ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. září 2010
o státní podpoře C 32/09 (ex NN 50/09) Německa na restrukturalizaci Sparkasse KölnBonn
(oznámeno pod číslem K(2010) 6470)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/526/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po výzvě členským státům a dalším zúčastněným stranám k podání připomínek podle výše uvedených článků (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Německo oznámilo opatření dne 21. října 2009.
(2)
Komise došla v rozhodnutí ze dne 4. listopadu 2009 (2) (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) k předběžnému závěru, že rekapitalizační opatření ve prospěch Sparkasse KölnBonn (dále jen „spořitelna“) představují státní podporu; Komise dále uvedla, že pochybuje, zda opatření ve prospěch spořitelny mohou být podle čl. 107 odst. 3 SFEU považována za slučitelná s vnitřním trhem. Kromě toho požadovala Komise od Německa předložení plánu restrukturalizace.
(3)
V rozhodnutí o zahájení řízení zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie dne 6. ledna 2010 byly všechny zúčastněné strany vyzvány k podání připomínek.
(4)
Německo předalo dne 11. února 2010 plán restrukturalizace pro Sparkasse KölnBonn, který byl předmětem více setkání a telekonferencí v období od prosince 2009 do září 2010.
(5)
Německo předalo ve dnech 15. ledna 2010, 10., 12. a 24. února 2010, 10. a 26. března 2010, 21. a 28. května 2010, 8. a 11. června 2010, 23. července 2010 jakož i 10. a 23. srpna 2010 další informace a aktualizace plánu restrukturalizace. Konečné znění plánu restrukturalizace bylo předáno dne 1. září 2010.
2. POPIS PŘIJÍMAJÍCÍ FINANČNÍ INSTITUCE
(6)
Sparkasse KölnBonn je německou spořitelnou. Vznikla v roce 2005 spojením Stadtsparkasse Köln a Sparkasse Bonn, jejichž příslušnými zřizovateli (veřejný subjekt, zodpovědný za spořitelnu, dále jen „vlastník“) byla města Kolín nad Rýnem a Bonn. Město Kolín nad Rýnem se na nové finanční instituci podílí nepřímo 70 %, město Bonn 30 %. Od sloučení je zřizovatelem spořitelny Zweckverband Sparkasse KölnBonn (dále jen „Zweckverband“). Zweckverband je korporací veřejného práva, na níž se město Kolín nad Rýnem podílí 70 % a město Bonn 30 %.
(7)
Na konci roku 2008 byla spořitelna s bilanční sumou ve výši 31 miliard EUR druhou největší spořitelnou v Německu. Agentura Moody's udělila Sparkasse KölnBonn v té době rating Aa2. Dne 15. března 2010 byl rating snížen na A1.
(8)
Spořitelna poskytuje bankovní služby pro soukromé zákazníky (segment soukromých zákazníků) a podniky (podnikový segment). Kromě toho je regionálně činná v oblasti projektového financování, obchodech na kapitálovém trhu, jakož i dalších oblastech finančního sektoru a správy majetku.
(9)
Spořitelna provádí obchodní činnost výlučně v hospodářském prostoru Kolín nad Rýnem - Bonn, kde měla v roce 2008 v segmentu vkladů soukromých zákazníků tržní podíl o velikosti [30-35] (3) %; v segmentu úvěrů pro soukromé zákazníky měla v roce 2008 tržní podíl zhruba [20-25] % a v segmentu úvěrů pro firemní zákazníky tržní podíl [15-20] % (4).
3. OPATŘENÍ STÁTNÍ PODPORY
(10)
Vlastní kapitál spořitelny byl navýšen celkem o 650 mil. EUR a sice skrze
i)
vydání požitkových listů (Genussrechte) na konci roku 2008 a
ii)
vklad tichých společníků na začátku roku 2009.
3.1 Požitkové listy
(11)
V prosinci 2008 emitovala společnost Rheinische Sparkassen-Förderungsgesellschaft (dále jen „Förderungsgesellschaft“) na spořitelnu požitkové listy na jméno o celkové výši 300 mil. EUR (ve dvou tranších, každé ve výši 150 mil. EUR).
(12)
Förderungsgesellschaft je 100 % dceřinou společností svazu Rheinischer Sparkassen- und Giroverband (Rýnský svaz spořitelen, dále jen „RSGV“). RSGV je korporací veřejného práva a střešním svazem spořitelen se sídlem v Porýní, který zastupuje spořitelny, a tudíž v konečném důsledku i veřejnoprávní korporace a jejich (veřejné) vlastníky. Předmět činnosti Förderungsgesellschaft je podle jejích stanov podpora spořitelen, které jsou členkami RSGV. Smí posilovat kapitál spořitelen výlučně pro posílení úvěrové činnosti a přijímat úvěry.
(13)
Požitkové listy jsou vybavena kuponem ve výši 8 %. Doba splatnosti je 31. prosince 2013. Z hlediska bankovního dohledu představují požitkové listy kapitál Tier 2 (doplňkový kapitál).
(14)
Požitkové listy se na roční ztrátě podílejí podle poměru požitkových listů k ostatnímu vlastnímu kapitálu, který se podílí na ztrátě, a je s nimi spojeno […] právo na doplatek, tj. neprovedené platby u požitkových listů musejí být provedeny během [2-6] let po uplynutí splatnosti. To samé platí pro platby na doplnění jmenovité hodnoty požitkových listů z důvodu jejího snížení po utrpěné ztrátě.
(15)
Pro financování požitkových listů přijala Förderungsgesellschaft dva úvěry u […]. Tyto úvěry jsou po dobu platnosti požitkových listů pevně úročeny ve výši [4-5] % ročně. RSGV ručí za tyto úvěry u […]; RSGV získává od Förderungsgesellschaft odměnu za toto ručení ve výši [1,8-2,5] %.
3.2 Tichý vklad
(16)
Ve dnech 2. ledna 2009 a 27. února 2009 byly spořitelnou a sdružením Zweckverband podepsány smlouvy o založení tiché společnosti ve výši celkem 350 mil. EUR; první tranše ve výši 300 mil. EUR byla vyplacena dne 2. ledna 2009 a druhá ve výši 50 mil. EUR dne 1. dubna 2009. Tichý vklad je strukturou při níž investor nenabývá hlasovacího práva, ale získává odměnu. Tichý vklad je časově neomezený a u spořitelny je veden jako kapitál Tier 1 (základní kapitál). Tichý vklad drží Zweckverband.
(17)
Pro financování tichého vkladu si Zweckverband vzal na první tranši úvěr ve výši 300 mil. EUR. Tento úvěr byl z 50 % poskytnut […] a z 50 % […]. Zweckverband za tento úvěr platí odměnu ve výši [0,7-1,1] % nad dvanáctiměsíční sazbou EURIBOR. Druhá tranše ve výši 50 mil. EUR byla refinancována za pomoci úvěru od […] za odměnu ve výši [0,7-1,1] % nad sazbou EURIBOR. Na úvěr Zweckverbandu nebyla poskytnuta žádná zvláštní ručení města Kolín nad Rýnem ani města Bonn; ovšem podle stanov Zweckverbandu je dáno neomezené ručení obou měst za závazky Zweckverbandu.
(18)
Spořitelna platí za vklad tichého společníka odměnu ve výši 7,25 % nad dvanáctiměsíční sazbou EURIBOR. Výše odměny byla stanovena poté, co Deutsche Bank podala tzv. Fairness Opinion (posudek o přiměřené odměně). Platby odměny jsou vázány na dosažení účetního zisku a nejsou prováděny, pokud spořitelna v daném roce zisku nedosahuje. Platba odměny je vyloučena, pokud poměr výše vlastního kapitálu je v okamžiku odměny pod 9 % a platba by vedla v daném účetním období ke ztrátě nebo by tuto ztrátu prohloubila. Pokud nedojde k platbě odměny, není dána povinnost tyto platby dodatečně provést. Kromě toho se vklad tichého společníka proporcionálně k celkovému kapitálu, který se podílí na ztrátách, podílí na případných účetních ztrátách.
4. PLÁN RESTRUKTURALIZACE
(19)
Plán restrukturalizace stanoví zaměření spořitelny na obchodní model podle stanov, a to regionálně zaměřené spořitelny. Tato finanční instituce se bude soustředit na služby typické pro maloobchodní banku, tj. soukromé zákazníky a MSP, stáhne se z obchodních činností jako obchodování na vlastní účet a investice do strukturovaných produktů a prodá dceřiné společnosti, které nepatří k hlavnímu oboru činnosti. Spořitelna dále výrazně sníží svoje správní náklady.
4.1 Popis plánu restrukturalizace
(20)
Hlavním oborem činnosti spořitelny budou zákazníci usazení v hospodářském prostoru Kolín nad Rýnem - Bonn v segmentech soukromí zákazníci, privátní bankovnictví, MSP, firemní a institucionální zákazníci. V segmentu firemních zákazníků se spořitelna bude soustředit na zákazníky s ročním obratem nižším než 250 mil. EUR.
(21)
Spořitelna sníží svoje největší prvky úvěrové angažovanosti mj. zkrácením úvěrových linek, přijetím dodatečných záruk a převodem úvěrového rizika na jiné finanční instituce. V segmentu firemních zákazníků byla spořitelna již schopna snížit svoji úvěrovou angažovanost o 551,5 mil. EUR; do roku 2013 by mělo být dosaženo dalšího snížení původní úvěrové angažovanosti z 2,8 mld. EUR (stav 2008) o [0,9-1,1] mld. EUR. Kromě toho by do konce roku 2013 měla být snížena úvěrová angažovanost ve výši [0,8-0,9] mld. EUR vůči veřejným subjektů se sídlem mimo oblast Kolín nad Rýnem - Bonn, a to za pomoci stejných nástrojů vlastních prostředků (viz příloha I, bod 4).
(22)
Spořitelna již omezila obchodování na vlastní účet z původní hodnoty 550 mil. EUR na současnou hodnotu [20-23] mil. EUR a má v úmyslu je zcela ukončit. Spořitelna se v budoucnu vzdá veškerého obchodování na vlastní účet a zvažuje, že se vzdá svého statusu jakožto tzv. institutu obchodní knihy (Handelsbuchinstitut), takže zbývající a co do rozsahu omezené činnosti obchodování na vlastní účet budou vedeny jako obchody bankovní knihy. Budou omezeny na určité produkty a nebudou smět překročit určité denní úvěrové riziko (riziko tržní ceny [3-5] mil. EUR; viz příloha I, bod 2).
(23)
Jedna z hlavních příčin ztrát spořitelny v roce 2008 byly investice do tzv. ABS portfolií a Strategic Assets Allocation portfolií (dále též „SAA“). Nákupem ABS-portfolia nabyla spořitelna geograficky diverzifikovaná aktiva (5), mj. RMBS (6), CDO (7), CMBS (8), ABS (9) a CLO (10), která měla z velké části rating AAA. Na konci roku 2007 bylo ABS-portfolio uvedeno v účetní závěrce spořitelny s hodnotou 1,05 mld. EUR. U SAA-portfolia se jedná o diverzifikovaná aktiva ve formě cenných papírů řízená skrze zvláštní fond, která se skládají mj. z mezinárodních kapitálových podílů, REITs (11) a dluhopisů (včetně kategorií High Yield (cenné papíry s vysokým výnosem) a Emerging Markets). Na konci roku 2007 bylo toto portfolio uvedeno v účetní závěrce spořitelny s hodnotou 2,2 mld. EUR. I přes úsilí spořitelny o širokou diverzifikaci ABS a SAA-portfolií vedla finanční krize k citelnému snížení hodnoty těchto cenných papírů. V roce 2008 musela spořitelna provést odpisy ve výši 249 mil. EUR (12), které se týkaly hlavně obou portfolií; již v roce 2007 musela provést odpisy ve výši 108 mil. EUR.
