ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. července 2011
o státní podpoře ve prospěch financování testů prováděných za účelem zjištění přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) u skotu, kterou provedla Belgie (Státní podpora C 44/8 (dříve NN 45/04))
(oznámeno pod číslem K(2011) 5457)
(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)
(2011/678/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s tímto článkem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Po obdržení stížností v lednu a únoru 2004 začala Evropská komise předběžně vyšetřovat podporu poskytovanou Belgií k pokrytí nákladů na testy prováděné za účelem zjištění přenosných spongiformních encefalopatií u skotu (dále jen „testy BSE“).
(2)
Komise dále ve věci těchto stížností zaslala dne 27. ledna 2004 belgickým orgánům dopis, ve kterém požaduje informace týkající se dotčeného opatření. Belgické orgány zároveň oznámily opatření podpory financování testů prováděných za účelem zjištění přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) u zvířat v souladu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dopisem ze dne 23. ledna 2004, zaevidovaným dne 28. ledna 2004); toto opatření bylo zapsáno pod číslem N 54/04.
(3)
Belgické orgány poskytly Komisi písemné informace v dopisech ze dne 6. února 2004 a 14. května 2004, které byly zaevidovány dne 11. února 2004 a 19. května 2004.
(4)
Dopisem ze dne 19. července 2004 oznámila Komise Belgii, že opatření bylo převedeno do evidence neoznámených podpor pod číslem NN 45/04, jelikož vyšlo najevo, že část prostředků již byla vyplacena.
(5)
Dne 1. září 2004 se konalo neformální jednání mezi belgickými orgány a útvary Komise.
(6)
Belgické orgány poskytly dodatečné informace dopisem ze dne 16. září 2004, zaevidovaným dne 20. září 2004, a dopisem ze dne 22. února 2007, zaevidovaným 22. února 2007.
(7)
Dopisem ze dne 26. listopadu 2008 oznámila Komise Belgii své rozhodnutí zahájit proti tomuto opatření postup podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčenému opatření.
(8)
V dopise ze dne 19. prosince 2008, zaevidovaném dne 26. prosince 2008, Belgie požádala o prodloužení lhůty pro poskytnutí odpovědi. Tato lhůta byla prodloužena dopisem ze dne 13. ledna 2009. Belgie poskytla své připomínky v dopise ze dne 25. února 2009, zaevidovaném dne 6. března 2009.
(9)
Komise neobdržela připomínky zúčastněných stran.
(10)
Dopisem ze dne 17. července 2009 položila Komise Belgii další dotazy související s připomínkami předloženými Belgií. V dopise ze dne 4. září 2009, zaevidovaném dne 8. září 2009, Belgie požádala o prodloužení lhůty pro poskytnutí odpovědi. Komise odpověď Belgie obdržela v dopise ze dne 16. října 2009, zaevidovaném dne 20. října 2009.
(11)
Dne 2. října 2009 a 30. října 2009 se uskutečnila dvě setkání mezi belgickými orgány a útvary Komise.
(12)
V návaznosti na tato setkání Belgie dne 14. prosince 2009 zaslala doplňující informace, které byly zaevidovány dne 16. prosince 2009. Po provedení souběžného šetření hospodářské soutěže belgickými orgány s ohledem na možné kartelové dohody mezi laboratořemi podala Belgie dne 21. ledna 2010, 29. září 2010 a 17. ledna 2011 žádosti o prodloužení lhůty. Komise těmto žádostem vyhověla.
(13)
Dne 22. února 2011 Komise zaslala poslední žádost o informace, na níž belgické orgány odpověděly dopisem ze dne 6. dubna 2011. Komise vyhověla žádosti o další prodloužení lhůty s cílem umožnit Belgii odpovědět na dotazy, až bude znám výsledek šetření belgických orgánů v oblasti hospodářské soutěže.
(14)
Belgické orgány odpověděly dopisem ze dne 19. května 2011, zaevidovaným dne 25. května 2011.
2. POPIS
2.1 Vývoj (4)
(15)
V lednu 2004 Komise obdržela stížnost týkající se návrhu královského nařízení, jehož cílem bylo zavést parafiskální poplatek určený k financování testů BSE.
(16)
Po obdržení stížnosti požádaly útvary Komise belgické orgány o vysvětlení. Belgické orgány ve své odpovědi na tuto žádost o informace uvedly, že od 1. ledna 2001 jsou testy BSE povinné pro skot starší 30 měsíců a pro skot starší 24 měsíců, který je odeslán na nucenou porážku (5). Oznámily rovněž návrh královského nařízení týkající se financování testů prováděných za účelem zjištění TSE u zvířat (dále jen „královské nařízení TSE“). Tento návrh královského nařízení byl zaevidován pod číslem N 54/04. Belgické orgány uvedly, že tento nový návrh královského nařízení je změnou návrhu královského nařízení oznámeného Belgií v roce 2001 a schváleného Komisí rozhodnutím N 21/02 ze dne 13. února 2002 (6), jakož i dalšího návrhu, který byl neformálně projednán s Komisí v roce 2003. Žádný z těchto dvou návrhů však nebyl proveden a nařízení oznámené v roce 2004 představuje úpravu těchto návrhů.
(17)
Z informací předložených Belgií vyplývá, že ministerstvo financí proplácelo od 1. ledna 2001 (7) náklady na testy BSE (tj. náklady na odběr vzorků a analýzy). Počínaje 1. lednem 2002 byly náklady na provádění těchto testů předběžně financovány Belgickým intervenčním a restitučním úřadem (Bureau d’Intervention et de Restitution belge) (dále jen „BIRB“) do přijetí politického rozhodnutí o konečném systému financování.
(18)
V reakci na některé připomínky ze strany útvarů Komise ohledně oznámeného návrhu královského nařízení (N 54/04) belgické orgány předložily v květnu 2004 nový návrh královského nařízení, jenž byl pozměněn s ohledem na připomínky Komise a jenž stanovil počínaje 1. lednem 2003 systém náhrad ve výši 10,70 EUR za každý kus skotu určený k porážce, který musí být podroben rychlému testu BSE. Belgické orgány uvedly, že testy provedené a předběžně financované v průběhu roku 2002 byly v plné výši financovány prostřednictvím nepřímých státních podpor, tj. parafiskálních poplatků. Belgické orgány kromě toho uvedly, že od 1. ledna 2003 byla prostřednictvím parafiskálních poplatků financována maximální částka ve výši 40 EUR za jeden test. Belgické orgány poskytly podrobné tabulky s rozpisem nákladů na testy BSE vynaložených od roku 2003 a plán financování těchto testů prostřednictvím parafiskálních poplatků a náhrad. Belgické orgány uvedly, že datem stanoveným pro zahájení provádění režimu financování je 1. červenec 2004 v případě náhrad a 1. leden 2005 v případě parafiskálních poplatků.
(19)
Vzhledem k tomu, že návrh královského nařízení uváděl, že podpory již byly udělovány a poplatky vybírány od 1. ledna 2002, bylo opatření dne 19. července 2004 zaevidováno jako neoznámené pod číslem NN 45/04. Oznámení zaevidované pod číslem N 54/04 bylo Belgií staženo.
(20)
Z informací poskytnutých Belgií v roce 2004 vyplývá, že obecným záměrem bylo provést předběžné financování testů, přičemž příslušná částka měla být refundována později; účelem bylo poskytnout část příspěvků na uhrazení nákladů předběžně financovaných testů.
(21)
Belgické orgány se ve svém dopise ze dne 16. září 2004 zmiňují o novém návrhu královského nařízení, v němž je myšlenka náhrady ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu zachována pro budoucnost. Celá výše částky uvedené v tomto novém návrhu královského nařízení měla sloužit k financování testů BSE u skotu poraženého ode dne vstupu tohoto návrhu v platnost. Navrácení částek přesahujících 40 EUR, které byly povoleny pokyny Společenství týkající se státní podpory na testy TSE, uhynulá zvířata a jateční odpad (8) ze dne 24. prosince 2002 (dále jen „pokyny TSE“) a které byly předběžně financovány od 1. ledna 2003, je předmětem jiného návrhu, který byl předložen Komisi a jehož cílem je navrácení těchto částek vynaložených v rámci předběžného financování. Toto královské nařízení bylo přijato dne 15. října 2004 (9) a vstoupilo v platnost dne 1. prosince 2004.
(22)
Podle informací poskytnutých belgickými orgány celková částka předběžně financovaných nákladů přesahujících maximální částku 40 EUR za období od 1. ledna 2003 (10) do 30. června 2004 činí 15 237 646 EUR. Podle belgických orgánů byla od 30. června 2004 maximální částka ve výši 40 EUR respektována (11).
(23)
V tomtéž dopise ze dne 16. září 2004 belgické orgány poskytly dva soubory informací v souladu s článkem 19 nařízení Komise (ES) č. 1/2004 ze dne 23. prosince 2003 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podporu malým a středním podnikům působícím v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh (12).
(24)
Na tato dvě opatření byly použity dvě výjimky zaevidované pod číslem XA 53/04 a XA 54/04. Jak je uvedeno v bodě 19 a dalších bodech rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, opatření, na něž byla uplatněna výjimka uvedená pod číslem XA 53/04, zahrnuje předběžné financování testů BSE (13) prostřednictvím podpory o maximální výši 40 EUR na jeden test a bylo provedeno dne 1. ledna 2003. Právním základem tohoto opatření je zákon ze dne 27. prosince 2002 o souhrnném rozpočtu výdajů pro rok 2003. Opatření, na něž byla použita výjimka uvedená pod číslem XA 54/04, stanoví maximální výši podpory na 33,38 EUR na test a bylo provedeno dne 15. října 2004. Toto opatření podpory je přiznáno na dobu neurčitou. Jeho právním základem je zákon ze dne 27. prosince 2003 o souhrnném rozpočtu výdajů pro rok 2004.
(25)
V tomtéž dopise ze dne 16. září 2004 belgické orgány v odpovědi na dotazy položené útvary Komise uvedly, že laboratoře zvolené pro provádění testů musejí splňovat velmi konkrétní podmínky, aby mohly provádět dotčené analýzy.
(26)
Krátce po zaslání dopisů ze dne 14. května 2004 a 16. září 2004 belgické orgány oznámily dva návrhy královských nařízení týkajících se financování činností Federální agentury pro bezpečnost potravního řetězce (Agence Fédérale pour la Sécurité de la Chaîne Alimentaire, dále jen „AFSCA“). Cílem těchto opatření bylo zavést příspěvek a náhradu k financování činností AFSCA. Tato opatření byla předmětem rozhodnutí K(2005) 4203 ze dne 9. listopadu 2005 o státních podporách N 9/05 a N 10/05 (dále jen „rozhodnutí N 9/05 a N 10/05“), uvedeného v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Tato opatření byla přijata královským nařízením ze dne 10. listopadu 2005, které stanoví příspěvky uvedené v článku 4 zákona ze dne 9. prosince 2004 o financování AFSCA (14), jakož i královským nařízením ze dne 10. listopadu 2005 o náhradách, které jsou zmíněny v článku 5 zákona ze dne 9. prosince 2004 o financování AFSCA (15). Tato dvě královská nařízení vstoupila v platnost dne 1. ledna 2006. Královské nařízení o příspěvcích zrušuje královské nařízení ze dne 15. října 2004 uvedené v 21. bodě odůvodnění.
(27)
Královské nařízení o náhradách konkrétně stanoví pro jatka povinnost platby náhrady ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu nebo lichokopytníka. Královské nařízení o příspěvcích stanoví financování části testů BSE, které bude hrazeno různými odvětvími. Celkové náklady na testy BSE činí 44,08 EUR, z nichž 12 EUR je vynaloženo na odběr vzorků (přičemž částku v maximální výši 10,70 EUR hradí jatka na základě královského nařízení o náhradách a 1,30 EUR činí příspěvek) a zbývajících 32,08 EUR je financováno z příspěvku a je agenturou AFSCA hrazeno přímo laboratořím. V rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 Komise došla k závěru, že financování agentury AFSCA prostřednictvím náhrad ani financování obecných namátkových kontrol za pomoci paušálních příspěvků nepředstavuje státní podporu a že financování části nákladů na testy BSE z příspěvků a financování nákladů na jiné testy/kontroly spojené s výrobou/prodejem je slučitelnou státní podporou.
(28)
V prosinci 2006 Komise zaslala Belgii nové dotazy týkající se případu NN 45/04. Tyto dotazy se vztahovaly především k navracení částek vyplacených v rámci předběžného financování od 1. ledna 2003.
(29)
Belgické orgány ve své odpovědi ze dne 22. února 2007 uvedly, že si přejí provést úhradu všech výdajů spojených s analýzami BSE ve lhůtě 15 let. V praxi byl zaveden systém solidárního navracení prostředků prostřednictvím nového systému financování agentury AFSCA. Každý hospodářský subjekt platí od 1. ledna 2006 agentuře AFSCA příspěvek, přičemž část tohoto příspěvku slouží ke zpětnému získání nákladů, které byly v minulosti vynaloženy v souvislosti s předběžným financováním testů BSE. Do tohoto systému přispívají rovněž všechny aktivní hospodářské subjekty, které chovaly skot v dotčeném období.
2.2 Obsah stížností podaných proti návrhu královského nařízení TSE
(30)
Podle stížností týkajících se návrhu královského nařízení TSE se příspěvek vztahuje na všechny druhy zvířat poražených na belgických jatkách a uplatňuje se rovněž u dovezených produktů. Jeden ze stěžovatelů potvrdil, že podstatná část zvířat poražených na belgických jatkách pochází z jiných členských států. Stěžovatelé zastávají názor, že příspěvky představují diskriminaci v souvislosti s dovezenými zvířaty, jelikož výnos z nich je použit na zpětné získání nákladů na testy ESB provedené u belgického skotu.
2.3 Pochyby vyjádřené Komisí v rámci zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(31)
Úvodem je třeba uvést, že zahájení formálního vyšetřovacího řízení se týká podpory ve prospěch financování testů prováděných za účelem zjištění TSE u zvířat v Belgii od 1. ledna 2001, jakož i mechanismů financování těchto podpor, s výjimkou podpor schválených rozhodnutím Komise z důvodu jejich slučitelnosti s vnitřním trhem. To konkrétně znamená, že podpory schválené rozhodnutím N 9/05 a N 10/05 (které se vztahují k příspěvkům a náhradám, jež slouží k financování agentury AFSCA) nebudou posuzovány s ohledem na slučitelnost s pravidly v oblasti státních podpor platnými v době přiznání podpory. Toto rozhodnutí se tudíž týká pouze podpor, z nichž byly financovány testy BSE v období 2001-2006, jakož i systému jejich financování, vzhledem k tomu, že podpory na testy BSE v tomto období byly předběžně financovány a že navracení prostředků přidělených v rámci tohoto financování je rozloženo do několikaletého období.
(32)
Z důvodu srozumitelnosti je třeba připomenout rozdíl mezi pojmy „náhrada“ a „příspěvek“: na jedné straně existují poplatky či náhrady, které pokrývají náklady vynaložené na poskytnutou službu. V tomto konkrétním případě činí 10,70 EUR a jsou vybírány od 1. prosince 2004 na základě královského nařízení TSE a poté na základě královského nařízení o náhradách, z nichž je financována agentura AFSCA. Na druhé straně existují dávky či příspěvky, které jsou vybírány na základě královského nařízení ze dne 10. listopadu 2005 a jsou hrazeny agentuře AFSCA hospodářskými subjekty, jež se nacházejí na belgickém území a jsou rozděleny do 7 sektorů (viz bod odůvodnění 29 rozhodnutí N 9/05 a N 10/05).
(33)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení uvedla, že podpory ve prospěch financování testů BSE jsou a byly v Belgii financovány prostřednictvím dotací a systému parafiskálních poplatků, který sestává jak z náhrad, tak z příspěvků. Část příjmů z těchto náhrad a příspěvků byla přidělena na refundaci prostředků vynaložených v rámci předběžného financování testů.
(34)
Komise vytkla několik problémů a uvedla, že nemá dostatek informací, které by jí umožnily provést konečné posouzení dotčených opatření: problémy se zaprvé týkaly existence výhod pro příjemce služeb. Nebylo totiž jisté, zda náhrady za testy BSE zahrnovaly část nákladů na testy, která nebyla pokryta slučitelnou státní podporou. Přesné náklady na tyto testy nebyly známé, stejně jako zdroj dodatečného financování v případě, že by náhrady nepostačovaly k pokrytí celkových nákladů na testy BSE. Nebylo zjištěno ani to, zda ceny, za něž agentura AFSCA poskytovala služby, odpovídaly cenám na trhu, a to zejména z toho důvodu, že belgické orgány jasně neuvedly, že volba laboratoří proběhla v rámci otevřeného a transparentního řízení.
(35)
Za druhé nebyl jasný mechanismus dávek: zejména nebyli s určitostí stanoveni příjemci a přispěvatelé a nebyl jasný ani mechanismus navracení nákladů vynaložených na testy BSE v rámci předběžného financování. Další nejasnosti se týkaly podmínek, které musely splňovat parafiskální poplatky, aby mohly být považovány za odpovídající pravidlům státní podpory, zejména pokud jde o vyloučení dovezených produktů z parafiskálních poplatků, pokud jde o otázku, zda se na vyvážené produkty použilo opatření podpory financované z poplatků, a co se týče toho, zda poplatky měly vliv na cenu konečných produktů, vzhledem k tomu, že tato cena byla stanovena změnami nabídky a poptávky na volném trhu.
3. PŘIPOMÍNKY BELGIE
(36)
Komise obdržela připomínky Belgie v reakci na obavy vyjádřené Komisí v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení dne 27. února 2009. Lze je shrnout takto:
3.1 Kvalifikace financování testů BSE jako státní podpory
(37)
Belgie úvodem zpochybňuje kvalifikaci financování testů BSE, provedenou Komisí, jako státní podpory, z důvodu povinného provádění těchto testů. Belgie tvrdí, že povinnost provádět testy BSE je stanovena nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (16), s cílem zajistit ochranu veřejného zdraví. Na podporu svého tvrzení zmiňuje dva rozsudky (17), v nichž Soudní dvůr stanovil, že náklady na kontroly provedené za účelem ochrany veřejného zdraví nelze považovat za náhradu za službu a že orgán musí sám nést břemeno těchto nákladů. Belgie uznává, že dotčené rozsudky se týkají volného pohybu zboží, a nikoli státních podpor, avšak domnívá se, že úvahu v nich obsaženou lze použít i na oblast státních podpor.
(38)
Belgie kromě toho uvádí, že vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 999/2001 nevyžaduje, aby náklady na kontroly nesly podniky, může členský stát rozhodnout o zavedení „obvyklého“ systému financování testů BSE. Kritérium selektivity, které charakterizuje státní podpory, se tudíž podle Belgie musí hodnotit ve vztahu k tomuto obvyklému systému (18). O státní podpory by se jednalo pouze tehdy, pokud by se na některá odvětví či podniky vztahovaly příznivější podmínky ve srovnání s podmínkami uplatňovanými v rámci běžného systému zvoleného Belgií. Belgie uvádí, že se zdá, že podle názoru Komise má být pravidlem hrazení nákladů zemědělci, což však nevyplývá z platných právních dokumentů. Belgie má za to, že pokud rozdílné systémy financování testů BSE mohou vést k narušení hospodářské soutěže, měl by být tento problém vyřešen prostřednictvím harmonizace právních předpisů (19), v žádném případě se však nejedná o státní podpory. Belgie rovněž zmiňuje rozsudek ve věci GEMO (20), domnívá se však, že tento rozsudek nemění její přístup v rámci projednávaného případu. Belgie ve svém dopise ze dne 16. října 2009 opakuje, že nesouhlasí s kvalifikací státní podpory provedenou Komisí v jejím rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, nicméně v duchu spolupráce vychází z logiky Komise, aby vysvětlila body zdůrazněné v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
3.2 Kvalifikace náhrady
(39)
Belgie zastává názor, že náhrada ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu by neměla být považována za státní podporu.
