NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1259/2011
ze dne 2. prosince 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity pro dioxiny, PCB s dioxinovým efektem a PCB bez dioxinového efektu v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity pro dioxiny a PCB s dioxinovým efektem v řadě potravin.
(2)
Dioxiny spadají do skupiny 75 kongenerů polychlorovaných dibenzo-p-dioxinů (PCDD) a 135 kongenerů polychlorovaných dibenzofuranů (PCDF), z nichž 17 je toxikologicky významných. Polychlorované bifenyly (PCB) představují skupinu 209 různých kongenerů, které lze podle toxikologických vlastností rozdělit do dvou skupin: 12 kongenerů má podobné toxikologické vlastnosti jako dioxiny, a jsou proto často označovány jako „PCB s dioxinovým efektem“. Ostatní polychlorované bifenyly nevykazují podobnou toxicitu jako dioxiny a mají odlišný toxikologický profil, a označují se tedy jako „PCB bez dioxinového efektu“.
(3)
Každý kongener dioxinů nebo PCB s dioxinovým efektem vykazuje odlišnou míru toxicity. Aby bylo možné provést součet toxicity těchto různých kongenerů, byl zaveden pojem faktorů toxické ekvivalence (TEF), který má usnadnit hodnocení rizik a kontrolu dodržování právních předpisů. Analytické výsledky týkající se všech jednotlivých toxikologicky významných kongenerů ze skupiny dioxinů, a PCB s dioxinovým efektem se tudíž vyjadřují pomocí kvantifikovatelné veličiny, jíž je toxický ekvivalent TCDD (TEQ).
(4)
Světová zdravotnická organizace (WHO) pořádala ve dnech 28.-30. června 2005 odborný seminář týkající se hodnot TEF, které schválila v roce 1998. Byla změněna řada hodnot TEF, zejména pak pro PCB, oktachlorované kongenery a pentachlorované furany. Údaje o účincích nových hodnot TEF a nedávném výskytu jsou shromážděny ve vědecké zprávě Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) nazvané Výsledky monitorování hodnot dioxinů v potravinách a krmivech (Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed) (3). Proto je vhodné přezkoumat maximální limity PCB s přihlédnutím k těmto novým údajům.
(5)
Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci při úřadu EFSA přijala na žádost Komise stanovisko týkající se přítomnosti PCB bez dioxinového efektu v krmivech a potravinách (4).
(6)
Suma šesti indikátorových PCB (PCB 28, 52, 101, 138, 153 a 180) zahrnuje přibližně polovinu celkového množství PCB bez dioxinového efektu přítomných v krmivech a potravinách. Tato suma se považuje za vhodný ukazatel výskytu PCB bez dioxinového efektu a expozice člověka těmto PCB, a měla by proto být stanovena jakožto maximální limit.
(7)
Maximální limity byly stanoveny s přihlédnutím k údajům o nedávném výskytu, které jsou shromážděny ve vědecké zprávě EFSA nazvané Výsledky monitorování PCB bez dioxinového efektu v potravinách a krmivech (Results of the monitoring of non dioxin-like PCBs in food and feed) (5). Přestože je možné dosáhnout nižších mezí kvantifikace, lze zaznamenat, že velká řada laboratoří používá mez kvantifikace 1 μg/kg tuku nebo dokonce 2 μg/kg tuku. Vyjádření analytického výsledku jako horní mez koncentrace by v některých případech vedlo k hodnotě blížící se maximálnímu limitu, pokud by byly stanoveny velmi přísné maximální limity, a to i tehdy, když by nebyly kvantifikovány žádné PCB. Bylo také konstatováno, že u některých kategorií potravin nebyly údaje dosti rozsáhlé. Proto by bylo namístě maximální limity po uplynutí tří let přezkoumat na základě rozsáhlejší databáze vytvořené s pomocí analytické metody, která bude dostatečně citlivá pro kvantifikaci nízkých hodnot.