(24)
Podle plánu restrukturalizace spořitelny neodpovídají investice do ABS a SAA rizikovému profilu tradiční spořitelny a jejímu novému strategickému zaměření na hlavní obor činnosti. Proto se spořitelna rozhodla tyto investice do roku 2014 zcela zcizit, resp. zredukovat. Spořitelna v březnu 2008 snížila svoje SAA investice o polovinu, aby redukovala svoje riziko. K dalším prodejům došlo v roce 2009 a tyto umožnily snížení portfolia SAA na 468 mil. EUR (stav k 30. září 2009). Dopady zbývajícího portfolia ABS (k rozhodnému dni 30. září 2009 o nominální hodnotě 970 mil. EUR) na účetní závěrku spořitelny budou v roce 2010 vyrovnány odpovídajícími opatřeními ke krytí rizik a zajišťovacími nástroji. V letech [2012-2014] by měl být prodán zbytek portfolia.
(25)
Spořitelna začala provádět rozsáhlý program zaměřený na snižování nákladů, který zahrnuje mj. snižování počtu pracovníků, optimalizaci vnitřních procesů a uzavření 22 poboček (z celkem 131) do poloviny roku 2011. Tímto způsobem by měly být správní náklady do roku 2014 postupně sníženy o [5-8] % (13).
(26)
Německo přislíbilo, že spořitelna dodrží omezení týkající se kuponových plateb (příloha I, bod 7) a reklamy (příloha I, bod 9), zákazu převzetí (příloha I, bod 8) jakož i zákazu cenového vůdcovství. Posledně uvedené omezení stanoví, že spořitelna do konce roku 2014 nebude pro vklady a financování bydlení nabízet nižší ceny než konkurent s nejlepšími cenami mezi deseti největšími konkurenty (u vkladové činnosti jsou rozhodné tržní podíly na relevantním trhu v hospodářské oblasti Kolín nad Rýnem/Bonn a u financování bydlení tržní podíly na nových obchodech ve Spolkové republice Německo; viz příloha I, bod 5).
4.2 Restrukturalizace dceřiných společností
(27)
Spořitelna chce snížit počet svých dceřiných společností o třetinu. Účetní hodnota dceřiných společností činila v účetní závěrce spořitelny k 31. prosinci 2008 činila 635 mil. EUR; do konce roku 2009 bylo [20-40] mil. EUR zcizeno, resp. likvidováno a je plánováno další zcizování v rozsahu [180-250] mil. EUR. Spořitelna tím podle druhu dceřiných společností sleduje dva cíle. Zaprvé má být zcizením dceřiných společností (14), které nepatří k hlavnímu oboru činnosti a které se podílejí na regionálních rozvojových projektech nebo na komunálních projektech anebo na záměrech výstavby sociálních bytů, sníženo úvěrové riziko a zranitelnost spořitelny. Zadruhé má být ze zisků z prodeje kapitálových účastí, které nemají bezprostřední vazbu na obchodní činnost spořitelny, financována její restrukturalizace (viz příloha I, bod 10). Úplný seznam dceřiných společností, které mají být zcizeny, se nalézá v příloze I, bodech 10 a 13.
(28)
K poslední skupině patří mj. účasti na podnicích RW Holding AG, S ProFinanz Versicherungsmakler GmbH, Schufa Holding AG a neue leben Pensionsverwaltung AG. Tyto účasti byly již prodány a vynesly příjmy o celkové výši cca. [25-35] mil. EUR.
(29)
U některých dceřiných společností o prodejní hodnotě cca. [70-100] mil. EUR očekává spořitelna s ohledem na charakter těchto podniků jen malý zájem o koupi ze strany soukromých subjektů. Tento malý zájem je způsoben zejména skutečností, že se jedná především o malé podniky, které jsou ve spolupráci s městem Kolín nad Rýnem činné ve výstavbě sociálních bytů a regionálním rozvoji nebo jejichž vlastnická struktura je již v současnosti silně určována majetkovou účastí města Kolín nad Rýnem. Spořitelna proto zvažuje, že tyto činnosti prodá [městu Kolín nad Rýnem nebo určité společnosti provázané s městem Kolín nad Rýnem]. Převod by měl být proveden za tržní cenu, která bude stanovena nezávislým znalcem. Aktiva dceřiných společností, které mají být prodány městu Kolín nad Rýnem, se týkají zejména obchodů s nemovitostmi.
(30)
V důsledku provedení opatření restrukturalizace sníží spořitelna svoje rizikově vážená aktiva (RWA) o [2-5] mld. EUR na [15-20] mld. EUR (tj. o [15-20] %). (Přičemž není vzat v úvahu růst hlavní činnosti podniku během fáze restrukturalizace). Pokud by byl vzat v úvahu růst hlavní činnosti podniku, dosáhla by do roku 2014 redukce rizikově vážených aktiv [10-15] %. […]Sparkasse Köln se sníží o [4-6] mld. EUR na nominální hodnotu [20-30] mld. (tj. o [15-20] %). (Přičemž není vzat v úvahu růst hlavní činnosti podniku během fáze restrukturalizace). Pokud by byl vzat v úvahu růst hlavní činnosti podniku, dosahovalo by snížení aktiv v rámci restrukturalizačních opatření 5 %.
4.3 Obnovení rentability podle základního scénáře a podle pesimistického scénáře
(31)
Německo navrhlo základní scénář a pesimistický scénář, aby prokázalo, že spořitelna je schopna v dlouhém období opět dosahovat rentability.
(32)
Finanční prognosy uvedené v základním scénáři jsou založeny na prognosách uznávaných ekonomických institucí v Německu. Vychází se z předpokladu, že růst HDP se bude během celého období restrukturalizace pohybovat na stejné moderátní úrovni a že míra nezaměstnanosti bude dále růst do roku 2011 a poté bude pomalu klesat. Pro rok 2010 se očekává zlepšení obchodního klimatu, který je v současnosti nepříznivý a charakterizovaný nízkými úrokovými sazbami. Toto zlepšení má trvat během zbývajícího období restrukturalizace.
(33)
Podle tabulky 1 by spořitelna podle základního scénáře dosahovala v roce 2010 opět zisku a následně by zlepšovala svoje hospodářské výsledky postupně do roku 2014. Pro rok 2014 se udává rentabilita vlastního kapitálu (ROE) [9-10] %. Schéma 1 obsahuje nejdůležitější ukazatele pro spořitelnu pro roky 2008-2014.
Tabulka 1
Sparkasse KölnBonn - Zisk před zdaněním 2010-2014 (základní scénář)
Scénář
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Základní scénář
- 98,8
[5-10]
[80-100]
[125-150]
[150-175]
[200-225]
Schéma 1
Ukazatele Sparkasse KölnBonn pro období 2008-2014 (základní scénář)
Ukazatele
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
RVA (15) (v mld. EUR)
20,2
19,1
[17,5-20]
[…]
[…]
[…]
[15-20]
Kvóta Tier-1 (16)
6,4 %
(5,5 %)
6,9 %
(6,1 %)
[7-8] %
([6-7] %)
[8-9] %
([7-8] %)
[8-9] %
([7-8] %)
[8-9] %
([7-8] %)
[8-10] %
([8-9] %)
ROE
- 13,5 %
- 6,5 %
[0-3] %
[4-6] %
[7-9] %
[7-9] %
[9-10] %
CIR
73,0 %
70,0 %
[65-75] %
[60-70] %
[55-65] %
[50-60] %
[50-60] %
FTE
3 824
3 672
[3 500-3 750]
[3 250-3 500]
[3 000-3 250]
[3 000-3 250]
[2 750-3 000]
(34)
V pesimistickém scénáři se u makroekonomických předpokladů vychází z trvání finanční krize až do roku 2011 a z mírného oživení v roce 2012. V pesimistickém scénáři se oproti základnímu scénáři vychází z předpokladu prostředí nepříznivých nízkých úrokových sazeb, které bude trvat o dva roky déle.
(35)
V pesimistickém scénáři se dále vychází ze skutečnosti, že spořitelna bude v roce 2012 opět zisková a následně bude až do roku 2014 svoje hospodářské výsledky postupně zlepšovat. Pro rok 2014 se udává rentabilita vlastního kapitálu (ROE) [10-12,5] %. Podle pesimistického scénáře budou ukazatele kapitálové přiměřenosti spořitelny a celé konsolidované skupiny po celé období restrukturalizace výrazně nad hodnotami stanovenými právními předpisy. Tabulka 2 a schema 2 obsahují nejdůležitější ukazatele Sparkasse KölnBonn pro roky 2008-2014 podle pesimistického scénáře.
Tabulka 2
Sparkasse KölnBonn - Zisk před zdaněním 2010-2014 (pesimistický scénář)
Scénář
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Pesimistický scénář
- 98,8
-[125-150]
-[25-50]
[50-75]
[125-150]
[175-200]
Schema 2
Ukazatele Sparkasse KölnBonn pro období 2008-2014 (pesimistický scénář)
Ukazatele
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
RVA (17) (v mld. EUR)
20,2
19,1
[17-20]
[17-19]
[17-19]
[17-19]
[16-18]
Kvóta Tier-1 (18)
6,4 %
(5,5 %)
6,9 %
(6,1 %)
[6-7] %
([5-6])
[6-7] %
([6-7])
[6-7] %
([6-7])
[6-7] %
([6-7])
[7-8] %
([6-7])
ROE
- 13,5 %
- 6,5 %
- [8-9] %
- [1-3] %
[3-5] %
[8-10] %
[10-12] %
CIR
73,0 %
70,0 %
[70-75] %
[65-70] %
[60-65] %
[55-60] %
[50-55] %
FTE
3 824
3 672
[3 500-3 750]
[3 250-3 500]
[3 000-3 250]
[3 000-3 250]
[2 750-3 000]
(36)
S ohledem na skutečnost, že příjmy spořitelny jsou nejsilněji zasaženy současnými nízkými úrokovými sazbami, byla provedena citlivostní analýza s ohledem na úrokové sazby (scénář 1: posun křivky úrokové sazby nahoru o 100 bazických bodů; scénář 2: posun dolů o 50 bazických bodů). Analýza potvrdila, že dále rostoucí úrokové sazby by pro rentabilitu spořitelny byly přínosné, zatímco klesající úrokové sazby by rentabilitu snížily; lineární snížení krátkodobých úrokových sazeb o 50 bazických bodů by vedl ke snížení zisku o [20-25] mil. EUR ročně. Celkově z citlivostní analýzy předané Německem vyplývá, že citlivost spořitelny na výraznější změny úrokových sazeb je omezená.
4.4 Správa a řízení společnosti
(37)
Z informací předaných Německem plyne, že o politicky motivovaných investicích, které přispěly k obtížím spořitelny, bylo rozhodnuto v období 1997-2004, tj. k těmto rozhodnutím došlo před sloučením podniku Stadtsparkasse Köln se Sparkasse Bonn do nynější Stadtsparkasse v roce 2005 a na jiném právním základě, který byl určován zejména zákonem o spořitelnách spolkové země Severní Porýní-Vestfálsko (19). V mezidobí se korporátní řízení spořitelny zlepšilo.
(38)
S ohledem na nezbytné strukturální změny u vlastníků po sloučení obou spořitelen v roce 2005 je pro důležitá rozhodnutí ve sdružení Zweckverband zapotřebí kvalifikovaná většina hlasů akcionářů; kvalifikovaná většina byla stanovena na 85 % a je tedy vyšší než majetková účast každého jednotlivého města.