(40)
Podle Belgie se může jednat o státní podporu jen tehdy, pokud je jednomu nebo několika podnikům poskytnuta výhoda. V rámci náhrady se proto může jednat o výhodu pouze za předpokladu, že poskytnutá výhoda převyšuje zaplacenou částku. Pokud je část testů BSE financována orgány, konečná výhoda přiznaná zemědělci odpovídá nákladům na test po odečtení zaplacené náhrady.
(41)
Belgie domýšlí tuto úvahu do důsledku s argumentem, že v případě navrácení by to znamenalo, že bude od zemědělce vyžadována vyšší celková platba. Pokud totiž celkové náklady vynaložené na test mají být vráceny, znamená to, že se v konečném důsledku tyto náklady zvýší o částku náhrady, která již byla zaplacena.
(42)
Belgie zdůrazňuje, že podle judikatury Soudního dvora se o státní podpory jedná pouze v případě, že jsou příjmy z poplatků používány ve prospěch konkrétní skupiny a nejsou ve stejné míře poskytovány ve prospěch všech, kteří zaplatili poplatky (21). V projednávaném případě je povinnost poskytnout náhradu ve výši 10,70 EUR za jeden kus skotu stanovena pro hospodářské subjekty, které jsou zapojeny do produkce hovězího masa. Tato částka, která je použita pro účely testů, těmto hospodářským subjektům neskýtá žádnou hospodářskou výhodu, a nelze ji tudíž považovat za státní podporu ve smyslu článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(43)
Podle názoru Belgie uplatnila Komise podobnou úvahu ve svém rozhodnutí N 9/05 a N 10/05. Belgie uvádí, že v tomto rozhodnutí nebyla náhrada ve výši 10,70 EUR kvalifikována jako státní podpora (viz 98. bod odůvodnění rozhodnutí). Podobné úvahy jsou obsaženy v rozhodnutí N 21/02, v němž část nákladů na testy BSE částečně financovaných z poplatků hrazených odvětvím nebyla považována za státní podporu.
(44)
Belgické orgány ve svém dopise ze dne 16. října 2009 uvedly, že náhrada byla přičtena k tíži zemědělci a týkala se části hospodářských nákladů na testy BSE. V odpovědi na dotaz položený Komisí ohledně toho, zda částka náhrady odpovídá skutečným ekonomickým nákladům na služby poskytnuté laboratořemi, Belgie odpověděla, že se náhrada vztahovala pouze k části nákladů na testy BSE, jak je uvedeno v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05. Úvahy Komise obsažené v bodech odůvodnění 61 až 66 téhož rozhodnutí, v němž byl učiněn závěr, že náklady na poskytnuté služby a výše náhrad jsou rovnocenné, souvisely s jinými službami než s prováděním testů BSE. Belgie opakuje, že pokud jde o testy BSE, v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 byl učiněn závěr, že služba spočívající v provádění testů BSE sice představuje státní podporu, avšak částka náhrady (tj. 10,70 EUR) nikoli, a má být odečtena od nákladů vynaložených na tyto testy.
3.3 Neexistence nadměrných náhrad a soulad cen testů s tržními cenami
(45)
Belgie odkazuje na bod 132 Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 (22) (dále jen „pokyny v odvětví zemědělství na období 2007-2013“), kde se uvádí, že částka ve výši 40 EUR za test představuje „v současnosti zhruba nejvýhodnější cenu ve Společenství“. Ceny navržené agenturou AFSCA se od července 2005 pohybují pod částkou 40 EUR. Z toho podle belgických orgánů vyplývá, že ceny uplatňované v Belgii jsou v souladu s tržními cenami. Komise ve svém rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 uznala, že laboratoře byly vybrány v rámci otevřených, transparentních a nediskriminačních řízení a že nelze učinit závěr, že je poskytovatelům služeb (tj. laboratořím) poskytována státní podpora. Situace se od té doby nezměnila. Belgické orgány pro hospodářskou soutěž kromě toho v současnosti provádí šetření ohledně cenových kartelových dohod mezi laboratořemi v rámci testů BSE. Z toho podle belgických orgánů jasně vyplývá, že si v žádném případě nepřejí platit laboratořím nadstandardní cenu. Belgické orgány ve svém dopise ze dne 16. října 2009 uvedly, že přezkum případné cenové kartelové dohody mezi laboratořemi bude pokračovat a že by toto šetření mělo být ukončeno během prvního čtvrtletí roku 2010.
3.4 Vývozní a dovozní přirážka
(46)
Belgické orgány uvádějí, že příspěvky a náhrady nikdy nebyly uplatňovány na dovoz a vývoz. Povinnost hradit příspěvek se vztahuje pouze na podniky se sídlem v Belgii a platba náhrady ve výši 10,70 EUR se týká pouze skotu poraženého v Belgii a staršího 30 měsíců.
(47)
Belgie zdůrazňuje, že Komise tato opatření již zkoumala v rámci rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 a došla k závěru, že příspěvky nepředstavují diskriminaci vůči dováženým či vyváženým produktům a nejsou v rozporu s ustanoveními Smlouvy.
3.5 Neexistence mechanismu, jehož prostřednictvím jatka přenášejí náhradu na výrobce nebo ostatní subjekty na trhu
(48)
Belgické orgány uvádějí, že jatka přenášejí náklady na náhrady na své zákazníky, stejně jako každý běžný podnik přenáší na své zákazníky náklady, které mu vznikly. Tento přesun tedy probíhá v rámci běžných tržních mechanismů. Mimoto zanášení nákladů na náhradu do samostatné položky ve fakturách vystavovaných producentům představuje běžnou praxi. V tomto ohledu Belgie uvádí body odůvodnění 93 a 95 rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, v nichž jsou kritéria stanovená v 25. bodě pokynů TSE považována za splněná.
3.6. Kvalifikace příjemců jako malé a střední podniky (dále jen „MSP“)
(49)
Belgie uvádí, že v Belgii jsou kvalifikováni jako MSP všichni zemědělci, kteří splňují následující podmínky: zaměstnávají méně než 250 osob, jejich roční obrat nepřesahuje 40 milionů EUR nebo roční rozvaha nepřesahuje 27 milionů EUR a podnik není vlastněn z 25 % či z větší části jiným podnikem či podniky, které nejsou MSP.
3.7 Připomínky ke slučitelnosti podpor poskytnutých během tří období uvedených v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (2001-2003; 2003-2007; období po roce 2007)
(50)
K období od 1. ledna 2001 do 1. ledna 2003 nemá Belgie zvláštní připomínky, vzhledem k tomu, že Komise v bodě odůvodnění 80 rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení sama došla k závěru, že podpory poskytnuté v tomto období jsou pravděpodobně slučitelné. Uvádí však, že podpory nepřesahovaly 100 % vzniklých nákladů, a je ochotna poskytnout v případě potřeby více informací v této souvislosti.
(51)
Belgie nicméně tvrdí, že tyto informace mohou být poskytnuty pouze podpůrně, vzhledem k tomu, že její počáteční stanovisko je, že se v tomto případě nemůže jednat o státní podpory, jelikož rozhodnutí o způsobu financování testů BSE přísluší Belgii.
(52)
Co se týče období od 1. ledna 2003 do 1. ledna 2007, Belgie uvádí, že nebyla vyplacena žádná podpora přesahující 100 % nákladů na testy. Belgie odkazuje na rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, v němž byla tato otázka již zkoumána.
(53)
Pokud jde o období počínající 1. lednem 2007, Belgie tvrdí, že nikdy neposkytla podporu přesahující 40 EUR, jelikož náklady na testy byly nižší než tato částka.
(54)
V příloze k těmto připomínkám Belgie předává podrobný chronologický seznam opatření přijatých v rámci financování testů BSE. Vzhledem k tomu, že tyto informace jsou z velké části převzaty v odůvodnění tohoto rozhodnutí, není chronologický seznam v této části uveden v celém rozsahu. Některé prvky budou nicméně rovněž uvedeny níže:
(55)
Chronologický seznam testů BSE je následující:
-
od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2001: testy jsou v plné výši financovány ministerstvem financí,
-
od 1. ledna 2002 do 30. června 2004: předběžné financování testů BIRB. Celková částka vynaložená BIRB v rámci předběžného financování činí 67 156 527,65 EUR,
-
od 1. července 2004 do 30. listopadu 2004: předběžné financování agenturou AFSCA,
-
od 1. prosince 2004 do 31. prosince 2005: náhrada ve výši 10,70 EUR za jeden testovaný kus skotu poskytnutá na základě královského nařízení ze dne 15. října 2004 a doplněná o finanční prostředky agentury AFSCA čerpané z jejích rezervních fondů a vratné zálohy, kterou jí dalo k dispozici ministerstvo financí,
-
od 1. ledna 2006: financování prostřednictvím náhrady ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu a příspěvků placených 7 různými odvětvími (23). Tyto příspěvky slouží rovněž k nahrazení nákladů vynaložených na testy BSE, které byly předběžně financovány od 1. ledna 2002. Částka náhrady byla následně od 1. ledna 2008 indexována na 11,07 EUR.
(56)
Ceny testů BSE jsou následující:
(v EUR)
Období
Celkové náklady na testy (24)
Výše náhrady
01.01.2001-31.01.2001
111,81
/
01.02.2001-31.03.2001
89,50
/
01.04.2001-31.12.2001
64,71
/
01.01.2002-15.03.2002
64,74
/
16.03.2002-31.12.2003
63,45
/
01.01.2004-15.01.2004
63,42
/
16.01.2004-30.06.2004
53,88
/
01.07.2004-30.11.2004
43,44
/
01.12.2004-31.12.2004
43,44
10,70
01.01.2005-30.06.2005
43,47
10,70
01.07.2005-31.12.2005
38,62
10,70
01.01.2006-30.09.2006
40,35
10,70
01.10.2006-31.12.2006
39,32
10,70
01.01.2007-31.12.2007
39,35
10,70
01.01.2008-31.12.2008
39,38
11,07
3.8 Odpovědi na doplňující dotazy Komise
(57)
Belgie ve svém dopise ze dne 16. října 2009 vyjasnila některé skutečnosti v reakci na dotazy položené Komisí dne 24. července 2009 v návaznosti na připomínky předložené Belgií. Belgie nejprve zopakovala své stanovisko, že členský stát není povinen požadovat hrazení nákladů vynaložených na testy BSE hospodářskými subjekty. Vzhledem k tomu, že se jedná o náklady na ochranu veřejného zdraví, náklady na kontroly vyžadované veřejnými orgány nelze považovat za protiplnění za službu a nelze je ukládat hospodářským subjektům. V zájmu dobré spolupráce se však Belgie rozhodla odpovědět na dotazy Komise vycházejíc z logiky vyjádřené v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(58)
Pokud jde o část financovanou Společenstvím, Belgie potvrdila, že byla zahrnuta mezi údaji oznámenými dříve.
(59)
Belgie dále uvedla, že pokud jde o financování v období od 30. června 2004 do 31. prosince 2005, bylo provedeno agenturou AFSCA z finančních zdrojů, kterými disponovala a které převzala po předchozích subjektech, jež nahradila v jejich působení. V tomto období neexistovaly parafiskální poplatky.
(60)
Komise položila Belgii otázky týkající se skloubení částky 15 237 646 EUR s částkou ve výši 67 156 527,65 EUR, uvedenou v připomínkách Belgie (viz bod odůvodnění (55)). Belgie odpověděla, že částka ve výši 1 523 646 EUR je nedílnou součástí celkové částky 67 156 527,65 EUR. Belgické orgány kromě toho uvedly, že plánují provedení výpočtů za účelem ověření přesnosti uvedené částky.
(61)
Pokud jde o náhrady, Belgie uvedla, že náklady na ně nese zemědělec a že nemohou představovat státní podporu. Belgie v tomto ohledu odkazuje na rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, ve kterém se uvádí, že státní podporu představuje pouze částka ve výši 33,38 EUR z celkové ceny 44,08 EUR. Částka ve výši 10,70 EUR podporu nepředstavuje, a byla proto odečtena z ceny testu při posuzování souladu s maximální částkou 40 EUR za test.
(62)
Pro všechny případy Belgie uvedla, že jediným rozdílem oproti systému schválenému Komisí v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 byla indexace částky náhrady, která se zvýšila z 10,70 EUR na 11,07 EUR.
(63)
Belgie ve svém dopise ze dne 1. prosince 2009 upravila číselné údaje, které předtím uvedla v souvislosti s provedenými testy. Uvedla, že tyto údaje nahrazují údaje poskytnuté dříve v dopisech zaslaných před zahájením a po zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(64)
Tyto změny byly provedeny z toho důvodu, že počet vzorků, které byly vzaty v úvahu dříve, byl nesprávný. Předchozí výpočty totiž vycházely z teoretického počtu 3 vzorky za hodinu, zatímco ve skutečnosti bylo v terénu odebráno 12 vzorků za hodinu. V důsledku tohoto zvýšení počtu testů za hodinu došlo ke snížení nákladů na každý odběr vzorků, což se rovněž promítá do celkových nákladů na každý jednotlivý test, jelikož náklady na testy částečně sestávají z hodinových nákladů, které byly sníženy z důvodu většího počtu vzorků odebraných za hodinu. Mimoto byl snížen počet zvířat poražených v letech 2003 a 2004 ve srovnání s údaji uvedenými dříve. Číselné údaje uvedené v dopise Belgie ze dne 1. prosince 2009 jsou údaje týkající se skotu poraženého pro účely lidské spotřeby, které byly Komisi nahlášeny za období 2003-2004.
(v EUR)
2003
Náklady laboratoře
Hodinový tarif za veterinární služby
Náklady na odběr vzorků
Náklady na testovací soupravu
Náklady celkem
Intervence
40 EUR/test
leden
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
únor
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
březen
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
duben
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
květen
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
červen
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
červenec
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
srpen
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
září
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
říjen
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
listopad
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
prosinec
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
(v EUR)
2004
Náklady laboratoře
Hodinový tarif za veterinární služby
Náklady na odběr vzorků
Náklady na testovací soupravu
Náklady celkem
Intervence
40 EUR/test
1.-15. ledna
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
16.-31. ledna
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
únor
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
březen
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
duben
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
květen
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
červen
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
červenec
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
srpen
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
září
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
říjen
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
listopad
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
prosinec
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
(65)
Na základě tabulky v 64. bodě odůvodnění došla Belgie k závěru, že celkové náklady na testy BSE se od 1. července 2004 pohybují pod částkou 40 EUR.
(66)
Belgické orgány rovněž na základě těchto údajů opravily údaje v tabulce předložené před zahájením rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení a převzaté v bodu odůvodnění 25 rozhodnutí o zahájení řízení. Poslední poskytnuté údaje představují skutečné náklady, nikoli odhady, jako tomu bylo v předchozím případě. Z těchto informací vyplývá, že celková výše předběžně financovaných nákladů činí nikoli 15 237 789,90 EUR, jak bylo odhadováno dříve, ale 661 981 074 EUR.
Období
Cena testu (EUR)
Počet testů
Celkem (EUR)
1.1.2003
15.1.2004
Nepřímé státní podpory
40,00
373 550
14 942 015,90
Náklad na test 40 EUR
31,08
373 550
5 759 524,54
Celkem
71,08
373 550
20 701 540,44
16.1.2004
30.6.2004
Nepřímé státní podpory
40,00
160 551
6 422 043,10
Poplatek
22,02
160 551
860 286,19
Celkem
62,02
160 551
7 282 329,29
1.1.2003
30.6.2004
Celkový rozpočet předběžně financovaných částek přesahujících maximální částku 40 EUR
6 619 810,74
(67)
Belgie rovněž uvádí, že pokud by šetření belgických orgánů pro hospodářskou soutěž prokázalo, že ke zvýšení cen za testy BSE provedené laboratořemi došlo z důvodu protiprávní kartelové dohody mezi laboratořemi, zavazuje se zpětně získat přebytek zaplacené ceny, a to případně prostřednictvím zahájení soudních řízení před příslušnými soudy, bude-li to nutné.
(68)
Belgické orgány ve svém dopise ze dne 6. dubna 2011 znovu potvrdily, že náhrada ve výši 10,70 EUR se týká pouze platby testu BSE příjemcem, který jej využívá v daném okamžiku, a neslouží k refundaci prostředků vynaložených v rámci předběžného financování na testy BSE provedené dříve.
(69)
Belgické orgány v tomtéž dopise ze dne 6. dubna 2011 uvedly, že celková výše nákladů předběžně financovaných BIRB činí 67 156 527,65 EUR. AFSCA tuto částku částečně uhradila následujícím způsobem:
Uhrazeno agenturou AFSCA:
2005
4 477 102 EUR
2006
4 477 102 EUR
2007
Nebyla uhrazena žádná částka (byla předložena žádost o prodloužení lhůty a této žádosti bylo vyhověno s tím, že budou zaplaceny úroky)
2008
194 901 EUR (úroky za odloženou úhradu)
Od roku 2008
Úhrady BIRB se již neprovádějí - programový zákon ze dne 22.12.2008
Zbývá uhradit
58 202 323 EUR
(70)
Belgie uvedla, že se vláda rozhodla odložit vrácení částek BIRB, poskytnutých v rámci předběžného financování, a že navrácené částky budou tudíž uvedeny v kladném saldu AFSCA. Toto saldo musí být považováno za úhradu testů BSE.
(71)
Pokud jde o platbu nákladů na testy BSE producentem, Belgie znovu potvrdila, že neexistuje žádný zvláštní systém, který by vyžadoval, aby jatka fakturovala částku náhrady za testy BSE producentovi, ale že taková fakturace představuje běžnou praxi. Belgie poskytla na ukázku několik faktur, z nichž jasně vyplývá, že fakturovaná částka náhrady figuruje na faktuře jako samostatná položka. Jedná se o uzávěrkový list poskytovaný jatkami producentovi, v němž je částka náhrady odečtena od celkové částky, kterou mají zaplatit jatka producentovi za koupi zvířete. Belgie uvádí, že toto představuje důkaz, že konečným dlužníkem platby za test BSE agentuře AFSCA je producent.
(72)
Belgické orgány ve svém posledním dopise ze dne 25. května 2011 uvedly, že částky podpory mohou být předmětem kumulativního uplatňování podpory de minimis, jak stanoví nařízení (ES) č. 1860/2004 Komise ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví a v odvětví rybolovu (25), a částky 40 EUR slučitelné podpory za test, v období, během něhož bylo nařízení v platnosti.
4. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN
(73)
V rámci tohoto řízení Komise neobdržela žádné připomínky třetích stran.
