrukturalizaci společnosti SCS Sernam (komanditní společnost), jež se v prosinci roku 2001 stala akciovou společností Sernam SA („rozhodnutí Sernam 1“) (3).
(2)
Dne 20. října 2004 Komise přijala konečné rozhodnutí, kterým potvrdila, že podpora schválená rozhodnutím Sernam 1 ve výši 503 milionů EUR je za určitých podmínek slučitelná s vnitřním trhem („rozhodnutí Sernam 2“) (4). Toto rozhodnutí zjišťuje rovněž přítomnost dodatečné podpory ve výši 41 milionů EUR, jež je neslučitelná s vnitřním trhem a kterou musí Francie získat zpět.
(3)
Dopisem ze dne 24. června 2005 si první třetí strana („první stěžovatel“) stěžovala na špatné uplatňování rozhodnutí Sernam 2 (5).
(4)
Dne 22. února 2006 podal tento první stěžovatel na Komisi rovněž žalobu pro nečinnost, protože Komise v té době na jeho stížnost nereagovala.
(5)
Dopisem ze dne 10. dubna 2006 podala u Komise stížnost také druhá zúčastněná strana („druhý stěžovatel“), a to společnost Mory Group (6).
(6)
Oba stěžovatelé se v podstatě domnívali, že rozhodnutí Sernam 2 bylo provedeno protiprávně, a požadovali, aby Komise zahájila nové formální vyšetřovací řízení ohledně provádění rozhodnutí Sernam 2 Francií.
(7)
Dopisem ze dne 16. července 2008 uvědomila Komise Francii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ohledně provádění rozhodnutí Sernam 2 Francií („rozhodnutí o zahájení řízení“). Komise zejména předložila své pochyby o slučitelnosti způsobů, které Francie zvolila pro provádění rozhodnutí Sernam 2, s tímto rozhodnutím a vyjádřila možnost, že tyto způsoby obsahují nové státní podpory.
(8)
Toto rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (7). Tvrzení obou stěžovatelů jsou v něm shrnuta v bodě odůvodnění č. 16. Komise stejným rozhodnutím vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek ohledně uplatňování rozhodnutí Sernam 2 Francií.
(9)
Francouzské orgány předložily své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 8. října 2008.
(10)
Komise obdržela v tomto ohledu připomínky ze strany zúčastněných stran. První stěžovatel předložil své připomínky dne 13. listopadu 2008. Národní železniční společnost (Société nationale des chemins de fer - „SNCF“) sdělila své připomínky dne 6. února 2009. Investiční fond Butler Capital Partners („BCP“) předložil své připomínky dne 9. února 2009. Komise předala Francii obdržené připomínky dne 25. března 2009, umožnila jí se k nim vyjádřit a dne 7. května 2009 obdržela vyjádření francouzských orgánů k připomínkám prvního stěžovatele.
(11)
Dne 15. března 2011 vyzval druhý stěžovatel Komisi, aby zahájila „vyšetřovací úkony“ za účelem ověření podmínek provádění rozhodnutí Sernam 2. Komise na tuto výzvu odpověděla dne 18. května 2011 a uvedla vyšetřovací úkony, které byly provedeny od přijetí rozhodnutí o zahájení řízení.
(12)
Dne 25. listopadu 2009 a 29. listopadu 2011 Komise zaslala francouzským orgánům žádosti o informace. Odpovědi obdržela dne 15. ledna 2010 a dne 25. ledna 2012.
1.2. VNITROSTÁTNÍ SOUVISLOSTI ŘÍZENÍ
(13)
Dne 3. ledna 2007 požádala společnost Mory Group francouzské orgány o vydání nařízení o dluhu: 1) první vůči společnosti Sernam SA ohledně podpory ve výši 41 milionů EUR, která byla rozhodnutím Sernam 2 prohlášena za neslučitelnou se společným trhem a kterou podle stěžovatele Francie skutečně zpět nezískala, a 2) druhé vůči (neurčenému) příjemci podpor na restrukturalizaci společnosti Sernam SA, které Francie údajně poskytla za účelem převodu aktiv společnosti Sernam SA (k podrobnostem této transakce viz oddíl 2.4 tohoto rozhodnutí).
(14)
Ministr hospodářství, financí a průmyslu žádosti druhého stěžovatele dopisem odmítl. Toto odmítavé rozhodnutí bylo předmětem odvolání z důvodu překročení pravomocí podaném společností Mory Group u pařížského správního soudu. Podle informací Komise není tento spor dosud rozhodnut.
(15)
Kromě toho bylo dne 31. ledna 2012 zahájeno řízení o nuceném vyrovnání společnosti Sernam Xpress („Sernam Xpress“). U společnosti Sernam Xpress se jedná o společnost, jež během převodu aktiv společnosti Sernam SA získala nefinanční aktiva a pasiva Sernam SA (k podrobnostem této transakce viz oddíl 2.4). Obchodní soud v Nanterre nařídil šestiměsíční období sledování a stanovil nové jednání na 27. březen 2012.
2. POPIS
2.1. PODNIK SERNAM
(16)
Od svého založení společností SNCF v roce 1970 jako interní služby spočívají činnosti podniku Sernam v dopravě balíkových a paletových zásilek a spěšnin (8).
(17)
Dne 1. února 2000 byly všechny činnosti podniku Sernam přiděleny dceřiné společnosti, a vznikla tak komanditní společnost SCS Sernam. Dne 21. prosince 2001 byla SCS Sernam přeměněna na akciovou společnost (Sernam SA). V roce 2005 zahrnovala Sernam SA deset provozních dceřiných společností a jednu společnost dopravních služeb s názvem Sernam Transport Route.
(18)
Při převedení činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam získala dne 17. října 2005 společnost Sernam Xpress nefinanční aktiva a pasiva Sernam SA (k podrobnostem této transakce viz oddíl 2.4). Financière Sernam v té době držela v Sernam Xpress 100 % podíl.
(19)
Během roku 2006 vstoupil investiční fond BCP do kapitálu Sernam Xpress ve výši 51,8 %. Sernam Xpress zároveň získala společnost Coulonge, což je dopravní společnost usazená ve městě Limoges.
(20)
Během roku 2011 byly společnosti Financière Sernam a Sernam Xpress nuceny obnovit před účetní závěrkou svůj vlastní kapitál. Jelikož BCP nepřinesl nezbytný kapitál, přistoupilo se ke dvěma krokům.
(21)
Zaprvé, v květnu 2011 postoupila společnost Sernam Xpress značku Sernam své provozní společnosti Sernam Services (tento vklad je ohodnocen na výši 15 milionů EUR).
(22)
Zadruhé, dne 30. června 2011 byla společnost Sernam Xpress zrušena a společnost Financière Sernam získala jako jediný společník její majetek (tzv. „všeobecný převod majetku“).
(23)
Skupinu Sernam tak dnes tvoří Financière Sernam a dceřiné společnosti bývalé společnosti Sernam Xpress, což znamená již zmíněná společnost Sernam Services a společnost Aster („Aster“). U společnosti Aster se přitom jedná o bývalou společnost Sernam Transport Route. Sernam Xpress tuto dceřinou společnost v prosinci 2005 prodala a nabyvateli poskytla záruku na obrat. V březnu 2008 Sernam Xpress tuto společnost, která mezitím změnila název na Aster, koupila zpět. Při zpětném nákupu vložila společnost Sernam Xpress na běžný účet společnosti ASTER 5 milionů EUR. Během jednání konaném v červenci je tato částka uložená na běžném účtu přenechána společnosti ASTER. V prosinci 2011 společnost Financière Sernam, která mezitím pohltila společnost Sernam Xpress (viz 22. bod odůvodnění), navyšuje kapitál společnosti ASTER tím, že jí přenechává částku 5 599 998 EUR zanesenou na běžném účtu.
(24)
Protože se finanční situace skupiny Sernam nadále zhoršovala, bylo dne 31. ledna 2011 zahájeno řízení o nuceném vyrovnání společností Financière Sernam a Sernam Services. Dne 3. února 2011 je na dceřinou společnost Aster vyhlášen konkurs s možností dočasného pokračování v činnosti. Obchodní soud v Nanterre nařídil šestiměsíční období sledování a stanovil nové jednání na 27. březen 2012.
2.2. ROZHODNUTÍ SERNAM 1 ZE DNE 23. KVĚTNA 2001
(25)
Ve svém rozhodnutí Sernam 1 povolila Komise podporu ve výši 503 milionů EUR na restrukturalizaci společnosti SCS Sernam. Tato podpora byla povolena zejména na základě závazku Francie, že dojde k prodeji podniku. SCS Sernam měla být ve výši 60 % svého kapitálu převzata společností Géodis SA (9), což je dopravní a logistická společnost podle občanského práva kotovaná na sekundárním trhu pařížské burzy. Géodis SA tak měla převzít plné a neomezené (10) ručení za dluhy společnosti SCS Sernam a pokrýt dodatečné náklady na restrukturalizaci ve výši 67 milionů EUR. SCS Sernam se ze své strany zavázala snížit během období 1999-2004 počet svých provozoven ze 107 na 72, snížit svůj obchodní obrat o 18 %, snížit počet svých zaměstnanců a provést restrukturalizaci s výše uvedeným rozpočtem a ve stanovené lhůtě, tj. do začátku roku 2004.
2.3. ROZHODNUTÍ SERNAM 2 ZE DNE 20. ŘÍJNA 2004
(26)
Ve svém rozhodnutí Sernam 2 Komise konstatovala, že podpora ve výši 503 milionů EUR povolená rozhodnutím Sernam 1 byla vyplacena za podmínek, jež se lišily od podmínek stanovených rozhodnutím Sernam 1, a to zejména kvůli skutečnosti, že společnost Géodis převzala 15 % podílu ve společnosti SCS Sernam (místo plánovaných 60 %). Géodis kromě toho upustila od příspěvku z vlastních prostředků na náklady restrukturalizace podniku ve výši 67 milionů EUR.
(27)
Vzhledem k těmto skutečnostem Komise schválení podpor ve výši 503 milionů EUR na restrukturalizaci vyplacené společnosti Sernam SA podmínila. Článek 3 rozhodnutí Sernam 2, který tyto podmínky obsahuje, zní takto:
„Článek 3
1. S výhradou odstavce 2 musí být dodržovány následující podmínky:
a)
Sernam bude moci vyvíjet pouze činnost v oblasti zasílání zásilek po železnici podle koncepce Train bloc express („TBE“). V tomto směru se SNCF zaručuje poskytnout jakémukoliv dalšímu hospodářskému subjektu, který o to zažádá, tytéž podmínky, jako jsou podmínky poskytnuté Sernamu k vývoji železniční přepravy nákladů TBE.
b)
Sernam naopak bude muset v průběhu dvou následujících let od data oznámení tohoto rozhodnutí integrálně nahradit své vlastní prostředky a služby silniční přepravy prostředky a službami silniční přepravy jednoho nebo několika podniků právně a hospodářsky nezávislých na SNCF a vybraných v otevřeném, transparentním a nediskriminačním řízení.
Vlastními prostředky a službami silniční přepravy Sernamu jsou míněny všechny silniční prostředky - tedy vozidla určená k silniční přepravě - společnosti Sernam v jejím úplném vlastnictví nebo leasingová/pronajatá.
Podniky, které převezmou od Sernamu činnosti silniční přepravy, musí svými vlastními prostředky zajišťovat celkové plnění silniční přepravy.
2. V případě, že Sernam do 30. června 2005 prodá prostřednictvím transparentního a otevřeného řízení svá aktiva v celku za tržní cenu společnosti, která nemá právní vazbu s SNCF, podmínky odstavce 1 se nepoužijí.“
(28)
V rozhodnutí Sernam 2 Komise rovněž zdůraznila, že francouzské orgány vyplatily společnosti Sernam dodatečnou podporu ve výši 41 milionů EUR. Komise tuto podporu považovala za neslučitelnou s vnitřním trhem a nařídila, aby ji Francie získala zpět.
2.4. PŘEVEDENÍ ČINNOSTÍ SERNAM SA NA SPOLEČNOST FINANCIÈRE SERNAM
(29)
Francie tvrdí, že za účelem provedení rozhodnutí Sernam 2 dodržela podmínku stanovenou v čl. 3 odst. 2. Vysvětluje, že SNCF vyzvala v tiskovém sdělení (11) všechny zúčastněné strany, aby se spojily s bankou ABN AMRO. Údajně bylo vyzváno 34 finančních a průmyslových skupin nebo konsorcií, aby si podklady prostudovaly. Pozvánky k účasti na prvním kole, které ABN AMRO rozeslala stranám, jež si podklady vyžádaly, obsahují výzvu k podávání nabídek na převzetí všech aktiv společnosti Sernam SA (je použit termín assets, protože znění pozvánky je v angličtině).
(30)
Podle francouzských orgánů hospodářský stav společnosti Sernam neumožnil získat nabídky s pozitivním zhodnocením. Všechny nabídky předložené v rámci tohoto řízení údajně dospěly ke značně záporné hodnotě:
-
[zájemce 1] (předběžná nabídka): - 120 milionů EUR,
-
[zájemce 2] (předběžná nabídka): - 90,4 milionu EUR,
-
[zájemce 3] (předběžná nabídka): - 90,4 milionu EUR,
-
[zájemce 4] (nabídka ve druhém kole): - 65,2 milionu EUR,
-
[zájemce 5] (nabídka ve druhém kole): - 56,4 milionu EUR.
(31)
Vzhledem ke skutečnosti, že neexistovala žádná pevná nabídka, vedení společnosti Sernam SA podalo nabídku na převzetí prostřednictvím společnosti, která se měla teprve vytvořit a která měla napřed název Bidco a poté Financière Sernam.
2.4.1. Skutečný okamžik převedení činností společnosti Sernam na Financière Sernam
(32)
Tato nabídka byla předložena SNCF dne 30. června 2005 a generální ředitelství SNCF ji stejného dne v zásadě přijalo. Formální uzavření memoranda o porozumění mezi všemi zúčastněnými stranami ovšem vyžadovalo určité náležitosti. K podepsání memoranda o porozumění mezi SNCF, Sernam SA, Sernam Xpress (jednou z deseti dceřiných společností, v nichž Sernam SA držela 100 % podíl a jež byla založena v roce 2002) a vedením budoucí společnosti Financière Sernam došlo dne 21. července 2005 (dále jen „memorandum o porozumění ze dne 21. července 2005“). Společnost Financière Sernam byla zapsána do obchodního rejstříku dne 14. října 2005. K provedení různých převedení činností společnosti Sernam na Financière Sernam, která jsou podrobně popsána v následujících bodech odůvodnění, došlo dne 17. října 2005.
2.4.2. Jednotlivá převedení činností společnosti Sernam na Financière Sernam
(33)
Francouzské orgány uvedly, že převedení činností společnosti Sernam na společnost Financière Sernam proběhlo ve čtyřech etapách:
a)
SNCF navýšila kapitál své stoprocentní dceřiné společnosti Sernam SA o 57 milionů EUR;
b)
Sernam SA provedla ve prospěch své stoprocentní dceřiné společnosti Sernam Xpress vklad, který se týkal všech prvků aktiv, a to včetně 57 milionů EUR navýšení kapitálu popsaného v bodě a), a pasiv společnosti Sernam s výjimkou výhradně tzv. „finančních pasiv“ (akcionářská půjčka získaná společností Sernam SA u skupiny SNCF, což bylo pasivum spojené se zrušením smlouvy „IBM - GPS“) v celkové částce 38,5 milionu EUR (12). Sernam SA získala za tento vklad jeden podíl ve společnosti Sernam Xpress v nominální hodnotě 100 EUR;
c)
Sernam Xpress poté přistoupila k navýšení kapitálu o 2 miliony EUR, jež v celém rozsahu upsala SNCF, která po této transakci držela majoritní podíl v Sernam Xpress;
d)
Společnosti Sernam SA a SNCF postoupily za cenu 2 milionů EUR společnosti Financière Sernam všechny své podíly ve společnosti Sernam Xpress, které představovaly celý její kapitál.
(34)
Společnost Sernam SA byla právně likvidována ke dni 15. prosince 2005. 41 milionů EUR, které mělo být splaceno SNCF podle rozhodnutí Sernam 2, bylo zapsáno do pasiva této likvidace (13).
(35)
Jednotlivé transakce jsou znázorněny v následující tabulce:
(36)
Kromě navýšení kapitálu společností SNCF ve prospěch společnosti Sernam SA ve výši 57 milionů a ve prospěch společnosti Sernam Xpress ve výši 2 milionů EUR počítalo memorandum o porozumění ze dne 21. července 2005 se zárukami poskytnutými SNCF společnosti Financière Sernam (popsanými podrobně v bodech odůvodnění 72 až 85 rozhodnutí o zahájení řízení) a se zrušující doložkou v případě záporného rozhodnutí Komise do pěti roků po uzavření memoranda o porozumění (podrobně popsané ve 117. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení).
2.5. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(37)
Ve svém rozhodnutí ze dne 16. července 2008 vyjádřila Komise přání ověřit, zda Francie opravdu dodržela čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2, jak tvrdí, a zda postup vrácení neslučitelné podpory ve výši 41 milionů EUR zvolený Francií, to znamená zapsání pohledávky státu do úpadku společnosti Sernam SA, umožňuje skutečně zamezit narušení hospodářské soutěže vyvolanému touto podporou. Komise si kromě toho přála ověřit, zda převod aktiv společnosti Sernam SA nevedl k novým státním podporám neslučitelným s vnitřním trhem.
2.6. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
2.6.1. Připomínky stěžovatelů
(38)
První stěžovatel se zaprvé domnívá, že podmínky stanovené rozhodnutím Sernam 2 pro prodej aktiv společnosti Sernam SA nebyly dodrženy.
(39)
Jednak prý nebyla dodržena mezní lhůta stanovená rozhodnutím Sernam 2 pro provedení převodu, tj. 30. červen 2005, protože převody byly schváleny až 17. října 2005 a ve stejný den mělo údajně dojít také k převodu akcií.
(40)
Pokud jde potom o cenu převodu, první stěžovatel se domnívá, že tato cena byla stanovena pouze na základě odkazu na nabídku předloženou společností Financière Sernam. Tato nabídka byla údajně sama o sobě neoprávněná, protože předpokládala poskytnutí nových podpor, a to zejména navýšení kapitálu společnosti Sernam SA. První stěžovatel nakonec zdůrazňuje, že se u Sernam Xpress nejednalo o společnost nezávislou na Sernam SA, jak to prokazuje Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení.
(41)
Ostatně převody ve skutečnosti údajně představují tzv. share deal, tj. zachování subjektu-příjemce na trhu s pouhou změnou jeho vlastníka.
(42)
Kritizuje rovněž porušení podmínky provést prodej prostřednictvím transparentního a otevřeného řízení. Po dvojím navýšení kapitálu společností Sernam SA a Sernam Xpress se podle něj měl předložit veřejné konzultaci a nabídkovému řízení spíše prodej společnosti Sernam Xpress než společnosti Sernam SA.
(43)
První stěžovatel zadruhé kritizuje manipulace, k nimž došlo při zhodnocování převáděných aktiv a pasiv, a nedostatečné zhodnocení prodávaného subjektu.
(44)
Zatřetí první stěžovatel uvádí řadu opatření, která podle něj představují nové podpory: navýšení kapitálu o 57 milionů, nevrácení protiprávní podpory ve výši 41 milionů, odepsání finančních pohledávek SNCF vůči společnosti Sernam SA. U všech těchto opatření se údajně jedná o podpory neslučitelné s vnitřním trhem.
(45)
Začtvrté první stěžovatel zdůrazňuje, že na společnost Sernam SA měl být místo postoupení vyhlášen úpadek. Sdílí pochyby Komise ohledně zohlednění některých nákladů ve výpočtu likvidace společnosti a domnívá se, že se v žádném okamžiku neukazuje, že by skutečné náklady na restrukturalizaci společnosti Sernam byly nižší než náklady na její likvidaci.
(46)
První stěžovatel z uvedeného dochází k závěru, že se francouzské orgány nejenom vyhnuly povinnosti získat zpět podporu ve výši 41 milionů EUR, která byla prohlášena za neslučitelnou, ale poskytly údajně nové podpory ve výši nejméně 95 milionů EUR, k nimž je nutno přidat různé podpory ve formě záruk.
(47)
Druhý stěžovatel ze své strany připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení nepředložil.
2.6.2. Připomínky zúčastněných stran, které se domnívají, že rozhodnutí Sernam 2 bylo opravdu dodrženo
2.6.2.1. Připomínky SNCF
(48)
SNCF se domnívá, že dodržela podmínku stanovenou v čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2. Tvrdí, že prodala všechna aktiva společnosti Sernam jako jeden celek před 30. červnem 2005, a to prostřednictvím transparentního a otevřeného řízení za tržní cenu společnosti, která na ni neměla právní vazbu.
(49)
Podle SNCF jsou převody nedělitelné a proběhly zároveň. Komise je prý proto nemůže uměle rozdělovat.
(50)
Domnívá se, že v případě záporné ceny je zásada soukromého investora v tržním hospodářství údajně dodržena, pokud jsou náklady postoupení nižší než náklady na likvidaci společnosti, jež by nesl stát jako akcionář, a předkládá podrobné připomínky, aby to prokázala.
(51)
Nakonec zdůrazňuje, že povinnost ohledně navrácení podpory ve výši 41 milionů EUR byla údajně zanesena do pasiva likvidace společnosti Sernam SA.
2.6.2.2. Připomínky fondu Butler Capital Partners
(52)
BCP zaprvé přináší upřesnění ohledně svého zásahu do kapitálu společnosti Sernam Xpress.
(53)
Zadruhé BCP upřesňuje cíl sledovaný koupí společnosti Coulonge.
(54)
Zatřetí BCP popírá, že by společnost Sernam Xpress po navýšení kapitálu o 57 milionů EUR a o 2 miliony EUR disponovala přebytkem hotovosti. BCP údajně musel vložit 6 milionů EUR v hotovosti, aby dostal její úroveň na přijatelnou hranici vzhledem ke ztrátám, které bylo nutno financovat.
(55)
Začtvrté BCP popírá, že by byl užitek z podpory ve výši 41 milionů EUR převeden na Sernam Xpress. BCP se domnívá, že o podobné situaci by se dalo uvažovat pouze tehdy, pokud by bylo prokázáno, že k převedení činností společnosti Sernam SA nedošlo za tržní cenu. Podle BCP ovšem k převodu došlo následkem nediskriminačního, transparentního a otevřeného řízení. BCP také připomíná, že převod provázel znalecký posudek.
(56)
Pokud jde konečně o důsledky převzetí kontroly nad společností Sernam fondem, BCP analyzuje navýšení kapitálu jako prodej a v souladu s judikaturou ve věcech Banks (14) a SMI (15) se domnívá, že navrácení údajné podpory nemůže zatěžovat společnost Financière Sernam nebo její dceřinou společnost Sernam Xpress.
2.7. PŘIPOMÍNKY FRANCIE
2.7.1. Dodržení rozhodnutí Sernam 2
2.7.1.1. Dodržení mezní lhůty pro prodej
(57)
Francouzské orgány se domnívají, že pevná nabídka převzetí právně závazná pro kupujícího byla předložena dne 30. června 2005 a ve stejný den ji SNCF přijala, čímž se dohoda stala z hlediska francouzského smluvního práva neodvolatelnou.
2.7.1.2. Cena za prodej
(58)
Francouzské orgány se domnívají, že rozhodnutí Sernam 2 nezakázalo prodej za zápornou cenu a že judikatura uznává, že taková cena může představovat cenu tržní.
