NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 530/2012
ze dne 13. června 2012
o urychleném zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým trupem
(přepracované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 417/2002 ze dne 18. února 2002 o urychleném zavádění požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým trupem (3) bylo několikrát podstatně změněno (4). Vzhledem k tomu, že jsou nezbytné další změny, uvedené nařízení by mělo být z důvodu přehlednosti přepracováno.
(2)
V rámci společné dopravní politiky by měla být v námořní dopravě přijata opatření ke zvýšení bezpečnosti a zabránění znečišťování.
(3)
Unie je vážně znepokojena nehodami v lodní dopravě týkajícími se ropných tankerů a s tím spojeného znečištění pobřeží, poškozování jeho fauny a flóry a taktéž ostatních mořských zdrojů.
(4)
Komise ve svém sdělení o společné politice bezpečnosti na moři zdůraznila požadavek mimořádné Rady pro životní prostředí a dopravu ze dne 25. ledna 1993 podporovat akce Mezinárodní námořní organizace (IMO) pro snížení bezpečnostního rozdílu mezi novými a stávajícími loděmi zdokonalením nebo vyřazením stávajících lodí.
(5)
Rada usnesením ze dne 8. června 1993 o společné politice bezpečnosti na moři (5) plně podpořila cíle sdělení Komise.
(6)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 11. března 1994 o společné politice bezpečnosti na moři (6) uvítal sdělení Komise a vyzval zejména k akci ke zdokonalení norem bezpečnosti tankerů.
(7)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 20. ledna 2000 o ropné skvrně vzniklé v důsledku havárie tankeru Erika (7) uvítal úsilí Komise uspíšit datum, do kdy ropné tankery budou muset mít konstrukci s dvojitým trupem.
(8)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 21. listopadu 2002 o ztroskotání ropného tankeru Prestige při pobřeží Galicie (8) vyzval k přísnějším opatřením, která by mohla vstoupit v platnost rychleji, a konstatoval, že tato nová pohroma opět zdůraznila potřebu účinné akce na mezinárodní úrovni a na úrovni Unie s cílem podstatného zlepšení námořní bezpečnosti.
(9)
V Mezinárodní úmluvě o zabránění znečišťování z lodí z roku 1973 a v protokolu z roku 1978 týkajícího se této úmluvy (dále jen „MARPOL 73/78“) stanovila IMO s cílem zabránit znečišťování mezinárodně dohodnutá pravidla týkající se konstrukce a provozu ropných tankerů. Všechny členské státy jsou smluvními stranami MARPOL 73/78.
(10)
Podle článku 3.3 MARPOL 73/78 se uvedená úmluva nevztahuje na válečné lodě, pomocná válečná plavidla ani jiné lodě vlastněné nebo provozované státem a používané pouze pro vládní a neobchodní účely.
(11)
Porovnání stáří tankerů a statistiky nehod prokazuje rostoucí počet nehod starších lodí. Mezinárodně bylo dohodnuto, že přijetí novel MARPOL 73/78 z roku 1992, které vyžadují uplatňování požadavků dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u stávajících ropných tankerů s jednoduchým trupem, jakmile dosáhnou určitého stáří, zajistí u těchto ropných tankerů vyšší stupeň ochrany proti nepředvídatelnému znečištění ropou v případě srážky nebo ztroskotání.
(12)
Je v zájmu Unie, aby s cílem snížit nebezpečí náhodného znečištění v evropských vodách byla přijata opatření zajišťující, že ropné tankery vplouvající do přístavů a příbřežních terminálů nebo kotvící v oblastech, které jsou pod pravomocí členských států, a ropné tankery plující pod vlajkou členských států dodržují pravidlo 20 přílohy I MARPOL 73/78 revidované v roce 2004 rezolucí MEPC 117(52) přijatou Výborem pro ochranu mořského prostředí IMO (MEPC).
(13)
Rezoluce MEPC 114(50), která byla přijata dne 4. prosince 2003, zavedla do přílohy I MARPOL 73/78 o předcházení znečištění ropou z ropných tankerů přepravujících těžké ropné produkty (TRP) nové pravidlo 21, které zakazuje přepravu TRP v ropných tankerech s jednoduchým trupem. Odstavce 5, 6 a 7 pravidla 21 stanoví možnost udělit výjimky z uplatňování některých ustanovení uvedeného pravidla. Prohlášení italského předsednictví Evropské rady jménem Evropské unie, zaznamenané v úřední zprávě MEPC z jeho 50. zasedání (MEPC 50/3), vyjadřuje politický závazek tyto výjimky nevyužívat.
(14)
Změny MARPOL 73/78 přijaté IMO dne 6. března 1992 vstoupily v platnost dne 6. července 1993. S cílem zabránit znečištění ropou v případě srážky nebo ztroskotání tato opatření nařizují, aby ropné tankery dodané dne 6. července 1996 nebo později měly dvojitý trup nebo splňovaly rovnocenné konstrukční požadavky. V rámci těchto změn vstoupil dnem 6. července 1995 v platnost systém vyřazování ropných tankerů s jednoduchým trupem dodaných před tímto datem, který požaduje, aby ropné tankery dodané před 1. červencem 1982 vyhovovaly požadavkům dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce nejpozději do 25 let a v některých případech do 30 let ode dne jejich dodání. Takovým stávajícím ropným tankerům s jednoduchým trupem nebude povolen provoz po roce 2005 a v některých případech po roce 2012, nebudou-li vyhovovat požadavkům dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce stanoveným v pravidle 19 přílohy I MARPOL 73/78. Tato lhůta uplyne nejpozději v roce 2026 pro stávající ropné tankery s jednoduchým trupem dodané po 1. červnu 1982 nebo pro ty, které byly dodány před 1. červnem 1982 a byly přestavěny v souladu s požadavky MARPOL 73/78, pokud jde o oddělené balastové tanky a jejich chráněné umístění.