5. POSOUZENÍ
5.1 Posouzení existence podpory
(74)
Belgie ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení úvodem uvedla, že má za to, že náklady na testy BSE jsou z důvodu své závazné povahy financovány členskými státy a že neexistují žádné předpisy Společenství, které vyžadují, aby náklady na kontroly nesly podniky. Nicméně z pokynů v odvětví zemědělství na období 2007-2013 a praxe Komise jasně vyplývá, že různé úrovně nákladů na testy mohou mít za následek narušení hospodářské soutěže a že podporu za účelem pokrytí nákladů na tyto testy poskytuje většina států, a je proto nutné regulovat její výši, aby se omezilo narušení hospodářské soutěže způsobené těmito podporami. Zejména pokyny TSE jasně uvádějí, že podpory poskytované státy s sebou nesou riziko narušení hospodářské soutěže. V bodě 24 pokynů TSE se například uvádí, že „od 1. ledna 2003, pokud jde o povinné testování skotu, poraženého k lidské spotřebě, na BSE, nesmí celková přímá a nepřímá podpora, včetně plateb Společenství, překročit celkem 40 EUR na test. Povinnost testování se může zakládat na právních předpisech Společenství nebo vnitrostátních právních předpisech.“ Tyto pokyny byly představeny členským státům, které byly vyzvány k přijetí vhodných opatření a zajištění souladu svých režimů s pokyny. Stejně tak pokud jde o pokyny v odvětví zemědělství na období 2007-2013, kvalifikace státní podpory týkající se testů BSE je uvedena v bodech 132 f) a následujících bodech. Kromě toho je důležité zdůraznit, že belgické orgány nepodaly opravný prostředek proti rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, v němž byla část prostředků určených k financování testů BSE kvalifikována jako podpora, což naznačuje, že belgické orgány přijaly tuto kvalifikaci státní podpory v případě podpor určených k financování testů BSE.
(75)
Z těchto prvků lze vyvodit, že zpochybnění Belgií ohledně kvalifikace financování testů BSE jako státní podpory z důvodu závaznosti těchto testů není odůvodněné, vzhledem k existenci platných aktů uplatňovaných již celou řadu let.
(76)
V důsledku toho Komise přezkoumává dotčená opatření z hlediska článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie. Článek 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouva jinak.
(77)
Aby se na určité opatření vztahovalo ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, musí současně splňovat čtyři specifické podmínky: 1) musí být financováno státem nebo ze státních prostředků a musí být přičitatelné státu; 2) musí se selektivně vztahovat pouze na určité podniky nebo určitá odvětví výroby; 3) pro podniky, kterým se podpora poskytuje, musí zahrnovat hospodářskou výhodu; 4) musí ovlivňovat obchod uvnitř Unie a musí narušovat nebo může narušit hospodářskou soutěž.
(78)
V následujících bodech odůvodnění budou tato čtyři kritéria použita na opatření, která mohou představovat státní podporu.
(79)
Jak je uvedeno v 55. bodě odůvodnění, bylo k financování nákladů na testy BSE použito několik systémů financování. V rámci přezkumu kritéria existence státních prostředků toto rozhodnutí rozlišuje mezi různými způsoby financování testů BSE.
5.1.1 Existence státních zdrojů
5.1.1.1 Od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2001
(80)
V období od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2001 byly náklady na testy BSE v plné výši financovány ministerstvem financí. Není pochyb o tom, že se v tomto případě jedná o financování ze státních prostředků.
5.1.1.2 Od 1. ledna 2002 do 30. června 2004
(81)
V následujícím období, tj. od 1. ledna 2002 do 30. června 2004, byly testy předběžně financovány BIRB, dokud nebude nalezeno strukturální řešení pro financování testů. BIRB je federální veřejnou institucí s právní subjektivitou, která vznikla na základě transformace bývalého Belgického úřadu pro hospodářství a zemědělství (Office Belge de l’Économie et de l’Agriculture - OBEA) a zemědělské divize bývalého Ústředního úřadu pro kvóty a licence (Office Central des Contingents et Licences - OCCL). Jedná se o parastátní subjekt kategorie B, který působí pod záštitou ministerstva zemědělství a malého a středního podnikání. BIRB je platební agenturou, která byly schválena v rámci společné zemědělské politiky a je financována z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (26). Kromě toho může být pověřena úkoly, které vyplývají ze zemědělské politiky federální vlády nebo regionálních vlád. Aby mohl úřad BIRB vyrovnat svůj správní rozpočet, disponuje státní dotací připsanou do rozpočtu své dozorčí pravomoci na federální úrovni (federální veřejná služba pro hospodářství) a některými vlastními příjmy (příjmy z některých náhrad a omezených investic). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem představuje financování prostřednictvím BIRB financování ze státních zdrojů.
5.1.1.3 Od 1. července 2004 do 30. listopadu 2004
(82)
Od 1. července 2004 do 30. listopadu 2004 byly testy předběžně financovány agenturou AFSCA. Právní předpisy, které v té době byly v platnosti (tj. především zákon ze dne 4. února 2000 o zřízení AFSCA (27), uváděly, že AFSCA je financována z různých příjmů, jako jsou zejména výnosy z poplatků, poplatky a náhrady, výnosy ze správních pokut, příležitostné příjmy, dary a odkazy … (28). AFSCA je veřejnou institucí s právní subjektivitou, která je zařazena do kategorie A stanovené zákonem ze dne 16. března 1954 o kontrole některých subjektů působících ve veřejnému zájmu (29). Z těchto úvah tedy vyplývá, že finanční prostředky poskytnuté AFSCA představují státní zdroje a že o jejich přidělení rozhoduje veřejný orgán, jelikož AFSCA je podřízena ministerstvu zdravotnictví.
5.1.1.4 Od 1. prosince 2004 do 31. prosince 2005
(83)
Pokud jde o období mezi 1. prosincem 2004 (datum vstupu v platnost královského nařízení ze dne 15. října 2004) a 31. prosincem 2005 (datum vstupu v platnost královských nařízení ze dne 10. listopadu 2005), byly testy BSE financovány prostřednictvím náhrady ve výši 10,70 EUR za kus testovaného skotu doplněné o finanční prostředky agentury AFSCA čerpané z jejích rezervních fondů a vratné zálohy, kterou jí dalo k dispozici ministerstvo financí.
(84)
Částečné financování agenturou AFSCA, kdy finance pocházejí z jejích vlastních prostředků, představuje financování ze státních zdrojů (viz 82. bod odůvodnění.)
(85)
Pokud jde o otázku, zda náhrady představují státní zdroje, je třeba uvést, že se o státní zdroje může jednat v případě, že se ukáže, že náhrady nepokrývají celkové skutečné náklady na služby, které mají odměňovat. Pokud totiž náklad na poskytnutou službu a náhrada nejsou rovnocenné, přebytek představuje státní zdroj, jímž státní subjekt, kterému je náhrada poskytnuta, může disponovat. Proto je důležité ověřit, zda náhrady placené AFSCA za testy BSE představují platby za služby, které agentura podnikům skutečně poskytla, a zda vycházejí z tržních cen, či nikoli (viz bod odůvodnění 54 rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení). Této otázce je věnován prostor níže, v rámci přezkumu pojmu výhoda.
5.1.1.5 Od 1. ledna 2006
(86)
Pokud jde o období, které následuje po vstupu královských nařízení ze dne 10. listopadu 2005 v platnost, tj. období počínající 1. lednem 2006, je třeba přezkoumat, zda náhrady a příspěvky, které byly stanoveny těmito nařízeními, představují státní zdroje. Tato otázka již byla předmětem přezkumu v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05. V tomto rozhodnutí bylo ve 44. bodě odůvodnění uvedeno, že obecně vzato příspěvky představují státní zdroje a náhrady mohou státní zdroje představovat v případě, že se ukáže, že tyto náhrady nepokrývají celkové skutečné náklady za služby, které mají odměňovat. V případě testů BSE byly náklady financovány zčásti prostřednictvím náhrad a zčásti prostřednictvím příspěvků. V rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 Komise dospěla k závěru, že financování části nákladů na testy BSE prostřednictvím náhrad nepředstavuje státní podporu a že financování za pomoci příspěvků je slučitelnou státní podporou. Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení formálního postupu šetření ve 34. bodě odůvodnění, podpory schválené rozhodnutím Komise nejsou předmětem tohoto rozhodnutí, a nebudou zde proto přezkoumány.
(87)
Nicméně ve světle informací poskytnutých Belgií po zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyšlo najevo, že příjmy z příspěvků byly zčásti využity v letech 2005 a 2006 k úhradě částek přesahujících 40 EUR, které byly vynaloženy v rámci předběžného financování testů BSE v období od 1. ledna 2003 a 1. prosince 2004. To však v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 nebylo zmíněno. Část příspěvků tudíž sloužila k financování testů BSE provedených v období od 1. ledna 2003 do 1. prosince 2004, přičemž cílem bylo zpětně získat od zemědělců kolektivním způsobem předběžně financované náklady na povinné testy BSE, které přesahují maximální částku 40 EUR.
(88)
Přidělení části zdrojů z těchto příspěvků na úhradu předběžného financování testů nemění kvalifikaci státních zdrojů provedenou v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05.
5.1.2 Selektivní výhoda pro podnik
(89)
Při přezkumu existence výhody je třeba rozlišovat mezi opatřeními financovanými ze státních zdrojů včetně příspěvků na jedné straně, a opatřeními financovanými z náhrad.
(90)
Pokud jde o opatření financovaná ze státních zdrojů, včetně příspěvků, Komise soustavně vyjadřovala názor (30), že financování nákladů na povinné kontroly, které se vztahují na výrobu či prodej výrobků, ze státních prostředků, je třeba považovat za selektivní výhodu pro podniky (31). Stát totiž snížil podnikům zátěž, kterou by jinak musely hradit. Z výše uvedených skutečností lze vyvodit, že zemědělci, jatka a další subjekty, které zpracovávají, prodávají či nakládají s výrobky ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE na základě právních předpisů použitelných v dotčeném období, provádějí hospodářskou činnost a čerpaly státní podporu prostřednictvím financování testů BSE státem, a to od 1. ledna 2001.
(91)
Argumenty předkládané Belgií (viz 37. bod odůvodnění a další), podle nichž je financování testů BSE nutné za účelem zajištění ochrany veřejného zdraví a podle nichž přísluší rozhodnutí o běžném systému financování testů BSE členskému státu, nelze přijmout z důvodů uvedených v 74. bodě odůvodnění. Belgie v konkrétnějším kontextu posouzení selektivity argumentovala, že o selektivitu by se jednalo pouze za předpokladu, že by se na některá odvětví nebo podniky vztahovaly příznivější podmínky ve srovnání s podmínkami uplatňovanými v rámci běžného systému. Skutečnost, že mezi jednotlivými členskými státy existují rozdíly, pokud jde o financování testů BSE, a že tyto rozdíly mohou vést k narušení hospodářské soutěže, není podle Belgie problémem státní podpory, ale harmonizace právních předpisů.
(92)
Tento argument však nemůže být přijat. Jak je uvedeno v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, kritérium selektivity je naplněno, pokud je výhoda přiznána několika podnikům nebo určitému odvětví činnosti. V posuzovaném případě na vnitrostátní úrovni využívá financování testů BSE státem pouze jedno konkrétní odvětví, a to odvětví chovu zvířat testovaných na BSE. Na úrovni Společenství financování testů BSE ve prospěch belgických podniků státem nebo prostřednictvím státních zdrojů představuje pro tyto podniky výhodu oproti jejich zahraničním konkurentům, jejichž náklady na financování povinných testů BSE nejsou hrazeny státem nebo ze státních zdrojů. V úvodu pokynů TSE (body 8 a 9) bylo jasně uvedeno, že probíhající harmonizace, která ukládá odvětví povinnost hradit náklady, postupuje pomalu, a že se proto Komise rozhodla vyjasnit a pozměnit svou politiku v oblasti státních podpor, pokud jde o náklady vzniklé v souvislosti s testy BSE. Bod 24 pokynů TSE uvádí, že povinnost přezkumu může být založena na předpisech Společenství či vnitrostátních předpisech. Z tohoto bodu jasně vyplývá, že neexistuje harmonizace na úrovni Společenství, pokud jde o povinnost provádět testy, což znamená, že by to s sebou rovněž mohlo nést selektivní podporu zvýhodňující podniky určitého členského státu. Lze tedy shrnout, že opatření financovaná prostřednictvím státních zdrojů, včetně příspěvků, představují selektivní výhodu pro zemědělce, jatka a další subjekty, které zpracovávají, prodávají či nakládají s výrobky ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE podle platných právních předpisů, jelikož snižují náklady, které tyto subjekty nesou. Tyto výhody nejsou poskytovány prostřednictvím přímých plateb, ale převzetím nákladů na testy BSE veřejnými orgány, které přímo hradí náklady na testy laboratořím, které tyto testy provádějí na žádost jatek a náklady fakturují agentuře AFSCA.
(93)
Pokud jde o podpory financované za pomoci náhrad, je třeba ověřit, zda je prostřednictvím těchto náhrad poskytována výhoda. Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení formálního postupu šetření (v bodech odůvodnění 61 a 62), o výhodu se bude jednat pouze v případě, že jsou tyto náhrady nižší než skutečné náklady na služby skutečně poskytnuté hospodářským subjektům agenturou AFSCA. Je rovněž třeba ověřit, zda poplatky představují platby za služby, které agentura AFSCA podnikům skutečně poskytla. Konkrétně se jedná o to, zda jatkám a producentům, kteří v období od 1. prosince 2004 a 31. prosince 2005 zaplatili náhradu ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu, byla poskytnuta výhoda, a zda tyto subjekty skutečně využily služeb agentury AFSCA.
(94)
Belgické orgány ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení formálního postupu šetření uvedly, že náhrada ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu byla jediným zdrojem financování agenturou AFSCA za účelem uhrazení nákladů na testy BSE, s výjimkou rezervních fondů AFSCA a vratné zálohy ministerstva financí. Platbu náhrady provádí jatka. Belgické orgány uvedly, že jatka sice nemají zákonnou povinnost fakturovat částku náhrady svým klientům, nicméně v praxi náklady na náhradu fakturují producentům, přičemž tyto náklady na faktuře figurují pod samostatnou položkou. Tato tvrzení Belgie doložila prostřednictvím příkladů faktur, z nichž jasně vyplývá, že jatka fakturují částku náhrady producentům pod samostatnou položkou. Belgie zastává názor, že není třeba formálně regulovat způsob, kterým jatka přenášejí na producenty či další potencionální příjemce služeb náhradu, kterou platí, vzhledem k tomu, že tento náklad je producentům fakturován podobně jako další náklady související s porážkou, fakturované producentům.
(95)
Z výše uvedených skutečností lze tedy vyvodit, že pochyby vyjádřené při zahájení formálního postupu šetření v bodě odůvodnění 44, které naznačovaly, že poplatek účtovaný jatkám je mnohem vyšší než poplatek účtovaný jiným příjemcům služeb, byly rozptýleny informacemi předloženými Belgií, pokud jde o fakturaci částky této náhrady producentům.
(96)
Pokud jde o otázku, zda cena testů BSE odpovídá tržním cenám, Belgie Komisi za prvé sdělila, že od července 2005 se ceny navržené agenturou AFSCA pohybují pod částkou 40 EUR, zatímco pokyny v odvětví zemědělství na období 2007-2013 uvádějí částku 40 EUR jako nejnižší dostupnou cenu ve Společenství v této době. To dokládá, že uplatňované ceny jsou v souladu s cenami stanovenými v daném období v jiných zemích Evropy. Zadruhé Belgie na rozhodnutí o zahájení formálního postupu šetření odpověděla, že situace je totožná se situací přezkoumanou v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, v němž byl učiněn závěr, že určení poskytovatelů služeb proběhlo v rámci otevřených a nediskriminačních řízení (viz 82. bod odůvodnění rozhodnutí N 9/05 a N 10/05). Zatřetí Komise bere na vědomí závazek Belgie týkající se přijetí všech dostupných právních opatření za účelem zpětného získání nadbytečných prostředků, které byly zaplaceny za testy, v případě, že by šetření orgánů pro hospodářskou soutěž odhalilo existenci protiprávní kartelové dohody mezi laboratořemi, která měla za následek zvýšení cen testů. Na základě těchto úvah dospěla Komise k závěru, že náhrady nelze považovat za státní prostředky, jelikož náhrady zaplacené AFSCA za testy BSE představují platby za služby skutečně poskytnuté podnikům a vycházejí z tržních cen.
(97)
Lze učinit závěr v souladu s rozhodnutím N 9/05 a N 10/05, že jatkám ani producentům nebyla prostřednictvím náhrady poskytnuta žádná výhoda, jelikož náhrada pokrývá platbu za službu poskytnutou plátci náhrady a cena testu vychází z tržní ceny. Tento závěr rovněž umožňuje potvrdit neexistenci financování prostřednictvím státních zdrojů, neboť cena testu je v souladu s tržními cenami.
5.1.3 Narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu v Unii
(98)
Pokud jde o ostatní podmínky použití čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, dotčené opatření může mít dopad na postavení Belgie v tomto odvětví (32). Vzhledem k tomu, že belgické podniky jsou aktivní na mezinárodním trhu, který je vysoce konkurenční, opatření narušuje či může narušit hospodářskou soutěž (33) a ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
5.1.4 Závěry o povaze podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie
(99)
Komise se ve světle výše uvedeného domnívá, že financování testů BSE prostřednictvím příspěvků a dalších státních zdrojů, jak jsou uvedeny výše, představuje výhodu financovanou ze státních zdrojů. Toto opatření narušuje či může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky a určitá odvětví výroby, a proto může ovlivnit obchod mezi členskými státy. Výhoda je poskytnuta zemědělcům, jatkám a dalším subjektům, které zpracovávají, prodávají či nakládají s výrobky ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE stanovená platnými právními předpisy. V důsledku toho Komise došla k závěru, že tato opatření spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie. Naopak část testů BSE, která je financována z náhrad, nepředstavuje podporu vzhledem k tomu, že plátci náhrady využívají služeb poskytovaných za tržní cenu.
5.2 Protiprávnost podpory
(100)
Od 1. ledna 2001 belgické orgány Komisi neoznamovaly - ve smyslu čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie - podpory spočívající ve financování testů BSE. Na podpory spadající do působnosti nařízení (ES) č. 1/2004 se nevztahuje povinnost oznamování, za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v uvedeném nařízení. V důsledku toho jsou podpory protiprávní v případě, že uvedené podmínky splněny nejsou.
5.3 Financování podpor
(101)
Pokud se jedná o státní podporu financovanou pomocí parafiskálního poplatku, předmětem vyšetřovacího řízení ze strany Komise musí být jak činnosti financované podporou, tak i financování samotných podpor. Případná neslučitelnost financování státní podpory se společným trhem by totiž způsobila následnou neslučitelnost samotných podpor, a to i v případě, že by bylo poskytnutí podpory v souladu s platnými pravidly hospodářské soutěže.
(102)
Podle ustálené judikatury poplatky nespadají do působnosti ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie týkajících se státních podpor, ledaže představují způsob financování opatření podpory tak, že jsou nedílnou součástí tohoto opatření (34). Aby bylo možné považovat poplatek nebo část poplatku za nedílnou součást opatření podpory, musí nezbytně na základě relevantní vnitrostátní právní úpravy existovat vztah závazného určení mezi poplatkem a podporou v tom smyslu, že výtěžek z poplatku je nezbytně určen na financování podpory (35). Jestliže takový vztah existuje, ovlivňuje příjem z poplatku přímo rozsah podpory (36) a v důsledku toho i posouzení její slučitelnosti se společným trhem. (37)
(103)
Je tedy třeba přezkoumat, zda příspěvek vybíraný od 1. července 2004 splňuje kritéria uvedená ve 102. bodě odůvodnění, a učinit rozlišení podle právních nástrojů platných v různých obdobích. Na financovanou podporu byla uplatněna výjimka, ale tato výjimka se nevztahuje na systém financování podpory, tudíž je třeba ověřit zákonnost systému financování za celé dotčené období.