(39)
Byl snížen počet a velikost orgánů spořitelny; mj. také výrazné zmenšení správní rady a představenstva (20). Výbor pro majetkové účasti, který se skládal ze třech členů představenstva a který byl u bývalé Stadtsparkasse Köln oprávněn činit předběžná rozhodnutí o investicích dceřiných společností, byl zrušen. Zodpovědnost za investiční politiku ve věcech kapitálových účastí, které je třeba hodnotit podle ekonomických kritérií, byla předána představenstvu. Veškeré nové investice spořitelny musejí být kromě toho schváleny správní radou.
(40)
Spořitelna musela vytvořit rizikový výbor a auditní výbor a dát těmto útvarům dalekosáhlé kontrolní pravomoci, aby splnila svoje povinnosti podle novelizovaného zákona o spořitelnách. Zákon kromě toho stanoví, že členové správní rady musejí mít odborné znalosti potřebné pro hodnocení a kontrolu obchodní činnosti spořitelny. Představenstvo nese výlučnou zodpovědnost za správu spořitelny a není vázáno pokyny správní rady nebo vlastníků.
(41)
Kromě již provedených zlepšení struktury řízení společnosti posílí spořitelna své podnikové řízení skrze navýšení počtu nezávislých (21) členů správní rady ze současných 2 na budoucí 4 z celkového počtu 18 členů. Po 1. lednu 2011 bude mít auditní výbor 7 členů namísto dosavadních 9 a rizikový výbor 6 členů namísto dosavadních 9. Výbor pro majetkové účasti musí být zrušen do konce roku 2011 a strategický výbor do konce roku 2010. Výbor pro majetkové účasti ztratí automaticky význam poté, co spořitelna zcizí většinu svých dceřiných společností. Pravomoci strategického výboru převezme představenstvo. Konečně budou postupy rozhodování v případech převzetí podniků změněny a následně bude představenstvo moci rozhodnout o majetkových účastech pouze jednomyslně a u účastí nad [2-5] mil. EUR nominální hodnoty pouze po předchozí prověrce due diligence nebo po ocenění podniku za účasti nezávislého znalce.
4.5 Hybridní kapitálové nástroje
(42)
Spořitelna má u nezávislých investorů hybridní kapitál (zákaznické požitkové listy) ve výši 224 mil. EUR. Podle informací, které předalo Německo, mají požitkové listy a zákaznické požitkové listy stejné pořadí. Tichý vklad je podřazen oběma druhům požitkových listů. Jak plyne z tabulky 3, nebyly již od roku 2008 na hybridní kapitál vypláceny žádné kuponové platby. V letech 2008 a 2009 se požitkové listy podílely na ztrátách ve výši 57,4 mil. EUR. Tichý vklad a zákaznické požitkové listy se podílely na ztrátách roku 2009. Od roku 2010 jsou hybridní kapitálové nástroje znovu doplňovány a od roku 2011 do roku 2012 budou provedeny kuponové platby, k nimž v minulosti nedošlo. V roce 2013 budou všechny hybridní kapitálové nástroje doplněny a provedeny všechny kuponové platby, které nebyly provedeny v minulosti, takže kuponové platby budou úplně provedeny u každého nástroje. S ohledem na skutečnost, že při pozitivním hospodářském výsledku za účetní období, resp. pozitivní bilanci musejí být kuponové platby provedeny, nemá spořitelna žádnou možnost uvážení, pokud jde o možné pozastavení kuponových plateb, v případě že dosahuje zisku a nominální kapitál je znovu doplněn o případná snížení.
Tabulka 3
Výplata zisku Sparkasse KölnBonn pro období 2009-2014 (základní scénář)
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Zisk před zdaněním
- 98,8
[5-10]
[80-100]
[125-150]
[150-175]
[200-225]
Výplata zisku podle kapitálových nástrojů
Požitkové listy společnosti Förderungsges
Účast na ztrátě
40,6
16,8
0
0
0
0
0
Znovudoplnění kapitálu
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Kupón
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Zákaznické požitkové listy
Účast na ztrátě
0
12,5
0
0
0
0
0
Znovudoplnění kapitálu
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Kupón
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Tichý vklad
Účast na ztrátě
0
19,5
0
0
0
0
0
Znovudoplnění kapitálu
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Kupón
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
(43)
Německo ujistilo, že spořitelna - s výjimkou smluvních závazků - nebude provádět žádné kuponové platby na hybridní kapitál soukromých investorů (viz příloha I, bod 7).
4.6 WestLB
(44)
Další příčinou finančních obtíží spořitelny byla její majetková účast na WestLB. Spořitelně vznikly ztráty v celkové výši […] mil. EUR, neboť jakožto členka Rýnského svazu spořitelen (RSGV) přispívala k doplnění rezervního fondu, který byl Svazem spořitelen zřízen jako bezpečnostní síť pro členy svazu a pro zemské banky. Rezervní fond byl využit při záchranných opatřeních ve prospěch WestLB v roce 2008. Zbývající riziková expozice trvá z důvodu nepřímé účasti spořitelny na WestLB a přetrvávajícím nepřímém ručení za tzv. „Bad Bank“ náležející k WestLB skrze RSGV.
(45)
Ačkoliv spořitelna do WestLB přímo neinvestovala, je vystavena riziku skrze majetkovou účast svazu RSGV, na kterém má spořitelna majetkovou účast ve výši 19 %. Podle informací Německa je riziko, že případné zhoršení účetní hodnoty RSGV ohledně WestLB bude mít na spořitelnu negativní dopad, nízké. Zaprvé byla WestLB údajně před nedávnem oceněna nezávislou třetí osobou a následně byla její účetní hodnota v bilanci RSGV k rozhodnému dni 31. prosince 2009 korigována z historické hodnoty […] mld. EUR na […] mil. EUR k rozhodnému dni 31. prosince 2009. Nepřímá majetková účast spořitelny na WestLB činí následně v současnosti zhruba […] EUR. S ohledem na skutečnost, že spořitelna nese riziko na WestLB pouze z důvodu svojí majetkové účasti na RSGV, má pro spořitelnu význam pouze vnitřní hodnota RSGV. Tato ovšem není stanovena pouze s ohledem na hodnotu WestLB, nýbrž rovněž s ohledem na hodnotu ostatních dceřiných společností a investic RSGV. Z ocenění ostatních dceřiných společností RSGV, které bylo provedeno na konci roku 2009, vyplynulo, že existují značné tiché rezervy, které by postačovaly k pokrytí nezbytného odpisu WestLB i v nejhorším případě.
(46)
Povinný příspěvek spořitelny [k …], kterým by měly být kryty případné ztráty nedávno vytvořené Bad Bank vlastněné WestLB, činí v období 25 let […] mil. EUR. Tento příspěvek ovšem nemá žádné negativní dopady na schopnost spořitelny plnit v budoucnosti regulatorní požadavky na kapitálovou přiměřenost, neboť příspěvek [k …], se má hradit výlučně z budoucích zisků.
4.7 Částečné dřívější ukončení majetkové účasti
(47)
Německo ujistilo, že spořitelna splatí část přijatého kapitálu dříve, než je pro kapitálové nástroje smluvně stanoveno (viz příloha I, bod 27). Splácení započne v roce 2011 a dojde k němu ve dvou etapách.
(48)
Nejprve nabude Zweckverband […] první tranši ve výši 150 mil. EUR požitkových listů od Förderungsgesellschaft. Skrze transakci a zejména výši kupní ceny nebude Förderungsgesellschaft ve výrazně lepší pozici, než pokud by nástroj nadále vlastnila (22). Zweckverband poté přemění požitkové listy, která v současnosti platí jako kapitál Tier-2 (doplňkový kapitál), na kapitálové nástroje Tier-1. U nového nástroje s nekumulativními kupony by se jednalo o podřízené závazky s dobou splatnosti alespoň 30 let. Tento krok by u spořitelny zlepšil kvótu Tier-1 o [0,8-1,0] %.
(49)
Lepší kvóta základního kapitálu je předpokladem pro druhý krok, tedy zpětný odkup druhé tranše požitkových listů (v nominální hodnotě 150 mil. EUR), které drží Förderungsgesellschaft, spořitelnou v roce 2011. Oba kroky budou mít za následek snížení kapitálu Tier-2 celkem o [0,5-1,0] %. Dále nabude RSGV nebo jiný člen sektoru spořitelen majetkové účasti spořitelny na […] a […] propojených se spořitelnou za tržní cenu (23). Skrze prodej nepřímých majetkových účastí na obou těchto podnicích by se bilanční suma spořitelny snížila o další [0,2-0,5] %. Prodej obou těchto podniků je v úzké souvislosti se zpětným odkupem druhé tranše požitkových listů, neboť RSGV hodlá uhradit nabytí obou společností z výnosu z prodeje požitkových listů.
5. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ PRO POSOUZENÍ OPATŘENÍ REKAPITALIZACE
(50)
Je třeba upozornit na skutečnost, že Komise v dané věci dne 4. listopadu 2009 zahájila formální vyšetřovací řízení pro posouzení slučitelnosti uvedených opatření rekapitalizace s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 SFEU (24).
(51)
Komise dále vyjádřila pochyby, zda je zaručeno přiměřené rozdělení nákladů a zda je omezeno narušování hospodářské soutěže, jak je stanoveno v právních předpisech o státní podpoře (viz bod 50 rozhodnutí o zahájení řízení).
(52)
S ohledem na skutečnost, že nebylo jasné, zda obtíže spořitelny byly zapříčiněny investičními rozhodnutími, která byla přijata dlouhou dobu před krizí, nebo zda byly skutečně zapříčiněny finanční krizí, Komise zatím nerozhodla, zda budou opatření rekapitalizace posuzována podle čl.107 odst. 3 písm. b) SFEU nebo podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Komise rozhodla, že za účelem rozhodnutí o použitelném právním základě provede důkladné přezkoumání skutkové podstaty a rozhodnutí proto přijme později.
6. STANOVISKA OSTATNÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(53)
Komise konstatuje, že nebyla doručena žádná stanoviska ostatních zúčastněných stran týkající se uvedeného opatření rekapitalizace.
7. STANOVISKO NĚMECKA
(54)
Německo prostudovalo rozhodnutí Komise ze dne 4. listopadu 2009 o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Spolková republika Německo sdělila Komisi, že je i nadále toho názoru, že uvedená opatření rekapitalizace ve prospěch spořitelny ve formě tichého vkladu a kapitálu požitkových listů nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle názoru Německa jsou opatření tak, jak byla popsána v rozhodnutí o zahájení řízení (srov. body 24 až 28 rozhodnutí o zahájení řízení), slučitelná se zásadou tržně jednajícího investora.
(55)
Německo nesouhlasí s posudkem Komise, že trh s hybridním kapitálem byl v okamžiku provedení opatření rekapitalizace (tj. na konci roku 2008/počátku roku 2009) úplně „zamrzlý“ (25) a s jejím závěrem, že k danému okamžiku by žádný tržně jednající investor nebo vlastník takovouto investici - ani za vyšší cenu - neprovedl (bod 38 rozhodnutí o zahájení řízení). Německo uvedlo, že spořitelna nebyla tímto tržním vývojem postižena a byla schopna v posledních čtyřech měsících roku 2008 emitovat podřízené závazky ve výši cca. [10-15] mil. EUR a v prvním kvartálu 2009 ve výši cca. [35-40] mil. EUR v tranších o rozsahu několika set tisíc EUR.