(15)
Důležité změny pravidla 20 přílohy I MARPOL 73/78 byly přijaty dne 27. dubna 2001 na 46. zasedání MEPC rezolucí MEPC 95(46) a 4. prosince 2003 rezolucí MEPC 111(50), kterou byl zaveden nový systém urychleného vyřazování ropných tankerů s jednoduchým trupem. Nové lhůty, ve kterých musí ropné tankery vyhovět pravidlu 19 přílohy I MARPOL 73/78, závisí na rozměru a stáří lodě. Proto jsou ropné tankery rozděleny v tomto systému do tří kategorií podle jejich prostornosti, konstrukce a stáří. Všechny tyto kategorie včetně nejnižší kategorie 3 jsou důležité pro obchod uvnitř Unie.
(16)
Termín, do kterého musí být ropný tanker s jednoduchým trupem vyřazen, je výroční den dodání lodě podle časového rozpisu začínajícího v roce 2003 do roku 2005 pro ropné tankery kategorie 1 a do roku 2010 pro ropné tankery kategorií 2 a 3.
(17)
Pravidlo 20 přílohy I MARPOL 73/78 zavádí nový požadavek, aby ropné tankery s jednoduchým trupem směly být nadále provozovány, pouze vyhoví-li systému hodnocení stavu (CAS), který přijala dne 27. dubna 2001 rezolucí MEPC 94(46) ve znění rezoluce MEPC 99(48) ze dne 11. října 2002 a rezoluce MEPC 112(50) ze dne 4. prosince 2003. CAS ukládá správě státu vlajky povinnost vydat prohlášení o shodě a účastnit se práce na posuzování CAS. CAS je určen k odhalení konstrukčních slabin stárnoucích ropných tankerů a měl by být uplatňován na všechny ropné tankery starší než 15 let.
(18)
Pravidlo 20.5 přílohy I MARPOL 73/78 umožňuje výjimku pro ropné tankery kategorií 2 a 3, aby za určitých podmínek mohly být provozovány i po uplynutí lhůty pro jejich vyřazení. Pravidlo 20.8.2 uvedené přílohy dává smluvním stranám MARPOL 73/78 právo, aby byl ropným tankerům, kterým byl povolen provoz podle této výjimky, odmítnut vstup do přístavů nebo příbřežních terminálů, které jsou pod jejich pravomocí. Členské státy prohlásily svůj úmysl toto právo využívat. Jakékoli rozhodnutí odvolat se na toto právo by mělo být sděleno IMO.
(19)
Je důležité zajistit, aby ustanovení tohoto nařízení nevedla k ohrožení bezpečnosti posádky nebo ropných tankerů při hledání bezpečného přístavu nebo útočiště.
(20)
V zájmu umožnit dokům v členských státech opravit ropné tankery s jednoduchým trupem mohou členské státy učinit výjimku a umožnit těmto plavidlům vstup do svých přístavů za předpokladu, že nepřepravují žádný náklad.
(21)
Je velmi nepravděpodobné, že by IMO pozměnila obsah příslušných pravidel v MARPOL 73/78 a rezolucí MEPC 111(50) a 94(46) přijatých MEPC, na něž se v tomto nařízení odkazuje. Avšak nepodstatné změny, jako je přečíslování, by v těchto textech mohly být provedeny. Za účelem zachování aktuálnosti tohoto nařízení ve vztahu k nejnovějšímu vývoji v příslušném mezinárodním právu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie pouze ve vztahu k takovým změnám. pokud nerozšiřují oblast působnosti tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel
Účelem tohoto nařízení je zavedení systému urychleného uplatňování konstrukčních požadavků MARPOL 73/78 definovaných v článku 3 tohoto nařízení a týkajících se dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým trupem a zákaz přepravy těžkých ropných produktů v ropných tankerech s jednoduchým trupem do přístavů nebo z přístavů členských států.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na ropné tankery o nosnosti 5 000 tun a více:
a)
které plují pod vlajkou členského státu;
b)
které bez ohledu na vlajku, pod kterou plují, vplouvají do přístavu nebo příbřežního terminálu pod pravomocí členského státu nebo tento přístav nebo příbřežní terminál opouštějí nebo kotví v oblasti pod pravomocí členského státu.
Pro účely čl. 4 odst. 3 se toto nařízení použije pro ropné tankery o nosnosti 600 tun a více.