5.3.1 Od 1. července 2004 do 31. prosince 2005
(104)
V tomto období byly podpory předběžně financovány agenturou AFSCA a prostřednictvím náhrad na základě královského nařízení ze dne 15. října 2004 (náhrady nicméně nejsou předmětem tohoto oddílu, jelikož se nejedná o podpory - viz 97. bod odůvodnění). Je třeba ověřit, zda je systém financování nedílnou součástí opatření podpory. Z platných právních předpisů nevyplývá, že existuje vztah závazného určení mezi způsobem financování AFSCA a financováním testů BSE nebo že je příjem z poplatku nezbytně určen na financování podpory. Zákon ze dne 4. února 2000 o zřízení AFSCA totiž stanoví různé zdroje financování agentury (viz 82. bod odůvodnění). Kromě toho nelze učinit závěr, že příjem z poplatku přímo ovlivňuje rozsah podpory, vzhledem k tomu, že testy jsou financovány současně pomocí náhrad a agenturou AFSCA, pokud jde o přebytek. Výše podpory placené agenturou AFSCA se tudíž liší v závislosti na ceně testů, a nikoli v závislosti na příspěvcích hrazených agentuře. Závěrem lze proto uvést, že neexistuje vztah závazného určení mezi příjmy z příspěvků a refundací plateb předběžného financovaní.
5.3.2 Od 1. ledna 2006
(105)
Od tohoto data je otázka příspěvků regulována královským nařízením o příspěvcích pro financování AFSCA. V rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 byl přezkoumán systém financování prostřednictvím příspěvků a byl v něm učiněn závěr, že metoda financování části nákladů spojených s testy BSE nepředstavuje diskriminaci dovážených či vyvážených výrobků a není v rozporu s ustanoveními Smlouvy (38). Jak je uvedeno ve 31. bodě odůvodnění, toto rozhodnutí se netýká dříve schválených opatření. Nicméně vzhledem k tomu, že Belgie uvedla, že část příspěvků sloužila od 1. ledna 2006 k refundaci plateb předběžného financování předchozích testů BSE, má Komise právo přezkoumat systém financování, neboť z příspěvků je financována refundace plateb předběžného financování testů BSE.
(106)
Belgie uvedla, že systém financování zůstal nezměněn, s výjimkou indexace náhrady. Jediným prvkem, který byl pozměněn, je využití příjmů z příspěvků k refundaci předběžně financovaných nákladů na BSE v roce 2006.
(107)
Pokud jde o otázku, zda je toto financování nedílnou součástí opatření podpory, odpověď na ni je záporná. Určení příspěvků po roce 2006 na refundaci plateb předběžného financování testů neovlivnilo výši poskytnuté podpory. Belgické orgány kromě toho uvedly, že systém zpětného získání je systémem solidárního navracení prostředků, kdy každý hospodářský subjekt platí příspěvek agentuře AFSCA a část tohoto příspěvku je určena na navrácení nákladů vynaložených v minulosti v souvislosti s předběžným financováním testů BSE. Do tohoto systému přispívají rovněž všechny aktivní hospodářské subjekty, které chovaly skot během dotčeného období, nejsou však jedinými přispěvateli. Komise v důsledku toho došla k závěru, že financování podpory není nedílnou součástí dotčeného opatření podpory.
5.4 Posouzení slučitelnosti opatření podpor
(108)
Jestliže podpora představuje státní podporu a vztahuje se na ni čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, je třeba přezkoumat, zda může být považována za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 2 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(109)
Ve světle dotčeného opatření by mohl být použitelný pouze čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(110)
Podle bodu 23.3 pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví (39) na období 2000-2006 (dále jen pokyny v odvětví zemědělství na období 2000-2006) a sdělení Komise o stanovení použitelných pravidel pro posuzování protiprávní státní podpory (40), musí být každá protiprávní podpora ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (41) posouzena v souladu s pravidly a pokyny platnými v okamžiku, kdy je podpora poskytnuta. V roce 2002 přijala Komise pokyny TSE. Tyto pokyny byly použitelné v období od 1. ledna 2003 a 31. prosince 2006 (42). V bodě 44 pokynů TSE se stanoví, že mimo případy týkající se zejména testů BSE budou protiprávní podpory ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999 přezkoumány v souladu s pravidly a pokyny používanými v okamžiku, kdy byla podpora poskytnuta. Vzhledem k tomu, že podpory byly poskytnuty v období mezi 1. lednem 2001 a 31. prosincem 2005, vytvářejí pokyny TSE relevantní rámec pro zkoumání těchto podpor.
(111)
V souladu s bodem 194 písm. c) pokynů v odvětví zemědělství na období 2007-2013 Komise počínaje 1. lednem 2007 již nebude uplatňovat pokyny TSE, s výjimkou protiprávních podpor stanovených v bodě 43 a dalších bodech pokynů TSE.
(112)
V závislosti na použitelnosti různých právních předpisů lze rozlišit dvě období.
5.4.1 Období mezi 1. lednem 2001 a 31. prosincem 2002: použitelnost bodu 11.4 pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006, na něž je učiněn odkaz v bodě 45 pokynů TSE
(113)
Bod 45 pokynů TSE stanoví, že pokud jde o protiprávní státní podpory, které mají za cíl pokrýt náklady spojené s testy BSE a které byly poskytnuty před datem zavedení pokynů TSE (tj. 1. ledna 2003), Komise posoudí slučitelnost takových podpor v souladu s bodem 11.4 pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006 a v souladu se svou praxí uplatňovanou od roku 2001, která spočívá v přijetí takových podpor až v rozsahu 100 %.
(114)
Podle bodu 11.4 pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006 lze opatření podpory považovat za slučitelná za následujících podmínek:
-
opatření musí být součástí vhodného programu zavedeného na úrovní Společenství či na vnitrostátní či regionální úrovni za účelem prevence, sledování či eradikace dotčené nemoci (bod 11.4.2),
-
cílem musí být prevence nebo odškodnění, případně kombinace obou těchto opatření (bod 11.4.3),
-
podpora musí být slučitelná se zvláštními ustanoveními veterinárních i rostlinolékařských předpisů na úrovni Společenství (bod 11.4.4),
-
rozsah podpory nesmí překročit 100 % způsobilých nákladů (bod 11.4.5).
Pokud jsou podpory poskytovány v rámci režimů podpor Společenství a/nebo v rámci vnitrostátních a/nebo regionálních režimů podpor, bude Komise vyžadovat, aby byl doložen důkaz, že neexistuje riziko nadměrných náhrad z důvodu eventuální akumulace opatření stanovených několika režimy. Pokud byla podpora Společenství schválena, musí být uvedeno datum a odkazy na dotčené rozhodnutí Komise.
(115)
Pokud jde o tři první podmínky, již v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení byl učiněn závěr, že byly splněny (viz 80. bod odůvodnění uvedeného rozhodnutí). Belgické orgány ostatně tento přístup potvrdily ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. BSE je totiž přenosnou nemocí a představuje hrozbu pro lidské zdraví. Jedná se o chorobu zvířat, jejíž primární ohnisko musí být přímo oznámeno Komisi a dalším členským státům (43). Cílem opatření podpory je boj proti BSE prostřednictvím kontroly poražených a uhynulých zvířat. Náhrada nákladů vzniklých zemědělcům by měla zajistit, aby všechna opatření byla skutečně provedena. Všechna opatření jsou přijata v souladu s právem Společenství nebo jsou tímto právem doporučena (44).
(116)
Co se týče čtvrté podmínky, z informací poskytnutých Belgií vyplývá, že během tohoto období byly financovány testy BSE, na něž se náklady pohybují ve výši 111,81 EUR až 63,45 EUR (viz 56. bod odůvodnění). Tyto náklady zahrnují laboratorní analýzu, náklady na odběr vzorků veterinářem a náklady na testovací soupravu. Komise má za to, že tyto náklady jsou v souladu s náklady uvedenými v bodě 11.4.5 pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006, které jako skutečné náklady zmiňují mimo jiné hygienické kontroly, testy a další opatření ke včasné diagnóze.
(117)
Lze tedy shrnout, že podpory poskytnuté v období od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2002 jsou slučitelné.
5.4.2 Období mezi 1. lednem 2003 a 31. prosincem 2005: použitelnost bodu 21 a dalších bodů pokynů TSE
(118)
Komise se v souladu s bodem 23 pokynů TSE rozhodla nadále schvalovat podpory pokrývající až 100 % nákladů spojených s testy BSE na základě zásad uvedených v bodě 11.4 pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006 (viz 114. bod odůvodnění).
(119)
Kromě toho musí být rovněž splněny následující podmínky podle pokynů TSE:
-
od 1. ledna 2003, pokud jde o povinné testování skotu poraženého k lidské spotřebě na BSE, nesmí podpora, včetně plateb Společenství, překročit celkem 40 EUR na test (viz bod 24 pokynů TSE),
-
státní podpora na náklady související s testy BSE se vyplácí hospodářskému subjektu, u něhož se odebírají vzorky k testování. Pokud je podpora poskytována laboratořím, musí být prokázáno, že se celá částka podpory předá hospodářskému subjektu (bod 25 pokynů TSE).
(120)
Jak je uvedeno ve 115. a v 116. bodě odůvodnění, jsou splněny všechny podmínky uvedené v pokynech v odvětví zemědělství na období 2000-2006.
(121)
Pokud jde o podmínku týkající se maximální částky 40 EUR za test, Komise uvádí, že tato částka byla v období od 1. ledna 2003 do 30. června 2004 překročena. Podle informací poskytnutých Belgií činí souhrn částek přesahujících maximální částku v tomto období 6 619 810,74 EUR. Od 1. července 2004 se celkové náklady na test pohybují pod částkou 40 EUR (viz 64. bod odůvodnění). Belgické orgány uvedly, že tyto částky zahrnují vnitrostátní platby i platby Společenství (viz 58. bod odůvodnění).
(122)
Pokud jde o podmínku, která stanoví, že podpora musí být vyplacena hospodářskému subjektu, u něhož se odebírají vzorky k testování, a že pokud je podpora poskytována laboratořím, musí být prokázáno, že se celá částka státní podpory předá hospodářskému subjektu (bod 25 pokynů TSE), Komise došla k závěru, že tato podmínka je splněna.
(123)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, belgické orgány uvedly, že náklady na testy BSE jsou hrazeny přímo laboratořím. Hospodářské subjekty neplatí žádné náklady laboratoří na testy BSE prováděné u skotu. Toto posouzení je v souladu se závěry, které byly učiněny ohledně podobného systému v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 v 95. bodě odůvodnění. Jak je uvedeno výše, jediné náklady, které jsou přeneseny na producenty, jsou náklady na náhradu (viz 93. bod odůvodnění a následující), ale tato část financování testu BSE nepředstavuje podporu. V důsledku toho se celá částka podpory předá hospodářskému subjektu.
5.4.3 Od 1. ledna 2006
(124)
Pokud jde o období po 1. lednu 2006, Komise se odvolává na rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, vzhledem k tomu, že předmětem tohoto rozhodnutí není otázka podpor schválených v uvedeném rozhodnutí.
5.4.4 Závěr
(125)
Lze tedy shrnout, že podpory poskytnuté za účelem financování testů BSE, které přesahují 40 EUR za test v období od 1. ledna 2003 do 30. června 2004 a jejichž celková výše činí 6 619 810,74 EUR, jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
5.5 Refundace předběžně financovaného rozpočtu
(126)
Jak je uvedeno výše, testy byly v období od 1. ledna 2003 do 30. června 2004 financovány ze státních zdrojů ve výši přesahující maximální částku 40 EUR za test.
(127)
Belgie se rozhodla přikročit k refundaci těchto nadbytečných prostředků prostřednictvím příspěvků vybraných v rámci financování AFSCA od 1. ledna 2006, přičemž tato refundace byla původně rozložena do období 15 let, avšak později bylo od tohoto plánu upuštěno. Důvodem tohoto globálního přístupu je podle belgických orgánů skutečnost, že je obtížné uskutečnit individuální zpětné získání prostředků v praxi, jelikož někteří podnikatelé zemřeli nebo ukončili svou činnost.
(128)
V pozdějším dopise ze dne 6. dubna 2011 belgické orgány uvedly, že agentura AFSCA přikročila k refundaci za pomoci prostředků AFSCA v letech 2005-2006.
(129)
Navržený systém zpětného získání prostředků však není v souladu s požadavky na refundaci v případě protiprávní a neslučitelné podpory. Podle judikatury má totiž refundace za cíl obnovení situace, která existovala na trhu před poskytnutím dotčené podpory. Obnovení dřívějšího je stavu dosaženo, jakmile příjemce vrátí protiprávní a podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (45). Podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky v přiměřené výši stanovené Komisí, od data, kdy byla protiprávní podpora k dispozici příjemci, do data jejího účinného navrácení (46). Na základě nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (47), musí být výše úroků vypočtena jako složený úrok. To ale není tento případ. Kromě toho článek 14 nařízení (ES) č. 659/1999 stanoví, že členský stát musí přijmout veškerá opatření s cílem zajistit okamžitý a účinný výkon rozhodnutí Komise. Navrácení, tak, jako bylo navrženo a částečně provedeno Belgií, není v souladu s požadavky uvedenými výše a nelze jej považovat za navrácení stanovené článkem 14 nařízení (ES) č. 659/1999.
6. ZÁVĚRY
(130)
Komise došla k závěru, že financování testů BSE prostřednictvím náhrad nepředstavuje podporu.
(131)
Komise dále došla k závěru, že financování testů BSE prostřednictvím státních zdrojů představuje státní podporu ve prospěch zemědělců, jatek a dalších subjektů, které zpracovávají, prodávají, uvádějí na trh či nakládají s produkty ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE stanovená platnými právními předpisy. Tato podpora je slučitelná, pokud jde o období od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2002 a období od 1. července 2004 do 31. prosince 2005. Je neslučitelná pro období od 1. ledna 2003 do 30. června 2004. Neslučitelnou podporu představuje částka přesahující 40 EUR za test a její výše je Belgií odhadnuta na 6 619 810,74 EUR.
(132)
Komise konstatuje, že Belgie v období od 1. ledna 2001 do 30. června 2004 protiprávně provedla podporu určenou k financování testů BSE v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Od 1. ledna 2003 se na podporu vztahovalo nařízení o výjimce, avšak vzhledem k tomu, že podmínky tohoto nařízení nebyly dodrženy, podpory jsou protiprávní.
(133)
Protiprávní a neslučitelné podpory přesahující maximální částku 40 EUR za test musí být navráceny, s výjimkou podpor poskytnutých na zvláštní projekty, které v době, kdy byly tyto podpory poskytnuty, splňovaly všechny podmínky stanovené v použitelném nařízení de minimis,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Opatření financovaná prostřednictvím náhrad nepředstavují podporu.
2. Financování testů BSE prostřednictvím státních zdrojů představuje podporu slučitelnou s vnitřním trhem poskytovanou ve prospěch zemědělců, jatek a dalších subjektů, které zpracovávají, prodávají, uvádějí na trh či nakládají s produkty ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE, v období od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2002 a v období od 1. července 2004 do 31. prosince 2005.
3. Financování testů BSE prostřednictvím státních zdrojů v období od 1. ledna 2003 do 30. června 2004 představuje podporu slučitelnou s vnitřním trhem poskytovanou ve prospěch zemědělců, jatek a dalších subjektů, které zpracovávají, prodávají, uvádějí na trh či nakládají s produkty ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE, pokud jde o částky nižší než 40 EUR za test. Částky vyšší než 40 EUR za test jsou neslučitelné s vnitřním trhem a musí být navráceny, s výjimkou podpor poskytnutých na zvláštní projekty, které v době, kdy byly tyto podpory poskytnuty, splňovaly všechny podmínky stanovené v použitelném nařízení de minimis.
4. Belgie v období od 1. ledna 2001 do 30. června 2004 protiprávně provedla podporu určenou k financování testů BSE v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
1. Belgie učiní nezbytné kroky, aby zpětně získala od příjemců protiprávní a neslučitelné podpory uvedené v čl. 1 odst. 3 a 4.
2. Podpory, které mají být navráceny, zahrnují úroky za období ode dne, kdy byly dány příjemci k dispozici, do dne jejich navrácení.
3. Výše úroků bude vypočtena jako složený úrok v souladu s ustanoveními kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. Navrácení podpor proběhne neprodleně a v souladu s postupy vnitrostátního práva za předpokladu, že umožňují okamžitý a účinný výkon tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Vrácení podpory uvedené v čl. 1 odst. 3 a 4 bude okamžité a účinné.
Belgie zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno během čtyř měsíců ode dne jeho zveřejnění.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předá Belgie Komisi tyto informace:
a)
seznam příjemců, kteří obdrželi podporu uvedenou v čl. 1 odst. 3 a 4, a celkovou částku podpory, kterou každý z nich obdržel;
b)
celkovou částku (jistinu a úrok), kterou mají příjemci navrátit;
c)
podrobný popis opatření, která již byla přijata nebo která jsou plánována pro splnění tohoto rozhodnutí;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízeno podporu navrátit.
2. Belgie informuje Komisi o dosaženém pokroku na základě vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, a to dokud nebude podpora uvedená v čl. 1 odst. 3 a 4 zcela navrácena.
3. Po uplynutí období dvou měsíců uvedeného v odstavci 1 předloží Belgie na požádání Komise zprávu týkající se již přijatých a plánovaných opatření pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Tato zpráva rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úrocích z vymáhané podpory, které již příjemci navrátili.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království.
V Bruselu dne 27. července 2011.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 27 de julio de 2011
relativa a la ayuda estatal en favor de la financiación para la detección de las encefalopatías espongiformes transmisibles (EET) en los animales de la especie bovina aplicada por Bélgica [ayuda estatal C 44/08 (ex NN 45/04)]
[notificada con el número C(2011) 5457]
(Los textos en lenguas francesa y neerlandesa son los únicos auténticos)
(2011/678/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero (1),
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con el citado artículo (2),
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
(1)
A raíz de las denuncias recibidas en enero y febrero de 2004, la Comisión Europea llevó a cabo un estudio preliminar de la ayuda concedida por Bélgica para cubrir los costes de las pruebas de detección de las encefalopatías espongiformes transmisibles en los bovinos (en lo sucesivo, «las pruebas EET»).
(2)
Como consecuencia de dichas denuncias, la Comisión envió una carta a las autoridades belgas, el 27 de enero de 2004, para solicitarles información sobre la medida considerada. Paralelamente, las autoridades belgas notificaron una medida de ayuda a la financiación para la detección de las encefalopatías espongiformes transmisibles (EET) en los animales, de conformidad con el artículo 108, apartado 3, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (en lo sucesivo, «el TFUE») mediante carta de 23 de enero de 2004, registrada el 28 de enero de 2004 e inscrita con el número N 54/04.
(3)
Las autoridades belgas facilitaron información escrita a la Comisión mediante cartas de 6 de febrero de 2004 y 14 de mayo de 2004, registradas respectivamente el 11 de febrero de 2004 y el 19 de mayo de ese mismo año.
(4)
Mediante carta de 19 de julio de 2004 la Comisión informó a Bélgica de que la medida se había transferido al registro de ayudas no notificadas con el número NN 45/04, ya que se había descubierto que parte de los fondos ya se había pagado.
