PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 60/2012
ze dne 16. ledna 2012,
kterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 172/2008 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 17,8 % až 22,7 %. Na šetření, jež vedlo k přijetí tohoto nařízení, bude dále odkazováno jako na „původní šetření“.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
Dne 30. listopadu 2009 Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost o přezkum, kterou podaly společnosti Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. jako vyvážející výrobce a Kuzneckije ferrosplavi, a. s., která je s touto společností ve spojení (obě společně dále uvedeny jako „žadatel“), byla omezena na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli. Antidumpingová celní sazba platná pro tohoto žadatele na základě jeho dumpingového rozpětí je 22,7 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel uvedl, že okolnosti, na jejichž základě byla stávající opatření zavedena, se změnily, pokud jde o výrobce, a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(4)
Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že v jeho případě k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření. Podle informací uvedených v žádosti o přezkum ze srovnání domácích cen žadatele a jeho vývozních cen do Unie vyplynulo, že dumpingové rozpětí je zjevně podstatně nižší než současná úroveň opatření.
1.3 Zahájení přezkumu
(5)
Jelikož Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu k žadateli. Oznámení o zahájení přezkumu zveřejnila Komise dne 27. října 2010 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(6)
Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. ferosilicium pocházející z Ruska, v současné době kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90.
(7)
Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný v Rusku a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(8)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(9)
Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k určení dumpingu, a byly provedeny inspekce na místě v těchto místech:
-
společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. (dále jen „CHEM“), Čeljabinsk, Rusko,
-
společnost Kuzneckije ferrosplavi, a. s. (dále jen „KF“), Kuzněck, Rusko,
a
-
společnost RFA International LP (dále jen „RFAI“) v Mishawaka, USA & Nieuwdorp Zld, Nizozemsko.
1.6 Období šetření
(10)
Šetření probíhalo od 1. října 2009 do 30. září 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
2.1 Úvod
(11)
Nejprve se podotýká, že podle judikatury soudů EU (4) mají orgány v rámci přezkumu nutnosti zachovat stávající opatření založeného na čl. 11 odst. 3 základního nařízení široký prostor pro uvážení, včetně možnosti provést budoucí hodnocení cenové politiky dotyčných vývozců. V této souvislosti musí orgány prozkoumat argumenty žadatele, proč se okolnosti jeho situace trvale změnily, což má údajně ospravedlnit snížení nebo dokonce zrušení cla.
(12)
Žadatel uvedl, že lze oprávněně říci, že změněné okolnosti jsou trvalé povahy, a tedy úroveň opatření by měla být, pokud jde o žadatele, snížena nebo by opatření měla být úplně zrušena, neboť není pravděpodobné, že by v dohledné budoucnosti došlo k opakování dumpingového dovozu vůbec nebo v podobné míře, jako byla míra zjištěná při původním šetření.
2.2 K otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny (5)
(13)
Dříve než bude reagováno na různé argumenty žadatele týkající se (údajné) trvalé povahy (údajných) změněných okolností, je užitečné nejprve popsat úvahy orgánů vztahující se k otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření mohl prodávat na trhu EU za dumpingové ceny.
2.2.1 Běžná hodnota
(14)
Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku společností nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej obdobného výrobku společností na domácím trhu je reprezentativní.
(15)
U každého typu výrobku prodávaného společností na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na domácím trhu je uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu v období přezkumného šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(16)
Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toto zkoumání proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během každého z období.
(17)
V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(18)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného v každém z těchto období.
(19)
Pokud u některého typu výrobku prodávaného touto společností nebylo možno pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota vypočtena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(20)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.
2.2.2 Vývozní cena
(21)
Vývoz do Unie společnost uskutečňuje prostřednictvím švýcarské pobočky společnosti RFAI, která je s ní ve spojení a jež v období přezkumného šetření plnila veškeré dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícímu do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení.
(22)
Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za něž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, upravených s přihlédnutím k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí pro prodejní, režijní a správní náklady a zisky. Pro tento účel se vzhledem k neexistenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření, tedy 6 %.
(23)
Žadatel tvrdil, že k RFAI by mělo být přistupováno jako k součásti jednoho hospodářského subjektu, a že tudíž při stanovení vývozních cen by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady RFAI a zisk RFAI.
(24)
Toto tvrzení nelze přijmout, a to z následujících důvodů:
-
oba vyvážející výrobci mají své vlastní vývozní oddělení,
-
společnost RFAI je silně zapojena do mezinárodní činnosti skupiny (např. asistenční služba pro zákazníky, logistika a rozvrh dodávek, nákup investičního majetku a nejdůležitějších surovin atd.),
-
švýcarská pobočka společnosti RFAI plní veškeré funkce, které běžně plní dovozce ve spojení v EU,
-
společnost RFAI prodává ferosilicium vlastním jménem a na vlastní účet odběratelům, kteří s ní nejsou ve spojení, v EU i jinde,
-
společnost RFAI má vztahy nákupu a prodeje s oběma ruskými výrobci ve spojení, společnostmi KF a CHEM,
-
každá ze společností sestavuje vlastní finanční zprávu a neexistuje konsolidovaná finanční zpráva a
-
každá ze společností podává vlastní daňové přiznání u příslušných orgánů.
Tvrzení, že při zjišťování vývozní ceny by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady a zisk, je proto nutno odmítnout. Připomínky žadatele k této otázce obsažené v odpovědi na konečné informace budou posouzeny dále (bod 2.3).
(25)
Žadatel dále uvedl, že při výpočtu vývozní ceny by v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení nemělo být odečteno antidumpingové clo, neboť toto clo je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v pozdějších kupních cenách v Unii. V souvislosti s tímto tvrzením šetření stanovilo, že vážený průměr cen dalšího prodeje ferosilicia v Unii se oproti cenám při původním šetření zvýšil a že současné vývozní ceny jsou oproti cenám při původním šetření mnohem vyšší než o 22,7 %. Proto lze dospět k závěru, že antidumpingové clo je řádně zohledněno v žadatelových cenách dalšího prodeje. V důsledku toho by toto tvrzení žadatele mohlo být přijato a při výpočtu zjištěných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení nebyl odpočet antidumpingových cel proveden.
2.2.3 Srovnání
(26)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy o přepravní náklady, náklady na pojištění, náklady na terminály, manipulační náklady, náklady na úvěr a poplatky.
2.2.4 Dumpingové rozpětí
(27)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Výsledek ukázal existenci dumpingu.