2. Toto nařízení se nevztahuje na žádnou válečnou loď, pomocné válečné plavidlo ani jinou loď vlastněnou nebo provozovanou státem, pokud je užívána pouze pro vládní nebo neobchodní účely. Členské státy se snaží, je-li to rozumné a možné, dodržovat toto nařízení pro lodě uvedené v tomto odstavci.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí následující definice:
1)
„MARPOL 73/78“ se rozumí Mezinárodní úmluva o zabránění znečištění z lodí z roku 1973, pozměněná protokolem z roku 1978 k uvedené úmluvě, v platném znění;
2)
„ropným tankerem“ se rozumí ropný tanker definovaný v pravidle 1.5 přílohy I MARPOL 73/78;
3)
„nosností“ se rozumí nosnost podle definice v pravidle 1.23 přílohy I MARPOL 73/78;
4)
„ropným tankerem kategorie 1“ se rozumí ropný tanker o nosnosti nejméně 20 000 tun přepravující jako náklad surovou ropu, topný olej, těžkou motorovou naftu nebo mazací olej nebo ropný tanker o nosnosti nejméně 30 000 tun přepravující jiné než výše uvedené uhlovodíky, který nesplňuje požadavky uvedené v pravidlech 18.1 až 18.9, 18.12 až 18.15, 30.4, 33.1, 33.2, 33.3, 35.1, 35.2 a 35.3 přílohy I MARPOL 73/78;
5)
„ropným tankerem kategorie 2“ se rozumí ropný tanker o nosnosti nejméně 20 000 tun přepravující jako náklad surovou ropu, topný olej, těžkou motorovou naftu nebo mazací olej nebo ropný tanker o nosnosti nejméně 30 000 tun přepravující jiné než výše uvedené uhlovodíky, který splňuje požadavky uvedené v pravidlech 18.1 až 18.9, 18.12 až 18.15, 30.4, 33.1, 33.2, 33.3, 35.1, 35.2 a 35.3 přílohy I MARPOL 73/78 a je vybaven oddělenými bezpečně umístěnými zátěžovými nádržemi (SBT/PL);
6)
„ropným tankerem kategorie 3“ se rozumí ropný tanker o nosnosti nejméně 5 000 tun, avšak nižší, než je uvedeno v bodech 4 a 5;
7)
„ropným tankerem s jednoduchým trupem“ se rozumí ropný tanker nesplňující požadavky dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce podle pravidel 19 a 28.6 přílohy I MARPOL 73/78;
8)
„ropným tankerem s dvojitým trupem“ se rozumí:
a)
ropný tanker o nosnosti nejméně 5 000 tun, který splňuje požadavky dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce podle pravidel 19 až 28.6 přílohy I MARPOL 73/78 nebo požadavky pravidla 20.1.3 přílohy I MARPOL 73/78, nebo
b)
ropný tanker o nosnosti nejméně 600 tun, ale nižší než 5 000 tun, vybavený nádržemi či prostorem s dvojitým dnem v souladu s pravidlem 19.6.1 přílohy I MARPOL 73/78 a křídlovými nádržemi nebo prostory umístěnými v souladu s pravidlem 19.3.1 a v souladu s požadavkem vzdálenosti w, jak je uvedena v pravidle 19.6.2 přílohy I MARPOL 73/78;
9)
„stářím“ se rozumí stáří lodě vyjádřené v počtu roků po dni jejího dodání;
10)
„těžkou motorovou naftou“ se rozumí motorová nafta podle definice v pravidle 20 přílohy I MARPOL 73/78;
11)
„topným olejem“ se rozumí těžké destiláty nebo zbytky ze surové ropy nebo směsi těchto produktů podle definice v pravidle 20 přílohy I MARPOL 73/78;
12)
„těžkými ropnými produkty“ se rozumí:
a)
surové ropné produkty o hustotě vyšší než 900 kg/m3 při teplotě 15 °C (odpovídá stupni API nižšímu než 25,7);
b)
ropné produkty jiné než surové ropné produkty, o hustotě vyšší než 900 kg/m3 při teplotě 15 °C nebo o kinematické viskositě vyšší než 180 mm2/s při teplotě 50 °C (odpovídá kinematické viskositě vyšší než 180 cSt);
c)
asfalt a dehet a jejich emulze.
Článek 4
Soulad s požadavky dvojitého trupu nebo rovnocenné konstrukce u ropných tankerů s jednoduchým trupem
1. Žádnému ropnému tankeru nesmí být povolena plavba pod vlajkou členského státu, ani nesmí být žádnému ropnému tankeru bez ohledu na vlajku, pod kterou pluje, povoleno vplout do přístavů nebo příbřežních terminálů, které jsou pod pravomocí členského státu, není-li tento ropný tanker ropným tankerem s dvojitým trupem.
2. Odchylně od odstavce 1 smějí být ropné tankery kategorie 2 nebo 3, které jsou po celé délce nádrže vybaveny dvojitými dny nebo dvojitým plátováním neužívaným pro přepravu ropy nebo jsou po celé délce nádrže vybaveny prostory s dvojitým trupem neužívanými pro přepravu ropy, ale které nevyhovují podmínkám pro vynětí z pravidla 20.1.3 přílohy I MARPOL 73/78, nadále provozovány, avšak nikoliv po uplynutí výročí dne dodání lodě v roce 2015 nebo po dni, kdy loď dosáhne stáří 25 let od dne svého dodání, podle toho, co nastane dříve.
3. Ropným tankerům přepravujícím těžké ropné produkty je plavba pod vlajkou členského státu povolena pouze tehdy, mají-li dvojitý trup.
Ropné tankery přepravující těžké ropné produkty, bez ohledu na vlajku, pod kterou plují, nesmějí vplout do přístavů či příbřežních terminálů ani je opustit ani kotvit v oblastech, na které se vztahuje pravomoc členského státu, nemají-li dvojitý trup.