(5)
El 1 de septiembre de 2004 se celebró una reunión informal entre las autoridades belgas y los servicios de la Comisión.
(6)
Las autoridades belgas facilitaron información adicional mediante las cartas de 16 de septiembre de 2004 y de 22 de febrero de 2007, registradas respectivamente el 20 de septiembre de 2004 y el 22 de febrero de 2007.
(7)
Por carta de 26 de noviembre de 2008, la Comisión informó a Bélgica de su decisión de incoar el procedimiento previsto en el artículo 108, apartado 2, del TFUE con respecto a esta ayuda. La decisión fue publicada en el Diario Oficial de la Unión Europea (3). La Comisión invitó a las partes interesadas a presentar sus observaciones sobre la medida en cuestión.
(8)
Mediante carta de 19 de diciembre de 2008, registrada el 26 de diciembre de 2008, Bélgica solicitó una ampliación del plazo de respuesta, que se le concedió por carta de 13 de enero de 2009. Bélgica presentó sus observaciones mediante carta de 25 de febrero de 2009, registrada el 6 de marzo de 2009.
(9)
La Comisión no recibió observaciones de las partes interesadas.
(10)
Mediante carta de 17 de julio de 2009, la Comisión formuló preguntas adicionales a Bélgica relativas a las observaciones comunicadas por dicho Estado. Mediante carta de 4 de septiembre de 2009, registrada el 8 de septiembre de 2009, Bélgica solicitó una ampliación del plazo de respuesta. La respuesta de Bélgica llegó a la Comisión mediante carta de 16 de octubre de 2009, registrada el 20 de octubre de 2009.
(11)
El 2 de octubre de 2009 y el 30 de octubre de ese mismo año tuvieron lugar dos reuniones entre las autoridades belgas y los servicios de la Comisión.
(12)
En respuesta a dichas reuniones, Bélgica envió información complementaria el 14 de diciembre de 2009, registrada el 16 de diciembre de 2009. Debido a la investigación simultánea de las autoridades belgas de la competencia sobre posibles acuerdos entre los laboratorios, Bélgica presentó solicitudes de ampliación del plazo el 21 de enero de 2010, el 29 de septiembre de 2010 y el 17 de enero de 2011. La Comisión concedió dichas prórrogas.
(13)
El 22 de febrero de 2011, la Comisión envió una última solicitud de información, a la que las autoridades belgas respondieron mediante carta de 6 de abril de 2011. La Comisión concedió una prórroga complementaria del plazo para que Bélgica pudiera responder a las preguntas teniendo en cuenta el resultado de la investigación de las autoridades belgas de la competencia.
(14)
Las autoridades belgas respondieron mediante carta de 19 de mayo de 2011, registrada el 25 de mayo de 2011.
2. DESCRIPCIÓN
2.1. Antecedentes (4)
(15)
En enero de 2004, la Comisión recibió una denuncia sobre un proyecto de Real Decreto que tendría por objeto introducir una exacción parafiscal para financiar las pruebas EET.
(16)
A raíz de esta denuncia, los servicios de la Comisión solicitaron explicaciones a las autoridades belgas. En respuesta a dicha solicitud de información, las autoridades belgas indicaron que, desde el 1 de enero de 2001, las pruebas EET eran obligatorias para los bovinos de más de 30 meses y para los bovinos de más de 24 meses sometidos a un sacrificio de urgencia (5). Notificaron asimismo un proyecto de Real Decreto relativo a la financiación para la detección de las EET en estos animales (en lo sucesivo, «el Real Decreto EET»). Dicho proyecto de Real Decreto fue registrado con el número N 54/04. Las autoridades belgas indicaron que este nuevo proyecto de Real Decreto era una modificación del proyecto de Real Decreto notificado en 2001 por Bélgica y aprobado por la Comisión mediante la Decisión N 21/02 de 13 de febrero de 2002 (6), así como de otro proyecto debatido de modo informal con la Comisión en 2003. Ninguno de esos dos proyectos había sido aplicado, y el Decreto notificado en 2004 constituía una remodelación de los mismos.
(17)
De la información presentada por Bélgica se desprende que el Tesoro Público asumió, desde el 1 de enero de 2001 (7), los costes de las pruebas EET (es decir, los costes de toma de muestras y análisis). Desde el 1 de enero de 2002, los costes de dichas pruebas fueron prefinanciados por el Bureau d’Intervention et de Restitution belge (en lo sucesivo, «el BIRB»), en espera de una decisión política sobre el sistema de financiación elegido.
(18)
A raíz de determinadas observaciones efectuadas por los servicios de la Comisión sobre el proyecto de Real Decreto notificado (N 54/04), las autoridades belgas presentaron en mayo de 2004 un nuevo proyecto de Real Decreto que intentaba ajustarse a las observaciones de la Comisión, y preveía un sistema de retribución de 10,70 EUR por bovino presentado al sacrificio a partir del 1 de enero de 2003 y que debiera someterse a una prueba rápida de EET. Las autoridades belgas mencionaron que las pruebas efectuadas y prefinanciadas en 2002 habían sido íntegramente financiadas con ayudas estatales indirectas, es decir, exacciones parafiscales. Por otra parte, las autoridades belgas indicaron que, a partir del 1 de enero de 2003, se había financiado un importe máximo de 40 EUR por prueba a través de exacciones parafiscales. Las autoridades belgas facilitaron cuadros detallados que recogen el coste de las pruebas EET a partir de 2003 y una previsión de financiación de dichas pruebas mediante exacciones parafiscales y retribuciones. Las autoridades belgas indicaron que las fechas previstas para la aplicación del régimen de financiación eran el 1 de julio de 2004 para las retribuciones y el 1 de enero de 2005 para las exacciones parafiscales.
(19)
Dado que el proyecto de Real Decreto notificado indicaba que ya se habían concedido ayudas y cobrado exacciones desde el 1 de enero de 2002, la medida se registró como no notificada el 19 de julio de 2004, con el número NN 45/04. Bélgica retiró, por su parte, la notificación registrada con la referencia N 54/04.
(20)
De la información facilitada por Bélgica en 2004, se desprende que la intención general era efectuar una prefinanciación de las pruebas, cuyo importe debía ser reembolsado con posterioridad; la idea era destinar una parte del importe de las contribuciones a reembolsar los costes de las pruebas prefinanciadas.
(21)
En su carta de 16 de septiembre de 2004, las autoridades belgas informaron de un nuevo proyecto de Real Decreto, en el que se mantenía para el futuro una retribución de 10,70 EUR por bovino sometido a pruebas. La totalidad del importe indicado en este nuevo proyecto de Real Decreto serviría para la financiación de las pruebas EET en los bovinos sacrificados a partir de la entrada en vigor del mismo. El reembolso de los importes que excedieran de los 40 EUR autorizados por las Directrices comunitarias sobre la concesión de ayudas estatales en relación con las pruebas de detección de la EET, el ganado muerto y los residuos de los mataderos (8) de 24 de diciembre de 2002 (en lo sucesivo, «las Directrices EET») y hubieran sido prefinanciados desde el 1 de enero de 2003, serían objeto de otro proyecto que sería sometido a la Comisión y contemplaría el reembolso de dichas prefinanciaciones. Este Real Decreto se adoptó el 15 de octubre de 2004 (9) y entró en vigor el 1 de diciembre de 2004.
(22)
Según la información facilitada por las autoridades belgas, el importe total de los costes prefinanciados por encima del importe máximo de 40 EUR durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2003 (10) y el 30 de junio de 2004 asciende a 15 237 646 EUR, y, a partir del 30 de junio de 2004, se respetó el importe máximo de 40 EUR (11).
(23)
En la misma carta de 16 de septiembre de 2004, las autoridades belgas aportaron dos fichas de información, de conformidad con el artículo 19 del Reglamento (CE) no 1/2004 de la Comisión, de 23 de diciembre de 2003, sobre la aplicación de los artículos 87 y 88 del Tratado CE a las ayudas estatales para las pequeñas y medianas empresas dedicadas a la producción, transformación y comercialización de productos agrarios (12).
(24)
Estas dos medidas fueron objeto de exenciones, con los números XA 53/04 y XA 54/04. Tal como se indica en los puntos 19 y siguientes de la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal, la medida exenta con el número XA 53/04 cubre la prefinanciación de las pruebas EET (13) con una intensidad de ayuda máxima de 40 EUR por prueba y entró en aplicación el 1 de enero de 2003. La base jurídica de esta medida es la Ley de 27 de diciembre de 2002 relativa al presupuesto general de gastos para 2003. La medida exenta con el número XA 54/04 prevé una intensidad de ayuda máxima de 33,38 EUR por prueba y entró en aplicación el 15 de octubre de 2004. Esta medida de ayuda tiene una duración indefinida. Su base jurídica es la Ley de 27 de diciembre de 2003 relativa al presupuesto general de gastos para 2004.
(25)
En la misma carta de 16 de septiembre de 2004, y en respuesta a las preguntas formuladas por los servicios de la Comisión, las autoridades belgas indicaron que los laboratorios elegidos para efectuar las pruebas debían reunir unas condiciones muy concretas para efectuar los análisis considerados.
(26)
Poco después de las cartas de 14 de mayo de 2004 y 16 de septiembre del mismo año, las autoridades belgas notificaron dos proyectos de Reales Decretos relativos a la financiación de las actividades de l’Agence Fédérale pour la Sécurité de la Chaîne Alimentaire (Agencia Federal para la Seguridad de la Cadena Alimentaria, en lo sucesivo, «la AFSCA»). Dichas medidas tenían por objeto establecer una contribución y una retribución para cubrir las actividades de la AFSCA. Fueron objeto de la Decisión C(2005) 4203, de 9 de noviembre de 2005, relativa a las medidas de ayuda estatal N 9/05 y N 10/05 (en lo sucesivo, «la Decisión N 9/05 y N 10/05») mencionada en la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal. Dichas medidas se adoptaron mediante el Real Decreto de 10 de noviembre de 2005 que establece las contribuciones contempladas en el artículo 4 de la Ley de 9 de diciembre de 2004 relativa a la financiación de la AFSCA (14), así como el Real Decreto de 10 de noviembre de 2005 relativo a las retribuciones contempladas en el artículo 5 de la Ley de 9 de diciembre de 2004 sobre la financiación de la AFSCA (15). Estos dos Reales Decretos entraron en vigor el 1 de enero de 2006. El Real Decreto sobre las contribuciones prevé la derogación del Real Decreto de 15 de octubre de 2004 citado en el considerando 21.
(27)
Más en concreto, el Real Decreto relativo a las retribuciones impone a los mataderos la obligación de pagar una retribución de 10,70 EUR por bovino o solípedo sometido a pruebas. Por su parte, el Real Decreto relativo a las contribuciones prevé financiar una parte de las pruebas EET y se aplica a varios sectores. El coste total de la prueba EET asciende a 44,08 EUR, de los cuales 12 EUR corresponden a la toma de muestras (10,70 EUR financiados por el matadero en virtud del Real Decreto relativo a las retribuciones y 1,30 EUR por la contribución), y los 32,08 EUR restantes se financian con la contribución, y es abonado directamente a los laboratorios por la AFSCA. En la Decisión N 9/05 y N 10/05, la Comisión concluyó que la financiación de la AFSCA mediante retribuciones no constituía una ayuda estatal, que la financiación de los controles aleatorios globales mediante contribuciones a tanto alzado no constituía una ayuda estatal, que la financiación de una parte de los costes de las pruebas EET mediante las contribuciones constituía una ayuda estatal compatible, y que la financiación de los costes de otras pruebas/controles asociados a la producción/comercialización constituía una ayuda estatal compatible.
(28)
En diciembre de 2006, la Comisión envió nuevas preguntas a Bélgica sobre el caso NN 45/04. Dichas preguntas tenían que ver, en particular, con el reembolso de los importes pagados en concepto de prefinanciación desde el 1 de enero de 2003.
(29)
En su respuesta, fechada el 22 de febrero de 2007, las autoridades belgas indicaban su intención de efectuar un reembolso global de todos los gastos relativos a los análisis EET en un período de 15 años. En la práctica, se instauró un sistema de recuperación solidario a través del nuevo sistema de financiación de la AFSCA. Cada agente económico pagó desde el 1 de enero de 2006 una cotización a la AFSCA y una parte de esa contribución se destinó a la recuperación de los costes del pasado correspondientes a la prefinanciación de las pruebas EET. También contribuyen a este sistema todos los agentes económicos activos que poseían bovinos durante el período considerado.
2.2. Contenido de las denuncias presentadas contra el proyecto de Real Decreto EET
(30)
Según las denuncias presentadas contra el proyecto de Real Decreto EET, la contribución se aplicaría a todos los animales sacrificados en los mataderos belgas y se impondría asimismo a los productos importados. Un denunciante afirma que un porcentaje considerable de los animales sacrificados en los mataderos belgas procede de otros Estados miembros. Según los denunciantes, la contribución representaría una discriminación hacia los animales importados, dado que los ingresos de la misma se destinan a recuperar los costes de las pruebas EET efectuadas a bovinos belgas.
2.3. Dudas planteadas por la Comisión con motivo de la incoación del procedimiento de investigación formal
(31)
De modo preliminar, hay que precisar que la incoación del procedimiento de investigación formal tiene por objeto la ayuda a la financiación para la detección de EET en los animales en Bélgica desde el 1 de enero de 2001, así como los mecanismos de financiación de dicha ayuda, con excepción de las ayudas aprobadas mediante decisión de la Comisión en razón de su compatibilidad con el mercado interior. En concreto, no se evaluarán las ayudas aprobadas en virtud de la Decisión N 9/05 y N 10/05 (relativas a las contribuciones y retribuciones para la financiación de la AFSCA) por lo que respecta a su compatibilidad con las normas en materia de ayudas estatales aplicables en el momento de la concesión de la ayuda. Por consiguiente, la presente Decisión se refiere únicamente a las ayudas destinadas a financiar las pruebas EET durante el período 2001-2006, así como a su sistema de financiación, dado que las ayudas para las pruebas EET durante este período fueron prefinanciadas, y dicha prefinanciación fue objeto de un reembolso escalonado en varios años.
(32)
En aras de la claridad, hay que recordar la distinción terminológica entre retribución y contribución: por una parte, están los derechos o retribuciones, que cubren los costes de un servicio prestado. En el caso que nos ocupa, ascienden a 10,70 EUR y se recaudaron a partir del 1 de diciembre de 2004 sobre la base del Real Decreto EET, y seguidamente sobre la base del Real Decreto sobre las retribuciones para financiar la AFSCA. Por otra parte, están las exacciones o contribuciones, recaudadas sobre la base del Real Decreto de 10 de noviembre de 2005, percibidas por la AFSCA, debidas por explotaciones situadas en territorio belga y repartidas entre siete sectores (véase el considerando 29 de la Decisión N 9/05 y N 10/05).
(33)
En su decisión de incoar el procedimiento de investigación formal, la Comisión observó que en Bélgica se han financiado y se financian medidas de ayuda en favor de la financiación de las pruebas EET mediante subvenciones y un sistema de cargas parafiscales consistente tanto en retribuciones como en contribuciones. Una parte de los ingresos de esas retribuciones y contribuciones se habría destinado al reembolso de la prefinanciación de las pruebas.
(34)
La Comisión detectó varios problemas e indicó que no disponía de información suficiente para efectuar una evaluación definitiva de las medidas consideradas: en primer lugar, se planteaba la cuestión de la existencia de una ventaja para los beneficiarios de los servicios. En efecto, no estaba claro si las retribuciones por las pruebas EET cubrían la parte del coste de las mismas no cubierta por una ayuda estatal compatible. El coste exacto de dichas pruebas se desconocía, así como la fuente de financiación adicional en caso de que las retribuciones no fueran suficientes para cubrir su coste total. Tampoco se determinó si las condiciones en que la AFSCA prestaba sus servicios se ajustaban a los precios de mercado, en especial porque las autoridades belgas no indicaron claramente que la elección de los laboratorios se efectuaba mediante un procedimiento abierto y transparente.
(35)
En segundo lugar, no estaba claro el mecanismo de las exacciones: en particular, los beneficiarios y los contribuyentes no estaban bien definidos, y tampoco estaba claro el mecanismo de reembolso de la prefinanciación de los costes de las pruebas EET. También se planteaban interrogantes sobre las condiciones que debían cumplir las exacciones parafiscales para ser consideradas conformes con las normas en materia de ayudas estatales, en particular por lo que respecta a la exclusión de los productos importados de los impuestos parafiscales, sobre si los productos exportados se beneficiaban de la medida de ayuda financiada mediante las exacciones, y sobre si las cargas influían en el precio de los productos finales, dado que este venía determinado por los cambios en la oferta y la demanda en el mercado libre.
3. OBSERVACIONES FORMULADAS POR BÉLGICA
(36)
Las observaciones de Bélgica en respuesta a las dudas planteadas por la Comisión en la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal llegaron a la Comisión el 27 de febrero de 2009. Pueden resumirse de la forma siguiente:
3.1. Calificación de la financiación de las pruebas EET como ayudas estatales
(37)
De entrada, Bélgica discute que la Comisión califique de ayuda estatal la financiación de las pruebas EET, dado al carácter obligatorio de dichas pruebas. En efecto, Bélgica sostiene que la obligación de efectuar las pruebas EET viene impuesta por el Reglamento (CE) no 999/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 22 de mayo de 2001, por el que se establecen disposiciones para la prevención, el control y la erradicación de determinadas encefalopatías espongiformes transmisibles (16), a fin de proteger la salud pública. En apoyo de su tesis, cita dos sentencias (17) en las que el Tribunal de Justicia juzgó que los costes de los controles efectuados para la protección de la salud pública no pueden considerarse compensación por un servicio y que corresponde a la autoridad soportarlos. Bélgica reconoce que las sentencias consideradas se refieren a la libre circulación de las mercancías y no a las ayudas estatales, pero considera que el razonamiento es aplicable al régimen de las ayudas estatales.
(38)
Por otra parte, Bélgica indica que, como el Reglamento (CE) no 999/2001 no impone que los costes de los controles sean soportados por las empresas, cada Estado miembro puede decidir el sistema «normal» de financiación de las pruebas EET. Por consiguiente, el criterio de selectividad propio de las ayudas estatales debe evaluarse, en opinión de Bélgica, con respecto a dicho sistema normal (18). Solo podría hablarse de ayudas estatales en la medida en que determinados sectores o empresas se beneficiasen de un trato de favor con respecto al sistema normal elegido por Bélgica. Según Bélgica, la Comisión parece considerar que la norma es que los costes sean soportados por los agricultores, pero ello no se recoge en los textos aplicables. Si la existencia de distintos sistemas de financiación de las pruebas EET pueden conducir a distorsiones de la competencia, esa situación debería resolverse, en opinión de Bélgica, mediante una armonización de las legislaciones (19), pero no se trata en modo alguno de un problema de ayudas estatales. Bélgica cita asimismo la sentencia GEMO (20), pero considera que no modifica su enfoque en el caso que nos ocupa. En su carta de 16 de octubre de 2009, Bélgica reitera que no está de acuerdo con la calificación de ayuda estatal efectuada por la Comisión en su decisión de incoar el procedimiento de investigación formal. No obstante, en un espíritu de colaboración, se sitúa en la lógica de la Comisión para aclarar los puntos planteados en la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal.
3.2. Calificación de la retribución
(39)
Bélgica estima que la retribución de 10,70 EUR por bovino sometido a pruebas no debe considerarse constitutiva de una ayuda estatal.