(56)
Německo dále uvedlo, že rekapitalizace Sparkasse KölnBonn ze strany Förderungsgesellschaft nebyla financována ze státních prostředků.
(57)
Pokud by však Komise potvrdila svůj předběžný závěr, že rekapitalizace spořitelny obsahuje prvek státní podpory, je Německo toho názoru, že tato státní podpora je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
(58)
Německo uvedlo, že restrukturalizační plán splňuje všechny požadavky sdělení Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu (26) (dále jen „sdělení o restrukturalizaci“).
(59)
Podle názoru Německa restrukturalizační plán zaručí, že spořitelna znovu dosáhne svojí dlouhodobé rentability, že přinese dostatečný vlastní příspěvek k restrukturalizačním nákladům a že případná narušení hospodářské soutěže způsobená státní podporou budou omezena zásadními strukturálními opatřeními a pravidly pro účast v hospodářské soutěži.
(60)
Závazky Německa jsou obsaženy v přílohách I, II a III a jsou nedílnou součástí tohoto rozhodnutí. Aby se zajistilo, že závazky budou skutečně naplněny, bude ustanoven svěřenský správce pro kontrolu. Postup pro jeho jmenování, jakož i povinnosti svěřenského správce jsou stanoveny v příloze II. Německo se dále zavázalo k časovému rámci pro zcizení (příloha I, body 10 a 13). Pokud tento časový rámec nebude dodržen, bude ustanoven svěřenský správce pro zcizování. Postup pro jeho jmenování, jakož i povinnosti svěřenského správce pro zcizování jsou stanoveny v příloze III.
8. POSOUZENÍ
8.1 Existence státní podpory a částka podpory
(61)
Komise musí přezkoumat, zda se u uvedených opatření jedná o státní podporu. Podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU podpory poskytované v jakékoli formě státy nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(62)
V rozhodnutí o zahájení řízení (oddíl 5.1) došla Komise k předběžnému závěru, že obě opatření rekapitalizace ve prospěch spořitelny představují státní podporu. Komise proto nemůže souhlasit s argumentací Německa, že opatření nepředstavují státní podporu, neboť podmínky pro oba nástroje byly údajně takové, že by je akceptoval i tržně jednající investor. I v tom případě, že by odměna za oba nástroje do začátku roku 2008 odpovídala úrokům placeným za srovnatelné nástroje, byla v daném případě s ohledem na vysoké riziko způsobené neexistující rentabilitou spořitelny příliš nízká. Kromě toho byl trh s hybridním kapitálem v okamžiku provedení rekapitalizace zcela zamrzlý. Komise proto nemohla s ohledem na rámcové podmínky a zejména s ohledem na situaci na trhu akceptovat argumentaci Německa, že tržně jednající investor by investici provedl - a dokonce za stejných podmínek.
(63)
Z důkladného přezkoumání neplynou žádné informace, které by toto zjištění změnily. Podřízené závazky emitované spořitelnou na konci roku 2008 a v prvním kvartálu 2009 nejsou s ohledem na nízkou hodnotu jednotlivých tranší spolehlivým důkazem pro to, že trhy s hybridními kapitálovými nástroji skutečně fungovaly. Riziko spojené s tranšemi hybridního kapitálu o hodnotě několika set tisíc EUR není srovnatelné s rizikem nástroje o nominální hodnotě 150 mil. EUR a toto riziko soukromé trhy podstoupí daleko snadněji. Komise proto trvá na svém závěru, že v danou dobu by žádný tržně jednající investor nenabyl půjčku hybridního kapitálu, která by byla rozsahem a podmínkami srovnatelná s rekapitalizačními opatřeními ve prospěch spořitelny.
(64)
Pokud jde o druh prostředků použitých ze strany Förderungsgesellschaft pro rekapitalizaci spořitelny, upozorňuje Komise na to, že již v jiných případech rozhodla, že se u prostředků Förderungsgesellschaft jedná o prostředky kontrolované přímo nebo nepřímo veřejnými orgány (27). Toto platí podle názoru Komise také pro Förderungsgesellschaft, u níž se jedná o 100 % dceřinou společnost RSGV. Proto je tyto prostředky třeba považovat za státní prostředky ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(65)
Z výše uvedených důvodů potvrzuje Komise svůj předběžný závěr uvedený v rozhodnutí o zahájení řízení, že opatření na rekapitalizaci ve prospěch spořitelny představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(66)
Dále je třeba uvést, že podpory na záchranu byly přeměněny na podpory na restrukturalizaci, což představuje pro spořitelnu další výhodu. Tato opatření umožnila spořitelně financování v okamžiku, kdy nebyla, zejména s ohledem na finanční a hospodářskou krizi, schopna získat na trhu kapitál. Toto poskytlo spořitelně hospodářskou výhodu a posílilo její pozici oproti soutěžitelům v Německu a jiných členských státech, jimž nebyla poskytnuta stejná podpora. Tato opatření proto mohou narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(67)
Prvek podpory kapitálové injekce činí 650 mil. EUR a odpovídá 3,3 % rizikově vážených aktiv spořitelny (stav: konec roku 2008).
8.2 Slučitelnost podpory s vnitřním trhem
8.2.1 Právní základ pro posouzení slučitelnosti
(68)
V rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 4. listopadu 2009 Komise ještě nepřijala žádné rozhodnutí o právním základě použitelném pro posouzení opatření rekapitalizace. Podle tehdy dostupných informací se zdálo, že hlavní příčinou obtíží spořitelny byla rozhodnutí přijatá dlouhou dobu před počátkem krize, a to investovat do projektů regionálního rozvoje. S ohledem na skutečnost, že se zdálo, že finanční krize finanční problémy spořitelny pouze zhoršila, nebylo vyloučeno použití čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Avšak protože opatření rekapitalizace byla provedena na vrcholu finanční krize, přichází v úvahu - mj. s ohledem na rozhodovací praxi Komise v případech bank v tísni - také použití čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
(69)
I kdyby v dosavadních rozhodnutích byl uveden odkaz na pokyny společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“) (28), upřesnila Komise ve svém sdělení o restrukturalizaci v bodě 49, že všechny státní podpory, které jí byly oznámeny do 31. prosince 2010 včetně budou prověřovány na základě sdělení o restrukturalizaci a ne na základě pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(70)
S ohledem na trvající zranitelnost německého bankovního sektoru došla Komise k závěru, že možná likvidace jedné z největších spořitelen v Německu kvůli […] by bývala měla systémové následky a následně by ohrozila finanční stabilitu Německa.
(71)
Pro posouzení, zda finanční podpora spořitelny je, jakožto podpora na restrukturalizaci udržující finanční stabilitu, slučitelná s vnitřním trhem, se jako právní základ použije čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
8.2.2 Slučitelnost podpory na restrukturalizaci s vnitřním trhem
(72)
Podle ustanovení sdělení o restrukturalizaci zaprvé musí z restrukturalizačního plánu pro zvýhodněnou finanční instituci plynout, že je schopna obnovit svoji dlouhodobou rentabilitu. Zadruhé, podpora musí být omezena na nezbytné minimu; dále se musejí jak zvýhodněná finanční instituce, tak i její podílníci na restrukturalizaci co nejvíce podílet z vlastních zdrojů. Zatřetí musejí být přijata opatření, aby se omezila narušení hospodářské soutěže skrze umělou podporu tržní síly zvýhodněné finanční instituce a aby byla zaručena existence bankovního sektoru, jehož fungování je určováno hospodářskou soutěží. Dále je třeba zvážit otázky kontroly a procesní aspekty.
i) Obnovení dlouhodobé rentability
(73)
Německo předalo komplexní a podrobný plán restrukturalizace s kompletními údaji k obchodnímu modelu spořitelny, jak se stanoví v bodech odůvodnění 9 až 11 sdělení o restrukturalizaci. V plánu restrukturalizace jsou uvedeny také příčiny finančních obtíží spořitelny.
(74)
Obchodní model stanoví nové strategické zaměření na hlavní obor činnosti tradiční regionální spořitelny. Spořitelna se bude koncentrovat na služby typické pro maloobchodní finanční instituci pro své tradiční zákaznické segmenty v hospodářském prostoru Kolín nad Rýnem-Bonn, tj. soukromé zákazníky, MSP jakož i menší průmyslové zákazníky a institucionální zákazníky. Spořitelna se tudíž bude zaměřovat na oblasti obchodní činnosti podle stanov a svoje hlavní kompetence a stáhne se z oblastí, které způsobily její finanční obtíže. Spořitelna v budoucnosti nebude provádět žádné obchody na vlastní účet, zcizí dceřiné společnosti, které nepatří k hlavnímu oboru činnosti a nebude provádět žádné investice do SAA- a ABS-portfolií. Podle názoru Komise je nový obchodní model koherentní a dlouhodobě udržitelný.
(75)
Obtíže spořitelny plynou v zásadě ze třech oblastí: i) záměry regionálního rozvoje, ii) investice do SAA- a ABS-portfolií a iii) majetková účast spořitelny na WestLB.
(76)
Již v roce 2008 začala spořitelna zcizovat, resp. likvidovat dceřiné společnosti, které nepatřily k hlavnímu oboru činnosti a byly činné v oblasti regionálního rozvoje. Je zapotřebí úplné ukončení těchto obchodních činností a toto ukončení je zároveň způsobilé odstranit pochybnosti Komise týkající se oblasti hospodářské soutěže, neboť zcizením je možné vyloučit další ztráty nebo další rizikovou expozici související s dceřinými společnostmi. Dále se tím uvolní nejen kapitál, nýbrž i kapacity managementu, které bude možné využít pro hlavní obor činnosti spořitelny. Kromě toho povedou tato zcizení k redukci rozvahy spořitelny o cca [180-230] mil. EUR ([0-2] %) (29).
(77)
S ohledem na skutečnost, že se u obchodní činnosti dceřiných společností, které mají být prodány městu Kolín nad Rýnem, jedná zejména o výstavbu nemovitostí a služby v oblasti nemovitostí, není podle názoru Komise použití sdělení Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství (sdělení o znehodnocených aktivech) (30) ani nezbytné, ani vhodné. Účetní hodnota těchto dceřiných společností již byla v posledních letech výrazně upravena směrem dolů, aby se přiblížila jejich tržní hodnotě. Prodej dceřiných společností by proto pro spořitelnu neměl znamenat velké ztráty. Kromě toho je díky příslibu Německa, že spořitelna prodá dceřiné společnosti za tržní cenu, která bude též určena nezávislým znalcem, zaručeno, že prodeje nebudou spojeny s dalšími státními podporami.
(78)
Dalšími příčinami finančních obtíží spořitelny byla ABS- a SAA-portfolia. Tyto investice byly již výrazně sníženy. Spořitelna svoji účast v těchto portfoliích úplně ukončí do roku 2014. Exit z tohoto portfolia je nezbytným krokem pro realizaci nové strategie spořitelny, neboť tyto investice již neodpovídají novému obchodnímu modelu spořitelny. Současná účetní hodnota zbývajících aktiv v ABS- a SAA-portfoliu odpovídá celkově jejich tržní hodnotě, a proto je zbývající riziková expozice u těchto portfolií omezená a neohrožuje životaschopnost spořitelny.
(79)
Konečně je zbývající riziko spořitelny ve spojení s její majetkovou účastí na WestLB, která vedla ke ztrátám ve výši […] mil. EUR, omezené a zajištěné tichými rezervami v investičním portfoliu RSGV. Příspěvek spořitelny [k …] poplyne pouze z budoucích čistých příjmů, a proto tato příspěvková povinnost dlouhodobou rentabilitu spořitelny neohrozí. Kromě toho hodnotí Komise jako pozitivní, že příspěvky [k …] budou moci být placeny teprve poté, co bude vyplacena odměna státního kapitálu v souladu s podmínkami rekapitalizace.