(59)
Aktiva byla údajně prodána za zápornou cenu ve výši 57 milionů EUR, jež odpovídala částce navýšení kapitálu Sernam SA společností SNCF. Tato cena byla prý vyšší než původně podané orientační nabídky a představovala jedinou pevnou nabídku předloženou trhem společnosti SNCF. Údajně ji potvrdilo několik nezávislých znaleckých posudků (ABN Amro, Oddo Corporate Finance/Paul Hastings a Commission des Participations et Transferts).
(60)
Podle francouzských orgánů představuje předběžné navýšení kapitálu provedené SNCF pouze prováděcí prostředek. Při popírání tržní hodnoty aktiv společnosti Sernam se prý Komise nemůže proto na toto navýšení kapitálu odvolávat, přičemž již sama existence tržní ceny údajně vylučuje u celé záporné ceny její označení za podporu.
2.7.1.3. Prodej aktiv
(61)
V reakci na analýzu Komise, podle které mělo převedení činností Sernam SA na společnost Financière Sernam proběhnout ve dvou po sobě následujících etapách, tj.: 1) převod aktiv v celku v rámci skupiny ze Sernam SA na Sernam Xpress (v tomto stádiu dceřiné společnosti v plném vlastnictví Sernam SA) a poté 2) prodej Sernam Xpress společnosti Financière Sernam, který odpovídal tzv. share deal a ne prodeji aktiv, se francouzské orgány domnívají, že se jedná o neopodstatněné a umělé rozdělení.
(62)
Zaprvé, u převodů se údajně jedná o „vklad s postoupením“ provedený prostřednictvím navýšení kapitálu, to znamená o nerozdělitelný postup, ke kterému se přistoupilo ze dvou důvodů: 1) francouzské právo údajně neumožňuje provést prodej aktiv za zápornou cenu a 2) bylo nutno zajistit, že kupující nemá právní vazbu na SNCF.
(63)
Vzhledem k trvale ztrátové hospodářské situaci (kumulované ztráty posledních čtyř hospodářských roků před postoupením společnosti dosahovaly výše 309,2 milionu EUR) měla aktiva Sernam SA údajně celkově zápornou hodnotu.
(64)
Za účelem dodržení zákazu prodeje za zápornou cenu stanoveného ve francouzském právu a zajištění hospodářské neutrality postoupení společnosti se údajně v případě záporné hodnoty postupovaných aktiv v praxi používá postup, který počítá s tím, že 1) cena hrazená kupujícím bude symbolická a že 2) se provede opatření, kterým se kupujícímu dostane náhrady (buď se prodejce před postoupením společnosti bude podílet na navýšení jejího kapitálu, nebo upustí od pohledávek, které by mohl mít vůči postupované společnosti).
(65)
Aby se kromě toho předešlo jakémukoliv zpochybnění platnosti tohoto postupu ze strany věřitelů Sernam SA nebo použití jejich práva se této transakci postavit, bylo nutno připojit k aktivům v celku pasiva nezbytná pro pokračování činnosti společnosti Sernam. Pouhý prodej aktiv by údajně neumožnil tato pasiva vyrovnat.
(66)
Bylo proto nutno přistoupit k částečnému vkladu aktiv podléhajících režimu rozdělení společností podle článků L.236-16 až L.236-21 francouzského obchodního zákoníku. Francouzské orgány v tomto ohledu upřesňují, že se vklad vlastně rovná prodeji, protože obsahuje rovněž převod vlastnických práv a protože odměnu představují cenné papíry vystavené společností, jež je příjemcem vkladu.
(67)
Vzhledem k tomu, že podle čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2 nesměl mít kupující právní vazbu na SNCF, nebylo možno provést vklad aktiv v celku přímo u společnosti Financière Sernam, protože by se v tomto případě společnost Sernam SA stala automaticky díky vkladu akcionářem společnosti Financière Sernam. Uvedené údajně vysvětluje, proč došlo k částečnému vkladu aktiv u společnosti Sernam Xpress, a poté k jejímu postoupení společnosti Financière Sernam.
(68)
Podle francouzských orgánů nepředstavuje částečný vklad aktiv do společnosti Sernam Xpress v žádném případě převod v rámci skupiny, protože se u Sernam Xpress jedná o „prázdnou společnost“ použitou k umístění aktiv Sernam SA v celku pouze z toho důvodu, aby bylo možné jejich současné postoupení kupujícímu, tzn. společnosti Financière Sernam, a ne kvůli pokračování v činnosti její mateřské společnosti. Tato aktiva byla uložena a vložena do společnosti Sernam Xpress za jejich tržní hodnotu za účelem provedení transakce. Vklad aktiv v každém případě údajně vedl k převodu vlastnických práv, pro který Sernam Xpress vydala jeden podíl v nominální hodnotě 100 EUR. Podle francouzských orgánů představuje tato akcie cenu za skutečnou hodnotu vložených aktiv a pasiv po navýšení kapitálu společnosti ve výši 57 milionů EUR.
(69)
Francouzské orgány připojily ke svým připomínkám k rozhodnutí o zahájení řízení stanovisko profesora práv Nicolase Molfessise, podle nějž „francouzské právo […] neumožňovalo SNCF postoupit aktiva společnosti Sernam v celku přímo společnosti Financière Sernam; kvůli dodržení povinností stanovených Komisí donutily použitelné právní předpisy SNCF provést vklad s postoupením společnosti:
-
protože francouzské právo nezná pojem prodeje za zápornou cenu jako takový, nemohla transakce proběhnout za tržní cenu v podobě uložené Komisí bez předchozího navýšení kapitálu,
-
protože francouzské právo nezná případ postoupení dluhu a podřizuje smluvní postoupení předchozímu souhlasu všech postupovaných smluvních stran, což je v praxi nemožné dosáhnout, bylo nutno pro překonání této překážky použít pro postoupení provozních pasiv nezbytných pro pokračování v činnosti techniku částečného vkladu aktiv. Kvůli dodržení podmínky neexistence právní vazby mezi postupujícím a nabyvatelem, již uložila Komise, vyžadovalo použití techniky částečného vkladu aktiv existenci zprostředkující společnosti, tj. Sernam Xpress.
Postup použitý společností Sernam je nutno považovat za postoupení aktiv v celku:
-
Kasační soud považoval z praxe dobře známou transakci vkladu s postoupením za postoupení aktiv pokaždé, když vše svědčilo o nedělitelnosti obou kroků, protože oba měly v důsledku za cíl převod aktiv,
-
v tomto konkrétním případě je podobná nedělitelnost zcela zřejmá, protože z různých úmluv podepsaných stranami jasně vyplývá jejich vůle považovat různé transakce za vzájemně související a sledující jediný cíl, kterým je postoupení aktiv společnosti Sernam společnosti Financière Sernam.“
(70)
Podle francouzských orgánů byla aktiva společnosti Sernam SA prodána v celku společnosti bez právní vazby na SNCF za zápornou cenu odpovídající ceně tržní a po vyjednávání o postoupení v rámci nediskriminačního, bezpodmínečného, transparentního a otevřeného výběrového řízení, tedy v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2.
2.7.1.4. Transparentní a otevřená povaha výběrového řízení
(71)
Pro francouzské orgány je věcně chybné tvrzení, podle nějž podklady předané možným nabyvatelům aktiv společnosti Sernam SA neuváděly prodej Sernam Xpress, ale prodej aktiv společnosti Sernam SA. Požadavek nediskriminačního, transparentního a otevřeného nabídkového řízení kromě toho neznamená, že je po navýšení kapitálu nutno vyhlásit nové nabídkové řízení, protože toto navýšení je pouze přímým důsledkem daného nabídkového řízení a záporné ceny, která z něj vyšla.
2.7.1.5. Oprávněná důvěra
(72)
Francouzské orgány se domnívají, že rozhodnutí Sernam 2 tím, že výslovně počítalo s možností postoupit aktiva společnosti Sernam v celku, vzbudilo jak u vedení SNCF, tak u francouzských orgánů věcně podložené naděje, že jim byl tento postup povolen. Zahájení vyšetřovacího řízení v oblasti státních podpor tak údajně nebere na vědomí oprávněnou důvěru, kterou francouzské orgány vložily do rozhodnutí Sernam 2, a to tím spíše, že s Komisí jednaly zcela transparentně, protože jí poskytly ke způsobům tohoto postoupení všechna potřebná vysvětlení.
2.7.2. Údajné manipulace, k nimž mělo dojít při zhodnocování aktiv a pasiv převedených ze společnosti Sernam SA na společnost Sernam Xpress
(73)
Pokud jde o údajné manipulace, k nimž mělo při zhodnocování dojít, francouzské orgány nejprve odmítají diskont ve výši 22 milionů, který měl být údajně uplatněn na zhodnocení aktiv. Protože se totiž jednalo o částečný vklad aktiv s následným postoupením, vyžadovaly prý použitelné účetní předpisy ohodnocení ne podle čisté účetní hodnoty, jak tvrdí první stěžovatel, ale na základě skutečné hodnoty vložených aktiv a pasiv. Tyto hodnoty se oceňovaly podle tržní ceny nebo nezávislých znaleckých posudků. Platné účetní předpisy byly údajně také uplatněny při ohodnocení odložených daňových úlev. Pokud jde o ocenění portfolia značek, bylo toto ocenění založeno na odhadu provedeném Evropskou komisí dne 23. května 2001 při vkladu SNCF do společnosti SCS Sernam.
(74)
Pokud jde o ohodnocení pasiv, francouzské orgány soudí, že byla převedena pouze pasiva nezbytná pro pokračování činnosti společnosti, jež byla příjemcem vkladu. Ohodnocení tzv. badwill ostatně údajně odpovídá pouze účetnímu zápisu záporné tržní hodnoty ve výši 57 milionů EUR.
2.7.3. Neexistence povinnosti Sernam Xpress vrátit podporu ve výši 41 milionů EUR
(75)
Francouzské orgány zdůrazňují, že v tomto konkrétním případě není údajně relevantní rozlišení mezi share deal a asset deal, ze kterého vychází argumentace rozvinutá Komisí v rámci věcí SMI (16) a CDA (17).
2.7.3.1. Rozdělení transakce na převod v rámci skupiny a share deal
(76)
Z důvodů rozvedených v bodech odůvodnění č. 61 až 70 se francouzské orgány domnívají, že převedení činností Sernam SA na společnost Financière Sernam nepředstavuje převod v rámci skupiny s následným share deal, ale postoupení aktiv třetí straně.
(77)
Podpůrně zdůrazňují, že by tržní cena společnosti Sernam Xpress nutně zohlednila dluh ve výši 41 milionů EUR, pokud by k převodu podpory došlo. Za tohoto předpokladu by záporná cena dosáhla částky 98 milionů EUR (57 + 41). Ovšem záporná cena „uhrazená“ (ve skutečnosti obdržená) společností Financière Sernam byla údajně pouze 57 milionů EUR. Prodejce tak měl sice ušetřit částku 41 milionů EUR, ale zachoval si tím hospodářský prospěch z podpory. V těchto souvislostech se odvolávají na rozsudek ve věci Banks (18).
2.7.3.2. Dodržení podmínek rozsudků ve věcech CDA a SMI
(78)
Francouzské orgány zdůrazňují, že ve svém rozsudku ve věci CDA Soud prvního stupně usoudil, že skutečnost, že CDA pokračovala v činnosti podniků, které byly příjemci podpory, neumožňuje jako taková prokázat existenci vůle obejít účinky příkazu k navrácení (19).
(79)
Soud údajně upřesnil, že neexistovala vůle obejít účinky příkazu k navrácení, protože CDA zaplatila kupní cenu odpovídající tržní ceně za převzetí určitých aktiv společnosti LCA (20).
(80)
Protože, podle francouzských orgánů, společnost Sernam Xpress nabyla vlastnictví aktiv a části pasiv společnosti Sernam SA za jejich tržní hodnotu, nepřevedla tato transakce na Sernam Xpress skutečné čerpání výhody z poskytnutí podpory ve výši 41 milionů EUR. Kromě toho Komise údajně nemůže tvrdit, že společnost Sernam SA se po prodeji svých aktiv stala prázdnou skořápkou, od níž by nebylo možno získat zpět podporu, jež byla prohlášena za neslučitelnou. Podobný argument byl již rozebrán v rozsudku ve věci CDA a Soud prvního stupně ho odmítl (21).
(81)
Francouzské orgány zdůrazňují, že postoupení aktiv společnosti Sernam SA v celku byla možnost, s níž Komise výslovně počítala. Skutečnost, že SNCF postoupila aktiva společnosti Sernam v celku za tržní cenu určité společnosti prostřednictvím otevřeného a transparentního řízení, nelze údajně v žádném případě považovat za obejití Komise.
(82)
Tím spíše, že sama Komise usoudila, že podobné obejití je vyloučeno „tehdy, kromě toho, že k převodu dochází za tržní cenu, jedná-li se o převod „en bloc“ majetku společnosti, která je příjemcem podpory, a tento převod je proveden v rámci bezpodmínečného postupu otevřeného pro všechny soutěžitele této společnosti“ (22).
(83)
Pokud jde o tvrzení Komise (23), podle nějž transakce prý neumožnila pouze skrýt aktiva, jak to umožňuje rozsudek ve věci CDA, ale také vytvořit strukturu, jež umožňuje financovat nové investice, jako je koupě společnosti Coulonge, stačilo by konstatování, že k nabytí společnosti Coulonge společností Sernam Xpress došlo údajně zároveň s převzetím Sernam Xpress fondem BCP a že společnost Sernam Xpress mohla přistoupit k této akvizici, protože se mohla opřít o své převzetí fondem BCP, který dodal disponibilní hotovost.
(84)
Na rozdíl od pochyb vyjádřených Komisí je tak údajně splněna podmínka, kterou francouzské orgány označují jako „třetí kritérium“ rozsudku ve věci CDA.
2.7.4. Nové podpory ve prospěch společností Sernam Xpress a/nebo Financière Sernam
(85)
Pokud jde o existenci nových podpor v memorandu o porozumění ze dne 21. července 2005 (navýšení kapitálu Sernam SA ve výši 57 milionů EUR společností SNCF; navýšení kapitálu Sernam Xpress ve výši 2 milionů EUR společností SNCF; záruky poskytnuté SNCF společnosti Financière Sernam; zrušující doložka), francouzské orgány se domnívají, že v případě prodeje za tržní cenu následkem transparentního a otevřeného nabídkové řízení a za náklady nižší než náklady případné likvidace neobsahuje tento prodej prvky podpory.
(86)
Záporná cena nabídnutá společností Financière Sernam navíc údajně odpovídá odhadům nezávislých znalců.
(87)
Francouzské orgány upřesňují, že zrušující doložka byla vložena do memoranda o porozumění ze dne 21. července 2005 na žádost společnosti Financière Sernam, a to pouze z toho důvodu, aby tuto společnost chránila před rizikem záporného rozhodnutí Komise. Francouzské orgány soudí, že bez tohoto druhu doložky by nebylo žádné postoupení aktiv možné, a tvrdí, že Komise údajně tuto doložku v předchozím případě nezpochybnila (24).
3. POSOUZENÍ KOMISE
3.1. PŘIPOMENUTÍ ODŮVODNĚNÍ ČLÁNKU 3 ROZHODNUTÍ SERNAM 2
(88)
Úvodem Komise připomíná, že toto řízení bylo zahájeno podle článku 16 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (25), protože Komise měla informace, že Francie zneužila podporu podmíněně povolenou rozhodnutím Sernam 2, a to po neoprávněném použití podpory rovněž podmíněně povolené rozhodnutím Sernam 1.
(89)
Komise soudí, že je nutno připomenout důvody, které ji vedly k uložení podmínek stanovených v článku 3 rozhodnutí Sernam 2 (26):
„[…] s ohledem na neoprávněné použití podpory, konstatované výše, a s ohledem na prodloužení doby trvání plánu na restrukturalizaci se Komise dále domnívá, že Sernam musí poskytnout zvláštní vyrovnání tím, že se trvale vzdá segmentu trhu s velkou nadměrnou kapacitou, aby bylo možné odůvodnit schválení části příslušné podpory.
Poskytnutí státních podpor v případě nadměrné strukturální kapacity až poklesu na těchto trzích, by skutečně s okamžitým následkem dalo podniku, který musel zastavit svou činnost v důsledku uvedených obtíží, možnost uměle, ke škodě konkurenčních a finančně zdravých podniků, zaujímat část silně žádaných trhů. Tak je třeba zamezit, aby podpora měla nežádoucí účinek a ze žádaného trhu vyháněla finančně zdravé podniky ve prospěch podniků, které se svými vlastními prostředky ukazují jako neschopné k přežití.
Komise se v tomto smyslu domnívá, že Sernam se musí trvale zříci svých činností v segmentech trhu s nadměrnou kapacitou, v tomto případě segmentu trhu se sběrnou službou/tradičními zásilkami zasílanými prostřednictvím silniční přepravy.
I když Sernam takový ústup již zahájil, Komise se domnívá, že není dostatečný a že musí trvale pokračovat. Proto považuje za nutné stanovit podmínky, které i) umožní Sernamu pokračovat v rozvoji inovativní diverzifikace u vyvíjeného segmentu trhu (který tedy nevykazuje nadměrnou kapacitu) a ii) umožní nahradit v segmentech trhů s nadměrnou kapacitou, stagnací nebo poklesem služby Sernamu službami jiných hospodářských subjektů (výsledkem čehož je uvolnění částí trhu v těchto segmentech ze strany Sernamu).
(…)
Komise též připomíná, že v případě prodeje celé společnosti Sernam (aktiva i pasiva), zamýšleného francouzskými orgány, musí být v každém případě použity podmínky rozhodnutí (převzetí činností silniční přepravy Sernamu jinými podniky a diverzifikace činností Sernam v železniční nákladní přepravě). Pokud by Sernam měl naopak prodat svá aktiva v celku, Komise připomíná, že se tyto dvě výše uvedené podmínky, týkající se restrukturalizace společnosti, nepoužijí, vzhledem k tomu, že Sernam nebude působit v současné právní formě a uvolní své části trhu ve prospěch nezávislého nabyvatele (který bude moci de facto pokračovat ve své činnosti s aktivy Sernamu).“
(90)
Rozhodnutí Sernam 2 tak pro Sernam SA počítá se dvěma různými scénáři prodeje: prodej celé společnosti Sernam SA (aktiva a pasiva) a prodej pouze aktiv. V prvním případě podléhá společnost, jež nabude aktiva a pasiva, podmínkám uvedeným v čl. 3 odst. 1 rozhodnutí Sernam 2 a v druhém případě se tyto podmínky neuplatňují.
(91)
Dále je nutno připomenout širší souvislosti, do kterých zapadají rozhodnutí Komise Sernam 1 a Sernam 2. Sernam SA byla trvale ztrátová společnost, jež využívala podpor státu na provoz, které jí vyplácela mateřská společnost SNCF a které byly pro přežití podniku nezbytné.
(92)
Bylo nutno ukončit umělé přežívání společnosti, která neoprávněně zaujímala podíly na trhu, i když nebyla konkurenceschopná. Z uvedeného vyplývá, že na jedné straně skončila pravidelná pomoc státu společnosti Sernam a na druhé straně měla buď být ukončena narušování hospodářské soutěže vyvolávaná touto pomocí, nebo být provázena vyrovnávacími opatřeními. Mělo tak dojít k vrácení 41 milionů EUR neoprávněných a neslučitelných podpor poskytnutých společnosti Sernam v období 2001-2004 a oproti podpoře na restrukturalizaci ve výši 503 milionů EUR měla být ukončena vyrovnávací opatření, čímž by se uvolnily podíly na trhu.
(93)
Komise ovšem hned zpočátku zjišťuje, že způsob, kterým Francie zamýšlela provést rozhodnutí z roku 2004, je přímo v rozporu se sledovanými cíli. Francouzské orgány totiž pod záštitou provádění tohoto rozhodnutí pokračovaly v poskytování provozních podpor, snažily se zachovat hospodářské přežití podniku bez uvolnění podílů na trhu a naopak se pokoušely jeho konkurenční postavení posílit.
(94)
V tomto stádiu je nutno přistoupit k metodickému přezkumu prostředků, které francouzské orgány uplatnily pro dosažení svých cílů.
3.2. ZNEUŽITÍ PODPORY POVOLENÉ ROZHODNUTÍM SERNAM 2
(95)
Francouzské orgány potvrzují, že podmínky uvedené v čl. 3 odst. 1 rozhodnutí Sernam 2 nebyly dodrženy. Komise se proto může omezit na ověření, zda Francie dodržela podmínky uvedené v čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2. Pro připomínku tento odstavec zní:
„V případě, že Sernam do 30. června 2005 prodá prostřednictvím transparentního a otevřeného řízení svá aktiva v celku za tržní cenu společnosti, která nemá právní vazbu s SNCF, podmínky odstavce 1 se nepoužijí.“
(96)
Jak bude doloženo následovně, Francie tyto podmínky nedodržela.
3.2.1. Dne 30. června 2005 k převedení činností nedošlo
(97)
Z připomínek francouzských orgánů a prvního stěžovatele vyplývá, že dne 30. června 2005 vedení SNCF pouze v zásadě schválilo pevnou nabídku společnosti Financière Sernam. Memorandum o porozumění, které zavazuje všechny strany podílející se na transakci, bylo přitom podepsáno až 21. července 2005 a různé převodní transakce byly uskutečněny až 17. října 2005.
(98)
Komise z uvedeného dospívá k závěru, že k převedení činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam nedošlo nejpozději dne 30. června 2005, jak to přesto vyžadovala podmínka stanovená rozhodnutím Sernam 2. Již tato skutečnost by stačila k závěru, že Francie zneužila podporu podmíněně povolenou rozhodnutím Sernam 2.
3.2.2. Převedení činností nepředstavuje prodej (27)
(99)
Prodejní smlouva v právních řádech členských států Unie spočívá na zásadách vypracovaných římským právem (emptio venditio). Prodej spočívá v převodu vlastnictví určitého majetku oproti uhrazení určité ceny. Jak zdůrazňuje francouzská vláda v souvislosti s francouzským právem, musí být tato cena pozitivní.
(100)
Transakce, při níž osoba, jež chce převést vlastnictví jednoho nebo více zboží, nabízí jejich nabyvateli peníze, nepředstavuje prodej, ale jiný typ smlouvy.
(101)
V tomto konkrétním případě zaplatila SNCF částku 59 milionů EUR za navýšení kapitálu společnosti Sernam SA ve výši 57 milionů EUR a společnosti Sernam Xpress ve výši 2 miliony EUR a společnosti Financière Sernam poskytla různé záruky. Uhrazení částky 2 milionů EUR společností Financière Sernam společnostem SNCF a Sernam SA vyrovnává navýšení kapitálu společnosti Sernam Xpress, nikoliv ale ostatní součásti transakce. Smlouvu uzavřenou mezi SNCF a Financière Sernam nelze proto označit za prodejní. Tuto skutečnost francouzské orgány ostatně nepopírají, když vysvětlují, že jednotlivá převedení činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam nepředstavují prodej, protože francouzské právo by jim neumožnilo provést prodej, který by vedl k takovému výsledku.
(102)
Komise dochází k závěru, že smlouva uzavřená mezi SNCF a společností Financière Sernam nepředstavuje prodej. Z tohoto důvodu není také dodržen čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2, protože k žádnému prodeji nedošlo. Francie proto zneužila podporu podmíněně povolenou rozhodnutím Sernam 2.