(28)
Za účelem výpočtu dumpingového rozpětí orgány stejně jako v původním šetření konstatovaly, že společnosti CHEM a KF jsou v úzkém spojení. Stejně jako v původním šetření a v souladu s běžnými postupy orgánů bylo vypočteno jedno dumpingové rozpětí pro celou skupinu. Pro takový výpočet byla v konečném zjištění použita metoda, kde před určením vážené průměrné míry dumpingu pro celou skupinu byla stanovena výše dumpingu pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce. Je třeba poznamenat, že tato metoda byla odlišná od metody použité v původním šetření, kde byl výpočet výše dumpingu proveden redukcí všech příslušných údajů týkajících se domácího prodeje, nákladů výroby, ziskovosti a prodejů v Unii u výrobních subjektů. Žadatel tvrdil, že použití této metody by odporovalo čl. 11 odst. 9 základního nařízení. I tato otázka bude ještě dále rozvedena (bod 2.3).
2.3 Analýza reakcí na konečné zjištění týkající se dumpingového rozpětí v období přezkumného šetření
(29)
Žadatel podal několik připomínek k určitým aspektům výpočtů, jako jsou náklady výroby, prodejní, režijní a správní náklady, ziskové rozpětí, běžná hodnota a poplatky. Všechny tyto připomínky byly zváženy a případné administrativní chyby byly opraveny. Odpovídajícím způsobem byla upravena i konečná zjištění.
(30)
Žadatel dále požádal, aby Komise vyjádřila výši dumpingu na základě hodnoty CIF, kterou za účelem tohoto šetření určil sám žadatel, přičemž odkazoval na čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Tento požadavek byl zdůvodněn tím, že cena, která se oznamuje celním orgánům, je vnitropodniková cena, která by možná byla správnou cenou pro celní účely, avšak tato cena by se neměla používat při výpočtu dumpingu v antidumpingových řízeních. Toto tvrzení je nutno odmítnout, protože rozdíl mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou, tj. výše dumpingu, by měl být vyjádřen na stejném základě, jako je základ, který následně používají celní orgány pro vyměření cla, jež má být vybíráno. A tímto základem je ve skutečnosti hodnota CIF oznámená žadatelem celním orgánům. Tato posledně zmíněná hodnota byla pak použita ve výpočtech.
(31)
Pokud jde o výpočet nákladů výroby, žadatel vyjádřil námitku vůči přístupu Komise, aby při výpočtu běžné hodnoty byla použita průměrná nákupní cena hlavní nákladové položky od dodavatele, který není ve spojení, místo skutečné ceny zaplacené dodavateli ve spojení. Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, protože cena účtovaná dodavatelem ve spojení byla výrazně nižší než cena zaplacená za stejnou surovinu nezávislému dodavateli. Tuto cenu proto nelze považovat za běžnou cenu. Následně tento prvek nákladů musel být upraven.
(32)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že při porovnávání vývozních cen s běžnými hodnotami nebylo stejným způsobem zohledněno balné. Tato otázka byla prošetřena a případné administrativní chyby byly opraveny.
(33)
Žadatel též vznesl připomínku k vyloučení vývozních transakcí týkajících se určitého typu výrobku. Prodej tohoto typu výrobku v Unii v období přezkumného šetření představoval méně než 5 % prodejů dotčeného výrobku v Unii. Tato námitka musela být zamítnuta vzhledem k tomu, že na domácím trhu se tento typ výrobku neprodával a nebyla ani poskytnuta konkrétní výše nákladů na jeho výrobu. Jelikož byl tento typ výrobku v období přezkumného šetření vyvážen do Unie v malém množství, bylo tudíž zváženo, že není vhodné vypočítávat běžnou hodnotu na základě výrobních nákladů jiných typů výrobků, a tedy provádět úpravy o rozdíly ve výrobcích.
(34)
Kromě toho, jak bylo již vysvětleno dříve, žadatel ve své reakci na konečné zjištění podal podrobné připomínky zejména ke dvěma důležitým aspektům výpočtu dumpingového rozpětí, a sice i) k otázce, zda společnosti CHEM, KF a RFAI tvoří jeden hospodářský subjekt (6), a ii) výpočtu individuální výše dumpingu společnosti CHEM na jedné straně a společnosti KF na straně druhé (7).
(35)
Pokud jde o první tvrzení, zejména k bodům předloženým žadatelem v reakci na zveřejnění konečných zjištění, konstatuje se následující.
(36)
Žadatel zopakoval svůj postoj, že oba vyvážející výrobci a obchodní společnost RFAI, která je s nimi ve spojení, jsou v konečném důsledku vlastněny a ovládány stejnými příjemci, a že by tudíž nemohly samostatně rozhodovat, nýbrž se musely řídit pokyny vlastníků žadatele. Uznal všechny prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění, avšak vyslovil nesouhlas s hodnocením orgánů, neboť tyto prvky by neměly mít žádný vliv na to, zda všechny společnosti, CHEM, KF a RFAI, jsou součástí jednoho hospodářského subjektu.
(37)
Orgány tyto připomínky žadatele zamítly. Kritéria, která již byla uvedena výše, tvoří zejména ve svém souhrnu spolehlivý základ ospravedlňující zamítnutí tvrzení žadatele. Všechny tyto prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění nasvědčují takové struktuře skupiny, kde všechny společnosti jsou samostatnými právními subjekty a ve které společnosti KF a CHEM plní v plném rozsahu funkci vyvážejících výrobců (funkce výroby a vývozu) a společnost RFAI působí hlavně jako obchodník/vývozce ve spojení do EU.
(38)
Pokud jde o druhé tvrzení, není nutno v souvislosti s tímto přezkumným šetřením zaujímat k této záležitosti konečný postoj. Vyplývá to z kombinace dvou důvodů. Za prvé, i kdyby toto tvrzení bylo přijato (případně spolu s přijetím tvrzení uvedených ve 29. bodě odůvodnění), závěr by byl přesto takový, že žadatel v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím přibližně ve výši 13 %. Za druhé, jak je vysvětleno dále, v současné době v každém případě neexistuje dostatek důkazů, jež by umožnily považovat toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření za trvalé.
(39)
Výrobní odvětví Unie v reakci na konečné zjištění argumentovalo tím, že v důsledku přezkumného šetření by mělo být clo na výrobky žadatele zvýšeno, protože pokud všechna tvrzení žadatele budou odmítnuta, dumpingové rozpětí zjištěné během období přezkumného šetření je vyšší než platné clo. Protože však, jak je vysvětleno dále, neexistuje dostatek důkazů pro to, že došlo k trvalé změně okolností, neexistuje žádné odůvodnění pro změnu cla, a to ani směrem nahoru, ani směrem dolů.
2.4 Analýza otázky, zda došlo k trvalé změně okolností, jež by odůvodňovala snížení nebo zrušení cla
(40)
I přes přijetí určitých tvrzení žadatele, jak uvedeno výše, je nicméně zjištěno, že v období přezkumného šetření stále prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím nejméně ve výši 13 %. Navíc, jak bude dále vysvětleno, v každém případě není dostatek důkazů pro to, aby toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření bylo možno považovat za trvalé.