(8)
Finsko a Švédsko získaly odchylku pro uvádění na trh ryb pocházejících z oblasti Baltského moře a určených ke spotřebě na území uvedených států, jejichž obsah dioxinů je vyšší než maximální limity stanovené pro dioxiny a sumu dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v rybách. Uvedené členské státy splnily podmínky týkající se informování spotřebitelů o stravovacích doporučeních. Každoročně Komisi oznamují výsledky monitorování hodnot dioxinů v rybách z oblasti Baltského moře a opatření přijatá ke snížení expozice člověka dioxinům z oblasti Baltského moře.
(9)
Na základě výsledků monitorování hodnot dioxinů a PCB s dioxinovým efektem, které provádí Finsko a Švédsko, by měla být udělená odchylka omezena na určité druhy ryb. Vzhledem k přetrvávající přítomnosti dioxinů a PCB v životním prostředí, a tudíž i v rybách, je žádoucí udělit tuto odchylku bez časového omezení.
(10)
V případě uloveného volně žijícího lososa obecného požádalo Lotyšsko o podobnou odchylku, jaká byla udělena Finsku a Švédsku. Za tímto účelem Lotyšsko prokázalo, že expozice člověka dioxinům a PCB s dioxinovým efektem na jeho území není vyšší než nejvyšší průměrná míra v kterémkoli jiném členském státě a že zde existuje systém zajišťující plnou informovanost spotřebitelů o stravovacích doporučeních týkajících se omezení konzumace ryb z oblasti Baltského moře určitými ohroženými skupinami populace s cílem vyhnout se možnému zdravotnímu riziku. Dále by mělo být prováděno monitorování hodnot dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v rybách z oblasti Baltského moře a o jeho výsledcích, jakož i o opatřeních přijatých ke snížení expozice člověka dioxinům a PCB s dioxinovým efektem z ryb pocházejících z oblasti Baltského moře by měla být informována Komise. Byla zavedena nezbytná opatření zajišťující, aby ryby a rybí produkty, jež nesplňují maximální limity EU pro PCB, nebyly uváděny na trh v jiných členských státech.
(11)
Vzhledem k tomu, že vzorec kontaminace PCB bez dioxinového efektu v rybách z oblasti Baltského moře vykazuje podobné rysy jako kontaminace dioxiny a PCB s dioxinovým efektem a že PCB bez dioxinového efektu jsou rovněž velmi perzistentní v životním prostředí, je žádoucí udělit podobnou odchylku týkající se přítomnosti PCB bez dioxinového efektu jako pro dioxiny a PCB s dioxinovým efektem v rybách z oblasti Baltského moře.
(12)
Úřad EFSA byl požádán o vydání vědeckého stanoviska ohledně přítomnosti dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v játrech ovcí a jelenovitých a ohledně vhodnosti stanovení maximálních limitů pro dioxiny a PCB v játrech a produktech z nich vyrobených, které budou vztaženy spíše na celý produkt než na tuk, jak je tomu v současnosti. Ustanovení týkající se jater a produktů z nich vyrobených by proto měla být přezkoumána, zvláště pak ustanovení týkající se jater ovcí a jelenovitých, poté, co bude k dispozici stanovisko EFSA. Do té doby je záhodno stanovit maximální limit pro dioxiny a PCB vztažený na tuk.
(13)
Na potraviny obsahující méně než 1 % tuku se až doposud maximální limit pro dioxiny a PCB s dioxinovým efektem nevztahoval, jelikož k expozici člověka obecně přispívají v zanedbatelné míře. Vyskytly se však případy potravin obsahujících méně než 1 % tuku, avšak s velmi vysokým obsahem dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v tuku. Proto je žádoucí na tyto potraviny uplatnit maximální limit, avšak vztažený na celý produkt. Vzhledem k tomu, že maximální limit se u některých potravin s nízkým obsahem tuku stanovuje vztažením na celý produkt, je namístě použít u potravin obsahujících méně než 2 % tuku maximální limit stanovený vztažením na celý produkt.
(14)
S ohledem na údaje z monitorování dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v potravinách pro kojence a malé děti je žádoucí stanovit zvláštní nižší maximální limity pro dioxiny a PCB s dioxinovým efektem v potravinách určených pro kojence a malé děti. Německý spolkový institut pro hodnocení rizik předložil úřadu EFSA zvláštní žádost o posouzení rizik, které pro kojence a malé děti představuje přítomnost dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v potravinách pro kojence a malé děti. Proto by poté, co bude stanovisko EFSA k dispozici, měla být ustanovení týkající se potravin pro kojence a malé děti přezkoumána.