3.2.3. Převedení činností nepředstavuje prodej aktiv, ale převedení celé společnosti Sernam SA (aktiv a pasiv)
(103)
I za předpokladu, že by převedení činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam představovalo prodej, dodržení čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2 předpokládá, že se tento prodej týká pouze aktiv a ne celé společnosti Sernam SA (aktiv a pasiv). Uvedené vyplývá z 217. bodu odůvodnění rozhodnutí Sernam 2, který je citován v 89. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí.
(104)
Jak je uvedeno v oddílu 2.4, převedení činností Sernam SA na společnost Financière Sernam, provedené SNCF, je založeno na využívání společností Sernam SA její dceřiné společnosti Sernam Xpress, kterou plně vlastní a na kterou byla převedena aktiva Sernam SA a také její pasiva s výjimkou některých jejích závazků vůči mateřské společnosti SNCF. Před tímto převodem přistoupila SNCF na navýšení kapitálu společnosti Sernam SA v částce 57 milionů EUR a tato disponibilní likvidita byla zahrnuta do převáděných aktiv. Po provedení převodu přistoupila SNCF k navýšení kapitálu společnosti Sernam Xpress v částce 2 milionů EUR. Poté byly akcie společnosti Sernam Xpress prodány společnosti Financière Sernam za stejnou částku (2 miliony EUR).
(105)
Jak je uvedeno v oddílu 2.7.1.3, francouzské orgány odůvodňují nutnost této transakce jak francouzským právem, tak rozhodnutím Sernam 2.
(106)
Zdůrazňují, že celkový výsledek transakce je stejný jako výsledek prodeje aktiv. Je ji prý nutno proto považovat za prodej aktiv Sernam SA v celku, a to ve smyslu čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2.
(107)
Komise dospívá k jinému závěru, a to ze dvou důvodů.
3.2.3.1. Převedení spočívá v převodu aktiv a pasiv v celku v rámci jedné skupiny, po němž následuje prodej akcií (share deal) dceřiné společnosti, jež je nabyla
(108)
Transakce provedená společností SNCF umožnila společnosti Financière Sernam nabýt akcie společnosti Sernam Xpress, a tudíž přistoupit k prodeji akcií („share deal“).
(109)
SNCF sice nejprve provedla transakci označovanou podle francouzských orgánů francouzským právem za „částečný vklad aktiv“ (ve skutečnosti aktiv a pasiv). Ovšem ani v případě oddělené analýzy nelze tuto transakci označit za „prodej aktiv třetí straně“. Uskutečnila se za zápornou cenu ve výši 57 milionů EUR, a nepředstavuje proto prodej (viz oddíl 3.2.2). Netýká se navíc pouze aktiv, ale také všech pasiv, s výjimkou některých závazků Sernam SA vůči své mateřské společnosti SNCF. Jednalo se tak o převedení celé společnosti Sernam SA (aktiv a pasiv) a ne o prodej pouhých aktiv (viz také oddíl 3.2.3.2).
(110)
Nakonec bylo toto převedení provedeno na dceřinou společnost v plném vlastnictví, kterou byla společnost Sernam Xpress, tedy subjekt vytvořený ad hoc a určený k převzetí aktiv a pasiv společnosti Sernam SA s jediným cílem, aby byla sama prodána společnosti Financière Sernam. Tento vklad tak nebyl učiněn do třetího podniku, který by byl na SNCF nezávislý.
(111)
Akcie společnosti Sernam Xpress byly poté prodány společnosti Financière Sernam, což také nepředstavuje prodej aktiv třetí straně, ale převedení akcií nebo-li share deal (a tedy převedení celého podniku).
(112)
Žádná z transakcí provedených SNCF proto nepředstavuje prodej aktiv společnosti Sernam SA v celku společnosti bez právní vazby na SNCF, a podmínky uvedené v čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2 nebyly tudíž splněny.
3.2.3.2. Převedení se neomezuje na aktiva, ale zahrnuje celou společnost SA (aktiva a pasiva)
(113)
Bod odůvodnění č. 217 rozhodnutí Sernam 2 uvedený v 89. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí stanoví jasné rozlišení mezi prodejem aktiv na jedné straně a prodejem celé společnosti Sernam SA (aktiv a pasiv) na straně druhé. Z tohoto bodu odůvodnění jasně vyplývá, že pokud by francouzské orgány musely, jak měly v úmyslu v okamžiku přijetí rozhodnutí Sernam 2, přistoupit na prodej celé společnosti Sernam SA (aktiv a pasiv), měly za povinnost dodržet podmínky uvedené v čl. 3 odst. 1 rozhodnutí Sernam 2.
(114)
Výsledkem různých převodních transakcí je, že společnost Financière Sernam nabytím společnosti Sernam Xpress získává v okamžiku přijetí rozhodnutí Sernam 2 všechna aktiva a pasiva společnosti Sernam SA kromě následujícího: na jedné straně se aktiva navýšila vložením částky 57 milionů EUR ve prospěch společnosti Sernam SA a 2 milionů EUR ve prospěch společnosti Sernam Xpress (viz také oddíl 3.2.4 tohoto rozhodnutí) a jednak se pasiva snížila o výši akcionářské půjčky získanou společností Sernam SA od skupiny SNCF, která odpovídala pasivu za zrušení smlouvy „IBM - GPS“, a o částku závazku vrácení neslučitelné podpory ve výši 41 milionů EUR.
(115)
Tyto okrajové úpravy ovšem nemohou zastřít skutečnost, že zásadní část aktiv a pasiv společnosti Sernam SA byla skutečně převedena nejprve na společnost Sernam Xpress a poté na společnost Financière Sernam.
(116)
Převedení činností tak nepředstavuje prodej aktiv ale, až na některé výjimky, převedení celé společnosti Sernam SA (aktiv a pasiv). Podmínky uvedené v čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2 tak nebyly dodrženy, a to také z tohoto důvodu.
3.2.4. Převedení se neomezuje na aktiva vlastněná společností Sernam SA v okamžiku přijetí rozhodnutí Sernam 2, ale byla navýšena o částku 59 milionů EUR
(117)
Na straně aktiv Komise rovněž zaznamenává, že navýšením kapitálu společností Sernam SA a Sernam Xpress došlo k přidání částky ve výši 59 milionů EUR a že při zohlednění úhrady ve výši 2 milionů EUR společností Financière Sernam představuje tento dodatek z hospodářského hlediska částku 57 milionů EUR. Takový dodatek k aktivům čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2 nepovoluje.
3.2.5. Převedení činností neproběhlo prostřednictvím otevřeného a transparentního řízení
(118)
Francouzské orgány nejprve připravily otevřené a transparentní řízení. Na konci tohoto řízení ovšem SNCF neobdržela žádnou závaznou nabídku.
(119)
Po neúspěšném otevřeném a transparentním řízení byla smlouva ohledně různých převodů činností společnosti Sernam SA uzavřena se společností Financière Sernam. Protože se posledně jmenovaná společnost nezúčastnila jako taková a nezávislým způsobem otevřeného a transparentního řízení, převedení činností prostřednictvím otevřeného a transparentního řízení se tak nakonec neuskutečnilo.
(120)
Podmínky uvedené v čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2 tak nebyly dodrženy rovněž z tohoto důvodu.
3.2.6. Cíl prodeje aktiv nebyl dodržen
(121)
Rozhodnutí Sernam 2 vysvětluje ve svém bodě odůvodnění č. 217 cíl prodeje aktiv takto:
„Sernam […] uvolní své části trhu ve prospěch nezávislého nabyvatele (který bude moci de facto pokračovat ve své činnosti s aktivy Sernamu).“
(122)
Cílem prodeje aktiv tak bylo uvolnění částí trhu a aktiv společnosti Sernam SA a zároveň umožnit třetímu subjektu tato aktiva používat. Prodej aktiv měl tedy za cíl přerušit hospodářskou činnost společnosti Sernam SA.
(123)
V tomto konkrétním případě nabylo ovšem celou společnost Sernam SA její vedení, které se seskupilo v budoucí společnosti Financière Sernam. Nepřerušení hospodářské činnosti je úplné. Podnik je zbaven značné části svého dluhu a získal volný kapitál ve výši 59 milionů EUR, z nichž 57 milionů připadá z hospodářského hlediska na SNCF. Kromě skutečnosti, že provedená transakce nedodržuje podmínky uvedené v čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2, neumožňuje navíc ani dosáhnout cílů sledovaných tímto rozhodnutím. Vede naopak k posílení hospodářského subjektu, které může zhoršit narušení hospodářské soutěže, zatímco opatření uložená rozhodnutím měla za cíl právě jeho zmírnění.
3.2.7. Argumenty předložené Francií neumožňují prokázat dodržení čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2
(124)
Tvrzení Francie, podle nějž transakce brány jako celek údajně odpovídají prodeji aktiv v celku, nelze přijmout. Prvním příznačným rysem prodeje aktiv v celku je již z jeho podstaty skutečnost, že nemůže být založen na prodeji akcií. Komise proto nemůže přijmout tvrzení, podle nějž se několik různých právních aktů (částečný vklad aktiv a pasiv a následující share deal) rovná jednomu danému právnímu aktu (prodej aktiv), pokud jeden ze skutečně provedených právních aktů představuje vyvrácení hledaného právního aktu.
(125)
Stejně tak nelze přijmout tvrzení, podle nějž francouzské právo neumožňuje přímý prodej aktiv společnosti Sernam SA společnosti Financière Sernam. Zaprvé je nutno připomenout, že rozhodnutí Sernam 2 ponechávalo Francii možnost dvou alternativních řešení, jak toto rozhodnutí provést. Za předpokladu, že by se prodej aktiv ukázal jako nemožný, mohly francouzské orgány stále provést toto rozhodnutí podle možnosti, s níž počítá čl. 3 odst. 1 rozhodnutí Sernam 2 (omezit vlastní činnosti společnosti Sernam SA na pouhou dopravu zásilek po železnici, přičemž by dopravu po silnici zajišťovali subdodavatelé). Zadruhé, pokud by se věřitelské třetí strany skutečně postavily proti prodeji za zápornou cenu, mohlo být na společnost Sernam SA uvaleno kolektivní úpadkové řízení, v jehož rámci by k prodeji aktiv mohlo dojít.
(126)
Pokud měly francouzské orgány potíže s provedením rozhodnutí Sernam 2, měly se obrátit na Komisi, aby v dohodě s ní dospěly k řešení ohledně jiného postupu, a to na základě zásady loajální spolupráce stanovené v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (SEU). Francouzské orgány sice dne 24. listopadu 2004 Komisi navštívily a dne 21. prosince 2004 ji dopisem úředně informovaly o rozhodnutí prodat aktiva v celku, aniž by ovšem popsaly zásadní prvky tohoto postupu, je ale nutno zdůraznit, že Francie v žádném okamžiku Komisi neoznámila změnu plánu restrukturalizace, který Komise ve svém rozhodnutí Sernam 2 podmínečně schválila. Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (28) ale ve svém oddílu 3.2.3 potvrzují, že se členský stát nesmí odchýlit od plánu restrukturalizace bez předchozího oznámení a souhlasu Komise.
(127)
Komise ale nikdy nevyslovila souhlas s převedením činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam, které Francie provedla.
3.2.8. Závěr: Francie nedodržela článek 3 rozhodnutí Sernam 2 a zneužila podporu ve výši 503 milionů EUR
(128)
Jako závěr zastává Komise názor, že článek 3 rozhodnutí Sernam 2 nebyl dodržen. Došlo proto ke zneužití podpory na restrukturalizaci ve výši 503 milionů EUR, kterou podmíněně povolilo rozhodnutí Sernam 2.
3.2.9. Podpora ve výši 503 milionů EUR není slučitelná s vnitřním trhem
(129)
Protože podporu ve výši 503 milionů EUR příjemce použil za porušení rozhodnutí Sernam 2, není tato podpora na základě tohoto rozhodnutí slučitelná s vnitřním trhem.
(130)
Uvést důvody slučitelnosti podpory přísluší podle judikatury Soudního dvora členskému státu. Protože Francie žádné důvody slučitelnosti neuvedla, dochází Komise k závěru, že podpora ve výši 503 milionů EUR je neslučitelná s vnitřním trhem a je nutno ji získat zpět, a to navýšenou o úroky ode dne, kdy byla dána k dispozici.
(131)
Toto vrácení musí být vymáháno od společnosti Financière Sernam a jejích dceřiných společností, a to zejména od společností Sernam Services a Aster, které dnes pokračují v hospodářské činnosti, jež byla příjemcem podpory a byla dříve vykonávána společností Sernam SA (dnes likvidované) a poté společností Sernam Xpress (jejíž majetek byl pohlcen společností Financière Sernam následkem všeobecného převedení majetku). Je nutno se domnívat, že nejprve společnost Sernam Xpress převzala následkem transakce, jež proběhla uvnitř skupiny, všechny části aktiv a část pasiv společnosti Sernam SA. Společnost Sernam Xpress tak pokračovala ve výkonu hospodářské činnosti společnosti Sernam SA (viz rovněž podrobné prokázání v oddílu 3.3). Z důvodu všeobecného převodu majetku představuje poté společnost Financière Sernam právní nástupkyni společnosti Sernam Xpress. Společnost Financière Sernam a její dceřiné společnosti, a to zejména Sernam Services a Aster, potom pokračují v činnosti společností Sernam SA a Sernam Xpress, a mají tak nadále prospěch z podpory ve výši 503 milionů EUR, která byla původně poskytnuta společnosti Sernam SA.
3.3. VRÁCENÍ PODPORY VE VÝŠI 41 MILIONŮ EUR
(132)
Státní podpora ve výši 41 milionů EUR, kterou měla Francie od jejího příjemce získat zpět na základě rozhodnutí Sernam 2, byla zapsána do pasiv likvidace společnosti Sernam SA.
(133)
Francouzské orgány se domnívají, že podle článku 4 rozhodnutí Sernam 2 má údajně převedení činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam prostřednictvím řízení, jež označují za otevřené a transparentní, za následek omezení povinnosti vrácení pouze na společnost Sernam SA.
(134)
Článek 4 rozhodnutí Sernam 2 zní takto:
„Veškerý dílčí nebo celkový prodej Sernamu musí být proveden za tržní cenu a prostřednictvím transparentního řízení, otevřeného všem konkurentům. Za těchto podmínek připadne společnosti Sernam, pokud bude nadále existovat, úhrada podpory 41 mil. EUR.“
(135)
Článek 4 rozlišuje, zda došlo či nedošlo k přerušení hospodářské činnosti společnosti Sernam. V případě zrušení této činnosti není nutno vrácení vymáhat od stran, které nabyly aktiva za tržní cenu v rámci otevřeného a transparentního řízení.
(136)
Komise vedle toho zaznamenává, že Soudní dvůr a Tribunál ve svých judikaturách přikládají těmto stejným faktorům rozhodující význam.
(137)
Rozsudek ve věci SMI (29) rozlišuje v případě prodeje činností, jež byly příjemcem podpory, dvě možnosti, a to prodej podílů v podniku, po němž si podnik, který byl příjemcem podpory, zachová svou právní subjektivitu (share deal), a prodej všech nebo části aktiv podniku jinému podniku, po němž hospodářská činnost, jež byla příjemcem podpory, není nadále vykonávána stejnou právnickou osobou (asset deal).
(138)
Pokud jde o share deal, Soudní dvůr rozhodl, že: (30)
„[…] je v případě, že podnik, který obdržel protiprávní podporu, je získán za tržní cenu, tj. za nejvyšší cenu, kterou by byl ochoten zaplatit soukromý investor za normálních podmínek hospodářské soutěže za tuto společnost ve stavu, v němž se - zejména po obdržení státní podpory - nachází, prvek podpory hodnocen za tržní cenu a zahrnut do kupní ceny. Za těchto podmínek nelze mít za to, že nabyvatel byl zvýhodněn ve vztahu k ostatním hospodářských subjektům na trhu (v tomto ohledu viz rozsudek ze dne 20. září 2001 ve věci Banks, C-390/98, Sb. rozh., s. I-6117, bod č. 77).
Pokud jde o tento konkrétní příklad, podnik, jemuž byly poskytnuty protiprávní státní podpory, si zachoval svou právní subjektivitu a nadále vykonává na svůj účet činnosti dotované státními podporami. Tento podnik si proto běžně zachová konkurenční výhodu spojenou s uvedenými podporami, a proto je to právě on, kdo musí být povinen vrátit částku rovnající se výši těchto podpor. […]“
(139)
Pokud jde o asset deal, pokračuje Soudní dvůr takto: (31)
„Je samozřejmě možné, aby se v případě, kdy jsou vyčleněné podniky založeny za účelem zachování kontinuity části činnosti podniku, který obdržel podporu a který vyhlásil úpadek, v případě nutnosti rovněž od těchto podniků požadovalo navrácení dotyčné podpory, pokud se zjistí, že nadále využívají konkurenční výhodu spojenou se získáním podpory. Mohlo by tomu být tak zejména v případě, kdy tyto podniky přistupují ke skupování aktiv společnosti v likvidaci, aniž by za ně hradily cenu odpovídající tržním podmínkám, nebo pokud se prokáže, že vznik těchto podniků měl za důsledek obejití povinnosti vrátit tyto podpory.“
(140)
Stejné rozlišení lze nalézt v rozsudku ve věci Seleco (32). V tomto rozsudku Soudní dvůr potvrzuje, že Komise může být dovedena k požadavku, aby se vrácení neomezovalo na původní podnik, ale bylo rozšířeno i na podnik, který zaručuje jeho neomezené trvání prostřednictvím výrobních prostředků, které na něj byly převedeny, umožní-li určité prvky tohoto převodu konstatovat, že mezi těmito dvěma entitami existuje hospodářská návaznost. Pro účely zjištění hospodářské návaznosti Soudní dvůr uznal rovněž relevantnost těchto ukazatelů: předmět převodu (aktiva a pasiva, zachování pracovní síly, seskupená aktiva), cena převodu, totožnost akcionářů nebo majitelů nástupnického a původního podniku, okamžik, kdy k převodu došlo (po zahájení vyšetřování, zahájení řízení nebo konečném rozhodnutí) nebo dále ekonomickou logiku operace (33).
(141)
Je vhodné rovněž zdůraznit, že prodeje aktiv ve věcech SMI a Seleco proběhly v rámci kolektivního úpadkového řízení pod dohledem soudce. Týkaly se pouze části aktiv podniků v kolektivním úpadkovém řízení. Podle Soudního dvora navíc nebylo prokázáno, že neproběhly za tržních podmínek.
(142)
Soud prvního stupně analyzoval případ asset deal v rozsudku ve věci CDA (34) a ověřoval zejména, zda v tomto konkrétním případě existují skutečnosti, které by mohly vést k závěru o obejití příkazu k navrácení pomocí částečného prodeje aktiv. Soud prvního stupně usoudil, že v tomto konkrétním případě Komise podobný úmysl neprokázala a že společnost CDA účinně nevyužívala konkurenčního zvýhodnění spojeného se získáním podpor. Soud prvního stupně postavil toto zjištění na dvou věcných skutečnostech: prodej byl omezen na část aktiv prodaných v celku a tento postup (tj. prodej v celku) umožnil získat vyšší částku, než by bylo možno získat při odděleném prodeji jednotlivých částí dotyčných aktiv.
(143)
Za účelem zjištění, zda je nutno rozšířit navrácení na společnost Financière Sernam a její dceřiné společnosti Sernam Services a Aster, je proto třeba přezkoumat převedení činností Sernam SA na Financière Sernam z hlediska kritérií vypracovaných Soudním dvorem a Soudem prvního stupně.
(144)
Pokud jde nejprve o převod všech aktiv a pasiv kromě tří finančních pasiv (akcionářská půjčka získaná společností Sernam SA od skupiny SNCF, pasivum spojené se zrušením smlouvy „IBM - GPS“ a povinnost vrátit neslučitelnou podporu ve výši 41 milionů EUR) ze společnosti Sernam SA na společnost Sernam Xpress, Komise zjišťuje, že se tento převod týkal celého podniku (viz oddíl 3.2.3). Mezi společnostmi Sernam SA a Sernam Xpress proto existuje hospodářská návaznost. Tato skutečnost odlišuje tento konkrétní případ od skutečností, jež vedly k rozsudkům ve věcech SMI, Seleco a CDA, které se týkaly pouze prodeje části aktiv. K převodu navíc došlo v rámci skupiny. Proběhl po konečném rozhodnutí Komise, kterým se nařizovalo vrácení podpory, a jeho jedinou ekonomickou logikou bylo umožnit pokračování činnosti společnosti Sernam, aniž by se přitom musely splnit podmínky uložené v článku 3 rozhodnutí Sernam 2. Jsou proto splněna všechna kritéria prokazující hospodářskou návaznost ve smyslu rozhodnutí a rozsudku ve věci Seleco.
(145)
Komise mimochodem konstatuje, že převod na společnost Sernam Xpress neodpovídá tržním podmínkám. Převod na společnost Sernam Xpress byl uskutečněn za zápornou cenu a nebyl výsledkem otevřeného a transparentního řízení (viz oddíl 3.2.5). K záporné ceně ve výši 57 milionů EUR, jež je pojata jako provozní podpora na pokrytí ztrát společnosti Sernam Xpress za období 2005-2008 (35), je nutno připočítat odepsání pohledávky SNCF vůči Sernam SA ve výši 38,5 milionu EUR (viz 27. bod odůvodnění). Komise nakonec také zjišťuje, že u pasiv, která zůstávají ve společnosti Sernam SA, se jedná o dluhy vůči třetím stranám a ne vůči SNCF. Vložením kapitálu ve výši 57 milionů EUR umožnila SNCF společnosti Sernam Xpress uhradit tyto pohledávky v celém jejich rozsahu, a to alespoň za období 2005-2008. Pokud by ale SNCF prodala pouze aktiva za kladnou cenu, byly by dluhy Sernam SA vůči třetím stranám uhrazeny pouze do výše příjmu z prodeje. Tato skutečnost je dodatečným důkazem toho, že smluvní vyváženost mezi SNCF a společností Financière Sernam neodpovídá tržním podmínkám.
(146)
Je také nutno konstatovat, že záporná cena ve výši 57 milionů EUR je vyšší než nejlepší nabídka při neúspěšném nabídkovém řízení, kdy záporná cena dosáhla výše 56,4 milionů EUR (nabídka v druhém kole [zájemce 5]).
(147)
Převod umožnil, aby se společnost Sernam Xpress vyhnula příkazu k vrácení částky 41 milionů EUR, kterým byla zatížena společnost Sernam SA, a umožnil jí dále pokračovat v činnostech společnosti Sernam SA, aniž by tuto podporu musela vracet a aniž by musela dodržet podmínky článku 3 rozhodnutí Sernam 2.
(148)
Z těchto důvodů dochází Komise k závěru, že převod činností společnosti Sernam SA na společnost Sernam Xpress měl za následek, že si společnost Sernam Xpress zachovala účinné využívání konkurenčního zvýhodnění spojeného se získáním poskytnutých podpor. Mezi oběma společnostmi existovala totiž hospodářská návaznost a u převodu se jedná o obejití příkazu k navrácení, kterým byla zatížena společnost Sernam SA.
(149)
Jak je vysvětleno v rozsudcích ve věcech SMI a Seleco, prodej akcií společnosti, jež je příjemcem protiprávní podpory, akcionářem třetí osobě nemá vliv na povinnost získat podporu zpět od společnosti, jež je jejím příjemcem. Prodej podílů společnosti Sernam Xpress společnosti Financière Sernam neměl proto za následek zbavení společnosti Sernam Xpress povinnosti vrátit podporu ve výši 41 milionů EUR.