4. Ropné tankery provozované výlučně v přístavech a ve vnitrozemské plavbě mohou být vyňaty z odstavce 3 za předpokladu, že jsou řádně schváleny podle právních předpisů pro vnitrozemskou vodní dopravu.
Článek 5
Soulad se systémem hodnocení stavu
Bez ohledu na vlajku, pod kterou pluje, není povoleno ropnému tankeru staršímu více než 15 let vplout do přístavů nebo příbřežních terminálů pod pravomocí členského státu nebo tyto přístavy nebo příbřežní terminály opustit nebo zakotvit v oblastech pod pravomocí členského státu, pokud tento tanker nevyhovuje systému hodnocení stavu uvedenému v článku 6.
Článek 6
Systém hodnocení stavu
Pro účely článku 5 se použije systém hodnocení stavu přijatý rezolucí MEPC 94(46) ze dne 27. dubna 2001, ve znění rezoluce MEPC 99(48) ze dne 11. října 2002 a rezolucí MEPC 112(50) ze dne 4. prosince 2003.
Článek 7
Konečný termín
Po uplynutí výročí dne dodání lodě v roce 2015 není nadále povoleno:
a)
aby byly ropné tankery kategorie 2 a 3 plující pod vlajkou členského státu nadále provozovány, v souladu s pravidlem 20.5 přílohy I MARPOL 73/78;
b)
aby ostatní ropné tankery kategorií 2 a 3, bez ohledu na skutečnost, že nadále plují pod vlajkou třetího státu v souladu s pravidlem 20.5 přílohy I MARPOL 73/78, vplouvaly do přístavů nebo příbřežních terminálů, které jsou pod pravomocí členského státu.
Článek 8
Výjimky pro lodě v nesnázích nebo pro lodě, které mají být opravovány
Odchylně od článků 4, 5 a 7 může příslušný orgán členského státu s výhradou vnitrostátních předpisů za mimořádných okolností povolit jednotlivé lodi vplout do přístavu nebo příbřežního terminálu, které jsou pod pravomocí uvedeného členského státu, nebo opustit tento přístav nebo příbřežní terminál nebo zakotvit v oblasti pod pravomocí uvedeného členského státu, pokud:
a)
je ropný tanker v nesnázích a hledá místo pro útočiště;
b)
ropný tanker bez nákladu směřuje do přístavu, kde bude opravován.
Článek 9
Oznámení pro IMO
1. Každý členský stát uvědomí IMO o svém rozhodnutí, aby ropným tankerům provozovaným v souladu s pravidlem 20.5 přílohy I MARPOL 73/78 bylo v souladu s článkem 7 tohoto pravidla a na základě pravidla 20.8.2 přílohy I MARPOL 73/78 odepřeno vplout do přístavů nebo příbřežních terminálů, které jsou pod jeho pravomocí.
2. Každý členský stát uvědomí IMO, jestliže na základě pravidla 20.8.1 přílohy I MARPOL 73/78 povolí, pozastaví, zruší nebo odepře provoz ropnému tankeru kategorie 1 nebo 2 oprávněnému v souladu s článkem 5 tohoto nařízení plout pod jeho vlajkou.
Článek 10
Postup provádění změn
1. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11, jejichž účelem je, aby odkazy v tomto nařízení týkající se nepodstatných změn, jako je přečíslování, které přijala IMO, byly uvedeny do souladu s pravidly přílohy I MARPOL 73/78, s rezolucí MEPC 111(50) a rezolucí MEPC 94(46) ve znění rezoluce MEPC 99(48) a rezoluce MEPC 112(50), avšak bez rozšiřování oblasti působnosti tohoto nařízení.
2. Změny MARPOL 73/78 mohou být vyjmuty z oblasti působnosti tohoto nařízení na základě článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 ze dne 5. listopadu 2002, kterým se zřizuje Výbor pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) a kterým se mění nařízení o námořní bezpečnosti a zabránění znečištění z lodí (9).
Článek 11
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 10 odst. 1 je svěřena Komisi na období pěti let od 20. července 2012. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 10 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 10 odst. 1 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Zrušení
Nařízení (ES) č. 417/2002 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. června 2012.
REGLAMENTO (UE) No 530/2012 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 13 de junio de 2012
relativo a la introducción acelerada de normas en materia de doble casco o de diseño equivalente para petroleros de casco único
(refundición)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 100, apartado 2,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (1),
Previa consulta al Comité de las Regiones,
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (2),
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 417/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de febrero de 2002, relativo a la introducción acelerada de normas en materia de doble casco o de diseño equivalente para petroleros de casco único (3), ha sido modificado en diversas ocasiones y de forma sustancial (4). Debiéndose llevar a cabo nuevas modificaciones, conviene, en aras de una mayor claridad, proceder a la refundición de dicho Reglamento.
(2)
En el marco de la política común de transportes, es conveniente adoptar medidas para aumentar la seguridad y evitar la contaminación en el transporte marítimo.
(3)
La Unión está seriamente preocupada por los accidentes marítimos con petroleros y por la contaminación de las costas y el daño a la fauna, flora y demás recursos marinos que conllevan.
(4)
En su Comunicación sobre una política común de seguridad marítima, la Comisión recordó el llamamiento efectuado por el Consejo extraordinario de Medio Ambiente y Transportes, de 25 de enero de 1993, con el fin de respaldar la actuación de la Organización Marítima Internacional (OMI) en materia de reducción de las disparidades de seguridad entre los antiguos y los nuevos buques mediante la mejora o retirada progresiva de los buques antiguos.