(80)
Komise konstatuje, že slabiny vedení spořitelny již byly předmětem cílených zlepšovacích opatření ze strany spořitelny a bude tomu tak i nadále. Změna vlastnické struktury a zavedení hlasování kvalifikovanou většinou realizované v roce 2005 v souvislosti se sloučením Stadtsparkasse Köln a Sparkasse Bonn zaručují, že politické zájmy vlastníků nebudou kladeny nad hospodářské zájmy spořitelny. Dále budou umožněna zlepšení týkající se odpovědnosti vrcholového managementu a to skrze změny složení a počtu členů orgánů spořitelny a způsobu jejich usnášení. Silněji soustředěná odpovědnost a vyšší podíl [externích …] členů, kteří nepocházejí z politických kruhů, v orgánech spořitelny umožní větší transparenci a efektivnost při přijímání rozhodnutí. Tato opatření řeší - ve spojení se změněnou vlastnickou strukturou - příčiny obtíží spořitelny, takže riziko, že se spořitelna bude znovu účastnit politicky motivovaných záměrů, které jsou v rozporu s hospodářskými zájmy spořitelny, je minimální. Kromě toho se zdá, že novelizovaný zákon o spořitelnách dostatečně zaručuje nezávislost vedení spořitelny. Důkazy předložené spořitelnou, že se od roku 2004 již neúčastnila nových politicky motivovaných záměrů, ukazují, že provedená opatření fungují. Celkově je nový kodex Corporate Governance v souladu s výsledky, které byly dosaženy ve srovnatelných případech (31). Provedené a přislíbené změny Corporate Governance spořitelny, mohou proto být považovány za přiměřený a dostatečný příspěvek k znovuobnovení její dlouhodobé rentability.
(81)
Podle názoru Komise splňuje plán restrukturalizace spořitelny podmínky bodů 9 a 12 až 15 sdělení o restrukturalizaci: musí z něj být patrné, jak finanční instituce co nejdříve obnoví dlouhodobou rentabilitu bez státní podpory. Kromě toho musí být finanční instituce schopna vytvářet přiměřenou rentabilitu vlastního kapitálu a současně nést všechny náklady své běžné obchodní činnosti a splňovat příslušná regulatorní kriteria.
(82)
Spořitelna předala finanční projekce pro období 2008-2014 s údaji o jejích příjmech, nákladech, snižování hodnoty, ziscích a kapitálových pozicích. Podle názoru Komise vychází základní scénář z realistických makroekonomických předpokladů. Spořitelna vychází z toho, že od roku 2010 bude dosahovat zisků a od té doby bude po celé období restrukturalizace postupně zlepšovat svoje výsledky hospodaření za hospodářské období. Podle prognóz bude rentabilita vlastního kapitálu činit v roce 2014 zhruba [9-10] %, což je za normálních tržních podmínek přiměřený výsledek pro maloobchodní finanční instituci. Od roku 2013 bude kromě toho spořitelna platit plnou odměnu za opatření podpory. Kapitálové kvóty spořitelny budou i nadále výrazně nad minimálními kapitálovými požadavky; pro rok 2014 má kapitálová kvóta tier-1 činit [8-9] % (oproti 6,1 % v roce 2009).
(83)
Kromě toho spořitelna prokázala, že by byla schopna přežít i v pesimistickém scénáři. Předpoklady, na nichž je založen pesimistický scénář, byly přiměřené. Ze zátěžového testu vyplynulo, že výsledky spořitelny budou nad regulatorními kapitálovými kvótami, a proto tudíž plní i podmínky bodu 13 sdělení o restrukturalizaci. Z citlivostní analýzy dále plyne, že spořitelna by byla schopna překonat i možnou budoucí výraznou změnu úrokových sazeb.
(84)
Spořitelna kromě toho předložila strategii pro předčasné částečné splacení státních kapitálových injekcí. Toto částečné splacení by mělo být možné, aniž by byla dotčena kapitálová základna spořitelny, neboť kvóta tier-1 spořitelny se předpokládá ve výši [6-7] % pro rok 2010 a podle základního scénáře by v dalších letech měla být vyšší. I podle pesimistického scénáře by měla být nad regulatorními požadavky. Pro předčasné částečné splacení není ani pro spořitelnu ani pro jiné podniky, které se na transakci podílejí, zapotřebí dodatečné podpory. Zaprvé by Förderungsgesellschaft nebyla v lepší situaci s ohledem na stanovení kupní ceny za první tranší ve výši 150 mil. EUR požitkových listů, což v zásadě odpovídá cash flow společnosti Förderungsgesellschaft, které by obdržela, pokud by si kapitálový nástroj ponechala. Zadruhé k transferu dochází mezi dvěma veřejnými subjekty. Dále s ohledem na skutečnost, že nástroj, který má být přeměněn na kapitál tier-1, již byl kvalifikován jako státní podpora a že spořitelna po této přeměně zaplatí stejně vysokou odměnu Zweckverbandu, není podle názoru Komise s přeměnou spojena žádná další státní podpora. Konečně bude zpětný odkup druhé tranše ve výši 150 mil. EUR spořitelnou v zásadě také odpovídat cash flow Förderungsgesellschaft, který by získala, pokud by si nástroj ponechala.
(85)
Komise proto došla k závěru, že restrukturalizační plán předložený spořitelnou splňuje kritéria sdělení o restrukturalizaci ohledně obnovení dlouhodobé rentability, a tudíž odstraňuje všechny pochybnosti Komise uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení, které se týkaly soutěžního práva.
ii) Vlastní příspěvek/sdílení nákladů
(86)
Podle sdělení o restrukturalizaci by se finanční instituce a jejich vlastníci měli na restrukturalizaci co nejvíce podílet z vlastních zdrojů, aby se zajistilo omezení podpory na nezbytné minimum. Za tímto účelem mohou být např. prodána aktiva finanční instituce. Dále by vlastníci měli podle možnosti ztráty finanční instituce absorbovat. Díky závazkům, které podstoupila spořitelna, se dosáhne toho, že budou využity vlastní zdroje a že se soukromí investoři, kteří drží hybridní kapitál spořitelny, budou na restrukturalizaci podílet.
(87)
Z restrukturalizačního plánu neplyne, že by státní podpora šla nad rámec nákladů spojených s obnovením rentability. Poskytnutá podpora má zaručit, že spořitelna bude podle základního scénáře disponovat přiměřenými kapitálovými rezervami a podle pesimistického scénáře bude splňovat regulatorní požadavky na podíl vlastního kapitálu.
(88)
Komise poznamenává, že spořitelna provádí opatření zaměřená na snižování nákladů, a skrze takto získané interní prostředky sama přispívá k nákladům na restrukturalizaci. Tato opatření povedou na konci období restrukturalizace ke snížení ročních nákladů o [25-35] mil. EUR (zhruba [5-8] % celkových nákladů v roce 2009).
(89)
Kromě toho budou prodejem rentabilních dceřiných společností, které nepatří k hlavnímu oboru činnosti, získány výnosy, které budou moci být použity k financování nákladů na restrukturalizaci.
(90)
Spořitelna nemůže pozastavit nebo odložit výplatu kuponů hybridních kapitálových nástrojů, pokud v určitém roce dosáhne zisku. Avšak majitelé hybridních kapitálových nástrojů také absorbují ztráty spořitelny, pokud to bude možné, neboť výplata kuponů u hybridního kapitálu byla pozastavena, resp. nominální hodnota hybridního kapitálu byla snížena skrze účast na ztrátách spořitelny. Komise je proto názoru, že se po investorech do hybridního kapitálu žádá co největší sdílení nákladů, a tím jsou splněny požadavky sdělení o restrukturalizaci, pokud jde o příspěvek soukromých investorů k nákladům na restrukturalizaci.
(91)
Podle bodu 24 sdělení o restrukturalizaci může být přiměřené rozdělení nákladů zaručené také přiměřenou odměnou státní podpory. Podle názoru Komise je odměna stanovená v rámci opatření na rekapitalizaci ve spojení s jinými, již popsanými opatřeními k rozdělení nákladů, přiměřená. Díky očekávaným ziskům bude spořitelna schopna zaplatit odměnu za kapitál poskytnutý státem a vyplácet kupony podle ustanovení upravujících rekapitalizaci, a sice od roku 2011 u požitkových listů a od roku 2013 u tichého vkladu poté, co byl doplněn jmenovitý kapitál těchto nástrojů. Úroky u požitkových listů držených státem se budou kumulovat [2-6] let a kapitál snížený skrze účast na ztrátě bude u obou rekapitalizačních nástrojů znovu doplněn. Podle finančních projekcí obsažených v základním scénáři získá stát úroky nezaplacené u požitkových listů a sníženou jmenovitou hodnotu obou nástrojů později zpět.
(92)
Proto je třeba zastávat názor, že restrukturalizační plán předložený Německem stanoví dostatečný vlastní příspěvek k restrukturalizaci, a tím odstraňuje pochybnosti týkající se práva hospodářské soutěže uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení.
iii) Opatření omezující narušení hospodářské soutěže
(93)
Podle sdělení o restrukturalizaci musí restrukturalizační plán stanovit opatření k omezení narušení hospodářské soutěže a k zaručení finančního sektoru, který je charakterizován hospodářskou soutěží. Kromě toho musí vyřešit problém morálního hazardu a zaručit, že státní podpora nebude použita k financování protisoutěžního chování.
(94)
Soubor opatření dostatečným způsobem řeší problém morálního hazardu. Spořitelna se zavázala k rozsáhlému zcizení rentabilních podniků, které nesouvisejí s hlavním oborem podnikání. Mezi ně patří majetkové účasti na těchto velkých […] spořitelny: […], […], RW Holding AG, S ProFinanz Versicherungsmakler GmbH, Schufa Holding AG a Neue Leben Pensionsverwaltung AG.
(95)
Německo předložilo podrobný časový plán pro plánovaná zcizení a zavázalo se jmenovat svěřenského správce, který má zaručit, že tyto závazky budou včas realizovány.
(96)
Při nedodržení přislíbeného časového plánu bude pro zcizení jmenován svěřenský správce pro zcizování. V rámci restrukturalizace spořitelny má být její činnost v určitých zákaznických segmentech omezena. Díky plánovaným opatřením získají soutěžitelé přístup k části velkých podnikových zákazníků a institucionálních zákazníků spořitelny. S ohledem na skutečnost, že se jedná o velké podniky, které v zásadě mají přístup ke kapitálovým trhům, pokládá Komise riziko negativního dopadu opatření na reálnou ekonomiku za zanedbatelné.
(97)
Spořitelna dále během provádění restrukturalizačních opatření nominálně sníží svoji bilanční sumu o [15-20] % rizikově vážených aktiv ([15-20] % bilanční sumy) a o [10-15] % při zohlednění budoucího růstu (5 % bilanční sumy). Tohoto snížení má být dosaženo zejména ukončením investic do SAA a ABS, ukončením obchodování na vlastní účet ([6-8] % rizikově vážených aktiv, [6-8] % bilanční sumy) a redukcí velkých úvěrů a zkrácením úvěrových linek institucionálních zákazníků ([5-7] % rizikově vážených aktiv, [5-7] % bilanční sumy).