(150)
Po spojení Sernam Xpress a Financière Sernam přešla povinnost vrácení na společnost Financière Sernam. Tato společnost a její dceřiné společnosti, a to zejména Sernam Services a Aster, navíc pokračují v činnosti společností Sernam SA a Sernam Xpress, a mají tak nadále prospěch z podpory ve výši 41 milionů EUR, která byla původně poskytnuta společnosti Sernam SA.
(151)
Z důvodů vysvětlených výše v bodě 3.4 nelze kromě toho přijmout tvrzení francouzských orgánů vycházejících z uplatnění zásady soukromého investora v tržním hospodářství.
3.4. NOVÉ PODPORY POSKYTNUTÉ SPOLEČNOSTI SERNAM XPRESS
(152)
Memorandum o porozumění ze dne 21. července 2005 počítá s určitým počtem opatření, která mohou představovat nové podpory (viz výše 36. bod odůvodnění). Komise musí ověřit, zda tato opatření představují nové podpory, a pokud ano, zda je lze prohlásit za slučitelné s vnitřním trhem.
(153)
Podle francouzských orgánů by měla být všechna tato opatření v souladu se zásadou soukromého investora v tržním hospodářství. SNCF převedla údajně činnosti společnosti Sernam SA na společnost, jež předložila v otevřeném a transparentním nabídkovém řízení nejlepší nabídku a tato nabídka, byť spočívala v záporné ceně, má být pro stát jako akcionáře méně nákladná než likvidace společnosti Sernam.
(154)
Komise soudí, že v případě, kdy se má získat podpora zpět, nelze zásadu soukromého investora uplatňovat. Při vymáhání podpory stát jedná na základě povinností, které mu podle unijního práva přísluší, a ne jako akcionář.
(155)
Komise ostatně zaznamenává, že čl. 3 odst. 2 rozhodnutí Sernam 2 chápal prodej aktiv jako ekvivalent vyrovnávacích opatření uložených v čl. 3 odst. 1. Podle bodu č. 40 pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (36) nelze postoupení ztrátové činnosti považovat za vyrovnávací opatření. Záporná cena dohodnutá mezi SNCF a společností Financière Sernam ukazuje, že se jedná o postoupení ztrátové činnosti, které nelze považovat za rovnocenné vyrovnávacímu opatření. V tomto případě odpovídá záporná cena provozní podpoře poskytnuté podniku, která již z podstaty nemůže omezit narušení hospodářské soutěže.
(156)
Pokud by se mělo přijmout stanovisko zastávané Francií, Francie by se mohla vyhnout povinnosti získat zpět od společnosti Sernam SA a jakékoliv jiné společnosti, která pokračuje v její hospodářské činnosti, podporu ve výši 41 milionů EUR prohlášenou za neslučitelnou rozhodnutím Sernam 2 a dále také podporu ve výši 503 milionů EUR, jež byla zneužita. Takový výsledek by byl v jasném rozporu s judikaturou Soudního dvora, podle níže je členský stát vyzván, aby získal zpět podporu neprodleně za použití všech dostupných právních prostředků, a to včetně zabavení aktiv podniku a případně jeho vyhlášení v úpadku, pokud dotyčné vrácení není schopen provést (37).
(157)
Přijetí stanoviska zastávaného Francií by rovněž vedlo k diskriminaci mezi soukromým a veřejným podnikem. Zatímco by stát vymáhal vrácení od soukromého podniku, a to v případě potřeby až do jeho likvidace, mohl by se veřejný podnik tomuto údělu vyhnout pouze proto, že je pro stát méně nákladné jej prodat za zápornou cenu než získat zpět protiprávní a neslučitelné podpory, které podnik získal.
(158)
Z těchto důvodů Komise soudí, že se Francie nemůže odvolávat na zásadu soukromého subjektu v tržním hospodářství, aby se vyhnula tomu, že opatření, s nimiž počítá memorandum o porozumění ze dne 21. července 2005, mohou být označena za státní podporu.
(159)
Je proto nutno zjistit, zda dotyčná opatření poskytla společnosti Sernam Xpress nebo společnosti Financière Sernam zvýhodnění. Protože se oba tyto podniky později spojily, není nutno rozlišovat mezi zvýhodněním jednoho nebo druhého z nich. Jsou splněna tři další kritéria přítomnosti podpory: opatření jsou poskytnuta z prostředků veřejného podniku, tj. SNCF; SNCF představuje veřejnoprávní subjekt (organisme de droit public - EPIC) a jako takový podléhá těsné kontrole státu; poskytnutí výhody je proto přičitatelné státu. Protože Sernam Xpress/Financière Sernam provozují činnost v oblasti silniční dopravy, která je v rámci Unie otevřena hospodářské soutěži, zvýhodnění může tuto soutěž narušit a ovlivnit obchod mezi členskými státy.
3.4.1. Navýšení kapitálu společnosti Sernam SA ve výši 57 milionů EUR společností SNCF
(160)
Navýšením kapitálu společnosti Sernam SA o částku 57 milionů EUR provedeném společností SNCF získala Sernam SA značnou finanční výhodu, které se jejím konkurentům nedostalo. Tato výhoda byla později převedena společně s ostatními aktivy a pasivy na společnost Sernam Xpress.
3.4.2. Navýšení kapitálu společnosti Sernam Xpress ve výši 2 milionů EUR společností SNCF
(161)
Navýšením kapitálu společnosti Sernam Xpress o částku 2 miliony EUR provedeném společností SNCF získala Sernam Xpress značnou finanční výhodu, které se jejím konkurentům nedostalo. Komise ale bere na vědomí, že SNCF obdržela od společnosti Financière Sernam platbu ve výši 2 milionů EUR, což vyrovnává navýšení kapitálu o částku 2 miliony EUR, která tím pádem zvýhodnění neposkytla.
3.4.3. Odepsání pohledávek SNCF vůči společnosti Sernam SA
(162)
Jak je vysvětleno v 33. bodě odůvodnění, převedení činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam nezahrnuje dvě pohledávky SNCF vůči společnosti Sernam SA v celkové výši 38,5 milionu EUR. Odepsáním těchto pohledávek poskytuje SNCF společnosti Sernam Xpress/Financière Sernam zvýhodnění ve stejné výši.
3.4.4. Záruky poskytnuté společností SNCF
(163)
Při převedení činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam poskytla SNCF tyto záruky:
-
zavázala se dokončit ve stanovené lhůtě výstavbu zvláštního závodu (ve městě Valenton), který je nutný pro provozování nové koncepce dopravy zásilek po železnici, tzv. „Train bloc express“ (dále jen „TBE“), a to s pokutou ve výši 1 milionu EUR v případě zpoždění,
-
zavázala se uhradit případný růst nájmů u nových provozoven s rozdílem omezeným na nejvýše 3 miliony EUR,
-
prodloužila o tři roky nárok na návrat do mateřského podniku […] železničářů, kteří byli vysláni na práci v rámci společnosti Sernam,
-
prodloužila o tři roky sociální protokol, jenž zaručuje […] zaměstnancům společnosti Sernam převedení na nová pracovní místa v rámci SNCF v případě jejich propuštění (společností Sernam),
-
SNCF zaručila „trvání TBE“ (38) a přístup k tomuto typu vlaku (39). V tomto rámci zaplatila SNCF společnosti Sernam Xpress částku 3 miliony EUR.
(164)
Pokud jde o první dvě záruky, je zřejmé, že Sernam Xpress/la Financière Sernam výhodu poskytují. Bez těchto záruk by společnosti Sernam Xpress/Financière Sernam tyto náklady nemohly samy nést.
(165)
Pokud jde o záruky ohledně TBE, Komise soudí, že pro společnosti Sernam Xpress/Financière Sernam výrazně snižují riziko. Poskytují jim proto výhodu.
(166)
Podle Francie má ze záruky poskytnuté železničářům vlastně prospěch SNCF. SNCF totiž vyslala určitý počet železničářů pracovat do společnosti Sernam SA. Náklady spojené s těmito železničáři nesla společnost Sernam SA a tito železničáři měli nárok vrátit se do SNCF na pouhou žádost. Vzhledem k obavám, které mohla vyvolat případná privatizace, SNCF prodloužila dobu, během níž mohli železničáři uplatnit tento nárok, aby zabránila jejich masivnímu návratu, jež by byl pro SNCF nákladnější.
(167)
Komise se domnívá, že bez této záruky by železničáři s velkou pravděpodobností skutečně požádali v okamžiku převedení činností o návrat do SNCF. Společnost Sernam Xpress by je musela nahradit novými zaměstnanci se statusem pracovníků soukromého sektoru. Komise považuje v tomto konkrétním případě za pravděpodobné, že by mzdy těchto nových pracovníků byly nižší než mzdy železničářů, což by vyrovnalo dodatečné náklady, které by společnosti Sernam Xpress vznikly kvůli omezenější zkušenosti těchto nových zaměstnanců nebo kvůli potížím najmout jich vysoký počet za velmi krátkou dobu.
(168)
Pokud jde o prodloužení záruky převedení na nová pracovní místa na tři roky, Francie se domnívá, že představuje osobní právo poskytnuté SNCF některým zaměstnancům. Ani společnost Financière Sernam a ani společnost Sernam Xpress nebyly údajně stranami této dohody.
(169)
Komise tuto analýzu nesdílí. Díky této záruce je totiž výhodnější zůstat zaměstnán během dotyčného období u společnosti Sernam Xpress, aniž by tato společnost nesla jakékoliv dodatečné náklady.
(170)
Komise dochází k závěru, že záruky poskytnuté SNCF v memorandu o porozumění ze dne 21. července 2005 poskytují, s výjimkou záruky železničářům, společnostem Sernam Xpress/Financière Sernam výhodu.
(171)
Zatímco hodnotu prvních tří záruk lze snadno vyčíslit (1 milion EUR, 3 miliony EUR a 3 miliony EUR), v případě záruky zařazení zaměstnanců na nová místa tomu tak není. Francie by měla stanovit zvýšení mezd, které by společnosti Sernam Xpress/Financière Sernam musely zaměstnancům poskytnout, aby dosáhly stejný cíl, kdyby tato záruka neexistovala.
3.4.5. Prodejní cena
(172)
Ve 164. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení si Komise položila otázku, zda záporná cena „uhrazená“ společností Financière Sernam skutečně odpovídala tržní hodnotě. V tomto ohledu bere Komise na vědomí, že mezitím došlo ke spojení společností Sernam Xpress a Financière Sernam a že případná podpora společnosti Financière Sernam v podobě příliš vysoké záporné ceny nepřesáhla 57 milionů EUR podpory, již obdržela společnost Sernam Xpress jako novou podporu. Tím není nadále nutno vyslovit se k otázce případné podpory kupci.
3.4.6. Závěr k přítomnosti nových podpor
(173)
Opatření memoranda o porozumění ze dne 21. července 2005 popsané v tomto oddílu 3.4 představují nové podpory pro společnosti Sernam Xpress/Financière Sernam.
3.4.7. Neslučitelnost s vnitřním trhem a navrácení
(174)
Podle judikatury Soudního dvora přísluší členskému státu, aby uvedl důvody slučitelnosti určité podpory. Protože Francie žádné důvody slučitelnosti neuvedla, Komise dochází k závěru, že tyto podpory jsou neslučitelné s vnitřním trhem a je nutno je získat zpět navýšené o úroky.
(175)
Toto navrácení se musí provést u společnosti Financière Sernam a jejích dceřiných společností, a to zejména společností Sernam Services a Aster, které dnes pokračují v hospodářské činnosti, jež byla příjemcem podpory a kterou dříve vykonávala společnost Sernam Xpress (sloučená se společností Financière Sernam).
3.5. ZRUŠUJÍCÍ DOLOŽKA
(176)
Memorandum o porozumění ze dne 21. července 2005 obsahuje zrušující doložku pro případ záporného rozhodnutí Komise během pěti roků od jeho uzavření. Tato doložka by mohla rovněž představovat novou podporu. V podobném případě by ale náprava spočívala v její nepoužitelnosti. Protože doložka nebyla uplatněna, bylo tohoto cíle dosaženo. Dotyčnou doložku proto není nutno dále analyzovat.
3.6. OPRÁVNĚNÁ DŮVĚRA
(177)
Tvrzení uváděné francouzskými orgány, podle nějž kroky (jako jejich návštěva u Komise dne 24. listopadu 2004 a jejich dopis ze dne 21. prosince 2004) podniknuté v dobré víře vedly ke vzniku oprávněné důvěry ohledně souladu převedení činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam s rozhodnutím Sernam 2 a unijním právem, nelze přijmout.
(178)
Informace sdělené Francií se totiž omezily na informování Komise o rozhodnutí prodat aktiva v celku, aniž by popisovaly zásadní skutečnosti převodu aktiv společnosti Sernam SA. Zejména informační zpráva Komisi ze dne 21. prosince 2004 se omezuje na uvedení některých skutečností týkajících se organizace postupu postoupení aktiv a na jeho otevřenou a transparentní povahu s cílem uskutečnit prodej za tržní cenu do 30. června 2005.
(179)
Komise nebyla tehdy upozorněna na žádnou z následujících skutečností:
1)
na skutečnost, že plánované postoupení spočívá v převodu aktiv a pasiv v rámci skupiny na jiný právní subjekt (Sernam Xpress) s jeho následným postoupením (share deal);
2)
na skutečnost, že s aktivy bude postoupena také část pasiv a že v pasivech společnosti Sernam SA zůstane pouze příkaz k navrácení podpory ve výši 41 milionů EUR a pohledávky SNCF v částce 38,5 milionu EUR;
3)
na skutečnost, že Francie byla v případě nabídky na převzetí za zápornou cenu ochotna navýšit kapitál společností Sernam SA a Sernam Xpress.
(180)
Bez informací o těchto skutečnostech Komise nemohla předvídat způsob, jakým Francie rozhodnutí Sernam 2 nakonec provedla. Informační zpráva ze dne 21. prosince 2004 naopak naznačuje, že postoupení bude provedeno bez rozlišování mezi pasivy a za kladnou cenu, protože se v ní uvádí, že „jakmile bude postoupení uskutečněno, budou příjmy, které takto vzniknou, použity na úhradu pasiv právnické osoby Sernam, včetně neslučitelné podpory, a to v rámci obvyklých vnitrostátních postupů“.
(181)
Pokud se vzhledem k záporné povaze cen nabídnutých za aktiva společnosti Sernam ukázala eventualita navýšení kapitálu (prvek 3) až při obdržení nabídek, Francie si musela být při vypracování své informační zprávy ze dne 21. prosince 2004 vědoma alespoň možnosti prodeje aktiv s částí pasiv (prvek 2). Ať je tomu jakkoliv, francouzské orgány se nemohou nijak dovolávat s poukazem na oprávněnou důvěru, aniž by samovolně informovaly Komisi dne 21. prosince 2004 nebo později o těchto zásadních skutečnostech.
(182)
Konečně a především je nutno zdůraznit, že pokud měly francouzské orgány potíže s provedením rozhodnutí Sernam 2, měly se obrátit na Komisi, aby v dohodě s ní dospěly k řešení ohledně jiného postupu, a to na základě zásady loajální spolupráce stanovené v čl. 4 odst. 3 SEU. Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (40) ve svém oddílu 3.2.3 potvrzují, že při uplatnění této obecné zásady se členský stát nesmí odchýlit od plánu restrukturalizace bez předchozího oznámení a souhlasu Komise.
(183)
Komise navíc nikdy nevyslovila souhlas s převedením činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam, které Francie provedla.
(184)
Komise proto dochází k závěru, že Francie a ani příjemci podpory se nemohou nijak dovolávat s poukazem na oprávněnou důvěru.
4. NAVRÁCENÍ
(185)
Komise dospěla k závěru, že podmínky rozhodnutí Sernam 2 nebyly dodrženy. Ve smyslu článku 16 nařízení č. 659/1999 proto došlo ke zneužití opatření podpory povolených rozhodnutím Sernam 2. Protože Francie neuvedla pro tyto podpory důvody jejich slučitelnosti, jedná se o podpory neslučitelné s vnitřním trhem. Francie proto musí přijmout veškerá opatření, aby tyto podpory s úroky získala zpět.
(186)
Výše těchto opatření podpory dosahuje částky 503 milionů EUR. Tato částka se skládá na jedné straně z různých podpor na restrukturalizaci ve výši 2 938 milionů franků, tj. 448 milionů EUR. Tyto podpory jsou uvedeny v tabulce č. 3 rozhodnutí ze dne 30. dubna 2003 a jejich hlavní prvky jsou přeneseny do níže uvedené tabulky:
(v milionech francouzských frank?)
P?vodní kapitál
44
Financování ztrát za rok 2000
698
Financování ztrát za rok 2001
252
Financování restrukturalizace: vklad SNCF
1 300
Financování restrukturalizace: akcioná?ská p?j?ka SNCF
250
Nadnáklady spojené se železni?á?i
394
Podpora na restrukturalizaci celkem
2 938
(187)
K dosažení částky 503 milionů EUR je nutno přidat výši podpor vyplacených v rámci smluv o dopravě zavazadel a tisku ve výši 34 milionů EUR a v rámci smluv o dodávkách v celkové výši 21 milionů EUR.
(188)
Pro více podrobností se odkazuje na rozhodnutí Sernam 1 ze dne 23. května 2001.
(189)
Za účelem provedení navrácení podpory s okamžitým účinkem sdělí francouzské orgány den, kdy byla každá podpora dána příjemci k dispozici (41). Počínaje tímto dnem se počítají u každého opatření úroky z vymáhané částky ze základu složeného v souladu s kapitolou V nařízení (ES) č. 794/2004 (42).
(190)
Je nutno získat zpět také podporu ve výši 41 milionů EUR, kterou považovalo za neslučitelnou již rozhodnutí Sernam 2, a to navýšenou o úroky vypočítané stejnou metodou.
(191)
Navýšení kapitálu ve výši 57 milionů EUR, odepsání pohledávek vůči společnosti Sernam SA společností SNCF v částce 38,5 milionů EUR a záruky poskytnuté společností SNCF při převedení činností Sernam SA na společnost Financière Sernam, s výjimkou záruky poskytnuté železničářům, představují rovněž státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem. Tyto nové podpory je nutno získat zpět navýšené o úroky vypočítané stejnou metodou. Pokud jde o způsob výpočtu částek k navrácení, Komise odkazuje na body odůvodnění č. 171 a 189 tohoto rozhodnutí.
(192)
Při stanovení částky podpory k navrácení může Francie zohlednit případné částky, které SNCF obdržela v rámci úpadku společnosti Sernam SA na základě splacení podpory ve výši 41 milionů a úroků s ní spojených a/nebo akcionářské půjčky a úroků s ní spojených.
(193)
Pokud by SNCF získala celkové splacení všech svých pohledávek, Francie zohlední případné částky získané SNCF následkem likvidace společnosti Sernam SA pouze úměrně poměru mezi částkou obou opatření podpory, jež byly zaevidovány, a celkovou částkou pohledávek zapsaných do pasiv společnosti Sernam SA.
(194)
Tato vrácení, a to včetně vrácení podpor původně poskytnutých společnostem Sernam SA a Sernam Xpress, se provedou u společnosti Financière Sernam a jejích dceřiných společností Sernam Services a Aster, jež dnes pokračují v hospodářské činnosti, která byla příjemcem podpor a kterou dříve vykonávala společnost Sernam Xpress (jež se spojila se společností la Financière Sernam) a před ní společnost Sernam SA.
(195)
Je nepochybné, že společnost Sernam Xpress a její provozní dceřiné společnosti Sernam Services a Aster pokračovaly v hospodářské činnosti společnosti Sernam SA, protože převedení činností společnosti Sernam SA na společnost Financière Sernam provedené Francií se uskutečnilo právě s tímto záměrem. Z jednotlivých prvků případu vyplývá, že společnosti Sernam Xpress, Sernam Services a Aster opravdu pokračovaly v provozování činnosti, jež byla příjemcem podpory, a to podle platného obchodního plánu společnosti Sernam SA a se stejnými zaměstnanci. Společnost Financière Sernam poté dne 30. června 2011 zrušila jako jediný společník společnost Sernam Xpress a převzala její majetek. Společnost Financière Sernam tak představuje právního nástupce společnosti Sernam Xpress a také jejího ekonomického nástupce, protože dnes (společnost Financière Sernam) vlastní a přímo ovládá provozní dceřiné společnosti, jimiž jsou společnosti Sernam Services a Aster. Společnost Financière Sernam a její dceřiné společnosti, a to zejména společnosti Sernam Services a Aster, navíc pokračují v činnostech společností Sernam SA a Sernam Xpress, a mají tak nadále prospěch z podpory. Společnost Sernam Services k tomu v květnu roku 2011 získala vklad aktiv v podobě převodu značky Sernam, jež je ohodnocována na částku 15 milionů EUR, aniž poskytla odpovídající vyrovnání. Pokud jde o společnost Aster, získala na jedné straně v březnu roku 2008 vklad na běžný účet ve výši 5 milionů EUR a tato částka jí byla odepsána v červenci roku 2008; na druhé straně se jí v prosinci roku 2011 dostalo navýšení kapitálu v podobě odepsání částky 5 599 998 EUR zapsaných na běžném účtu. Tyto dvě dceřiné společnosti tak byly příjemci podpor původně poskytnutých společnostem Sernam SA a Sernam Xpress nejenom jakožto společnosti, jež jsou součástí skupiny, a kvůli skutečnosti, že pokračují ve výkonu jejích činností, ale také kvůli převodu určitých aktiv nebo opatřením navýšení kapitálu v jejich prospěch.
(196)
Je nutno upřesnit, že sama společnost Sernam SA vznikla přeměnou společnosti Sernam SCS na akciovou společnost na konci roku 2001 (v tomto ohledu viz rozhodnutí Sernam 2, 11. bod odůvodnění). Původním příjemcem části dotyčných podpor tak byla společnost Sernam SCS.
(197)
Protože proti společnosti Financière Sernam a její dceřiné společnosti Sernam Services bylo dne 31. ledna 2012 zahájeno řízení o nuceném vyrovnání a proti společnosti Aster, jež je dceřinou společností Financière Sernam, dne 3. února 2012 konkurzní řízení, francouzské orgány se vyzývají, aby určily částku podpor navýšenou o úroky, kterou je nutno bezodkladně vrátit, aby bylo tyto podpory možno zapsat do pasiv těchto podniků,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Státní podpory v celkové částce 503 milionů EUR poskytnuté Francií společnosti Sernam SCS (jež se stala společností Sernam SA) a schválené Komisí rozhodnutím 2006/367/ES (43) ze dne 20. října 2004 byly zneužity. Jsou neslučitelné s vnitřním trhem. Z těchto podpor měly prospěch rovněž společnosti Sernam Xpress a Financière Sernam a její dceřiné společnosti Sernam Services a Aster.
2. Ze státní podpory ve výši 41 milionů EUR, již Francie poskytla společnosti Sernam SCS a kterou rozhodnutí Sernam 2 prohlásilo za neslučitelnou, měly prospěch rovněž společnosti Sernam Xpress a Financière Sernam a její dceřiné společnosti, a to zejména Sernam Services a Aster.
3. Navýšení kapitálu společnosti Sernam SA v částce 57 milionů EUR společností SNCF, odepsání pohledávek vůči společnosti Sernam SA společností SNCF v částce 38,5 milionů EUR a záruky poskytnuté společností SNCF při převedení činností Sernam SA na společnost Financière Sernam, s výjimkou záruky poskytnuté železničářům, představují státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Francie je povinna získat zpět podpory uvedené v článku 1 od společnosti Financière Sernam a jejích dceřiných společností Sernam Services a Aster.