(41)
Žadatel odůvodnil svou argumentaci, proč došlo k trvalé změně okolností, takto:
(42)
i)
Za prvé, žadatel poukázal na změny ve struktuře vývozu skupiny, což by spolu s průzkumem nových rostoucích trhů přispělo k vyšším vývozním cenám ferosilicia na všech vývozních trzích včetně trhu EU oproti cenám používaným během původního šetření. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy, aby ukázal souvislost mezi novou firemní strukturou, zkoumáním nových rostoucích trhů a vyššími cenami na trhu EU. Existenci takové souvislosti nenaznačily ani výsledky šetření. Naopak, vývozní ceny v období přezkumného šetření byly sice zjevně vyšší oproti cenám zjištěným v období původního šetření, avšak byly mimořádně kolísavé. Například rozdíl mezi nejnižší a nejvyšší transakční cenou za tunu nejprodávanějšího typu na trhu EU v období přezkumného šetření činil více než 100 %. Podobnou kolísavost bylo možné zaznamenat na domácím trhu, avšak cenový trend na trhu EU byl nesrovnatelný s cenovým trendem na domácím trhu. To platí i pro období 12 měsíců, které předcházelo období přezkumného šetření a které bylo pozorně sledováno v rámci souběžně vedeného řízení o vrácení zaplaceného antidumpingového cla. Ceny vývozu ovšem zjevně pouze následovaly vývoj cen na světových trzích.
(43)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel použil obdobné argumenty. Znovu však nebyly poskytnuty dostatečné důkazy. Proto byl učiněn závěr, že v tuto chvíli neexistují dostatečné důkazy pro to, že tyto vyšší vývozní ceny žadatele v období přezkumného šetření jsou něčím jiným než důsledkem převažujících tržních cen (zejména cen na trhu EU). Jinými slovy, neexistují dostatečné důkazy pro to, že příčinou těchto vyšších cen byly změny, které provedl žadatel ve své exportní firemní struktuře, a že tudíž lze očekávat, že tyto ceny zůstanou v budoucnu na podobné (nebo vyšší) úrovni. Zejména pokud by se v rozporu s vývody žadatele připustilo, že tato nová struktura zvýší efektivitu celé skupiny, neznamená to, že jeho exportní ceny pro EU budou vysoké a nepovedou k dumpingu.
(44)
ii)
Za druhé, žadatel prohlásil, že jeho vývozní ceny na jiných trzích odpovídaly cenám, za které prodával do Unie, nebo byly ještě vyšší. Do zlepšení dodávek na jiné trhy byly vloženy značné investice. Snížení nebo zrušení antidumpingových opatření vůči žadateli by tak nevytvořilo pobídku ke zvýšení vývozu do EU a/nebo ke snížení jeho cen.
(45)
Toto tvrzení však nemůže vést ke zrušení nebo zmírnění platných opatření. Podotýká se, že i podle svého vlastního tvrzení žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával za dumpingové ceny. Navíc sám žadatel zdůraznil, že EU zůstává jedním z jeho tradičních trhů. To potvrzuje i skutečnost, že výše prodeje žadatele do EU je stále značná; porovná-li se objem prodeje se spotřebou EU v období původního šetření (8), představoval by významný podíl na trhu (mezi 5 a 20 %, přesné údaje nelze uvést z důvodu jejich důvěrnosti).
(46)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel zopakoval svůj postoj, že nové tržní příležitosti budou spíše na jiných trzích (Indie, Asie a Spojené státy) než v EU. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy na podporu svých tržních strategií. Existence dumpingového rozpětí ještě v období přezkumného šetření, nedostatek údajů o jiných trzích a kolísavost vývozních cen prodeje na mezinárodním trhu - všechny tyto prvky nepodporují toto tvrzení, které je tudíž nutno odmítnout.
(47)
iii)
Za třetí, jedním z nejdůležitějších trhů žadatele je podle jeho názoru ruský domácí trh se svou významnou výrobou oceli a očekává se, že poptávka po podobných výrobcích v Rusku poroste. Domácí a vývozní ceny ferosilicia také porostou mnohem rychleji než cena výroby. Je tedy pravděpodobné, že žadatel dále zvýší svůj prodej na domácím trhu, a to i proto, že podle žadatele jediný další ruský výrobce ferosilicia bude po nedávné změně vlastníka vyrábět převážně pro vlastní spotřebu.
(48)
I za předpokladu, že všechna tato tvrzení jsou pravdivá, zůstává nicméně faktem, že v období přezkumného šetření žadatel prodával za dumpingové ceny se značnou marží a za kolísání cen. Navíc, jak je vysvětleno výše, množství zboží prodaného žadatelem do EU v období přezkumného šetření nenaznačuje, že se z tohoto trhu stahuje nebo že tak v brzké budoucnosti hodlá učinit.
(49)
Ve svých připomínkách ke konečným zjištěním žadatel tvrdil, že jediným argumentem, který Komise v konečných zjištěních uvedla proti závažnosti rostoucí poptávky na domácím trhu, je význam zjištěného dumpingového rozpětí. Žadatel dále trval na tom, že Komise sice uznala mnohé zásadní aspekty týkající se ruského trhu, avšak nevyvozuje z těchto argumentů odpovídající závěr.
(50)
Tato tvrzení je nutné odmítnout. Za prvé, proti tomuto argumentu nehovoří jen zjištění o dumpingu, ale též zjištění o množství. Za druhé orgány konstatují, že Komise nic neuznala a že nebyly poskytnuty žádné průkazné nezávislé údaje na podporu tvrzení, že se očekává růst poptávky po dotčeném výrobku v Rusku a že vývozní ceny této skupiny porostou mnohem rychleji než náklady výroby.
(51)
iv)
Za čtvrté, žadatel poukázal na to, že jeho ruské závody na výrobu ferosilicia pracují již po léta na plnou kapacitu, že nemá v plánu svou celkovou kapacitu výroby ferosilicia v dohledné budoucnosti zvýšit a že neexistují žádné známky o opaku.
(52)
Po finanční krizi roku 2009 však byla zaznamenána významná obnova kapacit a žadatel oznámil rozšíření kapacit o 10-20 % (rozpětí se uvádí z důvodu důvěrnosti) ve srovnání s obdobím před finanční krizí.