(15)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění takto:
1)
Článek 7 se mění takto:
a)
Nadpis „Dočasné odchylky“ se nahrazuje nadpisem „Odchylky“.
b)
Odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Odchylně od ustanovení článku 1 mohou Finsko, Švédsko a Lotyšsko udělovat povolení uvádět na vlastní trh uloveného volně žijícího lososa obecného (Salmo salar) a produkty z něj, pocházející z oblasti Baltského moře a určené ke spotřebě na jejich území, s obsahem dioxinů a/nebo PCB s dioxinovým efektem a/nebo PCB bez dioxinového efektu vyšším než maximální limity stanovené v bodě 5.3 přílohy za předpokladu, že existuje systém zajišťující plnou informovanost spotřebitelů o stravovacích doporučeních týkajících se omezení konzumace uloveného volně žijícího lososa obecného z oblasti Baltského moře a produktů z něj určitými ohroženými skupinami populace s cílem vyhnout se možnému zdravotnímu riziku.
Finsko, Švédsko a Lotyšsko budou nadále provádět nezbytná opatření, která zajistí, aby ulovený volně žijící losos obecný a produkty z něj, které nejsou v souladu s bodem 5.3 přílohy, nebyly uváděny na trh v jiných členských státech.
Finsko, Švédsko a Lotyšsko podají každoročně Komisi zprávu o opatřeních přijatých k účinnému informování určitých ohrožených skupin populace o stravovacích doporučeních a k zajištění toho, aby ulovený volně žijící losos obecný a produkty z něj, které nesplňují maximální limity, nebyly uváděny na trh v jiných členských státech. Doloží také účinnost těchto opatření.“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Odchylně od ustanovení článku 1 mohou Finsko a Švédsko udělovat povolení uvádět na vlastní trh uloveného volně žijícího sledě obecného přesahujícího 17 cm (Clupea harengus), uloveného volně žijícího sivena (Salvelinus spp.), ulovenou volně žijící mihuli říční (Lampetra fluviatilis) a uloveného volně žijícího pstruha obecného (Salmo trutta) a produkty z nich, pocházející z oblasti Baltského moře a určené ke spotřebě na jejich území, s obsahem dioxinů a/nebo PCB s dioxinovým efektem a/nebo PCB bez dioxinového efektu vyšším než maximální limity stanovené v bodě 5.3 přílohy za předpokladu, že existuje systém zajišťující plnou informovanost spotřebitelů o stravovacích doporučeních týkajících se omezení konzumace uloveného volně žijícího sledě obecného přesahujícího 17 cm, uloveného volně žijícího sivena, ulovené volně žijící mihule říční a uloveného volně žijícího pstruha obecného z oblasti Baltského moře a produktů z nich určitými ohroženými skupinami populace s cílem vyhnout se možnému zdravotnímu riziku.
Finsko a Švédsko budou nadále provádět nezbytná opatření, která zajistí, aby ulovený volně žijící sleď obecný přesahující 17 cm, ulovený volně žijící siven, ulovená volně žijící mihule říční a ulovený volně žijící pstruh obecný a produkty z nich, které nejsou v souladu s bodem 5.3 přílohy, nebyly uváděny na trh v jiných členských státech.
Finsko a Švédsko podají každoročně Komisi zprávu o opatřeních přijatých k účinnému informování určitých ohrožených skupin populace o stravovacích doporučeních a k zajištění toho, aby ryby a rybí produkty, které nesplňují maximální limity, nebyly uváděny na trh v jiných členských státech. Doloží také účinnost těchto opatření.“
2)
Příloha se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2011.