(5)
En su Resolución de 8 de junio de 1993 relativa a una política común de seguridad marítima (5), el Consejo respaldó plenamente los objetivos de la Comunicación de la Comisión.
(6)
En su Resolución de 11 de marzo de 1994 sobre una política común de seguridad marítima (6), el Parlamento Europeo acogió favorablemente la Comunicación de la Comisión y pidió, entre otras cosas, que se tomaran medidas para mejorar las normas de seguridad de los petroleros.
(7)
En su Resolución de 20 de enero de 2000 sobre la marea negra causada por el naufragio del Erika (7), el Parlamento Europeo acogió con agrado cuantos esfuerzos realizara la Comisión para adelantar la fecha en que los petroleros estarán obligados a tener una construcción de doble casco.
(8)
En su Resolución de 21 de noviembre de 2002 sobre la catástrofe del petrolero «Prestige» frente a las costas de Galicia (8), el Parlamento Europeo pidió medidas más estrictas que entren en vigor más rápidamente y afirmó que este nuevo desastre subrayaba una vez más la necesidad de tomar medidas eficaces en el ámbito internacional y de la Unión con el fin de mejorar significativamente la seguridad marítima.
(9)
La OMI ha establecido, a través del Convenio Internacional para Prevenir la Contaminación por los Buques de 1973, y del Protocolo de 1978 correspondiente (MARPOL 73/78), unas normas internacionalmente acordadas sobre prevención de la contaminación que atañen al diseño y funcionamiento de los petroleros. Los Estados miembros son parte de MARPOL 73/78.
(10)
Con arreglo al artículo 3.3 de MARPOL 73/78, dicho Convenio no se aplica a los buques de guerra, unidades navales auxiliares u otros buques propiedad de un Estado o que están a su servicio y que solo presten servicios gubernamentales de carácter no comercial.
(11)
Si se analizan las estadísticas sobre la antigüedad de los buques y los accidentes puede constatarse un mayor número de accidentes entre los buques más antiguos. Está reconocido internacionalmente que la adopción de las enmiendas de 1992 a MARPOL 73/78, en virtud de las cuales se exige la aplicación de las normas de doble casco o de diseño equivalente a los petroleros existentes al alcanzar una cierta antigüedad, proporcionará un mayor grado de protección contra la contaminación accidental por petróleo en caso de abordaje o varada.
(12)
Interesa a la Unión adoptar medidas para lograr que los petroleros que arriben a puertos y terminales no costeros o anclen en una zona sometida a la jurisdicción de los Estados miembros y los petroleros con pabellón de los Estados miembros cumplan la Regla 20 del anexo I de MARPOL 73/78 revisada en 2004 por la Resolución 117/52 adoptada por el Comité de Protección del Medio Marino de la OMI (MEPC) a fin de reducir el riesgo de contaminación accidental por petróleo en aguas europeas.
(13)
La Resolución 114/50 del MEPC adoptada el 4 de diciembre de 2003 introdujo una nueva Regla 21 en el anexo I de MARPOL 73/78 para la prevención de la contaminación por petróleo por los petroleros cuando transporten petróleos pesados (GP) la cual prohíbe el transporte de GP en petroleros de casco único. Los apartados 5, 6 y 7 de la Regla 21 disponen la posibilidad de excepciones respecto de la aplicación de determinadas disposiciones de dicha Regla. La declaración de la Presidencia italiana del Consejo Europeo en nombre de la Unión Europea, consignada en el informe oficial del 50o período de sesiones del MEPC (MEPC 50/3), expresa el compromiso político de no recurrir a dichas excepciones.
(14)
El 6 de julio de 1993 entraron en vigor las enmiendas a MARPOL 73/78 adoptadas por la OMI el 6 de marzo de 1992. Dichas normas imponen el requisito del doble casco o diseño equivalente a todos los petroleros entregados a partir del 6 de julio de 1996 con el fin de evitar la contaminación por el petróleo en caso de abordaje o varada. Una de estas enmiendas establecía un programa de retirada progresiva para los petroleros de casco único entregados antes de dicha fecha, que entró en vigor el 6 de julio de 1995 y que obligaba a los petroleros entregados antes del 1 de junio de 1982 a ajustarse al requisito del doble casco o diseño equivalente en el plazo máximo de 25 años, y de 30 en algunos casos, a contar desde el día de entrega. Los petroleros de casco único existentes ya no podrán operar más allá de 2005 o, en algunos casos, 2012, a no ser que se ajusten a las normas en materia de doble casco o de diseño equivalente recogidas en la Regla 19 del anexo I de MARPOL 73/78. Por lo que respecta a los petroleros de casco único existentes entregados después del 1 de junio de 1982, o de los entregados antes del 1 de junio de 1982 que hayan sido adaptados, que cumplen los requisitos de MARPOL 73/78 en materia de tanques de lastre separado y su emplazamiento como protección, la fecha límite es, como máximo, el año 2026.