(53)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel sdělil, že srovnávání výrobní kapacity v období následujícím po období přezkumného šetření s kapacitou během referenčního období není vhodné, neboť žadatel předpokládal finanční krizi v roce 2009, a proto svou výrobní kapacitu již snížil. Tento argument nelze přijmout; oznámené rozšíření kapacit o 10-20 % lze zaznamenat ve srovnání s rokem 2007 - a nikoli s rokem 2009, kdy kapacity byly na nejnižší úrovni. Navíc finanční krize v roce 2009 nemohla ovlivnit výrobní kapacitu žadatele v roce 2007.
2.5 Závěr: nedostatečné důkazy o trvalé povaze změněných okolností
(54)
Analýza tvrzení žadatele vztahujících se k trvalé povaze změněných okolností, jak bylo shrnuto výše, vedla k závěru, že v současné době neexistují dostatečné důkazy pro to, že nějaké změněné okolnosti jsou trvalé povahy. Zdá se, že vývozní ceny žadatele, a tedy i jeho dumpingové rozpětí, budou pravděpodobně kolísat a budou především následovat vývoj cen na světových trzích. Ačkoli žadatel poukázal na určité změněné okolnosti, nelze z nich usoudit, že chování žadatele v oblasti tvorby cen v období přezkumného šetření je trvalé povahy. Proto byl učiněn závěr, že snížit clo by v tuto chvíli bylo předčasné, a tudíž neopodstatněné.
3. ZÁVAZKY
(55)
Žadatel spolu se svým dovozcem ve spojení nabídli cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(56)
Šetření ukázalo, že cena výrobku velmi kolísá. Jak již bylo uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že prodejní ceny žadatele v Unii byly během období přezkumného šetření velmi rozdílné. Tento výrobek proto není vhodný pro závazek o pevné ceně. Přestože vývozce navrhl mechanismus indexace, nebylo možné určit srovnání mezi kolísavostí cen konečného výrobku a navrženým zdrojem pro indexaci, zejména proto, že se rovněž týká konečného výrobku a cen, které byly ovlivněny dumpingovým dovozem. Proto se dospělo k závěru, že navrhovaná indexace není vhodná.
(57)
Pokud jde o specifická rizika týkající se společnosti, bylo zjištěno, že riziko křížové kompenzace je z důvodu složité struktury společnosti velmi vysoké: jiné výrobky než dotčený výrobek by mohly být prodávány prostřednictvím obchodníka mimo Unii jiné pobočce ve spojení ve třetí zemi a poté znovu prodávány do Unie.
(58)
Kromě toho, jelikož samotný výrobek existuje v různých kvalitách a dováží se hlavně ve volně ložené formě, pro celní orgány by nebylo možné rozlišit chemickou specifikaci (na kterou se potenciálně vztahují různé minimální dovozní ceny) bez individuální analýzy každé transakce, a jakákoli kontrola by tedy byla velmi pracná až neproveditelná.
(59)
Nabídka podniku byla proto odmítnuta.
4. UKONČENÍ PŘEZKUMU
(60)
Vzhledem ke zjištěním o dumpingu, jakož i vzhledem k tomu, že nebyla prokázána trvalá povaha změněných okolností, se dochází k závěru, že na společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. a společnost Kuzneckije ferrosplavi, a. s., která je s ní ve spojení, by se i nadále mělo vztahovat clo ve výši stanovené v základním nařízení, tj. ve výši 22,7 %,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se k dovozu ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska, zahájený podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009, se ukončuje beze změny úrovně platných antidumpingových opatření.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. ledna 2012.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 60/2012 DEL CONSEJO
de 16 de enero de 2012
por el que se da por concluida la reconsideración provisional parcial, con arreglo al artículo 11, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1225/2009, de las medidas antidumping aplicables a las importaciones de ferrosilicio originario, entre otros países, de Rusia
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1) («el Reglamento de base»), y, en particular, su artículo 11, apartado 3,
Vista la propuesta presentada por la Comisión Europea, previa consulta al Comité consultivo,
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
1.1. Medidas en vigor
(1)
Mediante el Reglamento (CE) no 172/2008 (2) («el Reglamento original»), el Consejo estableció un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de ferrosilicio originario, entre otros países, de Rusia. Las medidas consisten en un derecho ad valorem con un tipo comprendido entre el 17,8 % y el 22,7 %. La investigación que dio lugar al presente Reglamento se denominará en lo sucesivo «la investigación inicial».
1.2. Solicitud de reconsideración
(2)
El 30 de noviembre de 2009, la Comisión Europea («la Comisión») recibió una solicitud de reconsideración provisional parcial de conformidad con el artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base («la reconsideración provisional»). La solicitud, presentada por Joint Stock Company (JSC) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant, un productor exportador de Rusia, y su empresa vinculada Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works (en lo sucesivo denominados conjuntamente «el solicitante»), se limitó en su alcance al examen del dumping en cuanto atañe al solicitante. El tipo de derecho antidumping aplicable al solicitante es de un 22,7 %, basado en el margen de dumping del solicitante.
(3)
En su solicitud, el solicitante sostuvo que, por lo que a él respectaba, las circunstancias con arreglo a las cuales se establecieron las medidas existentes habían cambiado y que estos cambios eran de carácter duradero.
(4)
El solicitante aportó indicios razonables de que, por lo que a él respecta, ya no es necesario mantener la medida al nivel actual para contrarrestar el dumping. De conformidad con la información presentada en la solicitud, la comparación entre los precios del solicitante en el mercado interno y sus precios de exportación a la Unión reflejaba un margen de dumping significativamente inferior al nivel actual de la medida.
1.3. Inicio de una reconsideración
(5)
Habiendo determinado, previa consulta al Comité consultivo, que existían suficientes pruebas para justificar el inicio de una reconsideración provisional, la Comisión decidió emprender dicha reconsideración, de conformidad con el artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, circunscrita al examen del dumping en lo relativo al solicitante. La Comisión publicó el correspondiente anuncio, el 27 de octubre de 2010, en el Diario Oficial de la Unión Europea (3) («el anuncio de inicio») y puso en marcha la investigación.
1.4. Producto afectado y producto similar
(6)
El producto afectado por la reconsideración provisional es el mismo que en la investigación original, es decir, el ferrosilicio originario de Rusia, actualmente clasificado en los códigos 7202 21 00, 7202 29 10 y 7202 29 90 de la NC.
(7)
El producto fabricado y vendido en Rusia y el exportado a la Unión tienen las mismas características y aplicaciones físicas y técnicas básicas y por lo tanto se consideran similares en el sentido del artículo 1, apartado 4, del Reglamento de base.
1.5. Partes interesadas
(8)
La Comisión informó oficialmente del inicio de la reconsideración provisional a la industria de la Unión, al solicitante y a las autoridades del país exportador. Se ofreció a las partes interesadas la oportunidad de presentar sus observaciones por escrito y de solicitar una audiencia.