2. Z částek, které je nutno vrátit, běží úroky počínaje dnem, kdy byly dány k dispozici příjemci, až do jejich skutečného vrácení.
3. Úroky se počítají ze základu složeného v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004.
Článek 3
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se provede s okamžitým účinkem.
2. Francie provede toto rozhodnutí ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
3. V rámci tohoto provedení může Francie zohlednit případné částky vrácené SNCF následkem likvidace společnosti Sernam SA, a to za podmínek uvedených výše.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Francie Komisi tyto informace:
a)
den, kdy bylo každé z opatření podpory dáno k dispozici příjemci, celkovou částku (jistina a úroky), kterou má příjemce u každého z opatření podpory vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých nebo plánovaných opatření k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
c)
doklady prokazující, že příjemci již bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Francie bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem vykonat toto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise Francie předloží neprodleně informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 9. března 2012.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN,
de 9 de marzo de 2012,
relativa a la Ayuda estatal SA.12522 (C 37/08) - Francia - Aplicación de la decisión «Sernam 2»
[notificada con el número C(2012) 1616]
(El texto en lengua francesa es el único auténtico.)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2012/398/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE) y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero (1);
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a);
Después de haber emplazado a los interesados a que presentaran sus observaciones, de conformidad con los citados artículos (2);
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
1.1. CONTEXTO GENERAL DEL PROCEDIMIENTO
(1)
El 23 de mayo de 2001, la Comisión aprobó una ayuda a la reestructuración de SCS Sernam (sociedad en comandita simple), que se convirtió en Sernam SA en diciembre de 2001 (en lo sucesivo, la «Decisión Sernam 1») (3).
(2)
El 20 de octubre de 2004, la Comisión adoptó una decisión final por la que confirmaba que la ayuda aprobada mediante la Decisión Sernam 1, por un importe de 503 millones EUR, era compatible con el mercado interior bajo ciertas condiciones (en lo sucesivo, la «Decisión Sernam 2») (4). Esta Decisión destacaba también la presencia de una ayuda adicional de 41 millones EUR incompatible con el mercado interior, que Francia debía recuperar.
(3)
Mediante carta de 24 de junio de 2005, un primer tercero (en lo sucesivo, el «primer denunciante») denunció la aplicación incorrecta de la Decisión Sernam 2 (5).
(4)
El 22 de febrero de 2006, ese primer denunciante presentó también un recurso por omisión contra la Comisión, en la medida en que, en su momento, esta no había actuado con respecto a su denuncia.
(5)
Mediante carta de 10 de abril de 2006 una segunda parte interesada, la empresa Mory Group (en lo sucesivo, el «segundo denunciante») presentó también una denuncia ante la Comisión (6).
(6)
En resumen, ambos denunciantes consideraban que la Decisión Sernam 2 había sido aplicada de manera abusiva y solicitaron que la Comisión incoara un nuevo procedimiento formal de examen de la aplicación por parte de Francia de la Decisión Sernam 2.
(7)
Mediante carta de 16 de julio de 2008, la Comisión informó a Francia de su decisión de incoar el procedimiento previsto en el artículo 108, apartado 2, del TFUE en relación con la aplicación por Francia de la Decisión Sernam 2, (en lo sucesivo, la «Decisión de incoación»). La Comisión expuso, en particular, sus dudas sobre la compatibilidad con la Decisión Sernam 2 de las modalidades elegidas por Francia para, según esta, aplicar dicha Decisión y sobre la posibilidad de que esas modalidades incluyeran nuevas ayudas estatales.
(8)
Esa Decisión de la Comisión de incoar el procedimiento se publicó en el Diario Oficial de la Unión Europea (7). Los argumentos de los dos denunciantes se resumen en su considerando 16. Mediante la misma Decisión, la Comisión emplazó a los interesados a que presentaran sus observaciones respecto a la aplicación por parte de Francia de la Decisión Sernam 2.
(9)
El 8 de octubre de 2008, las autoridades francesas presentaron sus observaciones sobre la Decisión de incoación.
(10)
La Comisión recibió observaciones al respecto de las partes interesadas. El primer denunciante presentó observaciones el 13 de noviembre de 2008. La Société Nationale des Chemins de Fer (en lo sucesivo, la «SNCF») presentó observaciones el 6 de febrero de 2009. El fondo de inversión Butler Capital Partners (en lo sucesivo, «BCP») presentó observaciones el 9 de febrero de 2009. La Comisión transmitió las observaciones recibidas a Francia el 25 de marzo de 2009, dándole la posibilidad de comentarlas, y recibió los comentarios de las autoridades francesas sobre las observaciones del primer denunciante el 7 de mayo de 2009.
(11)
El 15 de marzo de 2011, el segundo denunciante emplazó a la Comisión a que adoptara «medidas de instrucción» a fin de comprobar las condiciones de aplicación de la Decisión Sernam 2. La Comisión le contestó el 18 de mayo de 2011, indicando las medidas de instrucción llevadas a cabo desde la adopción de la Decisión de incoación.
(12)
El 25 de noviembre de 2009 y el 29 de noviembre de 2011, la Comisión envió sendas solicitudes de información a las autoridades francesas. Las respuestas se recibieron, respectivamente, el 15 de enero de 2010 y el 25 de enero de 2012.
1.2. CONTEXTO NACIONAL DEL PROCEDIMIENTO
(13)
El 3 de enero de 2007, la empresa Mory Group solicitó a las autoridades francesas que emitieran dos órdenes de adeudo: 1) Una contra Sernam SA relativa a la ayuda de 41 millones EUR declarada incompatible con el mercado común por la Decisión Sernam 2 y que, según el solicitante, no había sido efectivamente recuperada por Francia y 2) otra contra el beneficiario (no nombrado) de ayudas a la reestructuración de Sernam SA supuestamente concedidas por Francia con vistas a la operación de transferencia de los activos de Sernam SA (respecto a los detalles de esa operación, véase la sección 2.4 de la presente Decisión).
(14)
El Ministro de Economía, Hacienda e Industria rechazó por correo las peticiones del segundo denunciante. Tal decisión de rechazo fue objeto de un recurso por exceso de poder interpuesto por la sociedad Mory Group ante el Tribunal Administrativo de París. Según la información de que dispone la Comisión, ese litigio está aún pendiente.
(15)
Además, el 31 de enero de 2012 se presentó un procedimiento concursal contra la sociedad Sernam Xpress (en lo sucesivo, «Sernam Xpress»). Sernam Xpress es la sociedad que recibió los activos y pasivos no financieros de Sernam SA cuando tuvo lugar la operación de transferencia de activos de Sernam SA (respecto a los detalles de esa operación, véase la sección 2.4). El Tribunal de Comercio de Nanterre decidió un período de observación de seis meses y estableció una nueva audiencia el 27 de marzo de 2012.
2. DESCRIPCIÓN
2.1. LA EMPRESA SERNAM
(16)
Desde su creación en 1970 por la SNCF como servicio interno, las actividades de la empresa Sernam consisten en actividades de mensajería y transporte urgente de paquetes y palés (8).
(17)
El 1 de febrero de 2000, todas las actividades de Sernam se adjudicaron a una filial, constituyéndose así SCS Sernam (sociedad en comandita simple). SCS Sernam se transformó en sociedad anónima (Sernam SA) el 21 de diciembre de 2001. Sernam SA tenía en 2005 10 filiales operativas, así como una empresa de prestaciones viarias, la empresa Sernam Transport Route.
(18)
El 17 de octubre de 2005, Sernam Xpress recibió los activos y los pasivos no financieros de Sernam SA con motivo de la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam (respecto a los detalles de esa operación, véase la sección 2.4). Sernam Xpress era entonces propiedad al 100 % de Financière Sernam.
(19)
Durante el año 2006, BCP entró, con un 51,8 %, en el capital de Sernam Xpress. Al mismo tiempo, Sernam Xpress adquirió la empresa Coulonge, una empresa de transporte con sede en Limoges.
(20)
En el transcurso de 2011, las empresas Financière Sernam y Sernam Xpress se vieron en la obligación de reconstituir sus capitales propios antes del final del ejercicio contable. Dado que BCP no aportó el capital necesario, se efectuaron dos operaciones.
(21)
En primer lugar, en mayo de 2011, Sernam Xpress aportó la marca Sernam a su filial operativa, la sociedad Sernam Services (esta aportación se valora en 15 millones EUR).
(22)
En segundo lugar, el 30 de junio de 2011, la sociedad Sernam Xpress fue disuelta y la sociedad Financière Sernam, socio único, absorbió el patrimonio de aquella (operación denominada «transmisión universal de patrimonio»).
(23)
En consecuencia, el grupo Sernam está actualmente constituido por Financière Sernam y por las filiales de la antigua Sernam Xpress que son Sernam Services, ya mencionada, y la sociedad Aster (en lo sucesivo, «Aster»). Aster es la antigua empresa Sernam Transport Route. Sernam Xpress había vendido esta filial en diciembre de 2005, y había concedido una garantía sobre el volumen de negocios al comprador. En marzo de 2008, Sernam Xpress volvió a adquirir la sociedad, que, mientras tanto, había cambiado su nombre por Aster. En el momento de la recompra, Sernam Xpress aportó 5 millones EUR a Aster en cuenta corriente. Esta suma en cuenta corriente se le condonó a Aster en un Consejo celebrado en julio. En diciembre de 2011, la Financière Sernam, que, mientras tanto, había absorbido a Sernam Xpress (véase el considerando 22) recapitalizó a la sociedad Aster, condonándole 5 599 998 EUR consignados en cuenta corriente.
(24)
Dado que la situación financiera del grupo Sernam continuaba deteriorándose, el 31 de enero de 2011 se inició un procedimiento de administración judicial de las sociedades Financière Sernam y Sernam Services. El 3 de febrero de 2011, la filial Aster fue declarada en liquidación con continuación temporal de la actividad. El Tribunal de Comercio de Nanterre decidió un período de observación de seis meses y fijó una nueva audiencia el 27 de marzo de 2012.
2.2. LA DECISIÓN SERNAM 1, DE 23 DE MAYO DE 2001
(25)
En su Decisión Sernam 1, la Comisión autorizó una ayuda por importe de 503 millones EUR para la reestructuración de SCS Sernam. Esa ayuda se autorizaba, en particular, sobre la base de un compromiso de Francia de vender la empresa. En efecto, la sociedad Géodis SA (9), empresa de transporte y logística de Derecho común que cotiza en el segundo mercado de la bolsa de París debía adquirir el 60 % del capital de SCS Sernam. De este modo, Géodis debía haber pasado a asumir íntegramente las deudas de SCS Sernam de forma ilimitada (10) y a cubrir los gastos adicionales de la reestructuración por un importe de 67 millones EUR. SCS Sernam, por su parte, se comprometía a reducir el número de sus centros de explotación de 107 a 72 en el período comprendido entre 1999 y 2004, a reducir su volumen de negocios en un 18 %, a reducir su personal y a efectuar la reestructuración con el presupuesto mencionado y en el tiempo prescrito, es decir, antes del inicio de 2004.
2.3. LA DECISIÓN SERNAM 2, DE 20 DE OCTUBRE DE 2004
(26)
En su Decisión Sernam 2, la Comisión constató que la ayuda de 503 millones EUR autorizada por la Decisión Sernam 1 se abonó en condiciones distintas a las previstas en la Decisión Sernam 1, debido, en particular, a la asunción por Géodis del 15 % (en lugar del 60 % previsto) de las participaciones de SCS Sernam. Géodis renunció, además, a contribuir con fondos propios a los costes de reestructuración de la empresa por importe de 67 millones EUR.
(27)
En vista de estos elementos, la Comisión impuso condiciones a la autorización de 503 millones EUR de ayudas a la reestructuración concedidas a Sernam SA. El artículo 3 de la Decisión Sernam 2, que contiene estas condiciones, está formulado del modo siguiente:
«Artículo 3
1. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2, deberán cumplirse los siguientes requisitos:
a)
Sernam solo podrá desarrollar sus actividades de transporte de mensajería por ferrocarril con el concepto de Train Bloc Express, «TBE». A este respecto, la SNCF garantiza que ofrecerá a cualquier otro operador que así lo solicite las mismas condiciones que concede a Sernam para el desarrollo de transporte de mercancías por ferrocarril («TBE»).
b)
En cambio, durante los dos próximos años a partir de la fecha de notificación de la presente Decisión, Sernam deberá sustituir íntegramente sus medios propios y sus servicios de transporte por carretera por medios y servicios de transporte por carretera de una o varias empresas independientes, jurídica y económicamente, de la SNCF y seleccionadas por medio de un procedimiento abierto, transparente y no discriminatorio.
Por medios propios y servicios de transporte por carretera de Sernam se entenderá el conjunto de los medios viales -es decir, los vehículos de transporte por carretera- de la compañía Sernam en plena propiedad o en arrendamiento financiero/alquiler.
Las empresas que retomen las actividades por carretera de Sernam deberán garantizar toda la prestación del servicio con sus recursos propios.
2. No se aplicarán los requisitos del apartado 1 si Sernam vende sus activos en bloque antes del 30 de junio de 2005, a precio de mercado, a una empresa que no tenga ningún vínculo jurídico con la SNCF, con arreglo a un procedimiento transparente y abierto.»
(28)
En la Decisión Sernam 2, la Comisión señaló también que las autoridades francesas abonaron una ayuda adicional de 41 millones EUR a Sernam, consideró que la ayuda era incompatible con el mercado interior y ordenó su recuperación por Francia.
2.4. LA TRANSMISIÓN DE LAS ACTIVIDADES DE SERNAM SA A LA FINANCIÈRE SERNAM
(29)
A efectos de la ejecución de la Decisión Sernam 2, Francia afirma haber respetado la condición establecida en el artículo 3, apartado 2. Explica que, en un comunicado de prensa (11), la SNCF emplazó a todas las partes interesadas a ponerse en contacto con el Banco ABN AMOR y que se pidió a 34 grupos industriales, financieros o consorcios que examinaran el expediente. Las cartas de invitación para la primera ronda, enviadas por ABN AMRO a las partes que solicitaron el expediente incluyen una solicitud de ofertas de adquisición de la totalidad de los activos de Sernam SA (dado que la carta estaba en lengua inglesa, el término utilizado es assets).
(30)
Según las autoridades francesas, la situación económica de Sernam no permitió obtener propuestas de valoración positiva. Todas las ofertas presentadas en el marco de este procedimiento concluyeron con un valor claramente negativo:
-
[candidato 1] (oferta preliminar): -120 millones EUR;
-
[candidato 2] (oferta preliminar): -90,4 millones EUR;
-
[candidato 3] (oferta preliminar): -90,4 millones EUR;
-
[candidato 4] (oferta en la segunda ronda): -65,2 millones EUR;
-
[candidato 5] (oferta en la segunda ronda): -56,4 millones EUR.
(31)
Frente a la falta de ofertas en firme, el equipo de dirección de Sernam SA presentó una oferta de adquisición a través de una sociedad aún por crear, llamada en primer lugar Bidco y luego Financière Sernam.
2.4.1. Fecha efectiva de las operaciones de transmisión de las actividades de Sernam a la Financière Sernam
(32)
Esta oferta se remitió a la SNCF el 30 de junio de 2005 y fue aceptada en principio por la Dirección General de la SNCF el mismo día. No obstante, la celebración formal del Protocolo de Acuerdo entre todas las partes implicadas requirió ciertos trámites. El Protocolo de Acuerdo entre la SNCF, Sernam SA, Sernam Xpress (una de las 10 filiales al 100 % de Sernam SA, creada en 2002) y los dirigentes de la futura sociedad Financière Sernam, se firmó el 21 de julio de 2005 (en lo sucesivo, el «Protocolo de Acuerdo de 21 de julio de 2005»). La Financière Sernam se inscribió en el Registro Mercantil el 14 de octubre de 2005. Las diferentes operaciones de transmisión de las actividades de Sernam a la Financière Sernam, que se describen con detalle en los considerandos siguientes, se efectuaron el 17 de octubre de 2005.
2.4.2. Las diferentes operaciones de transmisión de las actividades de Sernam a la Financière Sernam
(33)
Las autoridades francesas indicaron que la transmisión de las actividades de Sernam a la Financière Sernam se dividió en cuatro fases:
a)
la SNCF recapitalizó su filial al 100 % Sernam SA por valor de 57 millones EUR;
b)
Sernam SA efectuó en beneficio de su filial al 10 % Sernam Xpress, una aportación que afectó a todos los elementos del activo, incluidos los 57 millones EUR de la recapitalización descrita en a), y del pasivo de Sernam, con exclusión únicamente de los pasivos denominados «financieros» (préstamo subordinado contraído por la sociedad Sernam SA con el grupo SNCF, pasivo correspondiente a la rescisión del contrato «GPS - IBM»;) por un importe de 38,5 millones EUR (12). Como contrapartida por esa aportación, Sernam SA recibió una participación en Sernam Xpress con un valor nominal de 100 EUR;
c)
posteriormente, Sernam Xpress procedió a un aumento del capital de 2 millones EUR, que fue suscrito en su totalidad por la SNCF; tras esta operación, la SNCF estaba en posesión de la mayoría de las participaciones de Sernam Xpress;
d)
Sernam SA y la SNCF vendieron por un precio de 2 millones EUR a la Financière Sernam la totalidad de sus participaciones en Sernam Xpress, lo que representaba la totalidad del capital de esta última.
(34)
Sernam SA fue liquidada judicialmente el 15 de diciembre de 2005. Los 41 millones EUR reembolsables a la SNCF en virtud de la Decisión Sernam 2 se consignaron en el pasivo de esta liquidación (13).
(35)
Las operaciones están representadas en el cuadro siguiente:
(36)
El Protocolo de Acuerdo de 21 de julio de 2005 preveía, además de la recapitalización por la SNCF, respectivamente, de Sernam SA por valor de 57 millones EUR y de Sernam Xpress por valor de 2 millones EUR, la concesión de garantías por la SNCF a la Financière Sernam (descritas con detalle en los considerandos 72 a 85 de la Decisión de incoación) y una cláusula resolutoria en caso de decisión negativa de la Comisión en los cinco años siguientes a la celebración del Protocolo de Acuerdo (descrita con detalle en el considerando 117 de la Decisión de incoación).
2.5. RAZONES QUE CONDUJERON A INCOAR EL PROCEDIMIENTO
(37)
En su Decisión de 16 de diciembre de 2008, la Comisión quiso comprobar si Francia había respetado, tal como pretende, el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2 y si el procedimiento de recuperación de la ayuda incompatible de 41 millones EUR elegido por Francia, es decir, la inclusión de la deuda con el Estado en la quiebra de Sernam SA, permitía efectivamente eliminar el falseamiento de la competencia ocasionado por la ayuda. Además, la Comisión quiso comprobar que la operación de transferencia de los activos de Sernam SA no dio lugar a nuevas ayudas estatales incompatibles con el mercado interior.
2.6. OBSERVACIONES DE LOS INTERESADOS
2.6.1. Observaciones de los denunciantes
(38)
En primer lugar, el primer denunciante considera que no se han cumplido las condiciones impuestas por la Decisión Sernam 2 para la venta de los activos de Sernam SA.
(39)
Ante todo, no se ha respetado la fecha límite impuesta por la Decisión Sernam 2 para efectuar la venta, es decir, el 30 de junio de 2005, puesto que las operaciones de transmisión no se aprobaron hasta el 17 de octubre de 2005 y la venta de las acciones hubiera debido llevarse a cabo el mismo día.
(40)
Además, respecto al precio de la transmisión, el primer denunciante considera que este se fijó únicamente tomando como referencia la oferta de la Financière Sernam. Esa oferta era en sí misma ilegal porque implicaba la concesión de nuevas ayudas, en particular la recapitalización de Sernam SA. Por último, el primer denunciante subraya que Sernam Xpress no era una empresa independiente de Sernam SA, como demuestra la Comisión en su Decisión de incoación.
(41)
Por otra parte, las operaciones de transmisión constituyen en realidad un share deal, es decir, el mantenimiento en el mercado de la entidad beneficiaria con un simple cambio de propietario de la entidad.
(42)
También denuncia la violación del requisito de organizar la venta mediante un procedimiento transparente y abierto. En su opinión, hubiera sido necesario someter a consulta pública y convocatoria de licitación la venta de Sernam Xpress, tras la doble recapitalización de Sernam SA y de Sernam Xpress, en vez de la de Sernam SA.
(43)
En segundo lugar, denuncia la manipulación realizada en la valoración de los activos y los pasivos trasmitidos y la subvaloración de la entidad vendida.
(44)
En tercer lugar, el primer denunciante enumera una serie de medidas que, a su modo de ver, constituyen nuevas ayudas: la recapitalización de 57 millones, la no recuperación de los 41 millones de ayuda ilegal y la condonación de deudas financieras de Sernam SA con la SNCF. Todas estas medidas son, en su opinión, ayudas incompatibles con el mercado interior.
(45)
En cuarto lugar, el primer denunciante subraya que Sernam SA debía ser liquidada en vez de cedida. Comparte las dudas de la Comisión sobre la inclusión de algunos de los costes en el cálculo de la liquidación y considera que en ningún momento aparece que el coste real de la reestructuración de Sernam fuera inferior al coste de una liquidación.
(46)
De todo ello, el primer denunciante concluye que no solo las autoridades francesas no cumplieron la obligación de recuperar una ayuda de 41 millones EUR declarada incompatible, sino que concedieron nuevas ayudas por un importe mínimo de 95 millones EUR, a los que conviene añadir diversas ayudas concedidas en forma de garantías.
(47)
Por su parte, el segundo denunciante no presentó observaciones sobre la Decisión de incoación.
2.6.2. Observaciones de las partes interesadas considerando que la Decisión Sernam 2 ha sido respetada
2.6.2.1. Observaciones de la SNCF
(48)
La SNCF considera que cumplió la condición establecida en el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2. Afirma haber vendido todos los activos de Sernam en un solo bloque, antes del 30 de junio de 2005, a precio de mercado, a una empresa que no tenía ningún vínculo jurídico y mediante un procedimiento transparente y abierto.
(49)
Según la SNCF, las operaciones de transmisión fueron indisociables y simultáneas. La Comisión no puede, pues, proceder a su disociación artificial.
(50)
Considera que, en caso de precio negativo, se respeta el principio del inversor privado en una economía de mercado si el coste de la venta es inferior al coste de liquidación que soportó el Estado accionista, y presenta observaciones detalladas para demostrarlo.
(51)
Por último, destaca que la obligación relativa a la devolución de la ayuda de 41 millones EUR se consignó en el pasivo de la liquidación de Sernam SA.
2.6.2.2. Observaciones de Butler Capital Partners
(52)
En primer lugar, BCP aporta precisiones sobre su intervención en el capital de Sernam Xpress.
(53)
En segundo lugar, BCP precisa el objetivo que perseguía con la adquisición de la sociedad Coulonge.
(54)
En tercer lugar, BCP niega que Sernam Xpress dispusiera de un excedente de tesorería a raíz de las recapitalizaciones de 57 y 2 millones EUR. BCP hubiera debido reinyectar 6 millones EUR de liquidez para reducir el nivel de tesorería hasta un punto aceptable habida cuenta de las pérdidas a financiar.