REGLAMENTO (UE) No 1259/2011 DE LA COMISIÓN
de 2 de diciembre de 2011
por el que se modifica el Reglamento (CE) no 1881/2006 en lo relativo a los contenidos máximos de dioxinas, PCB similares a las dioxinas y PCB no similares a las dioxinas en los productos alimenticios
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CEE) no 315/93 del Consejo, de 8 de febrero de 1993, por el que se establecen procedimientos comunitarios en relación con los contaminantes presentes en los productos alimenticios (1), y, en particular, su artículo 2, apartado 3,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 1881/2006 de la Comisión, de 19 de diciembre de 2006, por el que se fija el contenido máximo de determinados contaminantes en los productos alimenticios (2), fija el contenido máximo para las dioxinas y los PCB similares a las dioxinas en una serie de productos alimenticios.
(2)
Las dioxinas pertenecen a un grupo de 75 congéneres de policlorodibenzo-p-dioxinas (PCDD) y 135 congéneres de policlorodibenzofuranos (PCDF), de los cuales 17 entrañan riesgos toxicológicos. Los policlorobifenilos (PCB) son un grupo de 209 congéneres diferentes que pueden clasificarse en dos categorías en función de sus propiedades toxicológicas: de ellos, 12 presentan propiedades toxicológicas similares a las de las dioxinas, por lo que a menudo se denominan «PCB similares a las dioxinas» (DL-PCB, por sus siglas en inglés). Los demás PCB no presentan esta toxicidad de tipo dioxínico, sino que poseen un perfil toxicológico diferente y se conocen como «PCB no similares a las dioxinas» (NDL-PCB, por sus siglas en inglés).
(3)
Cada congénere del grupo de las dioxinas o del grupo de los DL-PCB muestra un nivel de toxicidad diferente. A fin de poder sintetizar la toxicidad de estas sustancias diferentes, se introdujo el concepto de factores de equivalencia tóxica (FET), que facilita la evaluación del riesgo y los controles reglamentarios. Como consecuencia de ello, los resultados analíticos relativos a cada uno de los congéneres del grupo de las dioxinas y de los congéneres del grupo de los PCB similares a las dioxinas de importancia toxicológica se expresan en una unidad cuantificable, a saber, el equivalente tóxico de TCDD (EQT).
(4)
La Organización Mundial de la Salud (OMS) celebró un taller de expertos, del 28 al 30 de junio de 2005, sobre los valores de los FET, acordados por la OMS en 1998. Una serie de valores de FET fueron modificados, en especial los de los PCB, los congéneres de los octaclorinados y los furanos pentaclorinados. Los datos sobre el efecto de los nuevos valores de FET y las presencias recientes se han compilado en el informe científico de la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA) Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed (Resultados del control de los contenidos de dioxinas en los alimentos y los piensos) (3). Por consiguiente, resulta oportuno revisar los contenidos máximos de PCB teniendo en cuenta estos nuevos datos.
(5)
La Comisión Técnica de Contaminantes de la Cadena Alimentaria de la EFSA ha adoptado un dictamen sobre la presencia de NDL-PCB en los piensos y los alimentos (4) a petición de la Comisión.
(6)
La suma de los seis PCB marcadores o indicadores (28, 52, 101, 138, 153 y 180) comprende aproximadamente la mitad de la cantidad total de NDL-PCB presente en los piensos y los alimentos. Esta suma se considera un marcador adecuado de la presencia y la exposición humana a los NDL-PCB y, por lo tanto, debe fijarse como contenido máximo.
(7)
Los contenidos máximos se han establecido teniendo en cuenta los últimos datos de presencia compilados en el informe científico de la EFSA Results of the monitoring of non dioxin-like PCBs in food and feed (Resultados del control de los PCB no similares a las dioxinas en los alimentos y los piensos) (5). Aunque es posible alcanzar límites inferiores de cuantificación (LC), puede observarse que un número considerable de laboratorios aplica un límite de cuantificación de 1 μg/kg, o incluso de 2 μg/kg, de materia grasa. Expresar el resultado analítico como un límite superior puede desembocar en algunos casos en un contenido cercano al máximo si se establecieran contenidos máximos muy estrictos, aunque no se hubieran cuantificado PCB. También se reconoció que, para determinadas categorías de productos alimenticios, los datos no tenían una base muy amplia. Por ello, sería oportuno revisar los contenidos máximos en tres años, con una base de datos más amplia, obtenidos con un método de análisis que tenga la sensibilidad suficiente para cuantificar los contenidos bajos.