(98)
S ohledem na výši podpor pro spořitelnu (3,3 % rizikově vážených aktiv) je tato opatření možné považovat s ohledem na redukci velikosti a rozsahu obchodních činností spořitelny za dostatečná. Spořitelna je činná pouze v hospodářském prostoru Kolín nad Rýnem-Bonn, kde má podstatné ([18-23] - [30-35] % podle produktu), nikoliv však dominantní postavení. Kromě toho nebyla spořitelna ve svých klíčových obchodních segmentech nikdy cenovým vůdcem. Dodatečná opatření, jejichž cílem by byla další redukce tržního podílu spořitelny v hlavním oboru činnosti, tj. segmentu soukromých zákazníků, se proto z následujících důvodů nezdají být smysluplná. Hlavní obor činnosti nevedl k problémům spořitelny. Dále Německo dostatečným způsobem prokázalo, že provedení takovýchto dostatečných opatření by bylo obtížné a spojené s nepřiměřeně vysokými náklady, které by negativně ovlivnily ziskovost spořitelny a ohrozily její dlouhodobou rentabilitu. Takováto opatření by měla dále negativní dopad na hlavní obchodní segmenty spořitelny, tedy obchodní činnost s malými a středními podniky a soukromými zákazníky, které však nebyly příčinou obtíží spořitelny. S ohledem na omezené alternativní možnosti financování u těchto skupin zákazníků a na rozhodovací praxi Komise, která je zaměřena na zachování úvěrování reálné ekonomiky, zastává Komise názor, že další omezení obchodní činnosti spořitelny by poškodila její hlavní obchodní činnost, a tím by poškodila jak spořitelnu, tak i trhy, které obsluhuje.
(99)
Komise dále bere na vědomí závazky týkající se chování předložené spořitelnou a Německem. Tyto závazky zahrnují zákaz cenového vůdcovství a zákaz využívat státní podporu pro reklamu, takže spořitelna nemůže využít podporu pro financování protisoutěžního tržního chování. V souladu s bodem 40 sdělení o restrukturalizaci zaručuje dále zákaz převzetí, že státní podpora nebude použita pro převzetí soutěžitelů.
(100)
Je možné dojít k závěru, že druh a rozsah opatření navrhovaných spořitelnou je dostatečný a přiměřený, aby zamezil případným narušením hospodářské soutěže. Restrukturalizační plán spořitelny proto splňuje ustanovení sdělení o restrukturalizaci týkající se rentability, sdílení nákladů a opatření k zmírnění narušení hospodářské soutěže a odstraňuje pochybnosti uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení.
8.2.3 Kontrola
(101)
Podle oddílu 5 sdělení o restrukturalizaci musejí být pravidelně předkládány zprávy, aby Komise mohla zkontrolovat, zda je restrukturalizační plán řádně prováděn. Německo jmenuje svěřenského správce pro kontrolou, který bude každých šest měsíců předkládat kontrolní zprávu. První zprávu je třeba předložit v únoru 2011. Podle názoru Komise je tedy zaručena řádná kontrola provádění restrukturalizačního plánu.
(102)
Restrukturalizační plán popsaný v oddíle 4 tohoto rozhodnutí je v souladu s čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
9. ZÁVĚR
(103)
Restrukturalizační opatření jsou způsobilá umožnit spořitelně znovuobnovení její dlouhodobé rentability, jsou dostatečná, pokud jde o sdílení nákladů, a vhodným způsobem a přiměřeně brání účinkům uvedených opatření podpory, která by poškozovala hospodářskou soutěž. Z tohoto důvodu odpovídá restrukturalizační plán podle názoru Komise kritériím sdělení o restrukturalizaci, takže opatření restrukturalizace mohou být považována za slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU. Kapitálové injekce proto mohou být povoleny v souladu s restrukturalizačním plánem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podpora na restrukturalizaci poskytnutá společnosti Sparkasse KölnBonn jejími veřejnými podílníky je státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
S výhradou provedení restrukturalizačního plánu a dodržení závazků uvedených v přílohách I, II a III je podpora slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 29. září 2010.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 29 de septiembre de 2010
relativa a la ayuda estatal C 32/09 (ex NN 50/09) de Alemania para la reestructuración de la Sparkasse KölnBonn
[notificada con el número C(2010) 6470]
(El texto en lengua alemana es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2011/526/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 108, apartado 2,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Después de haber emplazado a los Estados miembros y otros interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con los artículos citados (1),
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
(1)
Alemania notificó las medidas el 21 de octubre de 2009.
(2)
En su Decisión de 4 de noviembre de 2009 (2) (en lo sucesivo, «la Decisión de incoación») la Comisión llegó a la conclusión preliminar de que las medidas de recapitalización de la Sparkasse KölnBonn (en lo sucesivo, «la Sparkasse») constituyen ayuda estatal; por otra parte, la Comisión cuestionaba que las medidas pudieran considerarse compatibles con el mercado interior con arreglo al artículo 107, apartado 3, del TFUE. Además, la Comisión exigió a las autoridades alemanas que presentaran un plan de reestructuración.
(3)
El 6 de enero de 2010 se publicó la Decisión de incoación en el Diario Oficial de la Unión Europea, por la que se invitaba a todos los interesados a presentar sus observaciones.
(4)
El 11 de febrero de 2010, Alemania comunicó el plan de reestructuración, que se discutió en varias reuniones y teleconferencias entre diciembre de 2009 y septiembre de 2010.
(5)
Alemania transmitió información adicional y actualizaciones del plan de reestructuración el 15 de enero de 2010, el 10, 12 y 24 de febrero de 2010, el 10 y el 26 de marzo de 2010, el 21 y el 28 de mayo de 2010, el 8 y el 11 de junio de 2010, el 23 de julio de 2010 así como el 10 y el 23 de agosto de 2010. La versión definitiva del plan de reestructuración se presentó el 1 de septiembre de 2010.
2. DESCRIPCIÓN DE LA ENTIDAD FINANCIERA BENEFICIARIA
(6)
La Sparkasse KölnBonn es una caja de ahorros alemana. Se creó en 2005 como resultado de la fusión de la Stadtsparkasse Köln y de la Sparkasse Bonn, cuyas respectivas instituciones de tutela (organismos públicos responsables de la Sparkasse, en lo sucesivo denominados «los propietarios») eran los ayuntamientos de Colonia y Bonn. El ayuntamiento de Colonia tiene una participación indirecta del 70 % en la nueva entidad financiera y el ayuntamiento de Bonn del 30 %. Desde la fusión, la institución de tutela de la Sparkasse es la asociación Zweckverband Sparkasse KölnBonn (en lo sucesivo, denominada «Zweckverband»). La Zweckverband es un organismo de Derecho público en el que el ayuntamiento de Colonia tiene una participación indirecta del 70 % y el ayuntamiento de Bonn del 30 %.
(7)
A finales de 2008, la Sparkasse era la segunda caja de ahorros en importancia de Alemania, con un total de balance de 31 000 millones EUR. La Sparkasse KölnBonn tenía entonces una calificación Aa2 en Moody’s. El 15 de marzo de 2010, su calificación descendió a A1.
(8)
La Sparkasse presta servicios bancarios a clientes particulares (banca minorista) y empresas (banca comercial). Además, la entidad se dedica, con una orientación regional, a la financiación de proyectos, al negocio de mercado de capitales así como a otros ámbitos del sector de las finanzas como la gestión de activos.
(9)
La Sparkasse ejerce su actividad empresarial exclusivamente en la región económica de Colonia-Bonn, en la que en 2008 tenía una cuota de mercado de aproximadamente el [30-35] (3) % en depósitos de clientes particulares, en el sector de créditos a clientes particulares de aproximadamente el [20-25] % y a clientes empresariales del [15-20] % (4).
3. MEDIDAS DE AYUDA
(10)
La dotación de capital de la Sparkasse se reforzó con un total de 650 millones EUR, a saber:
i)
mediante la emisión de derechos de participación en beneficios (Genussrechte) a finales de 2008, y
ii)
mediante una participación sin voto (Stille Einlage) a comienzos de 2009.
3.1. Derechos de participación en beneficios
(11)
En diciembre de 2008, la Rheinische Sparkassen-Förderungsgesellschaft (denominada en lo sucesivo «Förderungsgesellschaft») suscribió derechos de participación emitidos por la Sparkasse por un importe total de 300 millones EUR (en dos tramos de 150 millones EUR cada uno).
(12)
La Förderungsgesellschaft es una filial al 100 % de Rheinischen Sparkassen- und Giroverband (denominada en lo sucesivo «RSGV»). La RSGV es un organismo de Derecho público y la asociación de todas las cajas de ahorros establecidas en Renania, que representa a las cajas de ahorros y, por tanto, en definitiva, a los organismos de Derecho público y a sus propietarios (públicos). El objetivo comercial de la Förderungsgesellschaft consiste, según sus Estatutos, en el fomento de las cajas de ahorros miembros de la RSGV. La RSGV puede contribuir al capital de las cajas de ahorros únicamente para fomentar la concesión de créditos y puede suscribir empréstitos.
(13)
El cupón para los derechos de participación en beneficios es del 8 %. Su fecha de vencimiento es el 31 de diciembre de 2013. Desde un punto de vista regulador, los derechos de participación en beneficios son capital de segundo orden (capital complementario).
(14)
Los derechos de participación en beneficios participan de las pérdidas del ejercicio proporcionalmente a la relación que existe entre el capital de los derechos de participación y el resto del capital propio que participa en las pérdidas, y llevan aparejado un derecho de pago de regularización […], es decir, los pagos no efectuados a cuenta de los derechos de participación en beneficios se deben compensar en un plazo de [2-6] años después del vencimiento. Lo mismo ocurre con los pagos para la reposición del importe nominal de los derechos de participación que pudieran haberse reducido por la absorción de una pérdida.
(15)
Para financiar los derechos de participación en beneficios, la Förderungsgesellschaft suscribió dos préstamos con […]. Durante la vigencia de los derechos de participación en beneficios, estos préstamos tendrán un interés fijo anual del [4-5] %. La RSGV garantiza este préstamo en […]; para ello, la RSGV recibirá de la Förderungsgesellschaft una remuneración de la garantía del [1,8-2,5] %.
3.2. Participación sin voto
(16)
El 2 de enero de 2009 y el 27 de febrero de 2009, la Sparkasse y la Zweckverband firmaron contratos para la creación de una sociedad de participación sin voto (Stille Gesellschaft) por un importe total de 350 millones EUR; el primer tramo, por un importe de 300 millones EUR, se desembolsó el 2 de enero de 2009 y el segundo, por un importe de 50 millones EUR, el 1 de abril de 2009. La participación sin voto es una estructura en la que el inversor no adquiere derecho a voto pero percibe una remuneración. La participación sin voto es perpetua y está contabilizada como capital de primer orden (capital básico) de la Sparkasse. El titular de la participación sin voto es la Zweckverband.
(17)
Para financiar la participación sin voto, la Zweckverband suscribió un préstamo de 300 millones EUR para el primer tramo. El 50 % de dicho préstamo fue facilitado por […] y el otro 50 % por […]. La Zweckverband abona por el mismo una remuneración de Euribor a doce meses más [0,7-1,1] %. El segundo tramo de 50 millones EUR se refinanció con ayuda de un préstamo de […] con una remuneración de Euribor más [0,7-1,1] %. Para el préstamo de la Zweckverband ni el ayuntamiento de Colonia ni el de Bonn otorgaron garantías especiales; sin embargo, según los Estatutos de la Zweckverband, ambos ayuntamientos tienen una responsabilidad estatutaria ilimitada por el pasivo de la Zweckverband.