(40)
En su opinión, solo se puede hablar de ayuda estatal en la medida en que se conceda una ventaja a favor de una o varias empresas. En el marco de una retribución, solo se puede hablar de ventaja en la medida en que la ventaja recibida sea superior al importe pagado. Si una parte de las pruebas EET es financiada por las autoridades, la ventaja final de que disfruta el agricultor se corresponde con el coste de la prueba previa deducción de la retribución abonada.
(41)
Bélgica lleva este razonamiento más allá y argumenta que, en caso de recuperación, ello equivaldría a exigir un pago global más elevado al agricultor. En efecto, si se debiera reembolsar el coste total de la prueba, al final, ese coste se sumaría al importe de la retribución ya pagada.
(42)
Bélgica resalta que, en la jurisprudencia del Tribunal de Justicia, se habla de ayudas estatales únicamente cuando los ingresos de los cánones se utilicen a favor de un grupo específico y no beneficien en la misma medida a todos aquellos que han pagado un canon (21). En el caso que nos ocupa, la retribución de 10,70 EUR por bovino sometido a pruebas se impone a los agentes económicos afectados por la producción de carne de vacuno. Los 10,70 EUR que se utilizan para la prueba no constituyen ninguna ventaja económica para ellos y, por consiguiente, no pueden considerarse una ayuda estatal en la acepción del artículo 107 del TFUE.
(43)
Según Bélgica, la Comisión siguió un razonamiento similar en su Decisión N 9/05 y N 10/05. Bélgica indica que, en esa Decisión, la retribución de 10,70 EUR no fue calificada de ayuda estatal (véase el considerando 98 de la Decisión). Un razonamiento similar se siguió en la Decisión N 21/02, en la que una parte de los costes de las pruebas EET financiada parcialmente con los cánones del sector no se consideró ayuda estatal.
(44)
En su carta de 16 de octubre de 2009, las autoridades belgas indicaron que la retribución corría a cargo del agricultor y se refería a una parte de los costes económicos de las pruebas EET. En respuesta a la pregunta formulada por la Comisión sobre si el importe de la retribución correspondía al coste económico real de las prestaciones efectuadas por los laboratorios, Bélgica respondió que la retribución solo hacía referencia a una parte de los costes de las pruebas EET, como se indica en la Decisión N 9/05 y N 10/05. El razonamiento empleado por la Comisión en los considerandos 61 a 66 de la misma Decisión, que concluía la equivalencia entre los costes de las prestaciones efectuadas y el importe de las retribuciones, se refería a prestaciones distintas de las pruebas EET. Bélgica reitera que, por lo que respecta a las pruebas EET, la Decisión N 9/05 y N 10/05 concluía que la prestación en forma de pruebas EET constituía en efecto una ayuda estatal, pero que el importe de la retribución (es decir, 10,70 EUR) no constituía una ayuda y debía sustraerse del coste de las pruebas.
3.3. Ausencia de compensación excesiva y conformidad de los precios de las pruebas con los precios del mercado
(45)
Bélgica hace referencia al punto 132 de las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales al sector agrario y forestal 2007-2013 (22) (en lo sucesivo, «las Directrices agrícolas 2007-2013»), en las que se indica que 40 EUR por prueba corresponde «al mejor precio actualmente disponible en la Comunidad». Desde julio de 2005, los precios propuestos por la AFSCA se han situado por debajo de 40 EUR. Ello indica, según las autoridades belgas, que los precios practicados en Bélgica se ajustan a los precios del mercado. En su Decisión N 9/05 y N 10/05, la Comisión reconoció que los laboratorios se seleccionaban mediante procedimientos abiertos, transparentes y no discriminatorios y que no podía considerarse que los prestatarios de servicios (es decir, los laboratorios) se beneficiasen de ayudas estatales. La situación no ha cambiado desde entonces. Por otra parte, las autoridades belgas de la competencia están llevando a cabo actualmente una investigación sobre los acuerdos en materia de precios entre los laboratorios en el marco de las pruebas EET. En opinión de las autoridades belgas, ello es un indicativo claro de que no desean en modo alguno pagar un precio adicional a los laboratorios. En su carta de 16 de octubre de 2009, las autoridades belgas indicaron que el examen de un posible acuerdo de precio entre los laboratorios estaba en curso y que la investigación debía concluir en principio durante el primer trimestre de 2010.
3.4. Exacciones sobre las exportaciones y las importaciones
(46)
Las autoridades belgas indican que las contribuciones y retribuciones nunca se han aplicado a la importación y la exportación. Solo las empresas establecidas en Bélgica deben pagar una contribución y solo los bovinos sacrificados en Bélgica que tengan más de 30 meses de edad están sujetos al pago de una retribución de 10,70 EUR.
(47)
Bélgica resalta que la Comisión ya examinó esas medidas en el marco de la Decisión N 9/05 y N 10/05 y concluyó que las contribuciones no eran discriminatorias con respecto a los productos importados o exportados ni eran contrarias a las disposiciones del TFUE.
3.5. Ausencia de un mecanismo mediante el cual los mataderos repercutan la retribución sobre los productores o sobre otros agentes del mercado
(48)
Las autoridades belgas indican que los mataderos repercuten el coste de las retribuciones en sus clientes, como cualquier empresa normal repercute los gastos soportados en sus clientes. Por consiguiente, los mecanismos normales del mercado se encargan de efectuar dicha repercusión. Por otra parte, el hecho de recoger el coste de la retribución como partida separada en las facturas presentadas a los productores constituye una práctica normal. A este respecto, Bélgica cita los considerandos 93 y 95 de la Decisión N 9/05 y N 10/05, con arreglo a los cuales se consideran cumplidos los criterios previstos en el punto 25 de las Directrices EET.
3.6. Calificación de los beneficiarios como pequeñas y medianas empresas (en lo sucesivo, «PYME»)
(49)
Bélgica indica que todos los agricultores de Bélgica son PYME, ya que reúnen las siguientes condiciones: emplean a menos de 250 personas, su volumen de negocios anual no excede de 40 millones de euros o el balance anual total no excede de 27 millones de euros, y la empresa no es poseída en un 25 % o más por otra empresa o empresas que no sean PYME.
3.7. Comentarios sobre la compatibilidad de las ayudas en el curso de los tres períodos identificados en la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal (2001 a 2003; 2003 a 2007; a partir de 2007)
(50)
El período comprendido del 1 de enero de 2001 al 1 de enero de 2003 no suscita comentarios especiales por parte de Bélgica, ya que la propia Comisión concluye una probable compatibilidad en el considerando 80 de la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal. No obstante, indica que las ayudas no fueron superiores al 100 % de los costes soportados y está dispuesta a aportar más información al respecto si fuera necesario.
(51)
Bélgica insiste en que dicha información solo se proporciona a título subsidiario, dado su punto de vista inicial de que no se puede hablar de ayudas estatales en el presente caso, pues corresponde a Bélgica elegir cómo financiar las pruebas EET.
(52)
Durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2003 y el 1 de enero de 2007, Bélgica indica que no se pagó ninguna ayuda que excediera del 100 % del coste de la prueba. Bélgica hace referencia a la Decisión N 9/05 y N 10/05, en la que ya se había examinado esta cuestión.
(53)
Por lo que respecta al período que comienza el 1 de enero de 2007, Bélgica nunca concedió ayudas superiores a 40 EUR, dado que el coste de las pruebas era inferior a 40 EUR.
(54)
Como anexo a sus observaciones, Bélgica remite una cronología detallada de las medidas adoptadas en el marco de la financiación de las pruebas EET. Dado que esta información se recoge en buena medida en la parte descriptiva de la presente Decisión, dicha cronología no se ofrece in extenso en esta sección. No obstante, a continuación se indicarán algunos elementos.
(55)
La cronología de la financiación de las pruebas EET es la siguiente:
-
del 1 de enero de 2001 al 31 de diciembre de 2001: financiación íntegra de las pruebas por el Tesoro Público,
-
del 1 de enero de 2002 al 30 de junio de 2004: prefinanciación de las pruebas por el BIRB. El importe total de la prefinanciación por el BIRB asciende a 67 156 527,65 EUR,
-
del 1 de julio de 2004 al 30 de noviembre de 2004: prefinanciación por la AFSCA,
-
del 1 de diciembre de 2004 al 31 de diciembre de 2005: retribución de 10,70 EUR por bovino sometido a pruebas en virtud del Real Decreto de 15 de octubre de 2004, sumada a una financiación por la AFSCA sobre sus reservas y sobre el anticipo recuperable puesto a su disposición por el Tesoro Público,
-
a partir del 1 de enero de 2006: financiación mediante una retribución de 10,70 EUR por bovino sometido a pruebas y por contribuciones impuestas a siete sectores diferentes (23). Dichas contribuciones sirven asimismo para reembolsar los gastos de las pruebas EET prefinanciados desde el 1 de enero de 2002. A partir del 1 de enero de 2008, la retribución se indexó a 11,07 EUR.
(56)
Los precios de las pruebas EET son los siguientes:
(en EUR)
Período
Coste total de las pruebas (24)
Importe de la retribución
1.1.2001-31.1.2001
111,81
/
1.2.2001-31.3.2001
89,50
/
1.4.2001-31.12.2001
64,71
/
1.1.2002-15.3.2002
64,74
/
16.3.2002-31.12.2003
63,45
/
1.1.2004-15.1.2004
63,42
/
16.1.2004-30.6.2004
53,88
/
1.7.2004-30.11.2004
43,44
/
1.12.2004-31.12.2004
43,44
10,70
1.1.2005-30.6.2005
43,47
10,70
1.7.2005-31.12.2005
38,62
10,70
1.1.2006-30.9.2006
40,35
10,70
1.10.2006-31.12.2006
39,32
10,70
1.1.2007-31.12.2007
39,35
10,70
1.1.2008-31.12.2008
39,38
11,07
3.8. Respuestas aportadas a las preguntas adicionales formuladas por la Comisión
(57)
En su carta de 16 de octubre de 2009, Bélgica aportó varias precisiones en respuesta a las preguntas formuladas por la Comisión el 24 de julio de 2009 sobre las observaciones presentadas por Bélgica. En primer lugar, Bélgica reiteró su posición de que un Estado miembro no está obligado a hacer que los agentes económicos soporten el coste de las pruebas EET. Dado que los costes de los controles son impuestos por las autoridades públicas para proteger la salud pública, no pueden considerarse la contrapartida de un servicio e imponerse a los agentes económicos. No obstante, en un espíritu de cooperación, Bélgica optó por responder a las preguntas de la Comisión situándose en la lógica expuesta en la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal.
(58)
Por lo que respecta a la parte de la financiación comunitaria, Bélgica confirmó que la había incluido en las cifras anteriormente comunicadas.
(59)
También indicó que, durante el período comprendido entre el 30 de junio de 2004 y el 31 de diciembre de 2005, la financiación había sido efectuada por la AFSCA sobre la base de las fuentes de financiación de que disponía y que había recogido de las antiguas entidades de las que procedía. No hubo exacciones parafiscales durante ese período.
(60)
La Comisión había formulado preguntas sobre la articulación del importe de 15 237 646 EUR con el de 67 156 527,65 EUR mencionado en las observaciones de Bélgica (véase el considerando 55). Bélgica respondió que el importe de 15 237 646 EUR formaba parte integrante de los 67 156 527,65 EUR. Por otra parte, las autoridades belgas indicaron su deseo de efectuar cálculos para comprobar la exactitud del importe indicado.
(61)
En cuanto a las retribuciones, Bélgica indicó que estas corrían a cargo del agricultor, y no podían constituir una ayuda estatal. Bélgica hace referencia a este respecto a la Decisión N 9/05 y N 10/05, en la que se indicaba que solo 33,38 EUR de los 44,08 EUR del precio total constituían una ayuda estatal. Los 10,70 EUR restantes no constituían una ayuda y, por consiguiente, se descontaron del precio de la prueba cuando se evaluó la conformidad con la intensidad máxima de 40 EUR por prueba.
(62)
A todos los efectos útiles, Bélgica indicó que la única diferencia con el sistema aprobado por la Comisión en la Decisión N 9/05 y N 10/05 era la indexación del importe de la retribución, que pasó de 10,70 EUR a 11,07 EUR.
(63)
En su carta de 1 de diciembre de 2009, Bélgica introdujo correcciones a las cifras anteriormente presentadas sobre el número de pruebas efectuadas. Indicó que dichas cifras sustituían a las que se habían comunicado con anterioridad, en los escritos anteriores y posteriores a la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal.
(64)
Los cambios se basaban en el hecho de que el número de muestras tomado en consideración era erróneo. En efecto, los primeros cálculos se basaron en un número teórico de 3 muestras por hora, mientras que, en realidad, se habían tomado 12 muestras por hora. Este aumento del número de pruebas realizadas por hora condujo a una disminución del coste de cada muestra tomada, lo que repercutió asimismo en el coste total de la prueba, ya que el coste de las pruebas está integrado en parte por un coste horario, que se reduce al aumentar el número de muestras tomadas por hora. Además, el número total de animales sacrificados en los años 2003 y 2004 se revisó a la baja con respecto a las cifras anteriormente presentadas. Las cifras mencionadas en la carta de Bélgica de 1 de diciembre de 2009 corresponden a los bovinos sacrificados a fines de consumo humano, comunicados a la Comisión para los años 2003 y 2004.
(en EUR)
2003
Coste de laboratorio
Tarifa horaria veterinario
Coste de la toma de muestras
Coste del kit de prueba
Coste total
Intervención
40 EUR/ prueba
Enero
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Febrero
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Marzo
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Abril
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Mayo
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Junio
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Julio
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Agosto
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Septiembre
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Octubre
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Noviembre
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
Diciembre
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
(en EUR)
2004
Coste de laboratorio
Tarifa horaria veterinario
Coste de la toma de muestras
Coste del kit de prueba
Coste total
Intervención
40 EUR/ prueba
1-15 enero
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
16-31 enero
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Febrero
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Marzo
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Abril
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Mayo
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Junio
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
Julio
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
Agosto
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
Septiembre
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
Octubre
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
Noviembre
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
Diciembre
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
(65)
Sobre la base del cuadro que figura en el considerando 64, Bélgica concluye que el coste total de las pruebas EET se ha situado por debajo de los 40 EUR desde el 1 de julio de 2004.
(66)
Sobre esta base, las autoridades belgas rectificaron asimismo el cuadro facilitado antes de la incoación del procedimiento de investigación formal y recogido en el considerando 25 de la decisión de incoar dicho procedimiento. Las últimas cifras proporcionadas son cifras reales y no estimaciones, como antes. De esta información se desprende que el importe total prefinanciado ascendería, no a 15 237 789,90 EUR, como se había estimado, sino a 661 981 074 EUR.
Período
Precio de la prueba (EUR)
Número de pruebas
Total (EUR)
1.1.2003
15.1.2004
Ayudas estatales indirectas
40,00
373 550
14 942 015,90
Coste de la prueba 40 EUR
31,08
373 550
5 759 524,54
Total
71,08
373 550
20 701 540,44
16.1.2004
30.6.2004
Ayudas estatales indirectas
40,00
160 551
6 422 043,10
Derecho
22,02
160 551
860 286,19
Total
62,02
160 551
7 282 329,29
1.1.2003
30.6.2004
Presupuesto total prefinanciado sobre el importe máximo de 40 EUR
6 619 810,74
(67)
Bélgica indica asimismo que, si la investigación de las autoridades belgas de la competencia revelase que el precio de las pruebas EET efectuadas por los laboratorios se incrementó como resultado de un acuerdo ilegal entre los laboratorios, se comprometería a recuperar el exceso de precio pagado, si es necesario emprendiendo procedimientos judiciales ante los tribunales competentes.
(68)
En su carta de 6 de abril de 2011, las autoridades belgas reafirmaron que la retribución de 10,70 EUR se refería únicamente al pago de la prueba EET por el beneficiario que efectivamente se beneficiara de ella en aquel momento, y no sirve para reembolsar la prefinanciación de las pruebas EET anteriores.
(69)
En esa misma carta de 6 de abril de 2011, las autoridades belgas indicaron que el importe total prefinanciado por el BIRB ascendía a 67 156 527,65 EUR. La AFSCA reembolsó en parte dicho importe como sigue:
Reembolsado por la AFSCA
2005
4 477 102 EUR
2006
4 477 102 EUR
2007
No se efectuaron reembolsos (se solicitó y se consiguió una prórroga mediante el pago de intereses)
2008
194 901 EUR (intereses sobre el reembolso aplazado)
A partir de 2008
No se efectuó ningún reembolso más al BIRB - Ley programa de 22/12/2008
Pendiente de reembolso
58 202 323 EUR
(70)
Bélgica indicó que el Gobierno había decidido suspender el reembolso de la prefinanciación al BIRB y que, en consecuencia, las cantidades recuperadas se recogerían en el saldo positivo de la AFSCA. Dicho saldo debe considerarse un reembolso de las pruebas EET.
(71)
Por lo que respecta al pago por el productor del coste de las pruebas EET, Bélgica confirmó que no existía ningún sistema específico que obligara a los mataderos a facturar el importe de la retribución por la prueba EET al productor, sino que se hacía de forma espontánea. Bélgica aportó algunos ejemplos de facturas de los que se desprende claramente que la facturación del importe de la retribución se efectúa como una partida separada. Se trata de la factura de compra del matadero al productor, en la que el importe de la retribución se deduce del importe total que debe pagar el matadero al productor por la compra del animal. Bélgica indica que constituye una prueba de que el productor es el deudor final del pago de la prueba EET a la AFSCA.
(72)
En su última carta de 25 de mayo de 2011, las autoridades belgas indicaron que los importes de ayuda podrían ser objeto de una aplicación acumulada de la ayuda de minimis, tal como prevé el Reglamento (CE) no 1860/2004 de la Comisión, de 6 de octubre de 2004, relativo a la aplicación de los artículos 87 y 88 del Tratado CE a las ayudas de minimis en los sectores agrario y pesquero (25), y los 40 EUR de ayuda compatible por prueba para el período durante el cual dicho Reglamento fue de aplicación.
4. OBSERVACIONES PRESENTADAS POR TERCEROS
(73)
En el marco del presente procedimiento, la Comisión no recibió ninguna observación de terceros interesados.
5. EVALUACIÓN
5.1. Evaluación de la existencia de una ayuda
(74)
De forma preliminar, Bélgica indicó en sus observaciones sobre la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal que consideraba que el coste de las pruebas EET era financiado por los Estados miembros, dado su carácter obligatorio, y que ninguna normativa europea exigía que el coste de los controles fuera soportado por las empresas. No obstante, las Directrices agrícolas 2007-2013 y la práctica de la Comisión indican claramente que las diferencias en los niveles de coste de las pruebas pueden causar distorsiones de la competencia y que la mayoría de los Estados conceden ayudas para cubrir el precio de dichas pruebas; de ahí la necesidad de regular su intensidad y limitar así las distorsiones de la competencia causadas por la concesión de dichas ayudas. En particular, las Directrices EET indican claramente que las ayudas concedidas por los Estados miembros pueden causar distorsiones de la competencia. En el punto 24 de las Directrices EET, por ejemplo, se indica que «a partir del 1 de enero de 2003, en lo que respecta a las pruebas obligatorias de detección de la EEB entre el ganado vacuno sacrificado para el consumo humano, la ayuda pública total, tanto directa como indirecta, incluidos los pagos comunitarios, no podrá superar 40 euros por prueba. La obligación de efectuar las pruebas podrá fundamentarse en la legislación comunitaria o en la nacional.» Dichas Directrices fueron presentadas a los Estados miembros, a los que se pidió que adoptaran medidas útiles y ajustaran sus regímenes a las mismas. Del mismo modo, por lo que respecta a las Directrices agrícolas 2007-2013, la calificación de ayuda estatal de las pruebas EET se recoge en el punto 132, letra f), y siguientes. Por otra parte, es importante resaltar que la Decisión N 9/05 y N 10/05, en la que una parte de la financiación de las pruebas EET se califica de ayuda, no fue objeto de recurso por las autoridades belgas, lo que significa implícitamente su aceptación de la calificación de ayuda estatal de las ayudas concedidas para la financiación de las pruebas EET.