(55)
En cuarto lugar, BCP niega que el beneficio de la ayuda de 41 millones EUR se transfiriera a Sernam Xpress. BCP considera que tal situación solo podría plantearse si se demostrara que la transmisión de las actividades de Sernam SA no se llevó a cabo a precio de mercado. Ahora bien, según BCP, la transmisión se efectuó tras un procedimiento abierto, transparente y no discriminatorio. BCP recuerda también que el proceso de transmisión fue acompañado de un peritaje.
(56)
Por último, por lo que se refiere a las consecuencias de su toma de control de Sernam, BCP analiza el aumento de capital como una venta y considera que, de acuerdo con la jurisprudencia Banks (14) y SMI (15), la recuperación de una ayuda hipotética no puede afectar a la Financière Sernam o a su filial Sernam Xpress.
2.7. OBSERVACIONES DE FRANCIa
2.7.1. En cuanto al respeto de la Decisión Sernam 2
2.7.1.1. En cuanto al respeto de la fecha límite de venta
(57)
Las autoridades francesas consideran que la oferta firme de compra, jurídicamente atractiva para el comprador, se entregó el 30 de junio de 2005 y fue aceptada el mismo día por la SNCF, lo que hizo el acuerdo irrevocable desde el punto de vista del Derecho francés de los contratos.
2.7.1.2. En cuanto al precio de venta
(58)
Las autoridades francesas consideran que la Decisión Sernam 2 no prohibía vender a un precio negativo y que la jurisprudencia reconoce que este puede constituir un precio de mercado.
(59)
Los activos se vendieron al precio negativo de 57 millones EUR correspondiente al importe de la recapitalización de Sernam SA por la SNCF. Este precio era mejor que las ofertas indicativas presentadas inicialmente y constituía la única oferta firme propuesta por el mercado a la SNCF. Fue validado por varios informes de expertos independientes (ABN AMRO, Oddo Corporate Finance/Paul Hastings y la Comisión de Participaciones y Transferencias).
(60)
Según las autoridades francesas, la recapitalización previa efectuada por la SNCF no es sino una modalidad de aplicación. La Comisión no puede, pues, remitirse a esa recapitalización para impugnar el valor de mercado de los activos de Sernam, cuando la existencia de un precio de mercado excluye la calificación como ayuda del conjunto del precio negativo.
2.7.1.3. En cuanto a la venta de activos
(61)
En respuesta al análisis de la Comisión, según la cual la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam consta de dos operaciones sucesivas, a saber: 1) una transferencia intragrupo de los activos en bloque de Sernam SA a Sernam Xpress (en ese momento filial al 100 % de Sernam SA), y 2) la venta de Sernam Xpress a la Financière Sernam, correspondiente a un share deal, y no a una venta de activos, las autoridades francesas consideran que se trata de una disociación artificial e injustificada.
(62)
En primer lugar, las operaciones de transmisión corresponden a una «operación de aportación-venta» aplicada mediante recapitalización, a saber, una operación indisociable que se efectuó por dos razones: 1) el derecho francés no permite proceder a una venta de activos con un precio negativo, y 2) convenía garantizar que el comprador no tuviera vínculo jurídico con la SNCF.
(63)
Habida cuenta de su persistente situación económica deficitaria (las pérdidas acumuladas de los últimos cuatro ejercicios anteriores a la venta se elevaron a 309,2 millones EUR), los activos de Sernam SA tenían un valor global negativo.
(64)
Para ajustarse a la prohibición del Derecho francés de vender a precio negativo y garantizar la neutralidad económica de la operación de venta, la costumbre de los profesionales en caso de valor negativo de los activos en venta consiste 1) en prever que el precio pagado por el comprador será un precio simbólico y 2) en adoptar un dispositivo destinado a compensar al comprador (bien una participación del vendedor en un aumento de capital antes de la venta, bien una condonación por el vendedor de los créditos que pudiera tener frente a la sociedad cedida).
(65)
Además, con el fin de evitar que los acreedores de Sernam SA pudieran cuestionar la validez de la operación o ejercer su derecho de oposición, convenía añadir a los activos en bloque los pasivos necesarios para que Sernam pudiera continuar sus actividades. Una venta simple de los activos no habría permitido añadir esos pasivos.
(66)
Por tanto, era conveniente proceder a una aportación parcial de activos sometidos al régimen de escisiones contemplado en los artículos L.236-16 a L.236-21 del Código de Comercio francés. A este respecto, las autoridades francesas precisan que la aportación equivalía a una venta, en el sentido de que incluye también una transferencia de propiedad, al estar remunerada mediante valores emitidos por la sociedad beneficiaria de la aportación.
(67)
Como, en virtud del artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2, el comprador no podía tener ningún vínculo jurídico con la SNCF, no era posible realizar la aportación de activos en bloque directamente a la Financière Sernam ya que, en ese caso, Sernam SA se hubiera convertido automáticamente, debido a la aportación, en accionista de la Financière Sernam. Esto explica que hubiera aportación parcial de activos a Sernam Xpress y que luego se vendiera Sernam Xpress a la Financière Sernam.
(68)
Según las autoridades francesas la contribución parcial de activos a Sernam Xpress no constituye en ningún caso una transferencia intragrupo, dado que Sernam Xpress es una «empresa intermediaria» utilizada para albergar los activos en bloque de Sernam SA con el único fin de permitir su venta concomitante al comprador -la sociedad Financière Sernam- y no para proseguir la actividad de su empresa matriz. Esos activos se albergaron y aportaron a su valor de mercado a Sernam Xpress a efectos de la realización de la operación. En cualquier caso, la aportación de activos implicó transferencia de propiedad por la que Sernam Xpress emitió una participación de 100 euros de valor nominal. Según las autoridades francesas, dicha acción representa el precio el valor real de los activos y pasivos aportados, una vez recapitalizada con 57 millones EUR.
(69)
Las autoridades francesas han adjuntado a sus observaciones en respuesta a la Decisión de incoación el dictamen del profesor de Derecho Nicolas Molfessis, según el cual «el Derecho francés […] no permitía a la SNCF ceder directamente en bloque los activos de Sernam a la Financière Sernam; las normas jurídicas aplicables obligaban a la SNCF a realizar una operación de aportación-venta para respetar las limitaciones impuestas por la Comisión:
-
Dado que el Derecho francés ignora el concepto mismo de venta a precio negativo, la operación no podía realizarse a precio de mercado, tal como exigía la Comisión, sin recapitalización previa;
-
dado que el Derecho francés ignora la figura de la cesión de deuda y que supedita la cesión de contrato al acuerdo previo del conjunto de contratistas cedidos, acuerdo imposible de obtener en la práctica, la cesión del pasivo de explotación necesario para la continuación de la actividad exigía recurrir a la técnica de la aportación parcial de activos para superar ese obstáculo. El recurso a la técnica de la aportación parcial de activos exigía la interposición de una sociedad, Sernam Xpress, para respetar la condición de ausencia de vínculo jurídico entre el cedente y el cesionario impuesta por la Comisión.
El plan establecido por Sernam debe considerarse como una cesión en bloque de activos:
-
la operación de aportación-venta, bien conocida en la práctica, ha sido asimilada por la Cour de Cassation a una cesión de activos siempre que había indicios que mostraran la indivisibilidad entre las dos operaciones, dado que, en último término, estas solo tienen como objetivo la transferencia de los activos;
-
dicha indivisibilidad se da sin duda en este caso, pues los diferentes acuerdos firmados entre las partes ponen claramente de manifiesto su voluntad de considerar las distintas transacciones como interdependientes y sin otra finalidad que la cesión de los activos de Sernam a la Financière Sernam.»
(70)
Según las autoridades francesas, los activos de Sernam SA se vendieron en bloque a una sociedad sin ningún vínculo jurídico con la SNCF, a un precio negativo correspondiente a un precio de mercado, tras una negociación de venta realizada en el marco de una licitación abierta, transparente, incondicional y no discriminatoria, de conformidad con las condiciones establecidas en el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2.
2.7.1.4. En cuanto a la naturaleza abierta y transparente del proceso de selección
(71)
Para las autoridades francesas, la afirmación de que el expediente presentado a los potenciales compradores de los activos de Sernam SA no hacía referencia a la venta de Sernam Xpress, sino a la venta de activos de Sernam SA es objetivamente falsa. Por otra parte, la exigencia de un concurso abierto, transparente y no discriminatorio no implicaría proceder a un nuevo concurso después de la recapitalización, puesto que esta solo es el resultado directo de la licitación y del precio negativo que de ella se desprende.
2.7.1.5. En cuanto a la confianza legítima
(72)
Las autoridades francesas consideran que, al prever explícitamente la posibilidad de proceder a la venta de los activos en bloque de Sernam, la Decisión Sernam 2 hizo concebir tanto a la SNCF como a las autoridades francesas esperanzas fundadas de que estuvieran autorizadas a proceder de esa manera. La incoación del procedimiento de investigación de las ayudas estatales socava pues la confianza legitima que las autoridades francesas habían puesto en la Decisión Sernam 2, tanto más cuanto que actuaron con total transparencia frente a la Comisión, proporcionándole todas las explicaciones necesarias sobre las modalidades de esa venta.
2.7.2. En cuanto a las supuestas manipulaciones realizadas al valorar los activos y los pasivos transmitidos de Sernam SA a Sernam Xpress
(73)
Por lo que se refiere a las supuestas manipulaciones realizadas en la valoración, las autoridades francesas rechazan en primer lugar que se efectuara una reducción de 22 millones en la valoración de los activos. En efecto, al tratarse de una operación de aportación parcial de activos seguida de una venta, la normativa contable aplicable exigía una valoración no del valor neto contable, como alega el primer denunciante, sino sobre la base de los valores reales de los activos y pasivos aportados. Esos valores se valoraron en función del precio de mercado o por expertos independientes. También se aplicaron las normas contables vigentes para la valoración de los créditos fiscales diferidos. Por lo que se refiere a la valoración de la cartera de marcas, esta se basó en una estimación realizada por la Comisión Europea el 23 de mayo de 2001 en el momento de la aportación de la SNCF a SCS Sernam.
(74)
Respecto a la valoración del pasivo, las autoridades francesas consideran que solo se transfirieron los pasivos necesarias para la continuación de la actividad de la sociedad beneficiaria de la aportación. Por otra parte, la valorización del badwill solo corresponde a la transcripción contable del valor de mercado negativo de 57 millones EUR.
2.7.3. En cuanto a la no obligación de recuperar la ayuda de 41 millones EUR de Sernam Xpress
(75)
Las autoridades francesas alegan que la distinción entre share deal y asset deal, en que se basa la argumentación de la Comisión en el marco de los asuntos SMI (16) y CDA (17), no es pertinente en el presente asunto.
2.7.3.1. Respecto a la disociación de la operación entre transferencia intragrupo y share deal
(76)
Por las razones descritas en los considerandos 61 a 70, las autoridades francesas consideran que las operaciones de transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam no constituyen un traspaso intragrupo seguido de un share deal, sino una venta de activos a terceros.
(77)
Subsidiariamente, alegan que el precio de mercado de Sernam Xpress habría tenido necesariamente en cuenta la existencia de la deuda de 41 millones EUR si la ayuda hubiera sido transferida. En tal caso, el precio negativo habría sido de 98 millones EUR (57 + 41). Ahora bien, el precio negativo «abonado» -en realidad percibido- por la Financière Sernam solo fue de 57 millones EUR. Por lo tanto, el vendedor realizó un ahorro de 41 millones EUR, por consiguiente, es él quien conservó el beneficio económico de la ayuda. En este contexto, las autoridades francesas remiten a la sentencia Banks (18).
2.7.3.2. Respecto al cumplimiento de las condiciones de las sentencias CDA y SMI
(78)
Las autoridades francesas alegan que, en su sentencia CDA, el Tribunal de Justicia consideró que el hecho de que CDA continuara la actividad de las empresas beneficiarias de las ayudas, no permitía como tal demostrar la existencia de una voluntad de eludir los efectos de una orden de recuperación (19).
(79)
En su opinión, el Tribunal de Justicia precisó que no había habido voluntad de eludir los efectos de la orden de recuperación en la medida en que CDA había pagado un precio de compra conforme al mercado por la compra de los activos de la sociedad LCA (20).
(80)
Según las autoridades francesas, dado que Sernam Xpress adquirió la propiedad de los activos y de una parte de los pasivos de Sernam SA a su valor de mercado, dicha operación no transfirió a Sernam Xpress el disfrute efectivo de la ventaja generada por la concesión de la ayuda de 41 millones EUR. Además, la Comisión no puede alegar que, tras la compra de sus activos, Sernam SA se convirtiera en una cáscara vacía de la que no sería posible obtener la restitución de la ayuda declarada incompatible. Tal argumento, ya desarrollado en la sentencia CDA, fue rechazado por el Tribunal (21).
(81)
Las autoridades francesas destacan que la venta de los activos en bloque de Sernam SA era una posibilidad expresamente prevista por la Comisión. El hecho de que la SNCF cediera los activos en bloque de Sernam, a precios de mercado, a una empresa con arreglo a un procedimiento transparente y abierto, no puede, pues, considerarse en ningún caso como una elusión.
(82)
Tanto más cuanto que la propia Comisión consideró que tal elusión quedaba excluida cuando «la transmisión «en bloque» de los bienes de la sociedad beneficiaria se efectúa, no solo a precio de mercado, sino además mediante un procedimiento sin condiciones y abierto a todos los competidores de dicha sociedad» (22).
(83)
Por lo que respecta al argumento de la Comisión (23) según el cual la operación no solo había permitido poner los activos al abrigo, como autoriza la sentencia CDA, sino también crear una estructura que permite financiar nuevas inversiones como la compra de la sociedad Coulonge, basta constatar que la adquisición de la sociedad Coulonge Services por Sernam Xpress se realizó paralelamente a la adquisición del control de Sernam Xpress por BCP y que Sernam Xpress se apoyó en la toma de control de BCP mediante inyección de liquidez para proceder a dicha adquisición.
(84)
Por lo tanto, contrariamente a las dudas que expresa la Comisión, también se respetó lo que las autoridades francesas consideran «el tercer criterio» de la sentencia CDA.
2.7.4. En cuanto a las nuevas ayudas a Sernam Xpress y/o a la Financière Sernam
(85)
Respecto de la existencia de nuevas ayudas en el Protocolo de Acuerdo de 21 de julio de 2005 (recapitalización de Sernam SA por la SNCF por un importe de 57 millones EUR; recapitalización de Sernam Xpress por la SNCF por un importe de 2 millones EUR; garantías concedidas por la SNCF a la Financière Sernam; cláusula resolutoria), las autoridades francesas consideran que, cuando la venta tiene lugar a precio de mercado tras un procedimiento de licitación abierto y transparente con un coste inferior al coste de una liquidación, esta no conlleva elementos constitutivos de ayuda.
(86)
Además, el precio negativo presentado por la Financière Sernam corresponde a las estimaciones de los expertos independientes.
(87)
Las autoridades francesas precisan, por otra parte, que la cláusula resolutoria se incluyó en el Protocolo de Acuerdo de 21 de julio de 2005 a petición de la Financière Sernam y únicamente para protegerla contra el riesgo de una decisión negativa de la Comisión. Las autoridades francesas consideran que la venta no habría sido posible sin este tipo de cláusula y alegan que la Comisión no cuestionó esa cláusula en un asunto anterior (24).
3. EVALUACIÓN DE LA COMISIÓN
3.1. RECORDATORIO DE LA MOTIVACIÓN DEL ARTÍCULO 3 DE LA DECISIÓN SERNAM 2
(88)
A título preliminar, la Comisión recuerda que el presente procedimiento se inició en virtud del artículo 16 del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo, de 22 de marzo de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 93 del Tratado CE (25), porque la Comisión tenía indicios de que Francia había aplicado de forma abusiva la ayuda autorizada con condiciones mediante la decisión Sernam 2, y ello después de la aplicación abusiva de la ayuda autorizada, también con condiciones, mediante la decisión Sernam 1.
(89)
La Comisión considera que conviene recordar las razones que le movieron a imponer las condiciones previstas en el artículo 3 de la Decisión Sernam 2 (26):
«[…] habida cuenta de la aplicación abusiva de una ayuda, mencionada anteriormente, y del aumento en la duración del plan de reestructuración, la Comisión considera que Sernam debe proporcionar una contrapartida particular, retirándose de forma duradera de los segmentos de mercado que presenten esencialmente un exceso de capacidad, con el fin de que pueda justificarse la aprobación de parte de la ayuda de referencia.
En efecto, la concesión de ayudas estatales en mercados con un exceso de capacidad estructural o incluso en declive tendría como consecuencia inmediata permitir a una empresa, que debería haber cesado sus actividades a raíz de las dificultades declaradas, ocupar de forma artificial cuotas de mercados muy solicitadas, en detrimento de empresas competidoras y sanas desde un punto de vista financiero. Por consiguiente, conviene evitar que la ayuda tenga el efecto indeseable de expulsar del mercado solicitado a empresas sanas y favorecer a las que resultan ser incapaces de sobrevivir por sus propios medios.
En este sentido, la Comisión considera que Sernam debe retirarse de forma duradera de sus actividades en los segmentos de mercado con exceso de capacidad -en este caso, en el segmento de mercado del grupaje/de la mensajería tradicional transportada por carretera.
Aunque Sernam ya ha iniciado esta retirada, la Comisión considera que no es suficiente y que debe proseguir de forma duradera. Por ello considera necesario imponer los requisitos que: i) permitan a Sernam seguir evolucionando hacia una diversificación innovadora en un segmento de mercado en expansión (que no adolece, por tanto, de un exceso de capacidad), y ii) permitan sustituir, en los segmentos de mercado con exceso de capacidad, estancados o en declive, los servicios de Sernam por los servicios de otros operadores (con la consiguiente liberación de las cuotas de mercado de Sernam en esos segmentos).
[…]
La Comisión recuerda asimismo que, en el caso de la venta de la totalidad de Sernam (incluidos el activo y el pasivo) prevista por las autoridades francesas, deberán aplicarse en cualquier caso los requisitos de la Decisión (recuperación de las actividades de carretera de Sernam por otras empresas y diversificación de las actividades de Sernam hacia el transporte de mercancías por ferrocarril). En cambio, si Sernam tuviera que vender sus activos «en bloque», la Comisión recuerda que no se aplicarían los dos requisitos mencionados sobre la reestructuración de la compañía, ya que Sernam dejaría de ejercer su actividad con su forma jurídica actual y liberaría sus cuotas de mercado en favor del comprador independiente (que de facto podrá proseguir sus actividades con los activos de Sernam)».
(90)
Así pues, la Decisión Sernam 2 prevé dos escenarios diferentes de venta de Sernam: una venta de la totalidad de Sernam SA (activos y pasivos) y una venta únicamente de los activos. En el primer caso, la sociedad que adquiere los activos y los pasivos está sujeta a las condiciones establecidas en el artículo 3, apartado 1, de la Decisión Sernam 2; en la segunda, esas condiciones no se aplican.
(91)
Por otra parte, es preciso recordar el contexto más amplio en el que se inscriben las decisiones Sernam 1 y Sernam 2 de la Comisión. Sernam SA, sociedad constantemente en déficit, disfrutaba de ayudas operativas del Estado, que le concedía su empresa matriz, la SNCF, y que eran necesarias para la supervivencia de la empresa.
(92)
Era necesario poner fin a la supervivencia artificial de una empresa que ocupaba indebidamente cuotas de mercado, cuando no era competitiva. De ello se desprende que, por una parte, el proceso de rescate regular por el Estado de la sociedad Sernam llegaba a su fin y, por otra, que el falseamiento de la competencia ocasionado por esas operaciones debía bien desaparecer, bien dar lugar a medidas compensatorias. De este modo, los 41 millones EUR de ayudas ilegales incompatibles, concedidos a la sociedad Sernam entre 2001 y 2004 debían recuperarse, y debían adoptarse medidas compensatorias que liberaran cuotas de mercado como contrapartida a los 503 millones EUR de ayuda a la reestructuración.
(93)
Ahora bien, la Comisión constata de entrada que el modo en que Francia ha entendido ejecutar la Decisión de 2004 va directamente contra los objetivos citados. En efecto, las autoridades francesas han proseguido la concesión de ayudas operativas, al amparo de la ejecución de dicha Decisión, y se han esforzado en preservar la continuidad económica de la empresa, sin liberar cuotas de mercado, sino, por el contrario, tratando de reforzar su posición competitiva.
(94)
En la fase actual, debe procederse a un examen sistemático de los medios utilizados por las autoridades francesas para alcanzar sus objetivos.
3.2. APLICACIÓN ABUSIVA DE LA AYUDA AUTORIZADA POR LA DECISIÓN SERNAM 2
(95)
Las autoridades francesas confirman que las condiciones establecidas en el artículo 3, apartado 1, de la Decisión Sernam 2 no han sido respetadas. Por lo tanto, la Comisión puede limitarse a comprobar si Francia ha respetado las condiciones establecidas en el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2. Recuérdese que dicho apartado dice así:
«No se aplicarán los requisitos del apartado 1 si Sernam vende sus activos en bloque antes del 30 de junio de 2005, a precio de mercado, a una empresa que no tenga ningún vínculo jurídico con la SNCF, con arreglo a un procedimiento transparente y abierto».
(96)
Como se demostrará a continuación, Francia no ha respetado dichas condiciones.
3.2.1. La transmisión de las actividades no se llevó a cabo el 30 de junio de 2005
(97)
De las observaciones de las autoridades francesas y del primer denunciante se desprende que, el 30 de junio de 2005, la dirección de la SNCF únicamente había aceptado en principio la oferta firme de la Financière Sernam. El Protocolo de Acuerdo que compromete a todas las partes en la transacción solo se firmó el 21 de julio de 2005 y las distintas operaciones de transmisión no se ejecutaron hasta el 17 de octubre de 2005.
(98)
La Comisión concluye que la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam no tuvo lugar a más tardar el 30 de junio de 2005, tal como requería la condición impuesta por la Decisión Sernam 2. Solo esta razón bastaría para concluir que Francia ha hecho una aplicación abusiva de la ayuda autorizada de forma condicional por la Decisión Sernam 2.
3.2.2. La transmisión de las actividades no constituye una venta (27)
(99)
En los ordenamientos jurídicos de los Estados miembros de la Unión, el contrato de venta se basa en los principios desarrollados por el Derecho romano (emptio venditio). La venta consiste en la transferencia de la propiedad de un bien contra el pago de un precio. Ese precio debe ser, como señala el Gobierno francés a propósito del Derecho francés, un precio positivo.
(100)
Una transacción en virtud de la cual la persona que quiere transmitir la propiedad de uno o varios bienes ofrece dinero a la persona que los compra no constituye una venta, sino un tipo de contrato diferente.
(101)
En el presente caso, la SNCF pagó 59 millones EUR, al proceder a la recapitalización, respectivamente, de Sernam SA por un importe de 57 millones EUR, y de Sernam Xpress, por un importe de 2 millones EUR y concedió diversas garantías a la Financière Sernam. El pago de 2 millones EUR por la Financière Sernam en favor de la SNCF y de Sernam SA neutraliza la recapitalización de Sernam Xpress, pero no los demás elementos de la transacción. Por lo tanto, el contrato entre la SNCF y la Financière Sernam no puede calificarse de contrato de venta. Por lo demás, esto no lo discuten las autoridades francesas, que explican que las diferentes operaciones de transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam no constituyen una venta porque el Derecho francés no les habría permitido efectuar una venta que condujera a tal resultado.