(15)
El 27 de abril de 2001, en su 46o período de sesiones, el Comité de Protección del Medio Marino de la OMI (MEPC) adoptó unas importantes enmiendas a la Regla 20 del anexo I de MARPOL 73/78 mediante la Resolución MEPC 95(46) y el 4 de diciembre de 2003 mediante la Resolución MEPC 111(50) en las que se introduce un nuevo programa de eliminación acelerada de los petroleros de casco único. Las fechas definitivas en que los petroleros deberán cumplir la Regla 19 del anexo I de MARPOL 73/78 dependen del tamaño y antigüedad de los buques. En consecuencia, los petroleros se dividen en tres categorías en función de su tonelaje, construcción y edad. Todas estas categorías revisten importancia para el comercio interior de la Unión, incluida la categoría 3, que es la más baja.
(16)
La fecha final en que los petroleros de casco único deberán ser retirados coincidirá con el aniversario del año de entrega del buque, de conformidad con un programa que comenzará en 2003 y continuará hasta 2005 para los petroleros de categoría 1 y hasta 2010 para los de las categorías 2 y 3.
(17)
La Regla 20 del anexo I de MARPOL 73/78 introduce el requisito de que todos los petroleros de casco único solo podrán continuar operando si se ajustan a un régimen de evaluación del estado de los buques (RIE) adoptado el 27 de abril de 2001 por la Resolución MEPC 94(46) de la OMI, tal y como la modificó la Resolución MEPC 99(48) de 11 de octubre de 2002 y por la Resolución MEPC 112(50) de 4 de diciembre de 2003. Dicho régimen impone la obligación de que la administración del Estado del pabellón expida una declaración de conformidad y participe en los procedimientos de inspección del RIE. La finalidad del RIE es detectar puntos débiles en la estructura de los petroleros antiguos y debe ser de aplicación a todos los petroleros de más de 15 años de antigüedad.
(18)
La Regla 20(5) del anexo I de MARPOL 73/78 concede a los petroleros de las categorías 2 y 3 una excepción de modo que pueden funcionar, en determinadas circunstancias, después del plazo para su retirada. La Regla 20(8.2) del mismo anexo da a los signatarios de MARPOL 73/78 el derecho de denegar la entrada a los puertos y terminales no costeros sometidos a su jurisdicción a los petroleros autorizados a operar al amparo de esa excepción. Los Estados miembros han declarado su propósito de ejercer ese derecho. Cualquier decisión de ejercer dicho derecho debe ser comunicada a la OMI.
(19)
Es importante velar por que las disposiciones del presente Reglamento no supongan que se compromete la seguridad de la tripulación o de petroleros en busca de un puerto seguro o un lugar de refugio.
(20)
Con objeto de que los astilleros de los Estados miembros puedan reparar petroleros de casco único, los Estados miembros pueden establecer excepciones para permitir la entrada de aquellos en sus puertos, siempre que no transporten carga.
(21)
Es muy improbable que la OMI modifique el contenido de las Reglas pertinentes de MARPOL 73/78 y de las Resoluciones MEPC 111(50) y 94(46) adoptadas por el MEPC mencionadas en el presente Reglamento. No obstante, podrían introducirse en los textos modificaciones no sustanciales, como un cambio de numeración. Para que el presente Reglamento se mantenga actualizado en relación con las últimas novedades en el Derecho internacional pertinente, los poderes para adoptar actos de conformidad con el artículo 290 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea únicamente deben delegarse en la Comisión en relación con dichas modificaciones, en la medida en que no amplíen el ámbito de aplicación del presente Reglamento. Reviste especial importancia que la Comisión lleve a cabo las consultas oportunas durante la fase preparatoria, en particular con expertos. Al preparar y elaborar actos delegados, la Comisión debe garantizar que los documentos pertinentes se trasmitan al Parlamento Europeo y al Consejo de manera simultánea, oportuna y adecuada.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objetivo
El objetivo del presente Reglamento es establecer un programa de introducción acelerada de las normas en materia de doble casco o de diseño equivalente establecidas por el MARPOL 73/78, tal y como se define en al artículo 3 del presente Reglamento, para los petroleros de casco único y prohibir el transporte, con origen o destino en los puertos de los Estados miembros, de petróleos pesados en petroleros de casco único.
Artículo 2
Ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento se aplicará a los petroleros de peso muerto igual o superior a 5 000 toneladas:
a)
que enarbolan el pabellón de un Estado miembro;
b)
que, independientemente del pabellón que enarbolen, accedan a un puerto o un terminal no costero sometidos a la jurisdicción de un Estado miembro o salgan del mismo o anclen en una zona sometida a la jurisdicción de un Estado miembro.
Para los fines del artículo 4, apartado 3, el presente Reglamento se aplicará a los petroleros de peso muerto igual o superior a 600 toneladas.
2. El presente Reglamento no será aplicable a los buques de guerra, unidades navales auxiliares u otros buques que, siendo propiedad de un Estado o estando a su servicio, solo presten por el momento servicios gubernamentales de carácter no comercial. Los Estados miembros se comprometerán, en la medida de lo razonable y factible, a observar el presente Reglamento con respecto a los buques a que se refiere el presente apartado.