(9)
La Comisión envió una serie de cuestionarios al solicitante, que respondió en el plazo establecido. La Comisión recabó y verificó toda la información que consideró necesaria para la determinación del dumping y llevó a cabo visitas de verificación en los siguientes lugares:
-
Joint Stock Company JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant («CHEM»), Chelyabinsk, Rusia,
-
Joint Stock Company JSC Kuznetsk Ferroalloy Works («KF»), Kuznetsk, Rusia,
y
-
RFA International LP («RFAI») en Mishawaka, EE.UU., y Nieuwdorp Zld, Países Bajos.
1.6. Período de investigación
(10)
La investigación abarcó el período comprendido entre el 1 de octubre de 2009 y el 30 de septiembre de 2010 («el período de investigación de reconsideración» o «el PIR»).
2. CARÁCTER DURADERO DEL CAMBIO DE CIRCUNSTANCIAS
2.1. Introducción
(11)
Para empezar, es preciso recordar que, de conformidad con la jurisprudencia de los Tribunales de la UE (4), al evaluar la necesidad de continuar las medidas existentes en una reconsideración sobre la base del artículo 11, apartado 3, del Reglamento de base, las instituciones disponen de un amplio poder discrecional, que incluye la opción de llevar a cabo una evaluación prospectiva de la política de precios de los exportadores en cuestión. Es, pues, en este contexto en el que las instituciones deben examinar los argumentos del solicitante sobre las causas por las que las circunstancias de su situación han cambiado de forma duradera, lo que supuestamente justifica una reducción o incluso la supresión del derecho.
(12)
El solicitante alegó que podía afirmarse razonablemente que el cambio de circunstancias era de carácter duradero y, por lo tanto, el nivel de las medidas debería reducirse o las medidas deberían suprimirse completamente por lo que respecta al solicitante, ya que era improbable que en un futuro previsible volviesen a producirse importaciones objeto de dumping en absoluto o a niveles similares a los determinados en la investigación original.
2.2. Sobre la cuestión de si el solicitante aún practicaba el dumping en el mercado de la UE durante el PIR (5)
(13)
Antes de responder a los diversos argumentos del solicitante sobre el (supuesto) carácter duradero del (supuesto) cambio de circunstancias, conviene exponer primero las consideraciones de las instituciones sobre la cuestión de si el solicitante aún pudo estar practicando el dumping en el mercado de la UE durante el PIR.
2.2.1. Valor normal
(14)
Para calcular el valor normal se empezó por determinar si el total de las ventas internas del producto similar por parte de la empresa a clientes independientes era representativo con respecto a las ventas totales de exportación a la Unión. De conformidad con lo dispuesto en el artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base, las ventas internas se consideran representativas si su volumen total equivale a un mínimo del 5 % del volumen total de las ventas del producto afectado a la Unión. Se constató que las ventas totales del producto similar, por parte de la empresa, en el mercado interno eran representativas.
(15)
Para cada uno de los tipos de productos vendidos por la empresa en su mercado interno y considerados directamente comparables con los tipos vendidos para su exportación a la Unión, se examinó si las ventas internas eran suficientemente representativas a efectos del artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base. Las ventas internas de un tipo de producto específico se consideran suficientemente representativas cuando el volumen total de las ventas en el mercado interno de ese tipo a clientes independientes durante el PIR equivale a un mínimo del 5 % del volumen total de las ventas del tipo de producto comparable exportado a la Unión.
(16)
Asimismo se examinó si podía considerarse que las ventas internas de cada tipo de producto se realizaban en el curso de operaciones normales con arreglo al artículo 2, apartado 4, del Reglamento de base. Para ello, se estableció la proporción de ventas internas a clientes independientes en el mercado interno que fueron rentables para cada tipo del producto afectado exportado durante cada uno de los períodos.
(17)
En el caso de aquellos tipos de producto en que más del 80 % del volumen de ventas de dicho tipo de producto en el mercado interno era superior a los costes y la media ponderada de los precios de venta de este tipo era igual o superior al coste unitario de producción, el valor normal, por tipo de producto, se calculó como la media ponderada de los precios reales en el mercado interno de todas las ventas, fueran o no rentables, del tipo de producto en cuestión.
(18)
Cuando el volumen de ventas rentables de un tipo de producto representaba un 80 % o menos del volumen total de las ventas de ese tipo, o si su precio medio ponderado era inferior al coste unitario de producción, el valor normal se basó en el precio real en el mercado interno, calculado como media ponderada únicamente de las ventas internas rentables de ese tipo durante cada uno de los períodos.
(19)
Cuando los precios en el mercado interno de un tipo concreto del producto vendido por la empresa no pudieron utilizarse para determinar el valor normal, este se calculó de conformidad con el artículo 2, apartado 3, del Reglamento de base.
(20)
Para calcular el valor normal de conformidad con el artículo 2, apartado 3, del Reglamento de base, los importes relativos a los gastos de venta, generales y administrativos, y al beneficio se basaron, con arreglo al artículo 2, apartado 6, frase introductoria, del Reglamento de base, en los datos reales de producción y venta del producto similar de la empresa en el curso de operaciones comerciales normales.
2.2.2. Precio de exportación
(21)
Las ventas de exportación de la empresa a la Unión se realizaron a través de la sucursal suiza de RFAI, su empresa vinculada, que durante el PIR desempeñó todas las funciones de importación de las mercancías despachadas a libre práctica en la Unión, es decir, desempeñó las funciones de un importador vinculado.
(22)
El precio de exportación se determinó, así pues, con arreglo al artículo 2, apartado 9, del Reglamento de base, en función de los precios a que los productos importados se habían revendido por primera vez a un comprador independiente, ajustados para tener en cuenta todos los costes contraídos entre la importación y la reventa, así como un margen razonable en concepto de gastos de venta, generales y administrativos y de beneficios. A tal efecto, a falta de nueva información de importadores independientes acerca de los beneficios acumulados, se utilizó el porcentaje de beneficio utilizado en la investigación original, que se elevaba al 6 %.
(23)
El solicitante alegó que RFAI debería considerarse parte de la misma entidad económica única (EEU) y que, por lo tanto, a la hora de determinar los precios de exportación no debería hacerse ninguna deducción de los gastos de venta, generales y administrativos y de beneficio de RFAI.
(24)
Esta alegación no puede aceptarse por los siguientes motivos:
-
los dos productores exportadores tienen sus propios departamentos de ventas de exportación,
-
RFAI participa activamente en la actividad internacional del grupo (asistencia al cliente, logística y calendario de las entregas, adquisición de bienes de capital y materias primas clave, etc.),
-
la sucursal suiza de RFAI desempeña todas las funciones que normalmente desempeña un importador vinculado en la UE,
-
RFAI vende ferrosilicio en su propio nombre y por cuenta propia a clientes no vinculados de la UE y en otros lugares,
-
RFAI tiene una relación de compraventa con KF y CHEM, los dos productores rusos vinculados,
-
cada empresa elabora su propio informe financiero y no existe un informe financiero consolidado, y
-
cada empresa presenta su propia declaración fiscal a las autoridades respectivas.
