NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 116/2010
ze dne 9. února 2010,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006, pokud jde o seznam výživových tvrzení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1924/2006 se stanoví, že výživová tvrzení při označování potravin jsou přípustná pouze tehdy, pokud jsou uvedena v příloze uvedeného nařízení, která rovněž stanoví podmínky jejich používání.
(2)
Nařízení (ES) č. 1924/2006 rovněž stanoví, že změny uvedené přílohy se přijímají případně po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA, dále jen „úřad“).
(3)
Před přijetím nařízení (ES) č. 1924/2006 Komise požádala úřad o stanovisko ohledně výživových tvrzení a podmínek jejich používání, pokud jde o omega-3 mastné kyseliny, mononenasycené tuky, polynenasycené tuky a nenasycené tuky.
(4)
Ve svém stanovisku ze dne 6. července 2005 (2) dospěl úřad k závěru, že omega-3 mastné kyseliny, mononenasycené tuky, polynenasycené tuky a nenasycené tuky jsou ve stravě důležité. Některé nenasycené tuky, jako omega-3 mastné kyseliny, bývají někdy konzumovány v nižším množství, než je množství doporučené. Výživová tvrzení označující potraviny, jež jsou zdrojem těchto živin nebo jsou na tyto živiny bohaté, by proto mohla pomoci spotřebitelům ve výběru zdravějších potravin. Uvedená výživová tvrzení však nebyla zařazena do seznamu v příloze nařízení (ES) č. 1924/2006 přijatého Evropským parlamentem a Radou, neboť podmínky jejich používání nebyly dosud přesně stanoveny.
(5)
Vzhledem k tomu, že uvedené podmínky používání byly upřesněny, přičemž se také zohlednilo stanovisko úřadu týkající se referenčních hodnot příjmu omega-3 a omega-6 mastných kyselin pro účely označování, které bylo přijato dne 30. června 2009 (3), je vhodné zařadit dotčená tvrzení do seznamu.
(6)
Pokud jde o tvrzení „Zdroj omega-3 mastných kyselin“ a „S vysokým obsahem omega-3 mastných kyselin“, podmínky používání by měly rozlišovat mezi dvěma typy omega-3 mastných kyselin, které mají různé fyziologické funkce a u nichž se doporučuje konzumace různého množství. Uvedené podmínky používání by měly kromě toho stanovit minimální množství požadované na 100 g a na 100 kcal produktu, aby bylo zajištěno, že dotčená tvrzení budou uvedena pouze na potravinách, jež v konzumovaném množství obsahují značné množství omega-3 mastných kyselin.
(7)
Pokud jde o tvrzení „S vysokým obsahem mononenasycených tuků“, „S vysokým obsahem polynenasycených tuků“ a „S vysokým obsahem nenasycených tuků“, podmínky používání by měly vyžadovat minimální obsah nenasycených tuků v potravině, a tak zajistit, aby množství uvedené v tvrzení vždy odpovídalo značnému množství obsaženému v konzumovaném množství, jehož se dosáhne vyváženou stravou.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1924/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. února 2010.
REGLAMENTO (UE) No 116/2010 DE LA COMISIÓN
de 9 de febrero de 2010
por el que se modifica el Reglamento (CE) no 1924/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo relativo a la lista de declaraciones nutricionales
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1924/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 20 de diciembre de 2006, relativo a las declaraciones nutricionales y de propiedades saludables en los alimentos (1), y, en particular, su artículo 8, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
El artículo 8, apartado 1, del Reglamento (CE) no 1924/2006 establece que las declaraciones nutricionales en los alimentos solo se autorizarán si están enumeradas en el anexo, en el que también se fijan las condiciones de uso.
(2)
El Reglamento (CE) no 1924/2006 establece asimismo que las modificaciones pertinentes del anexo se adoptarán previa consulta a la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA), en lo sucesivo denominada «la Autoridad».
(3)
Previamente a la adopción del Reglamento (CE) no 1924/2006, la Comisión solicitó el dictamen de la Autoridad sobre las declaraciones nutricionales y sus condiciones de uso en relación con los ácidos grasos omega-3, las grasas monoinsaturadas, las grasas poliinsaturadas y las grasas insaturadas
(4)
En su dictamen, adoptado el 6 de julio de 2005 (2), la Autoridad concluyó que los ácidos grasos omega-3, las grasas monoinsaturadas, las grasas poliinsaturadas y las grasas insaturadas desempeñan importantes funciones en la dieta. El consumo de algunas grasas insaturadas como los ácidos grasos omega-3 es, a veces, inferior al recomendado. Por ello, las declaraciones nutricionales que identifican los alimentos fuente de estos nutrientes -o ricos en ellos- podrían ayudar a los consumidores a elegir alimentos más sanos. Sin embargo, estas declaraciones nutricionales no estaban incluidas en la lista establecida en el anexo del Reglamento (CE) no 1924/2006 tal como fue adoptado por el Parlamento Europeo y el Consejo, ya que entonces no se pudieron definir con claridad sus condiciones de uso.
(5)
Dado que se han aclarado estas condiciones de uso, y teniendo en cuenta un dictamen de la Autoridad relativo al etiquetado de la ingesta de referencia de ácidos grasos omega-3 y omega-6, adoptado el 30 de junio de 2009 (3), procede añadir a la lista las declaraciones en cuestión.
(6)
En lo relativo a las declaraciones «Fuente de ácidos grasos omega-3» y «Alto contenido de ácidos grasos omega-3», las condiciones de uso deberían distinguir entre los dos tipos de ácidos grasos omega-3, que desempeñan funciones fisiológicas distintas y para los que se recomiendan distintos niveles de consumo. Además, esas condiciones de uso deberían establecer una cantidad mínima requerida por 100 g y 100 kcal del producto, a fin de garantizar que solo los alimentos que proporcionan una cantidad significativa de ácidos grasos omega-3, en sus cantidades de consumo, puedan estar provistos de estas declaraciones.
(7)
Por lo que se refiere a las declaraciones «Alto contenido de grasas monoinsaturadas», «Alto contenido de grasas poliinsaturadas» y «Alto contenido de grasas insaturadas», las condiciones de uso deberían establecer el contenido mínimo requerido de grasas insaturadas en el alimento para, de esta forma, garantizar que la cantidad declarada corresponda siempre a una cantidad significativa en un consumo que se puede conseguir mediante una dieta equilibrada.
(8)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El anexo del Reglamento (CE) no 1924/2006 queda modificado por el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 9 de febrero de 2010.