(8)
Se han concedido exenciones a Finlandia y Suecia para comercializar pescado procedente de la zona del Báltico destinado al consumo en sus territorios con unos contenidos de dioxinas superiores a los contenidos máximos establecidos para las dioxinas y a la suma de dioxinas y DL-PCB en el pescado. Estos Estados miembros han cumplido los requisitos en lo referente al suministro de información relativa a recomendaciones dietéticas a los consumidores. Cada año comunican a la Comisión los resultados de sus controles de los contenidos de dioxinas en el pescado de la zona del Báltico y las medidas adoptadas para reducir la exposición humana a las dioxinas del pescado de esta zona.
(9)
Sobre la base de los resultados del control de los contenidos de dioxinas y DL-PCB realizado por Finlandia y Suecia, la exención concedida podría limitarse a determinadas especies de pescado. Dada la persistente presencia de dioxinas y PCB en el medio ambiente, y por consiguiente en el pescado, resulta oportuno conceder esta exención sin límite temporal.
(10)
Por lo que se refiere al salmón capturado en estado salvaje, Letonia ha solicitado una exención similar a las concedidas a Finlandia y Suecia. Para ello, Letonia ha demostrado que la exposición humana a las dioxinas y DL-PCB en su territorio no es superior al contenido medio más alto de los Estados miembros, y que tiene un sistema para garantizar que los consumidores estén plenamente informados de las recomendaciones dietéticas en lo que se refiere a las restricciones sobre el consumo de pescado de la zona del Báltico por sectores de la población identificados como vulnerables, a fin de evitar riesgos potenciales para la salud. Asimismo, debe realizarse un control de los contenidos de dioxinas y DL-PCB en el pescado de la zona del Báltico e informar a la Comisión de los resultados, así como de las medidas tomadas para reducir la exposición humana a las dioxinas y DL-PCB procedentes del pescado de la zona del Báltico. Se han implantado las medidas necesarias para garantizar que el pescado y los productos de la pesca que no respeten los contenidos máximos de PCB no se comercialicen en otros Estados miembros.
(11)
Dado que la pauta de contaminación de NDL-PCB en el pescado de la zona del Báltico presenta similitudes con la contaminación de dioxinas y DL-PCB, y dado que también los NDL-PCB son muy persistentes en el medio ambiente, resulta oportuno conceder una exención similar en lo relativo a la presencia de NDL-PCB como es el caso para las dioxinas y DL-PCB en el pescado de la zona del Báltico.
(12)
Se ha solicitado a la EFSA un dictamen científico sobre la presencia de dioxinas y PCB similares a las dioxinas en el hígado de ovinos y cérvidos y la conveniencia de establecer contenidos máximos de dioxinas y PCB en el hígado y productos derivados en función del producto y no de la materia grasa, como es el caso actualmente. Por lo tanto, deben revisarse las disposiciones sobre el hígado y productos derivados, en particular las disposiciones sobre el hígado de ovinos y cérvidos una vez que se disponga del dictamen de la EFSA. Mientras tanto, es conveniente establecer el contenido máximo de dioxinas y PCB en función de las materias grasas.
(13)
Los alimentos con menos de un 1 % de materia grasa estaban excluidos hasta ahora del contenido máximo de dioxinas y DL-PCB, dado que los alimentos contribuyen, en general, en menor medida a la exposición humana. Sin embargo, se han registrado casos de alimentos que contienen menos de un 1 % de materia grasa en los que esta tiene un contenido muy elevado de dioxinas y DL-PCB. Por consiguiente, resulta oportuno aplicar el contenido máximo a dichos alimentos, pero en función del producto. Teniendo en cuenta que se establece un contenido máximo en función del producto para determinados alimentos con bajo contenido de materias grasas, resulta oportuno aplicar un contenido máximo en función del producto para los alimentos que contengan menos de un 2 % de materia grasa.