(75)
De estos elementos cabe deducir que la negativa de Bélgica a que la ayuda a la financiación de las pruebas EET se califique de ayuda estatal, debido al carácter obligatorio de dichas pruebas, carece de fundamento, dados los textos aplicables y aplicados desde hace muchos años.
(76)
Por consiguiente, la Comisión examina las medidas consideradas desde la perspectiva del artículo 107 del TFUE. El artículo 107, apartado 1, del TFUE prevé que, salvo que en el citado Tratado se disponga otra cosa, serán incompatibles con el mercado común, en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros, las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones.
(77)
Para que una medida se encuadre en el artículo 107, apartado 1, del TFUE debe reunir de forma acumulativa las cuatro condiciones siguientes: 1) la medida debe ser financiada por el Estado o a través de fondos estatales, y ser imputable a este; 2) debe afectar de forma selectiva a determinadas empresas o sectores de producción; 3) debe representar una ventaja económica para las empresas beneficiarias; 4) debe afectar a los intercambios dentro de la Unión y falsear o amenazar con falsear la competencia.
(78)
En los considerandos que siguen, se aplicarán estos cuatro criterios a las medidas que pueden constituir ayudas estatales.
(79)
Como se indica en el considerando 55, se han utilizado varios sistemas de financiación para cubrir los costes de las pruebas EET. Para examinar el criterio relativo a la presencia de fondos estatales, la presente Decisión distingue entre los distintos modos de financiación de las pruebas EET.
5.1.1. Presencia de fondos estatales
5.1.1.1. Del 1 de enero de 2001 al 31 de diciembre de 2001
(80)
Durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2001 y el 31 de diciembre de 2001, el coste de las pruebas EET fue íntegramente financiado por el Tesoro Público. No hay duda alguna de que se trata de una financiación con fondos estatales.
5.1.1.2. Del 1 de enero de 2002 al 30 de junio de 2004
(81)
Durante el período siguiente, es decir, del 1 de enero de 2002 al 30 de junio de 2004, las pruebas fueron prefinanciadas por el BIRB, en espera de una solución estructural para la financiación de dichas pruebas. El BIRB es un organismo público federal, con personalidad jurídica, procedente de la transformación de la antigua Office Belge de l’Économie et de l’Agriculture (OBEA) y la División de Agricultura de la antigua Office Central des Contingents et Licences (OCCL). Se trata de un organismo paraestatal de categoría B, situado bajo la tutela del Ministro de Agricultura y Clases Medias. El BIRB es un organismo pagador autorizado en el marco de la política agrícola común y financiado por el FEOGA (26). Además, puede desempeñar misiones resultantes de la política agrícola del Gobierno federal o de los gobiernos regionales. A fin de equilibrar su presupuesto administrativo, el BIRB dispone de una dotación gubernamental consignada en el presupuesto de su facultad de tutela a escala federal (el Service public fédéral Économie) y de determinados ingresos propios (ingresos de determinadas retribuciones y de colocaciones limitadas). A la vista de lo que antecede, la financiación a través del BIRB constituye una financiación con fondos estatales.
5.1.1.3. Del 1 de julio de 2004 al 30 de noviembre de 2004
(82)
Del 1 de julio de 2004 al 30 de noviembre de 2004, las pruebas fueron prefinanciadas por la AFSCA. La legislación en vigor en aquel momento [es decir, principalmente la Ley de 4 de febrero de 2000 relativa a la creación de la AFSCA (27)] indicaba que esta se financiaba con ingresos varios, como el producto de derechos, cánones y retribuciones, el producto de multas administrativas, ingresos ocasionales, donaciones y legados, etc. (28). La AFSCA es un organismo público dotado de personalidad jurídica y clasificado en la categoría A de la Ley de 16 de marzo de 1954 relativa al control de determinados organismos de interés público (29). De estas consideraciones se desprende que las financiaciones concedidas por la AFSCA constituyen fondos estatales, y que su asignación es decidida por las autoridades públicas, ya que la AFSCA está sometida a la autoridad jerárquica del Ministro competente para la Salud Pública.
5.1.1.4. Del 1 de diciembre de 2004 al 31 de diciembre de 2005
(83)
Por lo que se refiere al período comprendido entre el 1 de diciembre de 2004 (fecha de entrada en vigor del Real Decreto de 15 de octubre de 2004) y el 31 de diciembre de 2005 (fecha de entrada en vigor de los Reales Decretos de 10 de noviembre de 2005), las pruebas EET fueron financiadas con una retribución de 10,70 EUR por bovino sometido a pruebas sumada a una financiación por la AFSCA con cargo a sus reservas y al anticipo recuperable puesto a su disposición por el Tesoro Público.
(84)
La financiación parcial efectuada por la AFSCA y procedente de sus fondos propios constituye un recurso estatal (véase el considerando 82).
(85)
En cuanto a si las retribuciones constituyen fondos estatales, pueden ser fondos estatales si estas no cubren la totalidad de los costes reales de las prestaciones que se supone remuneran. En efecto, si no existe una adecuación entre el coste del servicio prestado y la retribución, el exceso constituye un fondo estatal del que puede disponer el organismo estatal al que se abona la retribución. Por esta razón, es importante comprobar si las retribuciones pagadas a la AFSCA por las pruebas EET representan pagos por servicios efectivamente prestados por la AFSCA a las empresas y si se basan o no en los precios del mercado (véase el considerando 54 de la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal). Esta cuestión se abordará más adelante, cuando se examine el concepto de ventaja.
5.1.1.5. A partir del 1 de enero de 2006
(86)
Por lo que respecta al período siguiente a la entrada en vigor de los Reales Decretos de 10 de noviembre de 2005, es decir, el período que comienza el 1 de enero de 2006, conviene examinar si las retribuciones y las contribuciones fijadas por dichos Decretos constituyen fondos estatales. Esta cuestión se examinó ya en el marco de la Decisión N 9/05 y N 10/05. En el considerando 44 se indica, de forma general, que las contribuciones constituían fondos estatales y que las retribuciones constituirían fondos estatales si se acreditase que estas no cubrían la totalidad de los costes reales de las prestaciones que se suponía remuneraban. En el caso de las pruebas EET, estas eran financiadas en parte por retribuciones y en parte por contribuciones. La Decisión N 9/05 y N 10/05 concluyó que la financiación de una parte de los costes de las pruebas EET a través de retribuciones no constituía una ayuda estatal, y que la financiación a través de contribuciones era una ayuda estatal compatible. Como indica la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal en su considerando 34, las ayudas aprobadas por decisión de la Comisión no son objeto de la presente Decisión y, por consiguiente, no se volverán a examinar aquí.
(87)
No obstante, a la luz de la información aportada por Bélgica tras la incoación del procedimiento de investigación formal, se acreditó que una parte de los ingresos de las contribuciones se utilizó en 2005 y 2006 para reembolsar la prefinanciación de las pruebas EET que excedía de los 40 EUR durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2003 y el 1 de diciembre de 2004. Ahora bien, este hecho no se mencionaba en la Decisión N 9/05 y N 10/05. Una parte de las contribuciones se utilizó, por consiguiente, para financiar pruebas EET efectuadas durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2003 y el 1 de diciembre de 2004, a fin de recuperar de los agricultores, de una forma no individual, los costes prefinanciados de las pruebas EET obligatorias que excedían del importe máximo de 40 EUR.
(88)
La asignación de una parte de los ingresos de estas contribuciones al reembolso de la prefinanciación de las pruebas no modifica en nada la calificación de fondos estatales efectuada en la Decisión N 9/05 y N 10/05.
5.1.2. Ventaja selectiva para una empresa
(89)
Al examinar la existencia de una ventaja, es importante distinguir entre, por una parte, las medidas financiadas con fondos estatales, incluidas las contribuciones, y las medidas financiadas con retribuciones.
(90)
Por lo que respecta a las medidas financiadas con fondos estatales, incluidas las contribuciones, la opinión (30) constante de la Comisión ha sido que la financiación por el Estado de los costes de los controles obligatorios relativos a la producción o la comercialización de productos debe considerarse una ventaja selectiva para las empresas (31). En efecto, el Estado reduce así las cargas que normalmente se incluirían en el presupuesto de una empresa. Cabe deducir de lo que precede que los agricultores, los mataderos y las demás entidades que transforman, manipulan, venden o comercializan productos procedentes de bovinos sometidos a una obligación de pruebas EET en virtud de la legislación aplicable durante el período de que se trate, desarrollan una actividad económica y se beneficiaron de ayudas estatales mediante la financiación por el Estado de las pruebas EET, y ello desde el 1 de enero de 2001.
(91)
Los argumentos avanzados por Bélgica (véanse los considerandos 37 y siguientes), según los cuales es necesario financiar las pruebas EET a fin de proteger la salud pública y corresponde al Estado miembro decidir el sistema normal de financiación de las pruebas EET, no pueden aceptarse por las razones que se indican en el considerando 74. En el contexto más concreto de la evaluación de la selectividad, Bélgica argumentó que solo se podría hablar de selectividad en la medida en que determinados sectores o empresas se beneficiasen de un trato de favor con respecto al sistema normal. El hecho de que existan diferencias entre los Estados miembros por lo que se refiere a la financiación de las pruebas EET y que ello pueda provocar distorsiones de la competencia no constituye, según Bélgica, un problema de ayudas estatales, sino de armonización de las legislaciones.
(92)
Sin embargo, este argumento no puede aceptarse. Como se indica en la Decisión N 9/05 y N 10/05, el criterio de selectividad se cumple cuando la ventaja se reserva a determinadas empresas, o a un sector de actividad. En el caso que nos ocupa, a escala nacional, la financiación de las pruebas EET por el Estado solo beneficia a un sector determinado, el de la cría de animales sometidos a pruebas EET. A escala europea, la financiación de las pruebas EET a favor de las empresas belgas por el Estado o por medio de fondos estatales confiere a dichas empresas una ventaja sobre los competidores extranjeros que no se beneficien de la financiación de las pruebas EET por el Estado o con fondos estatales. En el preámbulo a las Directrices EET (puntos 8 y 9), se indica claramente que la armonización en curso destinada a imponer al sector que soportara los costes era lenta y que la Comisión había decidido, en consecuencia, aclarar y modificar su política en materia de ayudas estatales en lo referente a los costes ocasionados por las pruebas EET. Por su parte, el punto 24 de las Directrices EET señala que la obligación de efectuar las pruebas podrá fundamentarse en la legislación comunitaria o en la nacional. Este punto indica claramente que no existe armonización europea en lo que respecta a la obligación de efectuar pruebas, lo que implica que también podría tener lugar una ayuda selectiva que otorgase ventajas a las empresas de un determinado Estado miembro. En conclusión, las medidas financiadas a través de fondos estatales, entre ellos las contribuciones, otorgan una ventaja selectiva a los agricultores, mataderos y otras entidades que transforman, manipulan, venden o comercializan productos procedentes de bovinos y sometidos a una prueba EET obligatoria en virtud de la legislación aplicable, en la medida en que aligeran las cargas soportadas por los beneficiarios. Dicha ventaja no se otorga a través de pagos directos, sino mediante la asunción de los costes de las pruebas EET por las autoridades públicas, que pagan directamente su coste a los laboratorios que las efectúan a petición de los mataderos y facturan los costes a la AFSCA.
(93)
En cuanto a las medidas de ayuda financiadas mediante retribuciones, es importante comprobar si se concede alguna ventaja a través de dichas retribuciones. Como se indica en la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal (en los considerandos 61 y 62), solo se puede hablar de ventaja si las retribuciones son inferiores a los gastos reales de los servicios efectivamente prestados por la AFSCA a los agentes económicos. También es importante comprobar si los cánones representan pagos por servicios efectivamente prestados por la AFSCA a las empresas. Más en concreto, se plantea la cuestión de si se concedió una ventaja a los mataderos y los productores que abonaron la retribución del 10,70 EUR por bovino sometido a pruebas durante el período comprendido entre el 1 de diciembre de 2004 y el 31 de diciembre de 2005, y si estos se beneficiaron en efecto de las prestaciones de la AFSCA.
(94)
Las autoridades belgas indicaron en su respuesta a la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal que la retribución de 10,70 EUR por bovino sometido a pruebas era la única fuente de financiación de la AFSCA para soportar los costes de las pruebas EET, con excepción de sus reservas y de anticipos recuperables del Tesoro Público. El pago de la retribución es efectuado por los mataderos. Las autoridades belgas indicaron que no se impuso a los mataderos ninguna obligación legal de facturar el importe de la retribución a sus clientes, pero que la práctica de los mataderos es facturar el coste de la retribución de forma separada a los productores. Así lo acreditaron aportando, a modo de ejemplo, facturas en las que aparece claramente que los mataderos facturan el importe de la retribución de forma separada a los productores. Bélgica considera que no procede reglamentar formalmente el modo en que los mataderos cargan a los productores u otros beneficiarios potenciales de sus servicios la retribución que pagan, dado que dicho coste se factura de forma parecida a otros costes en los que se incurre con ocasión del sacrificio y facturados a los productores.
(95)
Por consiguiente, cabe deducir de lo que precede que la duda expresada con ocasión de la incoación del procedimiento de investigación formal, en el considerando 44, que indicaba que el canon era mucho más alto para los mataderos que para otros beneficiarios del servicio, ha quedado disipada con la información presentada por Bélgica sobre la facturación del importe de la retribución a los productores.
(96)
En cuanto a la cuestión de si el precio de las pruebas EET es un precio de mercado, Bélgica señaló en primer lugar a la Comisión que, desde julio de 2005, los precios ofrecidos por la AFSCA se han situado por debajo de 40 EUR, cuando, según las Directrices agrícolas 2007-2013, 40 EUR era el mejor precio disponible en la Comunidad en aquel momento, lo que indica que los precios están en la línea de los precios practicados en otras partes de Europa durante el período considerado. En segundo lugar, Bélgica respondió a la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal que la situación era idéntica a la examinada en la Decisión N 9/05 y N 10/05, que concluía que la designación de los prestatarios se efectuaba con arreglo a procedimientos abiertos y no discriminatorios (véase el considerando 82 de la Decisión N 9/05 y N 10/05). En tercer lugar, la Comisión toma nota del compromiso contraído por Bélgica de tomar todas las medidas jurídicas disponibles para recuperar lo que se hubiera pagado en exceso por el precio de las pruebas, en caso de que las investigaciones de la autoridad de la competencia belga concluyeran la existencia de un acuerdo ilegal entre los laboratorios que hubiera tenido por efecto incrementar el precio de las mismas. Sobre la base de estas consideraciones, la Comisión concluye que las retribuciones no pueden considerarse fondos estatales, ya que las retribuciones pagadas a la AFSCA por las pruebas EET representan pagos por los servicios efectivamente prestados por la misma a las empresas y basados en precios de mercado.
(97)
Cabe concluir, de conformidad con la Decisión N 9/05 y N 10/05, que no se otorgó ninguna ventaja a los mataderos ni a los productores por la retribución, ya que esta cubre el pago por un servicio del que se beneficia el deudor de la retribución, y que el precio de la prueba se ha basado en el precio de mercado. Esta conclusión permite determinar asimismo la ausencia de financiación con fondos estatales, ya que el precio de la prueba es conforme a los precios del mercado.
5.1.3. Distorsión de la competencia y efectos sobre los intercambios en la Unión
(98)
En lo que se refiere a las demás condiciones que rigen la aplicación del artículo 107, apartado 1, del TFUE, la medida puede ejercer un efecto sobre la posición de Bélgica en este sector (32). Como las empresas belgas operan en un mercado internacional muy competitivo, la medida falsea o puede falsear la competencia (33), y afecta a los intercambios comerciales entre los Estados miembros.
5.1.4. Conclusiones sobre el carácter de ayuda, a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE
(99)
La Comisión considera, a la luz de lo que antecede, que la financiación de las pruebas EET a través de contribuciones y otros fondos estatales, tal como se ha indicado anteriormente, constituye una ventaja financiada con fondos estatales. Dicha ventaja falsea o amenaza falsear la competencia al favorecer a determinadas empresas y producciones, por lo que puede afectar al comercio entre Estados miembros. La ventaja se concede a los agricultores, mataderos y otras entidades que transforman, manipulan, venden o comercializan productos procedentes de bovinos y sometidos a una prueba EET obligatoria en virtud de la legislación aplicable. Por consiguiente, la Comisión debe concluir que dichas medidas entran en el ámbito de aplicación del artículo 107, apartado 1, del TFUE. En cambio, la parte de las pruebas EET financiada por retribuciones no constituye una ayuda, dado que los deudores de la retribución se benefician de servicios prestados al precio del mercado.
5.2. Ilegalidad de la ayuda
(100)
Desde el 1 de enero de 2001, las autoridades belgas no notificaron a la Comisión, con arreglo al artículo 108, apartado 3, del TFUE, las medidas de ayuda consistentes en la financiación de las pruebas EET. Las ayudas amparadas por el Reglamento (CE) no 1/2004 están exentas de la obligación de notificación, a condición de que respeten las condiciones previstas en dicho Reglamento. Por consiguiente, en caso de inobservancia de dichas condiciones, son ilegales.
5.3. Financiación de las ayudas
(101)
Al tratarse de ayudas estatales financiadas mediante una exacción parafiscal, es decir, la contribución, la Comisión debe examinar las acciones financiadas con las ayudas y la financiación de las propias ayudas. En efecto, la posible incompatibilidad de la financiación de una ayuda estatal con el mercado interior determinaría la incompatibilidad de la propia ayuda, aun cuando la concesión de la misma respetara las normas de la competencia aplicables.
(102)
Según una jurisprudencia constante, los impuestos no entran en el ámbito de aplicación de las disposiciones del TFUE relativas a las ayudas estatales a menos que constituyan el modo de financiación de una medida de ayuda, de modo que formen parte integrante de dicha ayuda (34). Para que se pueda considerar que un tributo o una parte de un tributo forma parte integrante de una ayuda, es necesario que el destino del tributo esté obligatoriamente vinculado a la ayuda con arreglo a la normativa nacional pertinente, en el sentido de que la recaudación del tributo se destine obligatoriamente a la financiación de la ayuda (35). Cuando existe dicha vinculación, la recaudación del tributo afecta directamente a la cuantía de la ayuda (36) y, en consecuencia, a la valoración de la compatibilidad de esta ayuda con el mercado común (37).
(103)
Conviene examinar, por tanto, si la contribución recaudada desde el 1 de julio de 2004 obedece a los criterios enunciados en el considerando 102, teniendo en cuenta los instrumentos jurídicos aplicables en los distintos períodos. La ayuda financiada fue objeto de una exención, pero dicha exención no cubre el sistema de financiación de la ayuda; por consiguiente, es necesario comprobar la legalidad del sistema de financiación durante todo el período considerado.