En consecuencia, hubo que desestimar la alegación de que no debe realizarse ninguna deducción de los gastos de venta, generales y administrativos y el beneficio en el cálculo del precio de exportación. Más adelante (epígrafe 2.3) se analizan las observaciones del solicitante sobre este punto en respuesta a la comunicación definitiva.
(25)
El solicitante alegó, asimismo, que no debería hacerse deducción alguna del derecho antidumping al calcular el precio de exportación con arreglo al artículo 11, apartado 10, del Reglamento de base, puesto que el derecho se refleja convenientemente en los precios de reventa y en los consiguientes precios de venta en la Unión. Con respecto a esta alegación, la investigación ha establecido que la media ponderada de los precios de reventa de ferrosilicio en la Unión ha aumentado en comparación con los precios de la investigación original, y los actuales precios de reventa de exportación superan en más de un 22,7 % a los correspondientes precios de la investigación original. Por lo tanto, se puede concluir que el derecho antidumping se refleja convenientemente en los precios de reventa del solicitante. En consecuencia, se pudo admitir esta alegación del solicitante y no se llevó a cabo deducción alguna de los derechos antidumping al calcular los precios de exportación con arreglo al artículo 2, apartado 9, del Reglamento de base.
2.2.3. Comparación
(26)
El valor normal y los precios de exportación se compararon utilizando los precios franco fábrica. Con el fin de garantizar una comparación ecuánime entre el valor normal y el precio de exportación, se realizaron los ajustes correspondientes para tener en cuenta los costes de transporte, costes de seguros, costes de terminales y mantenimiento, así como costes de crédito y comisiones, siempre que se consideró justificado y oportuno, de conformidad con el artículo 2, apartado 10, del Reglamento de base.
2.2.4. Margen de dumping
(27)
Con arreglo a lo dispuesto en el artículo 2, apartado 11, del Reglamento de base, el valor normal medio ponderado por tipo se comparó con el precio de exportación medio ponderado del tipo de producto afectado correspondiente. El resultado mostró la existencia de dumping.
(28)
Para calcular el margen de dumping, las instituciones observaron, como en la investigación original, que CHEM y KF están estrechamente vinculadas. Tal como se hizo en la investigación original y en consonancia con la práctica habitual de las instituciones, se calculó un único margen de dumping para todo el grupo. En el método utilizado para ello en la comunicación definitiva, el importe del dumping se calculó para cada productor exportador por separado antes de determinar un tipo medio ponderado de dumping para el grupo en su conjunto. Cabe señalar que esta metodología era distinta de la metodología aplicada en la investigación original, en la que el cálculo del dumping se hizo agregando todos los datos pertinentes de las entidades productoras con respecto a las ventas internas, el coste de producción, la rentabilidad y las ventas en la Unión. El solicitante alegó que la aplicación de esta metodología sería contraria al artículo 11, apartado 9, del Reglamento de base. Esta cuestión también se analizará más adelante (epígrafe 2.3).
2.3. Análisis de las respuestas a la comunicación definitiva sobre el margen de dumping durante el PIR
(29)
El solicitante presentó sus observaciones sobre ciertos aspectos de los cálculos tales como costes de producción, gastos de venta, generales y administrativos, margen de beneficio, valor normal y ajustes. Se tuvo en cuenta todas estas observaciones y, cuando procedía, se corrigieron los errores materiales. Las conclusiones definitivas se modificaron en consecuencia.
(30)
Además, el solicitante pidió a la Comisión que el importe de dumping se expresase tomando como base un valor cif que él mismo había calculado a los efectos de la presente investigación y, por lo tanto, acogiéndose al artículo 2, apartado 9, del Reglamento de base. La alegación se basaba en que el precio declarado a las autoridades aduaneras es un precio de transferencia, que quizá sea el precio correcto a efectos aduaneros, pero no es un precio que deba utilizarse para calcular el dumping en los procedimientos antidumping. Debe rechazarse esta alegación porque la diferencia entre el precio de exportación y el valor normal, es decir, la cantidad de dumping, debe expresarse sobre la misma base que posteriormente utilizan las autoridades aduaneras para determinar el importe de todo derecho que se perciba. Este es, de hecho, el valor cif declarado por el solicitante a las autoridades aduaneras. Por lo tanto, se utilizó este último en los cálculos.
(31)
Por lo que se refiere al cálculo de los costes de producción, el solicitante impugnó el planteamiento de la Comisión de utilizar el precio medio de compra del principal factor de coste de un proveedor no vinculado en lugar del precio real pagado a un proveedor vinculado del mismo factor de coste en el cálculo del valor normal. Debe rechazarse esta alegación porque el precio cobrado por el proveedor vinculado era sensiblemente más bajo que el precio pagado por las mismas materias primas a un proveedor independiente. Por lo tanto, no se puede considerar que este precio sea un precio de plena competencia. En consecuencia, es necesario ajustar este elemento del coste.
(32)
Tras la comunicación de la información, el solicitante alegó que los costes de embalaje no habían sido tratados de forma coherente al comparar los precios de exportación con los valores normales. Se investigó esta cuestión y, cuando procedía, se corrigieron los errores materiales.
(33)
El solicitante también formuló observaciones sobre la exclusión de las transacciones de exportación de un tipo concreto del producto. Las ventas en la Unión de este tipo de producto representaban menos del 5 % de las ventas del producto afectado que el solicitante realizó en la Unión durante el PIR. Debe rechazarse este argumento, dado que no hubo ventas de este tipo de producto en el mercado interno ni se facilitó el coste específico de producción. Las exportaciones de este tipo de producto a la UE alcanzaron volúmenes reducidos durante el PIR, por lo que no se consideró apropiado proceder a calcular el valor normal tomando como base los costes de fabricación de otros tipos de productos, haciendo al mismo tiempo ajustes en cuanto a las diferencias de los productos.
(34)
Además, y como se ha explicado anteriormente -en particular en lo que respecta a dos puntos importantes del cálculo del margen de dumping, a saber: i) la cuestión de si CHEM, KF y RFAI forman una entidad económica única (6), y ii) el cálculo de un margen de dumping individual para CHEM, por una parte, y KF, por la otra (7)-, el solicitante presentó observaciones detalladas en su respuesta a la comunicación definitiva de la información.