(102)
La Comisión concluye que el contrato celebrado entre la SNCF y la Financière Sernam no constituye una venta. Por la misma razón, el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2 no se respetó, ya que no hubo venta. Por consiguiente, Francia hizo una aplicación abusiva de la ayuda autorizada de forma condicional por la Decisión Sernam 2.
3.2.3. La transmisión de las actividades no constituye una venta de activos, sino una transmisión de la totalidad (activos y pasivos) de Sernam SA
(103)
Incluso si se considera que la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam constituye una venta, para respetar lo dispuesto en el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2 es preciso que esa venta se limite a los activos, y no a la totalidad (activos y pasivos) de Sernam SA. Esto se desprende del considerando 217 de la Decisión Sernam 2, citado en el considerando 89 de la presente Decisión.
(104)
Tal como se indica en la sección 2.4., la transmisión por la SNCF de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam se basa en la utilización por Sernam SA de su filial participada al 100 %, Sernam Xpress, a la que se transmitieron los activos de Sernam SA, así como sus pasivos con excepción de algunas de sus deudas con su sociedad matriz, la SNCF. Antes de esta transferencia, Sernam SA había sido recapitalizada por la SNCF por un importe de 57 millones EUR y ese dinero fresco se incluyó en los activos transferidos. Una vez efectuada la transferencia, Sernam Xpress fue a su vez recapitalizada por la SNCF por importe de 2 millones EUR. Las acciones de Sernam Xpress fueron entonces vendidas a la Financière Sernam por el mismo importe (2 millones EUR).
(105)
Tal como se indica en la sección 2.7.1.3., las autoridades francesas justifican esta operación por la doble limitación impuesta por el derecho francés y por la Decisión Sernam 2.
(106)
Alegan que el resultado global de la operación es idéntico al de venta de los activos. Así pues, dicha operación debería asimilarse a una venta de los activos en bloque de Sernam SA con arreglo al artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2.
(107)
La Comisión ha llegado a una conclusión diferente, por dos razones.
3.2.3.1. La transmisión consiste en una transferencia en bloque de los activos y pasivos dentro de un grupo, seguida de una venta de las acciones (share deal) de la filial que las ha recibido
(108)
La operación efectuada por la SNCF permitió a la Financière Sernam adquirir las acciones de Sernam Xpress y, por lo tanto, proceder a una venta de acciones («share deal»).
(109)
Ciertamente, en un primer momento, la SNCF procedió a una operación calificada por el Derecho francés, según las autoridades francesas, de «aportación parcial de activos» (en realidad de activos y pasivos). No obstante, incluso si se analiza por separado, esa operación no puede calificarse de «venta de activos a terceros». Tal operación tuvo lugar por un precio negativo de 57 millones EUR y, por consiguiente, no constituye una venta (véase la sección 3.2.2.). Además, no solo afectó a los activos, sino también a todo el pasivo, con excepción de determinadas deudas de Sernam SA con su sociedad matriz, la SNCF. Por consiguiente, se trataba de una transmisión de la totalidad (activos y pasivos) de Sernam SA y no de una venta de activos (véase también la sección 3.2.3.2.).
(110)
Por último, esa transmisión tuvo lugar a una filial participada al 100 %, Sernam Xpress, una entidad ad hoc destinada a recibir los activos y pasivos de Sernam SA únicamente a efectos de ser ella misma revendida a la Financière Sernam. Así pues, esa aportación no se hizo a una empresa tercera e independiente de la SNCF.
(111)
En segundo lugar, las acciones de Sernam Xpress se vendieron a la Financière Sernam, lo que tampoco constituye una venta de activos a terceros, sino una transmisión de acciones o share deal (y, por lo tanto, una transmisión de la totalidad de la empresa).
(112)
Por lo tanto, ninguna de las operaciones efectuadas por la SNCF constituye una venta de activos en bloque de Sernam SA a una sociedad sin vínculo jurídico con la SNCF y no se han cumplido las condiciones establecidas en el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2.
3.2.3.2. La transmisión no se limita a los activos, sino que incluye la totalidad (activos y pasivos) de Sernam SA
(113)
El considerando 217 de la Decisión Sernam 2, citada en el considerando 89 de la presente Decisión, establece una clara distinción entre, por una parte, una venta de los activos y, por otra, una venta de la totalidad (activos y pasivos) de Sernam SA. De dicho considerando se desprende claramente que si las autoridades francesas procedían, como pretendían en el momento de la adopción de la Decisión Sernam 2, a la venta de la totalidad (activos y pasivos) de Sernam SA, estaban obligadas a cumplir las condiciones establecidas en el artículo 3, apartado 1, de la Decisión Sernam 2.
(114)
El resultado de las distintas operaciones de transmisión es que, al adquirir Sernam Xpress, la Financière Sernam, adquirió la totalidad de los activos y pasivos de Sernam SA en el momento de la adopción de la Decisión Sernam 2, con las siguientes excepciones: por una parte, los activos aumentaron gracias a las inyecciones de 57 millones EUR en favor de Sernam SA y de 2 millones EUR en favor de Sernam Xpress (véase también la sección 3.2.4 de la presente Decisión) y, por otra, los pasivos disminuyeron en el importe del préstamo subordinado contraído por la sociedad Sernam SA con el grupo SNCF, pasivo correspondiente a la rescisión del contrato «IBM - GPS», y en el importe de la obligación de reembolsar la ayuda incompatible de 41 millones EUR.
(115)
Ahora bien, estos ajustes al margen no pueden ocultar el hecho de que la mayoría de los activos y pasivos de Sernam SA fueron efectivamente transferidos a Sernam Xpress y, posteriormente, a la Financière Sernam.
(116)
Así pues, la transmisión de las actividades no constituye una venta de los activos, sino la transmisión de la totalidad (activos y pasivos) de Sernam SA, con algunas excepciones. Por consiguiente, y por la misma razón, no se cumplieron las condiciones establecidas en el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2.
3.2.4. La transmisión no se limitó a los activos que poseía Sernam SA en el momento de la Decisión Sernam 2, sino que se incrementó en 59 millones EUR
(117)
Por lo que se refiere a los activos, la Comisión observa, asimismo, que la cantidad de 59 millones EUR se añadió mediante las recapitalizaciones de Sernam SA y de Sernam Xpress y que, desde el punto de vista económico, teniendo en cuenta el pago de 2 millones EUR por la Financière Sernam, esa adición es de 57 millones EUR. Tal adición a los activos no está autorizada en virtud del artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2.
3.2.5. La transmisión de las actividades no tuvo lugar con arreglo a un procedimiento transparente y abierto
(118)
Las autoridades francesas organizaron en un primer momento un procedimiento transparente y abierto. Sin embargo, al término de ese proceso, la SNCF no había recibido ninguna oferta vinculante.
(119)
A raíz del fracaso del procedimiento transparente y abierto, el contrato sobre las distintas operaciones de transmisión de las actividades de Sernam SA se celebró con la Financière Sernam. Dado que esta no había participado como tal y de manera autónoma en el procedimiento transparente y abierto, la transmisión de las actividades no tuvo finalmente lugar con arreglo a un procedimiento transparente y abierto.
(120)
Por esa misma razón, no se cumplieron las condiciones establecidas en el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2.
3.2.6. La finalidad de la venta de los activos no se ha respetado
(121)
La Decisión Sernam 2 explica del modo siguiente, en su considerando 217, la finalidad de una venta de activos:
«Sernam […] liberaría sus cuotas de mercado en favor del comprador independiente (que de facto podrá proseguir sus actividades con los activos de Sernam).»
(122)
La finalidad de la venta de los activos era, pues, liberar las cuotas de mercado y los activos de Sernam SA y permitir a un tercero utilizar dichos activos. La venta de los activos tenía, pues, por objetivo interrumpir la actividad económica de Sernam SA.
(123)
Ahora bien, en este caso concreto, Sernam SA fue adquirida en su totalidad por sus directivos, agrupados en la futura Financière Sernam. La continuidad económica es total; además, la empresa quedó liberada de una parte importante de su deuda y recibió capital fresco por un importe de 59 millones EUR, de los que 57 millones siguen estando económicamente a cargo de la SNCF. Así pues, aparte de que la operación llevada a cabo no cumple las condiciones establecidas en el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2, tampoco permite alcanzar los objetivos que persigue dicha Decisión, sino que, por el contrario, conduce a un refuerzo de la entidad económica que pudiera agravar el falseamiento de la competencia que las medidas impuestas por la Decisión pretendían, precisamente, mitigar.
3.2.7. Los argumentos presentados por Francia no permiten demostrar que se ha cumplido lo dispuesto en el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2
(124)
El argumento de Francia según el cual las operaciones adoptadas en su conjunto equivaldrían a una venta de activos en bloque no puede aceptarse. En efecto, la primera característica de una venta de activos en bloque consiste, por su propia naturaleza, en no basarse en una venta de acciones. Por lo tanto, la Comisión no puede aceptar el argumento según el cual varios actos jurídicos diferentes (aportación parcial de activos y pasivos y, posteriormente, share deal) equivaldrían a un acto jurídico determinado (venta de activos) cuando uno de los actos jurídicos realmente ejecutados constituye la negación del acto jurídico que se persigue.
(125)
Del mismo modo, el argumento según el cual una venta directa de los activos de Sernam SA a la Financière Sernam no es posible de acuerdo con el Derecho francés no puede aceptarse. En primer lugar, conviene recordar que la Decisión Sernam 2 ofrecía a Francia dos medios alternativos de ejecutar dicha Decisión. Suponiendo que la venta de los activos resultara inaplicable, las autoridades francesas todavía podían ejecutar la Decisión de acuerdo con la posibilidad prevista en el artículo 3, apartado 1, de la Decisión Sernam 2 (limitación de las actividades propias de Sernam SA únicamente al transporte de mensajería por ferrocarril, debiendo subcontratar el transporte por carretera). En segundo lugar, si los terceros acreedores se hubieran opuesto realmente a una venta a precio negativo, Sernam SA hubiera podido ser objeto de un procedimiento de quiebra, de modo que la venta de activos habría podido llevarse a cabo en el marco de dicho procedimiento.
(126)
Por último, si las autoridades francesas tenían dificultades para ejecutar la Decisión Sernam 2, debían volver a contactar con la Comisión, a fin de acordar con esta una solución alternativa, en virtud del principio de cooperación leal establecido en el artículo 4, apartado 3, del Tratado de la Unión Europea (TUE). Si bien, efectivamente, las autoridades francesas hicieron una visita a la Comisión el 24 de noviembre de 2004 y le escribieron oficialmente el 21 de diciembre de 2004 para informarle de la decisión de vender los activos en bloque, sin describir sus elementos esenciales, conviene subrayar que en ningún momento notificó Francia a la Comisión la modificación del plan de reestructuración aprobado de manera condicional por esta en la Decisión Sernam 2. Ahora bien, la sección 3.2.3 de las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales de salvamento y de reestructuración de empresas en crisis (28) confirma que un Estado miembro no puede desviarse del plan de reestructuración sin notificación y aprobación previa por la Comisión.
(127)
Ahora bien, la Comisión nunca ha dado su consentimiento a la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam, ejecutada por Francia.
3.2.8. Conclusión: Francia no ha respetado el artículo 3 de la Decisión Sernam 2 y ha aplicado de forma abusiva la ayuda de 503 millones EUR
(128)
En conclusión, la Comisión considera que no se ha respetado el artículo 3 de la Decisión Sernam 2. Por consiguiente, la ayuda a la reestructuración de 503 millones EUR, autorizada con condiciones por la Decisión Sernam 2, se ha aplicado de manera abusiva.
3.2.9. La ayuda de 503 millones EUR es incompatible con el mercado interior
(129)
Dado que la ayuda de 503 millones EUR fue utilizada por el beneficiario contraviniendo lo dispuesto en la Decisión Sernam 2, dicha ayuda no es compatible con el mercado interior sobre la base de esa Decisión.
(130)
Según la jurisprudencia del Tribunal de Justicia, corresponde al Estado miembro alegar las razones de compatibilidad de una ayuda. Francia no ha alegado ninguna razón de compatibilidad, por lo que la Comisión concluye que la ayuda de 503 millones EUR es incompatible con el mercado interior y debe recuperarse, más los intereses a partir de la fecha de su puesta a disposición.
(131)
Ese importe debe recuperarse de la Financière Sernam, así como de sus filiales, especialmente Sernam Services y Aster, que continúan hoy la actividad económica que disfrutó de la ayuda, que antes era ejercida por Sernam SA (ahora liquidada) y, posteriormente, por Sernam Xpress (cuyo patrimonio fue absorbido por la Financière Sernam tras una transmisión universal de patrimonio). En efecto, procede considerar, en primer lugar, que Sernam Xpress absorbió todos los activos y una parte del pasivo de Sernam SA a raíz de una transacción que se efectuó dentro del grupo. Sernam Xpress continuó, pues, la actividad económica de Sernam SA (véase también la demostración pormenorizada en la sección 3.3.). Posteriormente, debido a la transmisión universal de patrimonio, la Financière Sernam es el sucesor legal de Sernam Xpress. Por último, la Financière Sernam así como sus filiales, especialmente Sernam Services y Aster, prosiguen la actividad de Sernam SA y de Sernam Xpress y continúan, pues, disfrutando de la ayuda de 503 millones inicialmente concedida a Sernam SA.
3.3. RECUPERACIÓN DE LA AYUDA DE 41 MILLONES EUR
(132)
La ayuda estatal de 41 millones EUR que Francia debía recuperar de su beneficiario en virtud de la Decisión Sernam 2 se consignó en el pasivo de la liquidación de la sociedad Sernam SA.
(133)
Las autoridades francesas consideran que, en virtud del artículo 4 de la Decisión Sernam 2, la transmisión de actividades de Sernam SA a la Financière Sernam con arreglo a un procedimiento que califican de transparente y abierto tuvo como consecuencia limitar la obligación de recuperación únicamente a la sociedad Sernam SA.
(134)
El artículo 4 de la Decisión Sernam 2 establece lo siguiente:
«Toda venta parcial o total de Sernam deberá efectuarse a precio de mercado, con arreglo a un procedimiento transparente y abierto a todos sus competidores. Así pues, la devolución de la ayuda de 41 millones EUR corresponderá a la sociedad Sernam si sigue existiendo».
(135)
El artículo 4 establece una distinción según haya habido o no interrupción de la actividad económica de Sernam. En caso de cese de dicha actividad, no procede recuperar la ayuda de los que hayan adquirido los activos a precio de mercado en el marco de un procedimiento transparente y abierto.
(136)
La Comisión observa, por otra parte, que, en su jurisprudencia, el Tribunal de Justicia y el Tribunal de Primera Instancia atribuyen una importancia determinante a estos mismos factores.
(137)
La sentencia SMI (29) distingue dos hipótesis en caso de venta de las actividades que hayan disfrutado de una ayuda, a saber, la venta de las participaciones sociales de la empresa, al término de la cual la empresa que se ha beneficiado de las ayudas mantiene su personalidad jurídica (share deal), y la venta de la totalidad o de una parte de los activos de la empresa a otra empresa, tras lo cual la actividad económica subvencionada no es ejercida por la misma persona jurídica (asset deal).
(138)
Respecto al share deal, el Tribunal declaró que (30):
«[…] cuando se compra una empresa que se ha beneficiado de una ayuda de Estado ilegal a precio de mercado, es decir al precio más elevado que un inversor privado que actúa en condiciones normales de competencia estaba dispuesto a pagar por dicha sociedad en la situación en la que se encontraba, en particular tras haber disfrutado de ayudas estatales, el elemento de ayuda ha sido evaluado a precio de mercado e incluido en el precio de compra. En estas circunstancias, no se puede considerar que el comprador haya disfrutado de una ventaja en relación con los demás operadores en el mercado (véase, en este sentido, la sentencia de 20 de septiembre de 2001, Banks, C-390/98, Rec. p. I-6117, apartado 77).
En lo relativo al presente caso, la empresa a la que se concedieron las ayudas estatales ilegales conserva su personalidad jurídica y continua realizando, por sí misma, las actividades subvencionadas por las ayudas estatales. Por tanto, normalmente esta empresa conserva la ventaja competitiva ligada a las citadas ayudas y, por consiguiente, es a ella a quien hay que obligar a reembolsar su importe. […]».
(139)
En lo que respecta al asset deal, el Tribunal prosiguió del modo siguiente (31):
«Ciertamente, no puede descartarse que, en el supuesto de que se creen sociedades de salvamento con el fin de continuar con una parte de las actividades de la empresa beneficiaria de las ayudas cuando esta ha quebrado, las citadas sociedades puedan igualmente, en su caso, estar obligadas a reembolsar las ayudas en cuestión, si se acredita que conservan el disfrute efectivo de la ventaja competitiva ligada al disfrute de las referidas ayudas. Ese podría ser el caso, en particular, cuando dichas sociedades de salvamento proceden a la adquisición de activos de la sociedad en quiebra sin pagar en contrapartida un precio acorde con las condiciones del mercado o cuando se prueba que la creación de tales sociedades tuvo el efecto de eludir la obligación de restituir esas ayudas.»
(140)
La misma distinción se encuentra en la sentencia Seleco (32). En esa sentencia, el Tribunal de Justicia confirmó que la Comisión pueda verse obligada a exigir que la recuperación no se limite a la empresa de partida, sino que se extienda a la empresa que constituye su continuación gracias a los medios de producción que le hayan sido transferidos, cuando determinados elementos de la transferencia permitan comprobar una continuidad económica entre ambas entidades. El Tribunal de Justicia aceptó también la pertinencia de los siguientes indicadores a fin de establecer la continuidad económica: el objeto de la transferencia (activos y pasivos, mantenimiento de la plantilla, activos agrupados), el precio de la transferencia, la identidad de los accionistas o de los propietarios de la empresa adquirente y de la empresa de partida, el momento en que se efectúa la transferencia (después del inicio de la investigación, de la apertura del procedimiento o de la decisión final) o la lógica económica de la operación (33).
(141)
También resulta oportuno subrayar que las ventas de activos en los asuntos SMI y Seleco se efectuaron en el marco de un procedimiento de quiebra, bajo la supervisión de un juez. Solo afectaban a una parte de los activos de las empresas sujetas al procedimiento de quiebra. Además, según el Tribunal de Justicia, no estaba demostrado que no correspondieran a las condiciones de mercado.
(142)
En la sentencia CDA (34), el Tribunal de Primera Instancia analizó un asset deal y comprobó si, en el caso de autos, había indicios que permitieran apreciar la elusión de la orden de recuperación mediante una venta parcial de activos. El Tribunal de Primera Instancia consideró que, en ese caso, la Comisión no había demostrado dicha elusión y que CDA no conservaba el disfrute efectivo de la ventaja competitiva vinculada a la concesión de dichas ayudas. El Tribunal de Primera Instancia basó esta constatación en dos elementos fácticos: la venta se limitaba a una parte de los activos, vendidos en bloque y esa manera de proceder (es decir, la venta en bloque) permitió obtener una cantidad superior a la que se hubiera conseguido vendiendo por separado los activos en cuestión.
(143)
Conviene, pues, examinar la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam a la luz de los criterios elaborados por el Tribunal de Justicia y el Tribunal de Primera Instancia, con el fin de establecer si procede ampliar la recuperación a la Financière Sernam y a sus filiales, Sernam Services y Aster.
(144)
Por lo que se refiere, en primer lugar, a la transferencia de todos los activos y pasivos, con excepción de tres pasivos financieros (préstamo subordinado contraído por la sociedad Sernam SA con el grupo SNCF, pasivo correspondiente a la rescisión del contrato «IBM - GPS»; obligación de reembolsar la ayuda incompatible de 41 millones EUR) de Sernam SA a Sernam Xpress, la Comisión observa que esa transferencia abarcaba a la totalidad de la empresa (véase la sección 3.2.3.). Por consiguiente, existe continuación económica entre Sernam SA y Sernam Xpress. Esto distingue el presente caso de los hechos que dieron lugar a las sentencias SMI, Seleco y CDA, que solo afectaban a la venta de una parte de los activos. Además, la transferencia se produjo en el seno de un grupo, tuvo lugar tras una resolución firme de la Comisión ordenando la recuperación de la ayuda y su única lógica económica es permitir la continuación de las actividades de Sernam 2, sin tener que cumplir las condiciones impuestas por el artículo 3 de la Decisión Sernam 2. Así pues, se dan todos las condiciones para demostrar la continuidad económica en el sentido de la Decisión y de la sentencia Seleco.
(145)
Por lo demás, la Comisión observa que la transferencia a Sernam Xpress no se ajusta a las condiciones de mercado. La transferencia a Sernam Xpress tuvo lugar a un precio negativo y no es el resultado de un procedimiento transparente y abierto (véase la sección 3.2.5.). Al precio negativo de 57 millones EUR, concebido como una ayuda operativa destinada a cubrir las pérdidas de Sernam Xpress de 2005 a 2008 (35), se añade la condonación de la deuda de la SNCF a Sernam SA por un importe de 38,5 millones EUR (véase el considerando 27). Por último, la Comisión observa también que los pasivos que permanecen en Sernam SA son deudas con terceros y no con la SNCF. Con la inyección de capital de 57 millones EUR, la SNCF permitió a Sernam Xpress, al menos en el período 2005-2008, pagar dichas deudas en su totalidad. Por el contrario, si la SNCF hubiera vendido únicamente los activos a un precio positivo, las deudas de Sernam SA con terceros solo se habrían saldado por el valor de la venta. Esto es un indicio adicional de que el equilibrio contractual entre la SNCF y la Financière Sernam no se ajusta a las condiciones de mercado.
(146)
Es preciso señalar, asimismo, que el precio negativo de 57 millones EUR es más elevado que la mejor oferta recibida en la licitación declarada desierta, que había sido un precio negativo de 56,4 millones EUR (oferta en la segunda vuelta [candidato 5]).
(147)
La transferencia permitió a Sernam Xpress sustraerse a la orden de recuperación de 41 millones EUR dirigida a Sernam SA, y le permitió mantener las actividades de Sernam SA sin tener que reembolsar esa ayuda y sin tener que cumplir los requisitos del artículo 3 de la Decisión Sernam 2.
(148)
Por estas razones, la Comisión llega a la conclusión de que la transferencia de actividades de Sernam SA a Sernam Xpress tuvo como consecuencia que Sernam Xpress haya conservado el disfrute efectivo de la ventaja competitiva vinculada a la ayuda concedida. En efecto, ha habido continuidad económica entre las dos empresas, y la transferencia corresponde a una elusión de la orden de recuperación dirigida a Sernam SA.
(149)
Tal como se explica en las sentencias SMI y Seleco, la venta de acciones de una sociedad beneficiaria de una ayuda ilegal por un accionista a un tercero no influye en la obligación de recuperación de la empresa beneficiaria. Por lo tanto, la venta de las participaciones sociales de Sernam Xpress a la Financière Sernam no tuvo como consecuencia liberar a Sernam Xpress de la obligación de reembolsar la ayuda de 41 millones EUR.
(150)
A raíz de la fusión entre Sernam Xpress y la Financière Sernam, la obligación de recuperación se transfirió a la Financière Sernam. Además, esta y sus filiales, especialmente Sernam Services y Aster, continúan las actividades de Sernam SA y de Sernam Xpress y continúan, pues, beneficiándose de la ayuda de 41 millones EUR inicialmente concedida a Sernam SA.
(151)
Por otra parte, por los motivos expuestos en la sección 3.4 siguiente, los argumentos extraídos por las autoridades francesas de la aplicación del principio del inversor privado en una economía de mercado deben rechazarse.