Artículo 3
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
1) «MARPOL 73/78»: el Convenio Internacional de 1973 para Prevenir la Contaminación por los Buques, modificado por su Protocolo de 1978, ambos textos en su versión actualizada;
2) «petrolero»: todo buque que responda a la definición contenida en la Regla 1(5) del anexo I de MARPOL 73/78;
3) «peso muerto»: aquel que se define en la Regla 1(23) del anexo I de MARPOL 73/78;
4) «petrolero de categoría 1»: el que, teniendo un peso muerto igual o superior a 20 000 toneladas, transporte como carga petróleo crudo, fuelóleo, gasóleo pesado o aceite lubricante, o que, con un peso muerto igual o superior a 30 000 toneladas, transporte hidrocarburos distintos de aquellos, y no cumpla las disposiciones establecidas en las Reglas 18(1) a 18(9), 18(12) a 18(15), 30(4), 33(1), 33(2), 33(3), 35(1), 35(2) y 35(3) del anexo I de MARPOL 73/78;
5) «petrolero de categoría 2»: el que, teniendo un peso muerto igual o superior a 20 000 toneladas, transporte como carga petróleo crudo, fuelóleo, gasóleo pesado o aceite lubricante, o que, con un peso muerto igual o superior a 30 000 toneladas, transporte hidrocarburos distintos de aquellos, y cumpla las disposiciones establecidas en las Reglas 18(1) a 18(9), 18(12) a 18(15), 30(4), 33(1), 33(2), 33(3), 35(1), 35(2) y 35(3) del anexo I de MARPOL 73/78; los petroleros de categoría 2 deberán disponer de tanques de lastre separado en emplazamientos de protección (SBT/PL);
6) «petrolero de categoría 3»: el que tenga un peso muerto igual o superior a 5 000 toneladas pero inferior a las cifras indicadas en los puntos 4 y 5;
7) «petrolero de casco único»: el que no cumpla las disposiciones en materia de doble casco o de diseño equivalente establecidas en las Reglas 19 y 28(6) del anexo I de MARPOL 73/78;
8) «petrolero de doble casco»:
a)
el que, teniendo un peso muerto igual o superior a 5 000 toneladas, cumpla las normas en materia de doble casco o de diseño equivalente establecidas en las Reglas 19 y 28(6) del anexo I de MARPOL 73/78 o las contenidas en su Regla 20(1.3), o
b)
el que, teniendo un peso muerto igual o superior a 600 toneladas e inferior a 5 000, esté equipado con tanques o espacios de doble fondo ajustados a la Regla 19(6.1) del anexo I de MARPOL 73/78 y con tanques o espacios laterales que estén dispuestos de acuerdo con la Regla 19(3.1) y cumplan las disposiciones relativas a la distancia w establecidas en la Regla 19(6.2);
9) «antigüedad»: la edad del buque, expresada en número de años transcurridos desde la fecha de su entrega;
10) «gasóleo pesado»: el producto que se define en la Regla 20 del anexo I de MARPOL 73/78;
11) «fuelóleo»: los destilados pesados, los residuos de petróleo crudo o las mezclas de estos productos que se definen en la Regla 20 del anexo I de MARPOL 73/78;
12) «petróleos pesados»:
a)
los petróleos crudos con una densidad, a una temperatura de 15 °C, de más de 900 kg/m3 (lo que corresponde a un grado API inferior a 25,7);
b)
los petróleos distintos de los crudos con una densidad, a una temperatura de 15 °C, de más de 900 kg/m3 o con una viscosidad cinemática, a 50 °C, de más de 180 mm2/s (lo que corresponde a una viscosidad cinemática superior a 180 cSt);
c)
el betún, el alquitrán y sus emulsiones.
Artículo 4
Cumplimiento de las normas en materia de doble casco o de diseño equivalente por parte de los petroleros de casco único
1. No se autorizará a los petroleros a navegar con el pabellón de un Estado miembro ni se permitirá que accedan a puertos o terminales no costeros sometidos a la jurisdicción de los Estados miembros a los petroleros, con independencia del pabellón que enarbolen, salvo que sean petroleros de doble casco.
2. Sin perjuicio del apartado 1, los petroleros de categorías 2 y 3 que únicamente dispongan de un doble fondo o de un forro doble no utilizado para el transporte de petróleo y que se extienda a lo largo de todo el tanque de carga o de espacios en el doble casco no utilizados para el transporte de petróleo y que se extiendan a lo largo de todo el tanque de carga, pero que no satisfagan los requisitos para una exención de las disposiciones de la Regla 20(1.3) del anexo I de MARPOL 73/78, podrán seguir operando siempre que a ese respecto no se supere en 2015 el aniversario de la entrega del buque ni el día en que el buque -a contar a partir de su día de entrega- alcance una antigüedad de 25 años, debiéndose considerar a ese respecto la fecha más temprana de ambas.
3. Ningún petrolero que transporte petróleos pesados estará autorizado a enarbolar el pabellón de un Estado miembro, salvo si se trata de un petrolero de doble casco.
Ningún petrolero que transporte petróleos pesados, con independencia del pabellón que enarbole, estará autorizado a acceder a puertos o terminales no costeros sometidos a la jurisdicción de un Estado miembro o zarpar desde los mismos, ni anclar en zonas sometidas a la jurisdicción de un Estado miembro, salvo si se trata de un petrolero de doble casco.
4. Los petroleros que se utilicen exclusivamente en los puertos y para la navegación interior pueden quedar excluidos de lo dispuesto en el apartado 3 si han sido debidamente autorizados de conformidad con las normas en materia de navegación interior.
Artículo 5
Cumplimiento del régimen de evaluación del estado de los buques
No se autorizará, independientemente del pabellón que enarbolen, la entrada de los petroleros de casco único de más de 15 años de antigüedad en los puertos o terminales no costeros sometidos a la jurisdicción de un Estado miembro o la salida de los mismos o el anclaje en zonas sometidas a la jurisdicción de un Estado miembro, a no ser que cumplan el régimen de evaluación del estado de los buques a que se refiere el artículo 6.