(35)
Con respecto a la primera alegación y, en particular, sobre las cuestiones expuestas por el solicitante en su respuesta a la comunicación definitiva de la información, se observa lo que viene a continuación.
(36)
El solicitante reiteró su posición de que los dos productores exportadores y RFAI, el operador comercial vinculado, son en última instancia propiedad de los mismos beneficiarios y están controlados por ellos, y que, por lo tanto, no tienen autonomía alguna y se limitan a seguir las instrucciones de los propietarios de la empresa solicitante. El solicitante reconoció todos los elementos enumerados en el considerando 24 anterior, pero expresó su desacuerdo respecto de la interpretación que las instituciones hacen de ellos, ya que dichos elementos no tendrían repercusión alguna sobre la cuestión de si tanto CHEM, como KF y RFAI son partes de una EEU.
(37)
Las instituciones desestiman las observaciones del solicitante. Los criterios ya enumerados anteriormente, especialmente si se consideran todos en su conjunto, son fundamento suficiente para justificar el rechazo de la alegación del solicitante. Todos los elementos enumerados en el considerando 24 anterior apuntan a una estructura de grupo en la que todas las empresas son entidades jurídicas distintas y en la que KF y CHEM desempeñaron la función completa de productores exportadores (función de producción y exportación) mientras que RFAI operó principalmente como operador comercial/importador vinculado en la UE.
(38)
En cuanto a la segunda alegación, no es necesario adoptar una postura definitiva sobre este tema en el contexto de la presente investigación de reconsideración. Esto es resultado de dos razones combinadas. En primer lugar, incluso si se aceptase esta alegación (además de aceptar, según proceda, las alegaciones mencionadas en el considerando 29 anterior), se seguiría considerando que el solicitante había estado practicando el dumping en el mercado de la UE durante el PIR a un margen de dumping de aproximadamente un 13 %. En segundo lugar, como se explica más adelante, en cualquier caso no existen actualmente pruebas suficientes para considerar como duradero el margen de dumping durante el PIR.
(39)
En su respuesta a la comunicación definitiva, la industria de la Unión alegó que, como resultado de la investigación de reconsideración, debía aumentarse el derecho impuesto a los productos del solicitante, ya que, en la hipótesis de que se rechazasen todas las alegaciones del solicitante, el margen de dumping constatado durante el PIR fue superior al derecho aplicable. Sin embargo, habida cuenta de que, como se explica más adelante, no hay pruebas suficientes de un cambio duradero de las circunstancias, no hay justificación alguna para modificar el derecho, ni al alza, ni a la baja.
2.4. Análisis de la cuestión de si existe un cambio duradero de circunstancias que justifique una reducción o supresión del derecho
(40)
No obstante, a pesar de que, como se expone más arriba, se aceptaron algunas de las alegaciones del solicitante, se mantuvo la conclusión de que había practicado el dumping en el mercado de la UE durante el PIR a un margen de dumping de como mínimo un 13 %. Más aún, como se explicará más adelante, en cualquier caso no existen pruebas suficientes para considerar como duradero el margen de dumping durante el PIR.
(41)
El solicitante basa su argumentación de por qué hay un cambio duradero de las circunstancias en los puntos expuestos a continuación.
(42)
i)
En primer lugar, el solicitante mencionó los cambios en la estructura de las ventas de exportación del grupo, que, junto con la exploración de nuevos mercados en expansión, habría contribuido al aumento de los precios de exportación del ferrosilicio a todos los mercados de exportación, incluida la UE, en comparación con los precios practicados durante la investigación original. Sin embargo, el solicitante no facilitó ninguna prueba documentada que demostrase la relación existente entre la nueva estructura corporativa, la exploración de nuevos mercados en expansión y precios más elevados en el mercado de la UE. Tampoco los resultados de la investigación indicaron la existencia de dicha relación. Más bien al contrario, aunque los precios de exportación eran claramente más elevados durante el PIR en comparación con los precios observados durante el período de investigación de la investigación original, también eran, sin embargo, extremadamente volátiles. Por ejemplo, durante el PIR la diferencia entre el precio de transacción más bajo y el más elevado por tonelada del modelo más vendido en el mercado de la UE fue superior al 100 %. Se pudo observar una volatilidad similar en el mercado interno, pero la tendencia de los precios en el mercado de la UE no era comparable a la tendencia de los precios en el mercado interno. Lo mismo se observó durante el período de doce meses anterior al PIR, que también fue objeto de un examen en profundidad en el marco de una investigación paralela de devolución. Efectivamente, parece que los precios de venta de las exportaciones no han hecho más que seguir los precios del mercado mundial.
(43)
Tras la comunicación de la información, el solicitante utilizó argumentos parecidos. Sin embargo, una vez más, no se proporcionaron pruebas suficientes. Por lo tanto, se concluye que no existen pruebas suficientes en este momento de que dicho aumento de los precios de exportación practicados por el solicitante sea otra cosa que una consecuencia de los precios dominantes en el mercado (en particular, en el mercado de la UE) durante el PIR. En otras palabras, no existen pruebas suficientes de que los cambios realizados por el solicitante en su estructura corporativa de exportación fueran la causa de dicho aumento de precios, y de que, por lo tanto, sea de esperar que dichos precios se mantengan a niveles similares (o superiores) en el futuro. En particular, en contra de lo que da a entender el solicitante, aun suponiendo que la nueva estructura haya hecho que el grupo sea más eficiente, eso no significa que en el futuro sus precios de exportación a la UE sean elevados y no incurra en dumping.
(44)
ii)
En segundo lugar, el solicitante declaró que sus precios de exportación a otros mercados coinciden con los precios de venta a la Unión o son incluso más elevados. Se habían realizado importantes inversiones para abastecer mejor otros mercados. Por lo tanto, una reducción o supresión de las medidas antidumping en relación con el solicitante no sería un incentivo para aumentar las exportaciones a la UE y/o reducir sus precios.
(45)
Sin embargo, esta alegación no puede dar lugar a una supresión o reducción de las medidas en vigor. Se recuerda que, según admite el propio solicitante, durante el PIR aún practicaba el dumping. Más aún, el propio solicitante destaca el hecho de que la UE sigue siendo uno de sus mercados tradicionales. Esto se corrobora por el hecho de que los volúmenes vendidos por el solicitante en la UE son aún muy significativos; si se comparan los volúmenes de venta con el consumo de la UE durante el período de la investigación original (8), dichos volúmenes representarían una cuota de mercado significativa (entre un 5 % y un 20 %, no pudiendo darse la cifra exacta por motivos de confidencialidad).