(14)
A la luz de los datos del control de las dioxinas y DL-PCB en los alimentos para lactantes y niños de corta edad, resulta oportuno establecer unos contenidos máximos específicos más bajos para las dioxinas y DL-PCB en los alimentos para lactantes y niños de corta edad. El Instituto Federal de Evaluación de Riesgos de Alemania ha dirigido a la EFSA una petición específica para evaluar el riesgo para lactantes y niños de corta edad de la presencia de dioxinas y DL-PCB en los alimentos para lactantes y niños de corta edad. Por lo tanto, las disposiciones sobre los alimentos para lactantes y niños de corta edad deben revisarse una vez que se disponga del dictamen de la EFSA.
(15)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (CE) no 1881/2006 queda modificado como sigue:
1)
El artículo 7 queda modificado como sigue:
a)
el título «Exenciones temporales» se sustituye por «Exenciones»;
b)
el apartado 4 se sustituye por el texto siguiente:
«4. No obstante lo dispuesto en el artículo 1, Finlandia, Suecia y Letonia podrán autorizar la comercialización en su mercado de salmón capturado en estado salvaje (Salmo salar) y productos derivados procedentes de la zona del Báltico y destinados al consumo en su territorio con contenidos de dioxinas, PCB similares a las dioxinas o PCB no similares a las dioxinas superiores a los establecidos en el punto 5.3 del anexo, a condición de que se establezca un sistema para garantizar que los consumidores estén plenamente informados de las recomendaciones dietéticas en lo que se refiere a las restricciones al consumo de salmón capturado en estado salvaje procedente de la zona del Báltico y sus productos derivados por sectores de la población identificados como vulnerables, a fin de evitar riesgos potenciales para la salud.
Finlandia, Suecia y Letonia continuarán aplicando las medidas necesarias para garantizar que el salmón capturado en estado salvaje y productos derivados que no cumplan los requisitos del punto 5.3 del anexo no se comercialicen en otros Estados miembros.
Finlandia, Suecia y Letonia informarán anualmente a la Comisión de las medidas que hayan adoptado para informar de manera efectiva a los sectores de la población identificados como vulnerables de las recomendaciones dietéticas y garantizar que el salmón capturado en estado salvaje y productos derivados que no se ajusten a los contenidos máximos no se comercialicen en otros Estados miembros. Deberán, además, aportar pruebas de la efectividad de estas medidas.»;
c)
se añade el apartado 5 siguiente:
«5. No obstante lo dispuesto en el artículo 1, Finlandia y Suecia podrán autorizar la comercialización en su mercado de arenque capturado en estado salvaje de más de 17 cm (Clupea harengus), salvelino capturado en estado salvaje (Salvelinus spp.), lamprea de río capturada en estado salvaje (Lampetra fluviatilis) y trucha capturada en estado salvaje (Salmo trutta) y productos derivados procedentes de la zona del Báltico y destinados al consumo en su territorio con contenidos de dioxinas, PCB similares a las dioxinas o PCB no similares a las dioxinas superiores a los establecidos en el punto 5.3 del anexo, a condición de que se establezca un sistema para garantizar que los consumidores estén plenamente informados de las recomendaciones dietéticas en lo que se refiere a las restricciones al consumo de arenque capturado en estado salvaje de más de 17 cm, salvelino capturado en estado salvaje, lamprea de río capturada en estado salvaje y trucha capturada en estado salvaje procedentes de la zona del Báltico y sus productos derivados por sectores de la población identificados como vulnerables, a fin de evitar riesgos potenciales para la salud.
Finlandia y Suecia seguirán aplicando las medidas necesarias para garantizar que el arenque capturado en estado salvaje de más de 17 cm, el salvelino capturado en estado salvaje, la lamprea de río capturada en estado salvaje y la trucha capturada en estado salvaje y productos derivados que no cumplan los requisitos del punto 5.3 del anexo no se comercialicen en otros Estados miembros.
Finlandia y Suecia informarán anualmente a la Comisión de las medidas que hayan adoptado para informar de manera efectiva a los sectores de la población identificados como vulnerables de las recomendaciones dietéticas y garantizar que el pescado y productos derivados que no se ajusten a los contenidos máximos no se comercialicen en otros Estados miembros. Deberán, además, aportar pruebas de la efectividad de estas medidas.».
2)
El anexo quedará modificado con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de enero de 2012.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 2 de diciembre de 2011.