5.3.1. Del 1 de julio de 2004 al 31 de diciembre de 2005
(104)
Durante este período, las ayudas fueron prefinanciadas por la AFSCA y por retribuciones en virtud del Real Decreto de 15 de octubre de 2004 (no obstante, estas últimas no se incluyen en la presente sección dado que no se trata de ayudas; véase el considerando 97). Es importante comprobar si el sistema de financiación forma parte integrante de la medida de ayuda. De la legislación en vigor no se desprende que exista una obligación de asignación entre el modo de financiación de la AFSCA y la financiación de las pruebas EET, ni que el producto del tributo deba destinarse necesariamente a la financiación de la ayuda. En efecto, la Ley de 4 de febrero de 2000 relativa a la creación de la AFSCA prevé varias formas de financiación de la misma (véase el considerando 82). Además, no se puede concluir que el producto del tributo influya directamente en la cuantía de la ayuda, dado que las pruebas son financiadas tanto por retribuciones como por la AFSCA, por lo que respecta al excedente. El importe de las ayudas pagadas por la AFSCA varía por consiguiente en función del precio de las pruebas, y no en función de las contribuciones pagadas a la AFSCA. En conclusión, no existe una obligación de asignación de los ingresos de las contribuciones al reembolso de la prefinanciación.
5.3.2. A partir del 1 de enero de 2006
(105)
A partir de esa fecha, la cuestión de las contribuciones se reguló mediante el Real Decreto sobre las contribuciones para la financiación de la AFSCA. La Decisión N 9/05 y N 10/05 examinó el sistema de financiación por medio de contribuciones y concluyó que el método de financiación de una parte de los gastos asociados a las pruebas ESB no llevaba aparejada una discriminación de los productos importados o exportados, y no era contrario a las disposiciones del Tratado (38). Como se indica en el considerando 31, la presente Decisión no contempla las medidas aprobadas con anterioridad. No obstante, dado que Bélgica señaló que una parte de las contribuciones servía, desde el 1 de enero de 2006, para reembolsar la prefinanciación de las pruebas EET anteriores, la Comisión tiene derecho a examinar el sistema de financiación en la medida en que las contribuciones financian el reembolso de la prefinanciación de las pruebas EET.
(106)
Bélgica indicó que el sistema de financiación no se modificó, salvo por lo que respecta a la indexación de la retribución. El único elemento modificado fue la utilización de los ingresos procedentes de las contribuciones para efectuar el reembolso de la prefinanciación de los costes EET en 2006.
(107)
En cuanto a si esta financiación forma parte integrante de la medida de ayuda, la respuesta ha de ser negativa. La asignación de las contribuciones a partir de 2006 al reembolso de la prefinanciación de las pruebas no influyó en la cuantía de la ayuda concedida. Además, las autoridades belgas indicaron que el sistema de recuperación era solidario, de forma que cada agente económico abona una cotización a la AFSCA y una parte de dicha contribución se destina a la recuperación de los costes del pasado asociados a la prefinanciación de las pruebas EET. También contribuyen a este sistema todos los agentes económicos en activo que poseían bovinos durante el período considerado, pero no son los únicos contribuyentes. Por consiguiente, la Comisión concluye que la financiación de la ayuda no forma parte integrante de la medida de ayuda considerada.
5.4. Apreciación de la compatibilidad de las medidas de ayuda
(108)
Cuando la ayuda constituye una ayuda estatal y entra en el ámbito de aplicación del artículo 107, apartado 1, del TFUE, hay que examinar si puede considerarse compatible con el mercado interior en virtud del artículo 107, apartados 2 y 3, del TFUE.
(109)
En el caso de la medida considerada, solo podría ser aplicable el artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE, que dispone que las ayudas destinadas a facilitar el desarrollo de determinadas actividades o de determinadas regiones económicas, siempre que no alteren las condiciones de los intercambios en forma contraria al interés común, pueden considerarse compatibles con el mercado interior.
(110)
En virtud del punto 23.3 de las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales al sector agrario (39) relativas al período 2000-2006 (en lo sucesivo, «las Directrices agrícolas 2000-2006») y de la Comunicación de la Comisión sobre la determinación de las normas aplicables a la evaluación de las ayudas estatales ilegales (40), toda ayuda ilegal con arreglo al artículo 1, letra f), del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo, de 22 de marzo de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 93 del Tratado CE (41), debe evaluarse con arreglo a las normas y directrices en vigor en el momento en que se concedió la ayuda. La Comisión adoptó, en 2002, las Directrices EET, que fueron de aplicación entre el 1 de enero de 2003 y el 31 de diciembre de 2006 (42). En el punto 44 de las Directrices EET, se prevé que, salvo en los casos relativos en particular a las pruebas EET, las ayudas ilegales a efectos de la letra f) del artículo 1 del Reglamento (CE) no 659/1999 se examinarán de conformidad con las normas y Directrices aplicables en el momento de la concesión de la ayuda. Dado que las ayudas se concedieron entre el 1 de enero de 2001 y el 31 de diciembre de 2005, las Directrices EET constituyen el marco pertinente para el examen de dichas ayudas.
(111)
De conformidad con el punto 194, letra c), de las Directrices agrícolas 2007-2013, la Comisión no aplicará a partir del 1 de enero de 2007 las Directrices EET, salvo para las ayudas ilegales contempladas en los puntos 43 y siguientes de las Directrices EET.
(112)
Pueden distinguirse dos períodos en función de la aplicabilidad de las distintas disposiciones jurídicas.
5.4.1. Período comprendido entre el 1 de enero de 2001 y el 31 de diciembre de 2002: aplicabilidad del punto 11.4 de las Directrices agrícolas 2000-2006, a las que se hace referencia en el punto 45 de las Directrices EET
(113)
El punto 45 de las Directrices EET prevé que, por lo que respecta a las ayudas estatales ilegales destinadas a compensar los costes de las pruebas de detección de la EET concedidas antes de la fecha de aplicación de las mencionadas Directrices (es decir, el 1 de enero de 2003), la Comisión evaluará la compatibilidad de tales ayudas a la luz de lo dispuesto en el punto 11.4 de las Directrices agrícolas 2000-2006 y de la práctica por ella seguida desde 2001, a saber, autorizar esas ayudas hasta un 100 %.
(114)
De conformidad con el punto 11.4 de las Directrices agrícolas 2000-2006, para que una medida pueda considerarse compatible,
-
debe inscribirse en el marco de un programa adecuado, instaurado a escala comunitaria, nacional o regional, para prevenir, controlar o erradicar la enfermedad de que se trate (punto 11.4.2),
-
debe tener por objetivo la prevención o la compensación, o una combinación de ambas (punto 11.4.3),
-
debe ser compatible tanto con los objetivos como con las disposiciones específicas de la legislación comunitaria veterinaria y fitosanitaria (punto 11.4.4),
-
su intensidad no podrá exceder del 100 % de los costes admisibles (punto 11.4.5).
Si las ayudas se concedieran con arreglo a regímenes comunitarios, nacionales o regionales, la Comisión exigirá una prueba de que no existe posibilidad de exceso de compensación como resultado de la acumulación de diferentes regímenes. En caso de autorización de ayudas comunitarias, deberá facilitarse la fecha y los demás datos de la Decisión correspondiente de la Comisión.
(115)
Por lo que respecta a las tres primeras condiciones, la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal concluía ya que se cumplían (véase el considerando 80 de la misma). Por otra parte, las autoridades belgas confirmaron este enfoque en sus observaciones a la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal. En efecto, la EET es una enfermedad transmisible y representa una amenaza para la salud humana. Se trata de una enfermedad animal cuyo foco primario debe notificarse directamente a la Comisión y a los demás Estados miembros (43). El objetivo de la medida de ayuda es luchar contra la EET examinando los animales sacrificados y el ganado muerto. La compensación de los costes soportados por los agricultores debería garantizar la aplicación efectiva de las medidas. Todas las medidas se adoptan de conformidad con el Derecho europeo o son recomendadas por este (44).
(116)
Por lo que respecta a la cuarta condición, la información facilitada por Bélgica indica la financiación de pruebas EET por un coste que oscila entre 111,81 EUR y 63,45 EUR durante este período (véase el considerando 56). Estos costes cubren los análisis de laboratorio, los costes de la toma de muestras por un veterinario y los costes del kit de prueba. La Comisión considera que dichos costes son conformes a los citados en el punto 11.4.5 de las Directrices agrícolas 2000-2006, que mencionan entre otros, como costes efectivos, los controles sanitarios, las pruebas y otras medidas de detección.
(117)
Como conclusión, las ayudas concedidas durante el período comprendido del 1 de enero de 2001 al 31 de diciembre de 2002 son compatibles.
5.4.2. Período comprendido entre el 1 de enero de 2003 y el 31 de diciembre de 2005: aplicabilidad de los puntos 21 y siguientes de las Directrices EET
(118)
De conformidad con el punto 23 de las Directrices EET, la Comisión decidió seguir autorizando ayudas estatales de hasta un 100 % de los costes de las pruebas de detección de la EET, según los principios del punto 11.4 de las Directrices agrícolas 2000-2006 (véase el considerando 114).
(119)
Además, con arreglo a las Directrices EET, deben cumplirse asimismo las siguientes condiciones:
-
a partir del 1 de enero de 2003, en lo que respecta a las pruebas obligatorias de detección de la EEB entre el ganado vacuno sacrificado para el consumo humano, las ayudas, incluidos los pagos comunitarios, no podrán exceder de 40 EUR por prueba (véase el punto 24 de las Directrices EET),
-
las ayudas estatales destinadas a cubrir los costes de las pruebas EET deberán pagarse a los agentes económicos en el lugar donde deban tomarse las muestras para las pruebas. Si la ayuda se abona a los laboratorios, se deberá demostrar que el importe de la ayuda estatal ha sido transferido en su totalidad a los agentes económicos (punto 25 de las Directrices EET).
(120)
Como se ha indicado en los considerandos 115 y 116, se cumplen las cuatro condiciones recogidas en las Directrices agrícolas 2000-2006.
(121)
Por lo que respecta a la condición relativa al importe máximo de 40 EUR por prueba, la Comisión desea observar que dicho importe máximo se rebasó entre el 1 de enero de 2003 y el 30 de junio de 2004. Según la información facilitada por Bélgica, el importe total de dicho exceso durante el citado período ascendería a 6 619 810,74 EUR. A partir del 1 de julio de 2004, el coste total de la prueba se situó por debajo de 40 EUR (véase el considerando 64). Las autoridades belgas indicaron que esos importes cubrían los pagos nacionales y comunitarios (véase el considerando 58).
(122)
Por lo que respecta a la condición que estipula que la ayuda debe ser pagada al agente económico en el lugar en que tenga lugar la toma de muestras para la prueba y que, si la ayuda se paga a los laboratorios, se deberá demostrar que el importe de la ayuda se ha transferido en su totalidad al agente económico (apartado 25 de la Directrices EET), la Comisión concluye que dicha condición se cumple.
(123)
Como se indica en la decisión de incoar el procedimiento de investigación formal, las autoridades belgas indicaron que los gastos de las pruebas EET se pagaban directamente a los laboratorios. Los agentes económicos no deben abonar ningún gasto de laboratorio por las pruebas EET practicadas a los bovinos. Esta evaluación se ajusta a lo decidido con relación a un sistema similar en el considerando 95 de la Decisión N 9/05 y N 10/05. Como se indicó anteriormente, el único coste repercutido a los productores es el de la retribución (véanse los considerandos 93 y siguientes), pero esta parte de la financiación de la prueba EET no constituye una ayuda. Por consiguiente, se entrega al agente económico el importe íntegro de la ayuda.
5.4.3. A partir del 1 de enero de 2006
(124)
Por lo que se refiere al período posterior al 1 de enero de 2006, la Comisión se remite a la Decisión N 9/05 y N 10/05, dado que la presente Decisión no tiene por objeto volver sobre las ayudas aprobadas en la misma.
5.4.4. Conclusión
(125)
En conclusión, las ayudas concedidas para la financiación de las pruebas EET superiores al importe de 40 EUR por prueba durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2003 y el 30 de junio de 2004 y cuyo total asciende a 6 619 810,74 EUR son incompatibles con el mercado interior.
5.5. Reembolso del presupuesto prefinanciado
(126)
Como se ha indicado anteriormente, las pruebas fueron financiadas con fondos estatales por encima del importe máximo de 40 EUR por prueba durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2003 y el 30 de junio de 2004.
(127)
Bélgica decidió proceder al reembolso de este exceso a través del importe de las contribuciones recaudadas para la financiación de la AFSCA a partir del 1 de enero de 2006, escalonado inicialmente a lo largo de un período de 15 años, pero abandonado después. La razón de este enfoque global, según las autoridades belgas, es que era difícil en la práctica proceder a una recuperación individual, ya que algunos agentes económicos habían fallecido o cesado su actividad.
(128)
En una carta posterior, fechada el 6 de abril de 2011, las autoridades belgas indicaron que la AFSCA había procedido al reembolso a través de fondos de la AFSCA durante los años 2005-2006.
(129)
Sin embargo, el sistema de recuperación propuesto no es conforme a los requisitos en materia de recuperación de ayudas ilegales e incompatibles. En efecto, de acuerdo con la jurisprudencia, el objetivo de la recuperación consiste en restablecer la situación existente en el mercado antes de la concesión de la ayuda. Este objetivo se logra cuando el beneficiario devuelve la ayuda ilegal e incompatible, y pierde así la ventaja de que había disfrutado sobre sus competidores en el mercado, restableciéndose así la situación anterior a la concesión de la ayuda (45). La ayuda recuperable devengará intereses calculados a un tipo adecuado que fije la Comisión, desde la fecha en que la ayuda ilegal estuvo a disposición del beneficiario hasta la fecha de su recuperación (46). Sobre la base del Reglamento (CE) no 794/2004 de la Comisión, de 21 de abril de 2004, por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 93 del Tratado CE (47), se debe aplicar un tipo de interés compuesto, lo que no ha sido el caso aquí. Además, el artículo 14 del Reglamento (CE) no 659/1999 prevé que el Estado miembro deberá adoptar todas las medidas necesarias para conseguir una ejecución inmediata y efectiva de la decisión de la Comisión. La recuperación, tal como fue propuesta y aplicada, en parte, por Bélgica, no se ajusta a los requisitos anteriormente indicados y no puede considerarse una recuperación en la acepción del artículo 14 del Reglamento (CE) no 659/1999.
6. CONCLUSIONES
(130)
La Comisión concluye que la financiación de las pruebas EET a través de retribuciones no constituye una ayuda.
(131)
La Comisión concluye que la financiación de las pruebas EET a través de fondos estatales constituye una ayuda a favor de los agricultores, los mataderos y otras entidades que transforman, manipulan, venden o comercializan productos procedentes de bovinos y sometidos a una prueba EET obligatoria en virtud de la legislación aplicable. Esta ayuda es compatible por lo que se refiere al período comprendido entre el 1 de enero de 2001 y el 31 de diciembre de 2002, y al período del 1 de julio de 2004 al 31 de diciembre de 2005. Es incompatible para el período comprendido entre el 1 de enero de 2003 y el 30 de junio de 2004. La incompatibilidad de la ayuda está constituida por el importe que excede de los 40 EUR por prueba, evaluado por Bélgica en 6 619 810,74 EUR.
(132)
La Comisión constata que Bélgica aplicó de forma ilegal la ayuda para la financiación de las pruebas EET, infringiendo el artículo 108, apartado 3, del TFUE durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2001 y el 30 de junio de 2004. A partir del 1 de enero de 2003, la ayuda estuvo cubierta por un reglamento de exención, pero como no se respetaron las condiciones de dicho reglamento, las ayudas son ilegales.
(133)
Las ayudas ilegales e incompatibles que exceden del importe máximo de 40 EUR por prueba deben ser objeto de recuperación, con excepción de las ayudas concedidas a proyectos específicos que, en el momento de la concesión de la ayuda, reuniesen todas las condiciones establecidas en el Reglamento de minimis aplicable.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Las medidas financiadas a través de retribuciones no constituyen ayudas.
2. La financiación de las pruebas EET a través de fondos estatales constituye una ayuda compatible con el mercado interior a favor de los agricultores, los mataderos y otras entidades que transforman, manipulan, venden o comercializan productos procedentes de bovinos y sometidos a una prueba EET obligatoria durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2001 y el 31 de diciembre de 2002 y el período comprendido entre el 1 de julio de 2004 y el 31 de diciembre de 2005.
3. La financiación de las pruebas EET a través de fondos estatales durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2003 y el 30 de junio de 2004 constituye una ayuda compatible con el mercado interior a favor de los agricultores, los mataderos y otras entidades que transforman, manipulan, venden o comercializan productos procedentes de bovinos y sometidos a un examen EET por lo que respecta a los importes iguales o inferiores a 40 EUR por prueba. Las ayudas que exceden de 40 EUR por prueba son incompatibles con el mercado interior y deben recuperarse, con excepción de las ayudas concedidas a proyectos específicos que, en el momento de la concesión de la ayuda, reuniesen todas las condiciones establecidas en el Reglamento de minimis aplicable.
4. Bélgica aplicó de forma ilegal la ayuda para la financiación de las pruebas EET, infringiendo el artículo 108, apartado 3, del TFUE durante el período comprendido entre el 1 de enero de 2001 y el 30 de junio de 2004.
Artículo 2
1. Bélgica adoptará las medidas necesarias para recuperar de los beneficiarios las ayudas ilegales e incompatibles indicadas en el artículo 1, apartados 3 y 4.
2. La ayuda recuperable devengará intereses desde la fecha en que se puso a disposición de los beneficiarios hasta la de su recuperación.
3. Los intereses se calcularán sobre una base compuesta de acuerdo con las disposiciones previstas en el capítulo V del Reglamento (CE) no 794/2004.
4. La recuperación se efectuará sin dilación y con arreglo a los procedimientos del Derecho nacional, siempre que estos permitan la ejecución inmediata y efectiva de la presente Decisión.
Artículo 3
La recuperación de la ayuda mencionada en el artículo 1, apartados 3 y 4, será inmediata y efectiva.
Bélgica garantizará que la presente Decisión se aplique en el plazo de cuatro meses a partir de la fecha de su notificación.
Artículo 4
1. En el plazo de dos meses a partir de la notificación de la presente Decisión, Bélgica presentará la siguiente información a la Comisión:
a)
la lista de los beneficiarios de una ayuda contemplada en el artículo 1, apartados 3 y 4, y el importe total de la ayuda recibida por cada uno de ellos;
b)
el importe total (principal más intereses de recuperación) que deben reembolsar los beneficiarios;
c)
una descripción detallada de las medidas adoptadas y previstas para el cumplimiento de la presente Decisión;
d)
documentos que acrediten que se ha ordenado a los beneficiarios el reembolso de la ayuda.
2. Bélgica informará a la Comisión de los progresos realizados tras la adopción de las medidas nacionales para la ejecución de la presente Decisión, hasta que se termine la recuperación de la ayuda a que se refiere el artículo 1, apartados 3 y 4.
3. Transcurrido el plazo de dos meses mencionado en el apartado 1, Bélgica, a petición de la Comisión, presentará un informe sobre las medidas adoptadas o que tiene previsto adoptar para dar cumplimiento a la presente Decisión. También proporcionará información detallada sobre los importes de la ayuda y los intereses ya reembolsados por los beneficiarios.
Artículo 5
El destinatario de la presente Decisión será el Reino de Bélgica.
Hecho en Bruselas, el 27 de julio de 2011.