(18)
La Sparkasse pagó por la participación sin voto una remuneración de Euribor a doce meses más 7,25 %. El importe de la remuneración se fijó con arreglo a una fairness opinion del Deutsche Bank. Los pagos de la remuneración están vinculados al beneficio contable y no se efectúan si la Sparkasse no tiene beneficios en el ejercicio. Se descarta un pago cuando el coeficiente de fondos propios en el momento de su vencimiento sea inferior al 9 % y el pago ocasionaría o aumentaría el déficit en el ejercicio correspondiente. En caso de que no se efectúe el pago, no hay obligación de pagar posteriormente el importe no percibido. La participación sin voto absorbe además pérdidas del ejercicio proporcionalmente al capital total que participa en las pérdidas.
4. PLAN DE REESTRUCTURACIÓN
(19)
Según el plan de reestructuración, la Sparkasse se centrará en su modelo empresarial estatutario de caja de ahorros regional. La institución financiera se concentrará en la prestación de los servicios habituales a sus segmentos de clientes tradicionales, es decir, clientes particulares y PYME, y se retirará de otras actividades tales como las actividades por cuenta propia o inversiones en productos estructurados y cederá las filiales que no formen parte de las actividades fundamentales. Además, la Sparkasse reducirá significativamente sus gastos administrativos.
4.1. Descripción del plan de reestructuración
(20)
La Sparkasse se centrará en los servicios a clientes de la zona de Colonia-Bonn de los segmentos de clientes particulares, banca privada, PYME, clientes empresariales e institucionales. En el segmento de los clientes empresariales, la Sparkasse se concentrará en clientes con un volumen de negocios anual inferior a 250 millones EUR.
(21)
La Sparkasse reducirá sus principales riesgos de crédito, entre otras cosas, reduciendo líneas de crédito, solicitando garantías adicionales y transfiriendo créditos a otras entidades financieras. En el segmento de los clientes empresariales, la Sparkasse ya ha logrado reducir sus riesgos de créditos en 551,5 millones EUR; para finales de 2013 el riesgo de crédito inicial de 2 800 millones EUR (situación en 2008) se reducirá otros [900-1 100] millones EUR. Además, para finales de 2013, por medio de los mismos instrumentos de fondos propios (véase el anexo I, punto 4), el riesgo de crédito concedido a instituciones no vinculadas a la región de Colonia-Bonn se reducirá [800-900] millones EUR.
(22)
La Sparkasse ya ha reducido su cartera de actividades por cuenta propia de los 550 millones EUR iniciales a los actuales [20-23] millones EUR y la liquidará totalmente. En adelante, se abstendrá de cualquier actividad por cuenta propia y contempla la posibilidad de renunciar a su calidad de institución que gestiona una cartera de negociación de manera que ejerza las actividades por cuenta propia restantes de alcance limitado como actividad de la cartera de inversión. Estas se limitarán a determinados productos y no podrán exceder una determinada exposición crediticia diaria (exposición a los precios de mercado [3-5] millones EUR; véase el anexo I, punto 2).
(23)
Una de las causas principales de las pérdidas de la Sparkasse en el año 2008 fueron sus inversiones en las denominadas carteras ABS y de asignación estratégica de activos («SAA»). En el momento de la compra de la cartera ABS, la Sparkasse adquirió activos diversificados desde el punto de vista geográfico (5) y predominantemente de calificación AAA, entre otros RMBS (6), CDO (7), CMBS (8), ABS (9) y CLO (10). A finales de 2007, la cartera ABS ascendía a 1 005 millones EUR en la contabilidad de la Sparkasse. La cartera SAA es una cartera diversificada de activos gestionada a través de fondos especiales, constituida principalmente de participaciones internacionales en el capital, REIT (11) y de préstamos (incluidos activos de alto rendimiento [(«high yield») y de mercados emergentes]. A finales de 2007, esta cartera ascendía a 2 200 millones EUR en la contabilidad de la Sparkasse. A pesar de los esfuerzos de la Sparkasse por diversificar las carteras ABS y SAA, la crisis financiera produjo una depreciación considerable en estas carteras. En 2008 la Sparkasse tuvo que proceder a la amortización de 249 millones EUR (12), esencialmente imputable a estas dos carteras; en 2007 ya había tenido que contabilizar amortizaciones por importe de 108 millones EUR.
(24)
De acuerdo con su plan de reestructuración, las carteras ABS y SAA no presentaban para la Sparkasse inversiones con el perfil de riesgo de una caja de ahorros tradicional y su reorientación estratégica hacia las actividades fundamentales. Por tanto, la Sparkasse decidió desprenderse totalmente de estos compromisos o reducirlos para 2014. En marzo de 2008, la Sparkasse redujo sus inversiones SAA a la mitad, para así reducir su riesgo. En 2009 hubo otras enajenaciones que hicieron posible reducir la cartera SAA a 468 millones EUR (a 30 de septiembre de 2009). El impacto de la cartera ABS restante (con un volumen nominal de 970 millones EUR a 30 de septiembre de 2009) en el balance de la Sparkasse se absorberá en 2010 mediante la correspondiente prevención de riesgos y cobertura. En [2012-2014] se venderá el resto de la cartera.
(25)
La Sparkasse ha empezado a aplicar un vasto programa de reducción de gastos, que incluye reducción de personal, optimización del funcionamiento interno y el cierre de 22 filiales (de un total de 131) para mediados de 2011. De esta forma, sus costes administrativos se reducirán paulatinamente de aquí a 2014 un [5-8] % (13).
(26)
Alemania se compromete a que la Sparkasse respete las restricciones en cuanto al pago de cupones (anexo I, punto 7), la publicidad (anexo I, punto 9) y la prohibición de llevar a cabo adquisiciones (anexo I, punto 8), así como la prohibición de liderazgo en materia de precios. Indica que, de aquí a finales de 2014, la Sparkasse no ofrecerá precios más bajos para depósitos e hipotecas que el competidor con los mejores precios de entre los diez mayores competidores (para los depósitos, en términos de cuota de mercado en el mercado de referencia en la región de Colonia/Bonn y para las hipotecas, la cuota de mercado en nuevas operaciones en la República Federal de Alemania; véase el anexo I, punto 5).
4.2. Reestructuración de las filiales
(27)
La Sparkasse quiere reducir un tercio su cartera de filiales. A 31 de diciembre de 2008, el valor contable de las empresas vinculadas ascendía a 635 millones EUR en la contabilidad de la Sparkasse; para finales de 2009 se vendieron o liquidaron [20-40] millones EUR y están previstas otras cesiones por importe de [180-250] millones EUR. Al aplicar esta medida, la Sparkasse persigue dos objetivos, en función del tipo de filial. En primer lugar, mediante la cesión de filiales que no pertenezcan a las actividades fundamentales (14), que se dedican a proyectos de desarrollo regional o municipal o a proyectos de construcción de viviendas sociales, se reducirá la exposición crediticia y la vulnerabilidad de la Sparkasse. En segundo lugar, las ganancias obtenidas de la venta de participaciones en entidades que solo están relacionadas indirectamente con la Sparkasse se destinarán a financiar su plan de reestructuración. La lista completa de las filiales que se cederán figura en el anexo I, puntos 10 y 13.
(28)
Entre estas últimas están las participaciones en las empresas RW Holding AG, S ProFinanz Versicherungsmakler GmbH, Schufa Holding AG y neue leben Pensionsverwaltung AG. Estas participaciones ya se han vendido y han producido unos ingresos de aproximadamente [25-35] millones EUR en total.
(29)
De algunas filiales con un valor de venta de aproximadamente [70-100] millones EUR la Sparkasse solo espera un interés escaso de compradores privados terceros debido al tipo de empresa. Este escaso interés es achacable a que se trata, ante todo, de pequeñas empresas que, en colaboración con el ayuntamiento de Colonia, se dedican a la vivienda social y al desarrollo regional, o a su estructura de propiedad, dominada por dicho ayuntamiento. Por tanto, la Sparkasse está considerando ceder estas actividades al [ayuntamiento de Colonia o a una sociedad vinculada al mismo]. La operación se realizaría a precio de mercado, fijado por un experto independiente. Los activos de las filiales que se cedan al ayuntamiento de Colonia están relacionados fundamentalmente con actividades inmobiliarias.
(30)
En el curso de la ejecución del plan de reestructuración, la Sparkasse reducirá sus activos ponderados en función del riesgo [2 000-5 000] millones EUR hasta los [15 000-20 000] millones EUR (es decir un [15-20] %). (El crecimiento de las actividades fundamentales durante la fase de reestructuración no se tiene en cuenta). Si se tiene en cuenta el crecimiento de las actividades fundamentales, la supresión de los activos ponderados en función del riesgo representará el [10-15] % hasta 2014. El […] de la Sparkasse Köln se reducirá [4 000-6 000] millones EUR nominales hasta los [20 000-30 000] millones EUR (es decir, aproximadamente un [15-20] %). (El crecimiento de las actividades fundamentales durante la fase de reestructuración no se tiene en cuenta). Si se tiene en cuenta el crecimiento de las actividades fundamentales, las medidas de reestructuración llevarán a una reducción de los activos del 5 %.
4.3. Recuperación de la viabilidad en la hipótesis de base y en la hipótesis de estrés
(31)
Alemania ha elaborado una hipótesis de base y una hipótesis de estrés para demostrar que la Sparkasse está en condiciones de recuperar su viabilidad a largo plazo.
(32)
En la hipótesis de base, las proyecciones financieras se basan en supuestos que se ajustan a las previsiones para Alemania efectuadas por instituciones económicas reconocidas. Se prevé que el crecimiento del PIB durante el período total de reestructuración se mantendrá en el mismo nivel moderado y que la tasa de desempleo seguirá subiendo hasta 2011 para a continuación descender paulatinamente. Para 2010 se espera que la desfavorable situación debida a los bajos tipos de interés actuales mejore y se mantenga estacionaria durante el resto del período de reestructuración.
(33)
Según el cuadro 1, en la hipótesis de base, la Sparkasse volvería a ser rentable en 2010 y sus resultados seguirían mejorando hasta 2014. Para 2014 se estima un rendimiento de capital propio (ROE) del [9-10] %. En el gráfico 1 figuran las cifras principales de la Sparkasse para los ejercicios 2008-2014
Cuadro 1
Sparkasse KölnBonn - Beneficios antes de impuestos 2010-2014 (hipótesis de base)
Año
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Hipótesis de base
- 98,8
[5-10]
[80-100]
[125-150]
[150-175]
[200-225]
Gráfico 1
Cifras de la Sparkasse KölnBonn para 2008-2014 (hipótesis de base)
Indicadores
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
APR (15) (en miles millones EUR)
20,2
19,1
[17,5-20]
[…]
[…]
[…]
[15-20]
Coef. primer orden (16)
6,4 %
(5,5 %)
6,9 %
(6,1 %)
[7-8] %
([6-7] %)
[8-9] %
([7-8] %)
[8-9] %
([7-8] %)
[8-9] %
([7-8] %)
[8-10] %
([8-9] %)
ROE
- 13,5 %
- 6,5 %
[0-3] %
[4-6] %
[7-9] %
[7-9] %
[9-10] %
CIR
73,0 %
70,0 %
[65-75] %
[60-70] %
[55-65] %
[50-60] %
[50-60] %
FTE
3 824
3 672
[3 500-3 750]
[3 250-3 500]
[3 000-3 250]
[3 000-3 250]
[2 750-3 000]
(34)
En la hipótesis de estrés, las hipótesis macroeconómicas suponen que la crisis financiera durará hasta 2011 y habrá una ligera recuperación en 2012. En la hipótesis de estrés, a diferencia de en la hipótesis de base, se prevén dos años más de tipos de interés bajos desfavorables.