3.4. SOBRE LAS NUEVAS AYUDAS CONCEDIDAS A SERNAM XPRESS
(152)
El Protocolo de Acuerdo de 21 de julio de 2005 prevé una serie de medidas, que podrían constituir nuevas ayudas (véase el considerando 36 supra). La Comisión debe comprobar si estas medidas constituyen nuevas ayudas y, en su caso, si tales ayudas pueden declararse compatibles con el mercado interior.
(153)
Según las autoridades francesas, todas esas medidas eran conformes al principio del inversor privado en una economía de mercado. La SNCF transfirió las actividades de Sernam SA a la empresa que presentó la mejor oferta recibida en un concurso transparente y abierto, y dicha oferta, aunque consistiera en un precio negativo, era menos costosa para el Estado-accionista que la liquidación de Sernam.
(154)
La Comisión considera que, en una situación de recuperación de la ayuda, no procede aplicar el principio del inversor privado. Al recuperar una ayuda, el Estado opera en el marco de las obligaciones que le incumben en virtud del Derecho de la Unión, y no como Estado-accionista.
(155)
Por otra parte, la Comisión observa que el artículo 3, apartado 2, de la Decisión Sernam 2 concibe la venta de activos como equivalente a las medidas compensatorias impuestas en el artículo 3, apartado 1. Según el punto 40 de las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales de salvamento y de reestructuración de empresas en crisis, la cesión de una actividad deficitaria no puede considerarse como una medida compensatoria (36). El precio negativo acordado entre la SNCF y la Financière Sernam indica que se trata de la cesión de una actividad deficitaria, que no puede ser equivalente a una medida compensatoria. En el presente caso, el precio negativo corresponde a una ayuda operativa a la empresa, que, por su propia naturaleza, no puede reducir los falseamientos de la competencia.
(156)
Por otra parte, en caso de que se aceptara la posición defendida por Francia, esta podría escapar a su obligación de recuperar de Sernam SA y de cualquier sociedad que continúe su actividad económica la ayuda de 41 millones EUR declarada incompatible en la Decisión Sernam 2, así como la ayuda de 503 millones EUR aplicada de manera abusiva. Dicho resultado estaría en contradicción flagrante con la jurisprudencia del Tribunal de Justicia, según la cual el Estado miembro debe recuperar la ayuda sin demora recurriendo a todas las vías legales disponibles, incluida la confiscación de activos de la empresa y, en su caso, la liquidación de la misma, si no está en condiciones de proceder al reembolso en cuestión. (37)
(157)
La aceptación de la posición defendida por Francia llevaría también a una discriminación entre una empresa privada y una empresa pública. Mientras que el Estado buscaría la recuperación de la empresa privada, en caso necesario hasta su liquidación, la empresa pública podría escapar a ese destino con la única condición de que al Estado le resulte más barato venderla a un precio negativo que recuperar las ayudas ilegales e incompatibles que haya recibido.
(158)
Por estas razones, la Comisión considera que Francia no puede invocar el principio del inversor privado en una economía de mercado para intentar que las medidas establecidas en el Protocolo de Acuerdo de 21 de julio de 2005 escapen al concepto de ayuda estatal.
(159)
Por consiguiente, hay que establecer si las medidas en cuestión confirieron una ventaja a Sernam Xpress o a la Financière Sernam. Ambas empresas se fusionaron posteriormente, por lo que no es necesario distinguir entre las ventajas concedidas a una o a otra. Se cumplen los tres criterios para la existencia de ayuda: las medidas se conceden mediante recursos de una empresa pública, la SNCF; la SNCF es un organismo de Derecho público (EPIC) sujeto a una vigilancia muy estrecha del Estado; la concesión de la ventaja es, pues, también imputable al Estado. Sernam Xpress/la Financière Sernam operan en el sector del transporte por carretera, que está abierto a la competencia en la Unión, por lo que la ventaja amenaza con falsear la competencia y afecta a los intercambios entre los Estados miembros.
3.4.1. Sobre la recapitalización de 57 millones EUR de Sernam SA por la SNCF
(160)
Mediante la recapitalización de 57 millones EUR de Sernam SA por la SNCF, Sernam SA recibió una ventaja financiera considerable, de la que no disponen sus competidores. Esta ventaja se transfirió posteriormente, con los demás activos y pasivos, a Sernam Xpress.
3.4.2. Sobre la recapitalización de 2 millones EUR de Sernam Xpress por la SNCF
(161)
Mediante la recapitalización de 2 millones EUR de Sernam Xpress por la SNCF, Sernam Xpress recibió una ventaja financiera considerable, de la que no disponen sus competidores. No obstante, la Comisión observa que la SNCF recibió de la Financière Sernam un pago de 2 millones EUR, lo que neutraliza la recapitalización de 2 millones EUR, que, por lo tanto, no confirió ventaja alguna.
3.4.3. Sobre la condonación de deudas de la SNCF a Sernam SA
(162)
Tal como se explica en el considerando 33, la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam no incluye dos créditos de la SNCF a Sernam SA por un importe de 38,5 millones EUR. Al condonar esos créditos, la SNCF concede una ventaja de un importe equivalente a Sernam Xpress/la Financière Sernam.
3.4.4. Sobre las garantías concedidas por la SNCF
(163)
Al transferir las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam, la SNCF concedió las siguientes garantías:
-
Se comprometió a finalizar en un plazo fijado el acondicionamiento de un centro específico (Valenton) necesario para la explotación del TBE, so pena de multa de 1 millón EUR en caso de retraso.
-
Se comprometió a cubrir un posible aumento de los alquileres de los nuevos centros de explotación, limitado a un diferencial máximo de 3 millones EUR.
-
Prorrogó tres años el derecho de reincorporación de […] empleados ferroviarios en comisión de servicios en Sernam.
-
Prorrogó tres años un protocolo social que garantizaba a […] empleados de Sernam una reclasificación en la SNCF en caso de despido (por Sernam).
-
Garantizó la «continuidad del Train Bloc Express (TBE)» (38) y el acceso al TBE (39). Con tal motivo, la SNCF pagó 3 millones EUR a Sernam Xpress.
(164)
Por lo que respecta a las dos primeras garantías, es evidente que confieren una ventaja a Sernam Xpress/la Financière Sernam. En efecto, sin esas dos garantías, Sernam Xpress/la Financière Sernam habrían debido sufragar los costes en cuestión.
(165)
Por lo que se refiere a las garantías TBE, la Comisión considera que disminuyen notablemente el riesgo de Sernam Xpress/la Financière Sernam, confiriéndoles así una ventaja.
(166)
Según Francia, la garantía concedida a los empleados ferroviarios beneficiaría en realidad a la SNCF. En efecto, la SNCF había enviado en comisión de servicios a Sernam SA a cierto número de empleados ferroviarios. Estos empleados ferroviarios, cuyo coste era soportado por Sernam SA, gozaban del derecho a volver a la SNCF simplemente solicitándolo. Habida cuenta de los temores que una privatización podía suscitar, la SNCF amplió entonces el período durante el cual los empleados ferroviarios podían ejercer ese derecho, con el fin de evitar un retorno masivo de estos, que habría sido más oneroso para la SNCF.
(167)
La Comisión considera que, sin esa garantía, los empleados ferroviarios muy probablemente habrían solicitado su vuelta a la SNCF en el momento de la transmisión de las actividades. Sernam Xpress hubiera debido sustituirlos por nuevo personal sujeto a un estatuto privado. La Comisión considera que es probable que el salario de esos nuevos empleados fuera menos elevado que el de los empleados ferroviarios, lo que habría compensado el coste adicional para Sernam Xpress resultante de su menor experiencia o de la dificultad de contratar a un número importante de nuevos empleados en muy poco tiempo.
(168)
En cuanto a la extensión de la garantía de reclasificación por un período de tres años, Francia considera que constituye un derecho individual concedido a determinados empleados por la SNCF. Ni la Financière Sernam, ni Sernam Xpress son partes en dicho acuerdo.
(169)
La Comisión no comparte este análisis. En efecto, esta garantía hacía más atractivo seguir siendo empleado de Sernam Xpress durante el período en cuestión, sin que Sernam Xpress tuviera que soportar el menor coste adicional.
(170)
La Comisión concluye que las garantías concedidas por la SNCF en el Protocolo de 21 de julio de 2005, con excepción de la garantía para los empleados ferroviarios, confieren una ventaja a Sernam Xpress/la Financière Sernam.
(171)
Mientras que el valor de las tres primeras garantías es fácilmente computable (1 millón EUR, 3 millones EUR y 3 millones EUR, respectivamente), eso no ocurre con la garantía de reclasificación de los empleados. Francia debería establecer el incremento de salario que Sernam Xpress/la Financière Sernam debería haber concedido a los empleados de no existir esas garantías para alcanzar el mismo objetivo.
3.4.5. Sobre el precio de venta
(172)
En el considerando 164 de la Decisión de incoación, la Comisión se preguntaba también si el precio negativo «abonado» por la Financière Sernam correspondía al valor de mercado. A este respecto, la Comisión observa que, entre tanto, Sernam Xpress y la Financière Sernam se fusionaron y que una posible ayuda a la Financière Sernam consistente en un precio negativo demasiado elevado no superaría los 57 millones EUR de ayuda que Sernam Xpress recibió como nueva ayuda. Por lo tanto, no es necesario pronunciarse sobre la cuestión de una posible ayuda al comprador.
3.4.6. Conclusión sobre la presencia de nuevas ayudas
(173)
Las medidas del Protocolo de Acuerdo de 21 de julio de 2005 descritas en la presente sección 3.4 constituyen nuevas ayudas para Sernam Xpress/la Financière Sernam.
3.4.7. Incompatibilidad con el mercado interior y recuperación
(174)
Según la jurisprudencia del Tribunal de Justicia, corresponde al Estado miembro exponer las razones de compatibilidad de una ayuda. Francia no ha invocado ninguna razón de compatibilidad, por lo que la Comisión concluye que estas ayudas son incompatibles con el mercado interior y deben recuperarse, más los intereses.
(175)
Dicha ayuda debe recuperarse de la Financière Sernam así como de sus filiales, especialmente de Sernam Services y Aster, que continúan hoy la actividad económica que se ha beneficiado de la ayuda y que antes ejercía Sernam Xpress (fusionada con la Financière Sernam).
3.5. SOBRE LA CLÁUSULA RESOLUTORIA
(176)
El Protocolo de Acuerdo de 21 de julio de 2005 contiene una cláusula resolutoria en caso de decisión negativa de la Comisión Europea en los cinco años siguientes a la celebración del mismo. Esta cláusula podría también constituir una nueva ayuda. No obstante, en ese supuesto, el remedio consistiría en su inaplicabilidad. Puesto que, en efecto, la cláusula no se ha aplicado, se ha alcanzado ese resultado. Por consiguiente, no es necesario analizar más en profundidad la cláusula en cuestión.
3.6. SOBRE LA CONFIANZA LEGÍTIMA
(177)
El argumento esgrimido por las autoridades francesas de que las gestiones llevadas a cabo de buena fe ante la Comisión (tal como su visita a la Comisión el 24 de noviembre de 2004 y su carta de 21 de diciembre de 2004) conforme a su obligación de cooperación, habían hecho concebir una confianza legítima respecto a la conformidad con la Decisión Sernam 2 y con el Derecho de la Unión de la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam no puede aceptarse.
(178)
En efecto, la información presentada por Francia se limitaba a informar a la Comisión de la elección de vender los activos en bloque sin describir los elementos esenciales de la operación de transferencia de los activos de Sernam SA. En particular, la nota informativa de 21 de diciembre de 2004 a la Comisión se limita a indicar ciertos elementos relativos a la organización del proceso de transferencia de los activos, sobre su carácter abierto y transparente con el fin de llegar a una venta a precio de mercado antes del 30 de junio de 2005.
(179)
Ninguno de los elementos siguientes se puso en conocimiento de la Comisión:
1)
que la venta prevista se basaría en una transferencia intragrupo de activos y pasivos dentro de otra entidad jurídica (Sernam Xpress), seguido de una venta de esa otra entidad (share deal);
2)
que una parte de los pasivos se transferirían con los activos y que solo la orden de recuperación relativa a la ayuda de 41 millones EUR y las deudas con la SNCF por un importe de 38,5 millones EUR seguirían formando parte del pasivo de Sernam SA;
3)
que Francia estaba dispuesta a recapitalizar a Sernam SA y a Sernam Xpress en caso de oferta de compra a un precio negativo.
(180)
A falta de información sobre estos elementos, la Comisión no podía prever el modo en que Francia aplicó finalmente la Decisión Sernam 2. Por el contrario, la nota de 21 de diciembre de 2004 da a entender que la venta se realizaría sin distinción entre pasivos y a un precio positivo puesto indica que «tan pronto como se realice la venta, el producto resultante se utilizará para el reembolso de los pasivos de la persona jurídica Sernam, entre ellos la ayuda incompatible, en el marco de los procedimientos nacionales habituales».
(181)
Si bien, habida cuenta del carácter negativo de los precios ofrecidos por los activos de Sernam SA, la posibilidad de la recapitalización (elemento 3) solo se produjo en el momento de la recepción de las ofertas, Francia debía ya, normalmente, conocer al menos el principio de la venta de activos con una parte de los pasivos (componente 2) cuando redactó su nota de 21 de diciembre de 2004. En cualquier caso, las autoridades francesas no pueden pretender acogerse a la confianza legítima sin haber informado espontáneamente a la Comisión, a más tardar el 21 de diciembre de 2004, de estos elementos sustanciales.
(182)
Por último y sobre todo, si las autoridades francesas tenían dificultades para ejecutar la Decisión Sernam 2, debían volver a contactar con la Comisión con el fin de llegar, de acuerdo con ella, a una solución sobre un sistema alternativo en virtud del principio de cooperación leal establecido en el artículo 4, apartado 3, del TUE. La sección 3.2.3 de las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales de salvamento y de reestructuración de empresas en crisis (40) confirma que, en aplicación de este principio general, un Estado miembro no puede desviarse del plan de reestructuración sin notificación y aprobación previas por la Comisión.
(183)
Además, la Comisión nunca ha dado ningún tipo de acuerdo sobre la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam ejecutada por Francia.
(184)
Por consiguiente, la Comisión concluye que ni Francia ni los beneficiarios de la ayuda pueden invocar en modo alguno la confianza legítima.
4. RECUPERACIÓN
(185)
La Comisión ha llegado a la conclusión de que las condiciones de la Decisión Sernam 2 no se han respetado. Por consiguiente, las medidas de ayuda autorizadas por la Decisión Sernam 2 se han aplicado de manera abusiva a tenor del artículo 16 del Reglamento 659/1999. Dado que Francia no ha alegado razón alguna de compatibilidad de dichas ayudas, son incompatibles con el mercado interior. Así pues, Francia debe tomar todas las medidas necesarias para proceder a la recuperación de estas ayudas y de los intereses.
(186)
El importe de estas medidas de ayuda asciende a 503 millones EUR. Dicho importe consta, por una parte de varias ayudas a la reestructuración por valor de 2 938 millones de francos, es decir, 448 millones EUR. Tales ayudas se presentan en el cuadro 3 de la Decisión de 30 de abril de 2003, cuyos elementos principales se recogen en el cuadro siguiente:
(En millones de francos franceses)
Capital inicial
44
Financiación de las pérdidas de 2000
698
Financiación de las pérdidas de 2001
252
Financiación de la reestructuración aportación de la SNCF
1 300
Financiación de la restructuración préstamo subordinao de la SNCF
250
Coste excesivo de los empleados ferroviario s
394
Total de la ayuda a la reestructuración
2 938
(187)
Para alcanzar los 503 millones EUR, debe añadirse el importe de las ayudas concedidas en el marco de los contratos de transporte de equipaje y de prensa por un importe de 34 millones EUR y en el marco de los contratos de suministros por un importe de 21 millones EUR.
(188)
Para más detalles, véase la Decisión Sernam 1 de 23 de mayo de 2001.
(189)
Para proceder a la recuperación inmediata y efectiva de la ayuda, las autoridades francesas deben proporcionar la fecha en la que cada ayuda se puso a disposición del beneficiario (41). A partir de dicha fecha, deberán calcularse los intereses de cada medida sobre una base compuesta de conformidad con el capítulo V del Reglamento (CE) no 794/2004 (42).
(190)
Del mismo modo, la ayuda de 41 millones EUR ya considerada incompatible por la Decisión Sernam 2 deberá ser recuperada, más los intereses calculados según el mismo método.
(191)
Por último, la recapitalización de 57 millones EUR, la condonación de deudas con Sernam SA por la SNCF por un importe de 38,5 millones EUR y las garantías concedidas por la SNCF al transferir las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam, con excepción de la garantía concedida a los empleados ferroviarios, constituyen también ayudas estatales incompatibles con el mercado interior. Estas nuevas ayudas deben ser recuperadas, más los intereses calculados según el mismo método. Para el método de cálculo de los importes a recuperar, la Comisión remite a los considerandos 171 y 189 de la presente Decisión.
(192)
Para establecer el importe de la ayuda que debe recuperarse, Francia podrá tener en cuenta las posibles sumas recibidas por la SNCF en el marco de la liquidación de la sociedad Sernam SA en concepto de reembolso de la ayuda de 41 millones más intereses y/o del préstamo subordinado más intereses.
(193)
En caso de que la SNCF haya recibido un reembolso global del conjunto de sus créditos, Francia solo podrá tener en cuenta las eventuales sumas recuperadas por la SNCF a raíz de la liquidación de Sernam SA en proporción a la relación entre el importe de las dos medidas de ayuda registradas y el importe total de las deudas consignadas en el pasivo de la sociedad Sernam SA.
(194)
Estas recuperaciones, incluida la de las ayudas concedidas inicialmente a Sernam SA y a Sernam Xpress, deberán efectuarse de la Financière Sernam así como de sus filiales, Sernam Services y Aster, que continúan ahora la actividad económica que disfrutó de las ayudas, antiguamente ejercida por Sernam Xpress (que se fusionó con la Financière Sernam) y, anteriormente, por Sernam SA.
(195)
En efecto, no cabe duda de que Sernam Xpress y sus filiales operativas Sernam Services y Aster han proseguido la actividad económica de Sernam SA, puesto que la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam, ejecutada por Francia, tenía precisamente ese objetivo. Además, de los elementos del expediente se desprende que Sernam Xpress, Sernam Services y Aster han seguido ejerciendo la actividad, que se han beneficiado de la ayuda, según el plan de negocios en curso de Sernam SA y con el mismo personal. Posteriormente, el 30 de junio de 2011, la Financière Sernam, como socio único, disolvió la sociedad Sernam Xpress y absorbió su patrimonio. La Financiera Sernam constituye así el sucesor legal de Sernam Xpress, así como su sucesor económico, pues es ella (la Financière Sernam) quien actualmente posee y controla directamente las filiales operativas Sernam Services y Aster. Además, la Financière Sernam y sus filiales, especialmente Sernam Services y Aster, prosiguen la actividad de Sernam SA y de Sernam Xpress, por lo que continúan beneficiándose de la ayuda. Por otra parte, en mayo de 2011, Sernam Services recibió una aportación de activos, con la cesión de la marca Sernam, valorados en 15 millones EUR, sin abonar una compensación adecuada. En cuanto a Aster, por una parte, en marzo de 2008 recibió una contribución de 5 millones EUR en cuenta corriente, importe que le fue condonado en julio de 2008; por otra, en diciembre de 2011 fue recapitalizada mediante la condonación de 5 599 998 EUR consignados en cuenta corriente. Ambas filiales se han beneficiado, pues, de las ayudas concedidas inicialmente a Sernam SA y a Sernam Xpress no solo como empresas que forman parte del grupo y debido a que prosiguen su actividad, sino también debido a la transferencia de algunos activos o a las medidas de recapitalización en su favor.
(196)
Conviene precisar que la propia Sernam SA procede de la transformación en sociedad anónima de Sernam SCS a finales de 2001 (véase a este respecto el considerando 11 de la Decisión Sernam 2,). Sernam SCS fue el beneficiario original de una parte de las ayudas en cuestión.
(197)
Dado que la sociedad Financiera Sernam, así como su filial Sernam Services, fueron puestas bajo administración judicial, el 31 de enero de 2012, y que Aster, filial de la Financière Sernam, fue declarada en liquidación judicial el 3 de febrero de 2012, se invita a las autoridades francesas a determinar el importe de las ayudas, más los intereses, que deberán recuperar lo antes posible a fin de consignarlos en el pasivo de estas empresas.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Las ayudas estatales por valor de 503 millones EUR, concedidas por Francia a Sernam SCS (posteriormente, Sernam SA) y aprobadas por la Comisión mediante la Decisión 2006/367/CE (43) de 20 de octubre de 2004 se han puesto en práctica de manera abusiva. Son incompatibles con el mercado interior. Tales ayudas han beneficiado también a Sernam Xpress, así como a la Financière Sernam y a sus filiales, Sernam Services y Aster.
2. La ayuda estatal por un importe de 41 millones EUR concedida por Francia a Sernam SCS y declarada incompatible por la Decisión Sernam 2 también ha beneficiado a Sernam Xpress, así como a la Financière Sernam y a sus filiales, especialmente a Sernam Services y a Aster.
3. La recapitalización de 57 millones EUR de Sernam SA por la SNCF, la condonación por la SNCF de deudas de Sernam SA por un importe de 38,5 millones EUR y las garantías concedidas por la SNCF en el momento de la transmisión de las actividades de Sernam SA a la Financière Sernam, con excepción de la garantía concedida a los empleados ferroviarios, constituyen ayudas estatales incompatibles con el mercado interior.
Artículo 2
1. Francia deberá recuperar de la Financière Sernam y de sus filiales, Sernam Services y Aster, las ayudas contempladas en el artículo 1.
2. Las cantidades pendientes de recuperación devengarán intereses desde la fecha en que se pusieron a disposición del beneficiario hasta su recuperación efectiva.
3. Los intereses se calcularán sobre una base compuesta de conformidad con el capítulo V del Reglamento (CE) no 794/2004 de la Comisión, de 21 de abril de 2004.
Artículo 3
1. La recuperación de la ayuda mencionada en el artículo 1 será inmediata y efectiva.
2. Francia garantizará que la presente Decisión se aplique en el plazo de cuatro meses a partir de la fecha de su notificación.
3. En el marco de dicha aplicación, Francia podrá tener en cuenta las sumas recuperadas por la SNCF a raíz de la liquidación de Sernam SA, en las condiciones anteriormente indicadas.
Artículo 4
1. En el plazo de dos meses a partir de la notificación de la presente Decisión, Francia presentará la siguiente información a la Comisión:
a)
la fecha en que cada medida de ayuda fue puesta a disposición del beneficiario y el importe total (principal e intereses) que debe recuperarse del beneficiario por cada una de las medidas de ayuda;
b)
una descripción detallada de las medidas ya adoptadas y previstas para el cumplimiento de la presente Decisión;
c)
documentos que demuestren que se ha ordenado al beneficiario que reembolse la ayuda.
2. Francia mantendrá informada a la Comisión del avance de las medidas nacionales adoptadas en aplicación de la presente Decisión hasta la plena recuperación de la ayuda mencionada en el artículo 1. Remitirá inmediatamente, a petición de la Comisión, toda la información sobre las medidas ya adoptadas y previstas para dar cumplimiento a la presente Decisión. También proporcionará información detallada sobre los importes de la ayuda y los intereses ya recuperados del beneficiario.
Artículo 5
La destinataria de la presente Decisión es la República Francesa.
Hecho en Bruselas, el 9 de marzo de 2012.