PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. prosince 2011,
kterým se mění rozhodnutí 2010/221/EU, pokud jde o vnitrostátní opatření pro prevenci zavlečení některých nákaz vodních živočichů do částí Irska, Finska a Švédska
(oznámeno pod číslem K(2011) 9002)
(Text s významem pro EHP)
(2011/825/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropského unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty akvakultury a o prevenci a tlumení některých nákaz vodních živočichů (1), a zejména na čl. 43 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Komise 2010/221/EU ze dne 15. dubna 2010, kterým se schvalují vnitrostátní opatření pro omezení dopadu některých nákaz živočichů pocházejících z akvakultury a volně žijících vodních živočichů podle článku 43 směrnice Rady 2006/88/ES (2), umožňuje některým členským státům uplatnit omezení na zásilky uvedených živočichů za účelem prevence zavlečení některých nákaz na jejich území za předpokladu, že buď prokázaly, že jejich území nebo určité vymezené části jejich území jsou prosty dotčených nákaz, nebo zavedly program eradikace nebo program pro dozor, aby status území prostého nákazy získaly.
(2)
Pevninské části území Finska a Švédska jsou příloze II rozhodnutí 2010/221/EU uvedeny jako území se schváleným programem eradikace týkajícím se bakteriálního onemocnění ledvin (BKD).
(3)
Pobřežní části území Švédska jsou v příloze II rozhodnutí 2010/221/EU uvedeny jako území, která mají schválený program eradikace týkající se infekční nekrózy slinivky (IPN).
(4)
Rozhodnutím 2010/221/EU byla proto schválena některá vnitrostátní opatření Finska a Švédska týkající se zásilek živočichů pocházejících z akvakultury náležejících k vnímavým druhům do uvedených oblastí. Aby se však umožnilo opětovné vyhodnocení vhodnosti těchto vnitrostátních opatření, je povolení k jejich použití časově omezeno do 31. prosince 2011.
(5)
Finsko předložilo Komisi zprávy o fungování svého vnitrostátního programu eradikace týkajícího se BKD, v nichž uvádí, že eradikace BKD dosud nebyla úspěšná. I když se v řadě oblastí dosáhlo úspěchu, některé oblasti stále zůstávají BKD nakaženy. Finsko proto požádalo, aby se zeměpisné vymezení programu omezilo na dvě souvislé zóny pokrývající 19 povodí. V uvedených dvou zónách se omezení související s BKD vztahují pouze na čtyři chovy a ve všech těchto chovech probíhá proces likvidace nakažených ryb a čištění a dezinfekce zařízení.
(6)
Švédsko předložilo Komisi zprávu o fungování svého vnitrostátního programu eradikace týkajícího se BKD a IPN. Počet ohlášených případů se výrazně snížil a eradikace obou nákaz v oblastech, kde je program použit, je téměř dokončena. Pevninské části Švédska jsou již IPN prosty a vnitrostátní program eradikace v pobřežních vodách proto rovněž slouží jako nárazník k ochraně oblastí, které již byly vyhlášeny za nákazy prosté.
(7)
Vzhledem k informacím, které poskytlo Finsko a Švédsko, je vhodné v uvedených vnitrostátních opatřeních pokračovat. S ohledem na skutečnost, že eradikace nebylo dosud zcela dosaženo ani přes mnohaleté používání vnitrostátních programů eradikace, je nutné vhodnost a potřebnost vnitrostátních opatření v náležité době znovu vyhodnotit. Proto by mělo být povolení k použití uvedených vnitrostátních opatření omezeno na dva další roky, do 31. prosince 2013.
(8)
Příloha III rozhodnutí 2010/221/EU v současnosti uvádí devět jednotek na území Irska se schváleným programem pro dozor, pokud jde o Ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar).
(9)
Irsko Komisi oznámilo zjištění OsHV-1 μνar ve dvou z uvedených jednotek, a to v zálivu Gweendore v rámci jednotky 1 a v zálivu Ballinakill v rámci jednotky 4. Zeměpisné vymezení těchto dvou území v příloze III rozhodnutí 2010/221/EU by se tudíž mělo změnit.
(10)
Rozhodnutí 2010/221/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(11)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2010/221/EU se mění takto:
(1)
V čl. 3 odst. 2 se datum „31. prosince 2011“ nahrazuje datem „31. prosince 2013“.
(2)
Přílohy II a III se nahrazují zněním přílohy tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 8. prosince 2011.