Artículo 6
Régimen de evaluación del estado de los buques
A efectos de lo dispuesto en el artículo 5, se aplicará el régimen de evaluación del estado de los buques adoptado por la Resolución MEPC 94(46) de 27 de abril de 2001 en su versión modificada por la Resolución MEPC 99(48) de 11 de octubre de 2002 y la Resolución MEPC 112(50) de 4 de diciembre de 2003.
Artículo 7
Fecha final
Después del aniversario del año de entrega en 2015 no se autorizará:
a)
que sigan operando los petroleros de las categorías 2 y 3 que enarbolen pabellón de un Estado miembro de conformidad con la Regla 20(5) del anexo I de MARPOL 73/78;
b)
que arriben a los puertos o terminales no costeros sometidos a la jurisdicción de un Estado miembro los petroleros de las categorías 2 y 3 con independencia de si continúan operando bajo pabellón de un Estado tercero con arreglo a lo dispuesto en la Regla 20(5) del anexo I de MARPOL 73/78.
Artículo 8
Excepciones para los buques en dificultades y para los buques que deban ser reparados
No obstante lo dispuesto en los artículos 4, 5 y 7, las autoridades competentes de un Estado miembro podrán, en circunstancias excepcionales y con arreglo a las disposiciones de su Derecho interno, autorizar que arribe a puertos o terminales no costeros sometidos a la jurisdicción de dicho Estado miembro o que salga de los mismos o ancle en una zona sometida a la jurisdicción de dicho Estado miembro:
a)
el petrolero en dificultades que busque un lugar de refugio;
b)
el petrolero que no transporte carga y se dirija a un puerto para su reparación.
Artículo 9
Notificación a la OMI
1. Los Estados miembros comunicarán a la OMI su decisión de denegar la entrada en puertos o terminales no costeros sometidos a su jurisdicción, conforme a lo dispuesto en el artículo 7 del presente Reglamento, a los petroleros que operen de conformidad con lo dispuesto en la Regla 20(5) del anexo I de MARPOL 73/78 basándose en la Regla 20(8.2) del anexo I de MARPOL 73/78.
2. Todo Estado miembro notificará a la OMI si, con arreglo a la Regla 20(8.1) del anexo I de MARPOL 73/78, autoriza, suspende, retira o deniega el funcionamiento de los buques de las categorías 1 o 2 con derecho a enarbolar su pabellón, de conformidad con el artículo 5 del presente Reglamento.
Artículo 10
Procedimiento de modificación
1. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados de conformidad con el artículo 11 en lo referente a la adecuación de las referencias del presente Reglamento a las modificaciones no sustanciales (como los cambios de numeración) aprobadas por la OMI en relación con las Reglas del anexo I de MARPOL 73/78 y a la Resolución MEPC 111(50) y la Resolución 94(46) en su versión modificada por la Resolución MEPC 99(48) y la Resolución 112(50), siempre que tales modificaciones no amplíen el ámbito de aplicación del presente Reglamento.
2. Las enmiendas a MARPOL 73/78 podrán quedar excluidas del ámbito de aplicación del presente Reglamento en aplicación del artículo 5 del Reglamento (CE) no 2099/2002 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 5 de noviembre de 2002, por el que se crea el Comité de seguridad marítima y prevención de la contaminación por los buques (COSS) y se modifican los Reglamentos relativos a la seguridad marítima y a la prevención de la contaminación por los buques (9).
Artículo 11
Ejercicio de la delegación
1. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados en las condiciones establecidas en el presente artículo.
2. Los poderes para adoptar actos delegados mencionados en el artículo 10, apartado 1, se otorgan a la Comisión por un período de cinco años a partir del 20 de julio de 2012. La Comisión elaborará un informe sobre la delegación de poderes a más tardar nueve meses antes de que finalice el período de cinco años. La delegación de poderes se prorrogará tácitamente por períodos de idéntica duración, excepto si el Parlamento Europeo o el Consejo se oponen a dicha prórroga a más tardar tres meses antes del final de cada período.
3. La delegación de poderes mencionada en el artículo 10, apartado 1, podrá ser revocada en todo momento por el Parlamento Europeo o por el Consejo. La decisión de revocación pondrá término a la delegación de los poderes que en ella se especifiquen. La decisión surtirá efecto al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea o en una fecha posterior indicada en la misma. No afectará a la validez de los actos delegados que ya estén en vigor.
4. Tan pronto como la Comisión adopte un acto delegado lo notificará simultáneamente al Parlamento Europeo y al Consejo.
5. Los actos delegados adoptados en virtud del artículo 10, apartado 1, entrarán en vigor únicamente si, en un plazo de dos meses desde su notificación al Parlamento Europeo y al Consejo, ni el Parlamento Europeo ni el Consejo formulan objeciones o si, antes del vencimiento de dicho plazo, tanto el uno como el otro informan a la Comisión de que no las formularán. El plazo se prorrogará dos meses a iniciativa del Parlamento Europeo o del Consejo.
Artículo 12
Derogación
Queda derogado el Reglamento (CE) no 417/2002.
Las referencias al Reglamento derogado se entenderán hechas al presente Reglamento y se leerán con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo II.
Artículo 13
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Estrasburgo, el 13 de junio de 2012.