(46)
Tras la comunicación de la información, el solicitante reiteró su postura de que las nuevas oportunidades de mercado se situarían en otros mercados (India, Asia y los Estados Unidos) y no en la UE. Sin embargo, el solicitante no facilitó ninguna prueba concluyente que corroborase sus estrategias de mercado. El margen de dumping que aún existía durante el PIR, la falta de datos sobre otros mercados y la volatilidad de los precios de venta de las exportaciones en el mercado internacional son, todos ellos, elementos que no sustentan esta alegación, la cual, por lo tanto, debe ser rechazada.
(47)
iii)
En tercer lugar, en opinión del solicitante, el mercado interno ruso, que tiene una producción significativa de acero, sigue siendo uno de sus mercados más importantes y se espera que crezca la demanda del producto similar en Rusia. Los precios internos y los precios de exportación del ferrosilicio también deberían crecer a un ritmo mucho más rápido que el coste de producción. Así pues, el solicitante probablemente podría aumentar aún más sus ventas en el mercado interno, también porque, según el solicitante, aparte de él solo había un único productor ruso de ferrosilicio, cuya producción, tras un cambio reciente de propiedad, estaba destinada fundamentalmente al consumo cautivo.
(48)
Incluso partiendo de la hipótesis de que todas estas alegaciones fuesen ciertas, sin embargo, no es menos cierto que durante el PIR el solicitante practicó el dumping con un margen considerable y a precios volátiles. Además, tal como se ha explicado anteriormente, los volúmenes vendidos por el solicitante a la UE durante el PIR no hacen pensar que se haya retirado de dicho mercado o que tenga intención de hacerlo en un futuro próximo.
(49)
En sus observaciones sobre la comunicación de información, el solicitante afirmó que el único argumento que la Comisión presentaba en la comunicación para denegar la pertinencia de un aumento de la demanda en el mercado interno era la importancia del margen de dumping constatado. Además, el solicitante sostuvo que la Comisión, aun reconociendo muchos de los puntos clave relativos al mercado ruso, no sacaba la conclusión adecuada de estos argumentos.
(50)
Estas afirmaciones deben ser rechazadas. En primer lugar, este argumento se ve refutado no solo por el dumping constatado sino también por los volúmenes constatados. En segundo lugar, las instituciones observan que la Comisión no reconoció la alegación de que se preveía un crecimiento de la demanda del producto afectado en Rusia y de que los precios de exportación del grupo crecerían a un ritmo mucho más rápido que el coste de producción, ni se facilitaron datos independientes concluyentes que la corroborasen.
(51)
iv)
En cuarto lugar, el solicitante señaló que sus centros de producción de ferrosilicio en Rusia habían venido trabajando a plena capacidad durante años, que no tenía planes para aumentar su capacidad total de producción de ferrosilicio en un futuro previsible y que no había indicios de lo contrario.
(52)
Sin embargo, se registró una recuperación significativa de las capacidades tras la crisis financiera de 2009 y el solicitante notificó una expansión de las capacidades de entre un 10 % y un 20 % (se indica un tramo por motivos de confidencialidad) en comparación con el período anterior a la crisis financiera de 2009.
(53)
Tras la comunicación de la información, el solicitante alegó que no era adecuado comparar la capacidad de producción posterior al PIR con la del período de referencia, ya que el solicitante había previsto la crisis financiera de 2009 y, por lo tanto, ya había reducido la capacidad de producción. Este argumento no puede aceptarse, ya que se puede observar una expansión de las capacidades notificadas entre un 10 % y un 20 % con respecto a 2007, no con respecto a 2009, cuando las capacidades registraron sus niveles mínimos. Además, la crisis financiera de 2009 no pudo influir en la capacidad de producción del solicitante en 2007.
2.5. Conclusión: no existen pruebas suficientes del carácter duradero del cambio de circunstancias
(54)
El análisis de las alegaciones del solicitante con respecto al carácter duradero del cambio de circunstancias, como se resume anteriormente, lleva a la conclusión de que en la actualidad no hay pruebas suficientes de que se haya producido cambio alguno de circunstancias con carácter duradero. Parece probable que los precios de exportación del solicitante y, por lo tanto, su margen de dumping sigan fluctuando, en especial, por seguir la evolución de los precios del mercado mundial. Por lo tanto, no se puede considerar que aquellas circunstancias respecto de las cuales el solicitante ha indicado que se han producido algunos cambios indiquen que el cambio en la política de precios del solicitante durante el PIR tenga carácter duradero. Por lo tanto, se concluyó que sería prematuro y, por ende, injustificado reducir el derecho en este momento.
3. COMPROMISOS
(55)
El solicitante, junto con su importador vinculado, ofreció un compromiso relativo a los precios de conformidad con el artículo 8, apartado 1, del Reglamento de base.
(56)
La investigación confirmó que el precio del producto es extremadamente volátil. Como ya se ha indicado en el considerando 42 anterior, se estableció que los precios de venta del solicitante en la Unión durante el PIR variaron significativamente. Por lo tanto, el producto no es adecuado para un compromiso de precios fijos. Si bien el exportador propuso un mecanismo de indexación, no fue posible establecer una correlación entre la volatilidad de los precios del producto acabado y la fuente de indexación propuesta, principalmente porque también estaba relacionada con el producto acabado y se refería a precios que se han visto influidos por las importaciones objeto de dumping. Por consiguiente, la indexación propuesta no se consideró apropiada.
(57)
Por lo que respecta a los riesgos específicos de la empresa, se estableció que debido a la compleja estructura de esta, el riesgo de la compensación cruzada era muy elevado; otros productos distintos del producto afectado podían venderse a través de un operador comercial fuera de la Unión a otra sucursal vinculada de un tercer país para después revenderse a la Unión.
(58)
Por último, puesto que existen diferentes calidades del producto en cuanto tal y este se importa sobre todo a granel, a las autoridades aduaneras les sería muy difícil determinar la composición química (potencialmente sujeta a diferentes precios mínimos de importación) sin realizar un análisis individual de cada transacción, haciendo de este modo que el seguimiento fuera muy oneroso, por no decir imposible.
(59)
El compromiso ofrecido fue, por tanto, rechazado.
4. CONCLUSIÓN DE LA RECONSIDERACIÓN
(60)
Teniendo en cuenta las conclusiones sobre el dumping así como la ausencia de pruebas sobre el carácter duradero del cambio de circunstancias, se concluye que JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant y su empresa vinculada JSC Kuznetsk Ferroalloy Works deben seguir sujetas al nivel de derecho especificado en el Reglamento original, es decir, 22,7 %.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Se da por concluida la reconsideración provisional parcial de las medidas antidumping aplicables a las importaciones de ferrosilicio originario, entre otros países, de Rusia iniciada con arreglo a lo dispuesto en el artículo 11, apartado 3, del Reglamento (CE) no 1225/2009, sin modificación del nivel de las medidas antidumping en vigor.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 16 de enero de 2012.