DECISIÓN DE EJECUCIÓN DE LA COMISIÓN
de 8 de diciembre de 2011
por la que se modifica la Decisión 2010/221/UE en lo relativo a las medidas nacionales para evitar la introducción de determinadas enfermedades de los animales acuáticos en partes de Irlanda, Finlandia y Suecia
[notificada con el número C(2011) 9002]
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2011/825/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2006/88/CE del Consejo, de 24 de octubre de 2006, relativa a los requisitos zoosanitarios de los animales y de los productos de la acuicultura, y a la prevención y el control de determinadas enfermedades de los animales acuáticos (1), y, en particular, su artículo 43, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Decisión 2010/221/UE de la Comisión, de 15 de abril de 2010, por la que se aprueban medidas nacionales para limitar el impacto de determinadas enfermedades de los animales de la acuicultura y de los animales acuáticos silvestres de conformidad con el artículo 43 de la Directiva 2006/88/CE del Consejo (2), permite a algunos Estados miembros aplicar restricciones a partidas de esos animales a fin de impedir la introducción en su territorio de determinadas enfermedades, siempre que, o bien hayan demostrado que su territorio, o ciertas zonas demarcadas del mismo, están libres de las enfermedades en cuestión, o bien hayan establecido un programa de erradicación o de vigilancia para conseguir que lo estén.
(2)
En el anexo II de la Decisión 2010/221/UE figuran las partes continentales de los territorios de Finlandia y Suecia como territorios que cuentan con un programa de erradicación autorizado para combatir la renibacteriosis.
(3)
En el mismo anexo figuran las partes litorales del territorio de Suecia como territorios que cuentan con un programa de erradicación autorizado para combatir la necrosis pancreática infecciosa.
(4)
Con arreglo a ello, la Decisión 2010/221/UE aprueba determinadas medidas nacionales de Finlandia y Suecia sobre las partidas de animales de la acuicultura de especies sensibles en dichas zonas. Sin embargo, para permitir una reevaluación de la conveniencia de dichas medidas nacionales, la autorización para aplicarlas se limita en el tiempo hasta el 31 de diciembre de 2011.
(5)
Finlandia ha presentado informes a la Comisión sobre el funcionamiento de su programa nacional de erradicación de la renibacteriosis, en el que se declara que aún no se ha conseguido la erradicación de la misma. Aunque se ha avanzado en diversas zonas, algunas de ellas siguen teniendo infecciones de renibacteriosis. Así pues, Finlandia ha solicitado que la demarcación geográfica del programa se limite a dos zonas contiguas que abarcan 19 cuencas hidrográficas. En esas dos zonas, solo cuatro de las explotaciones tienen restricciones relacionadas con la renibacteriosis y todas ellas se encuentran en proceso de destrucción de los peces infectados, y en el de limpieza y desinfección de las instalaciones.
(6)
Suecia ha presentado un informe a la Comisión sobre el funcionamiento de sus programas nacionales de erradicación de la renibacteriosis y la necrosis pancreática infecciosa. El número de casos notificados se ha reducido notablemente y ambas enfermedades están próximas a su erradicación en las zonas cubiertas por el programa. Las partes continentales de Suecia ya están libres de necrosis pancreática infecciosa y, por lo tanto, el programa nacional de erradicación en las aguas costeras también funciona como zona de seguridad para proteger las ya declaradas libres de enfermedad.
(7)
Sobre la base de la información facilitada por Finlandia y Suecia, resulta oportuno mantener las medidas nacionales. Sin embargo, teniendo en cuenta que aún no se ha logrado la erradicación a pesar de los años de aplicación de los programas nacionales de erradicación, la idoneidad y necesidad de las medidas nacionales habrán de evaluarse de nuevo a su debido tiempo. Por lo tanto, la autorización para aplicar las medidas nacionales debe limitarse a dos años más hasta el 31 de diciembre de 2013.
(8)
En el anexo III de la Decisión 2010/221/UE figuran actualmente nueve compartimentos en el territorio de Irlanda con un programa autorizado de vigilancia del herpesvirus de los ostreidos tipo 1 μνar (OsHV-1 μνar).
(9)
Irlanda ha notificado a la Comisión que ha detectado OsHV-1 μνar en dos de dichos compartimentos, a saber, la bahía de Gweendore en el compartimento 1 y la bahía de Ballinakill en el compartimento 4. Por consiguiente, debería modificarse la delimitación geográfica de los dos compartimentos en el anexo III de la Decisión 2010/221/UE.
(10)
Procede, por tanto, modificar la Decisión 2010/221/UE en consecuencia.
(11)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La Decisión 2010/221/UE queda modificada como sigue:
1)
En el artículo 3, apartado 2, la fecha de «31 de diciembre de 2011» se sustituye por la de «31 de diciembre de 2013».
2)
Los anexos II y III se sustituyen por el texto del anexo de la presente Decisión.
Artículo 2
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 8 de diciembre de 2011.