(35)
En la hipótesis de estrés se espera que la Sparkasse vuelva a ser rentable en 2012 y después mejore sus resultados de forma continuada hasta 2014. Para 2014 se estima un rendimiento de capital propio (ROE) del [10-12,5] %. Según la hipótesis de estrés, los coeficientes de capital de la Sparkasse y del grupo consolidado en su conjunto durante la totalidad de la fase de reestructuración se mantendrán claramente por encima de los requisitos mínimos reglamentarios. En el cuadro 2 y en el gráfico 2 figuran las cifras principales de la Sparkasse KölnBonn para los años 2008-2014 en la hipótesis de estrés.
Cuadro 2
Sparkasse KölnBonn - Beneficios antes de impuestos 2010-2014 (hipótesis de estrés)
Año
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Hipótesis de estrés
- 98,8
- [125-150]
- [25-50]
[50-75]
[125-150]
[175-200]
Gráfico 2
Cifras de la Sparkasse KölnBonn para 2008-2014 (hipótesis de estrés)
Indicadores
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
APR (17) (en miles millones EUR)
20,2
19,1
[17-20]
[17-19]
[17-19]
[17-19]
[16-18]
Coef. primer orden (18)
6,4 %
(5,5 %)
6,9 %
(6,1 %)
[6-7] %
([5-6])
[6-7] %
([6-7])
[6-7] %
([6-7])
[6-7] %
([6-7])
[7-8] %
([6-7])
ROE
- 13,5 %
- 6,5 %
- [8-9] %
- [1-3] %
[3-5] %
[8-10] %
[10-12] %
CIR
73,0 %
70,0 %
[70-75] %
[65-70] %
[60-65] %
[55-60] %
[50-55] %
FTE
3 824
3 672
[3 500-3 750]
[3 250-3 500]
[3 000-3 250]
[3 000-3 250]
[2 750-3 000]
(36)
Puesto que los bajos tipos de interés a corto plazo actuales constituyen el principal obstáculo a los ingresos de la Sparkasse, se ha efectuado otro análisis de sensibilidad de los tipos de interés (hipótesis 1: movimiento al alza de la curva de interés de 100 puntos básicos; hipótesis 2: movimiento al alza de 50 puntos básicos). El análisis confirmó que unos tipos de interés que siguieran aumentando serían beneficiosos para la rentabilidad de la Sparkasse, mientras que si los tipos de interés disminuyeran, disminuiría su rentabilidad; un descenso lineal de los intereses a corto plazo de 50 puntos básicos produciría una reducción de los beneficios de [20-25] millones EUR anuales. En general, del análisis de sensibilidad presentado por Alemania se deduce que la vulnerabilidad de la Sparkasse a un fuerte impacto de los tipos de interés es limitada.
4.4. Gobernanza empresarial
(37)
De la información facilitada por Alemania se desprende que las inversiones realizadas por motivos políticos que han contribuido a los problemas de la Sparkasse se decidieron en el período 1997-2004, es decir, antes de la fusión en 2005 de la Stadtsparkasse Köln con la Sparkasse Bonn que dio lugar a la actual Sparkasse y con arreglo a otra base jurídica, determinada fundamentalmente por la Ley de Cajas de Ahorros de Renania del Norte-Westfalia (19). Entre tanto, la gobernanza empresarial de la Sparkasse ha mejorado.
(38)
Debido a los cambios en la estructura de la institución pública responsable tras la fusión de 2005 entre ambas cajas de ahorros, para las decisiones importantes en la Zweckverband es necesaria una mayoría cualificada de votos de los accionistas; la mayoría cualificada se fijó en el 85 %, por lo que supera las participaciones de cualquiera de los dos ayuntamientos.
(39)
El número y el tamaño de los órganos de la Sparkassen se ha reducido; el tamaño del Consejo de administración y del Consejo de dirección se ha reducido considerablemente (20). El Comité de participación, compuesto por tres miembros del Consejo de dirección, que anteriormente estaba habilitado en la antigua Stadtsparkasse Köln para tomar decisiones preliminares sobre inversiones en filiales, fue disuelto. La responsabilidad de la política de inversiones en materia de participaciones de capital, que debe examinarse con arreglo a criterios económicos, se transfirió al Consejo de dirección. Todas las nuevas inversiones de la Sparkasse deben además ser autorizadas por el Consejo de administración.
(40)
Para tener en cuenta la modificación de la Ley de Cajas de Ahorros, la Sparkasse tuvo que constituir un Comité de riesgos y un Comité de auditoría y dotarlos de amplias competencias de control. Además, la Ley prevé que los miembros del Consejo de administración posean las cualificaciones necesarias para evaluar y controlar la actividad de una caja de ahorros. El Consejo de dirección es el único responsable de la gestión de la Sparkasse y no está supeditado a las instrucciones del Consejo de administración o de los accionistas.
(41)
Además de las mejoras ya efectuadas en la estructura de gobernanza empresarial, la Sparkasse reforzará su gobernanza aumentando el número de miembros independientes (21) del Consejo de administración de los dos actuales a cuatro de un total de dieciocho. A partir del 1 de enero de 2011, el Comité de auditoría contará con siete miembros, en lugar de los nueve anteriores, y el Comité de riesgos con seis, en lugar de los nueve anteriores. El Comité de participación debe estar disuelto para finales de 2011 y el Comité de estrategia para finales de 2010. El Comité de participación perderá importancia automáticamente en cuanto la Sparkasse haya cedido una gran parte de sus filiales. Las funciones del Comité de estrategia las asumirá el Consejo de dirección. Por último, los procedimientos de toma de decisiones relativos a la absorción de empresas se modificarán con el fin de que el Comité de dirección solo pueda adoptar decisiones de participación por unanimidad y, en el caso de participaciones de un importe superior a [2-5] millones EUR de volumen nominal, tras un análisis de diligencia debida o de una evaluación de empresa realizadas con la participación de un experto independiente.
4.5. Instrumentos de capital híbrido
(42)
La Sparkasse posee capital híbrido invertido en inversores independientes (títulos de participación privados) por importe de 224 millones EUR. Según datos facilitados por Alemania, los derechos de participación en beneficios (Genussrechte) y los derechos de participación privados tienen el mismo rango. La participación sin voto está subordinada con respecto a ambos títulos. Como se muestra en el cuadro 3, desde 2008 ya no se han abonado cupones sobre instrumentos híbridos. En 2008 y 2009, los títulos de participación participaron en las pérdidas por importe de 57,4 millones EUR. La participación sin voto y los títulos de participación privados participaron en las pérdidas del año 2009. Desde 2010, se han repuesto los instrumentos de capital híbrido y, a partir de 2011, se recuperarán los pagos de cupones todavía no efectuados hasta 2012. En 2013 todos los instrumentos de capital híbrido volverán a reponerse y todos los pagos de cupones no efectuados serán recuperados, de manera que para cada instrumento se efectuará el pago íntegro del cupón. Puesto que debe efectuarse el pago de cupones si resultan positivos la cuenta de resultados o el balance, la Sparkasse carece de poder discrecional en cuanto a una posible suspensión de los pagos de los cupones si es rentable y se han repuesto las eventuales reducciones de capital nominal.
Cuadro 3
Reparto de beneficios de la Sparkasse KölnBonn para 2009-2014 (hipótesis de base)
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
Beneficios antes de impuestos
- 98,8
[5-10]
[80-100]
[125-150]
[150-175]
[200-225]
Reparto de beneficios en función de los instrumentos de capital
Títulos de la Förderung
Asunción de érdidas
40,6
16,8
0
0
0
0
0
Reposición del capital
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Cupón
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Títulos de participació n privados
Asunción de érdidas
0
12,5
0
0
0
0
0
Reposición del capital
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Cupón
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Participaci ón sin voto
Asunción de érdidas
0
19,5
0
0
0
0
0
Reposición del capital
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Cupón
0
0
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
(43)
Alemania ha garantizado que la Sparkasse -con excepción de sus obligaciones contractuales- no efectuará pagos de cupones sobre el capital híbrido de inversores privados (véase el anexo I, punto 7).
4.6. WestLB
(44)
Otra de las causas de los problemas financieros de la Sparkasse ha sido su participación en WestLB. La Sparkasse incurrió en pérdidas por un total de […] millones EUR puesto que, como miembro de Rheinischen Sparkassen- und Giroverband (RSGV), contribuyó al fondo de reserva constituido como red de seguridad para sus miembros y los bancos de los Estados federados. En el año 2008, el fondo de reserva tuvo que intervenir en las medidas de salvamento para el WestLB. La exposición al riesgo restante es debida a la participación indirecta de la Sparkasse en WestLB y a la responsabilidad indirecta restante en el banco tóxico (bad bank) de WestLB como miembro de la RSGV.
(45)
Aunque la Sparkasse no invirtió directamente en West LB, está expuesta al riesgo por la participación en el mismo de la RSGV, en la que, en cambio, la Sparkasse tiene una participación del 19 %. Según datos facilitados por Alemania, el riesgo de que cualquier empeoramiento del valor contable de la RSGV en relación con WestLB perjudique a la Sparkasse es escaso. En primer lugar, WestLB fue evaluado recientemente por un tercero independiente y su valor contable en el balance de la RSGV se corrigió en consecuencia de los históricos […] millones EUR a 31 de diciembre de 2009 a […] millones EUR a 31 de diciembre de 2009. Por consiguiente, la participación indirecta de la Sparkasse en WestLB asciende actualmente a aproximadamente […] EUR. Puesto que la Sparkasse está expuesta también a un riesgo en WestLB únicamente por su participación en la RSGV, solo el valor intrínseco de la RSGV es relevante para la Sparkasse. No obstante, este está influido no solo por el valor de WestLB sino también por todas las demás filiales e inversiones de la RSGV. La valoración efectuada a finales de 2009 de las demás filiales de la RSGV puso de manifiesto que había reservas latentes considerables que bastarían incluso para cubrir una amortización de WestLB a 0 en la hipótesis más pesimista.
(46)
La contribución obligatoria de la Sparkasse [a …], con cualquier pérdida que deba cubrirse del recientemente creado banco tóxico de WestLB, a lo largo de un período de 25 años asciende a […] millones EUR. Sin embargo, esta contribución no tiene efectos adversos para la capacidad de la Sparkasse de cumplir en un futuro los coeficientes de capital regulatorios, puesto que la contribución [a …] se pagará exclusivamente con beneficios futuros.
4.7. Salida anticipada parcial
(47)
Alemania se ha comprometido a que la Sparkasse reembolse una parte del capital recibido antes de lo previsto contractualmente para los instrumentos de capital (véase el anexo I, punto 27). La devolución comenzará en 2011 y se llevará a cabo en dos fases.
(48)
En primer lugar, la Zweckverband […] adquirirá un primer tramo por importe de 150 millones EUR de los derechos de participación en beneficios de la Förderungsgesellschaft. Esta operación, y sobre todo el nivel del precio de compra, no permitirán a la Förderungsgesellschaft estar esencialmente mejor situada que si hubiera conservado el instrumento (22). A continuación, la Zweckverband transformará los derechos de participación en beneficios, hasta entonces considerados capital de segundo orden (capital complementario), en capital de primer orden. El nuevo instrumento sería deuda subordinada, con vencimiento como mínimo a 30 años y tendría cupones no acumulativos. Este paso mejoraría el coeficiente de capital de primer orden de la Sparkasse un [0,8-1,0] %.
(49)
La mejora del coeficiente de capital básico es la condición para el segundo paso, la recompra del segundo tramo de los derechos de participación en beneficios restantes propiedad de la Förderungsgesellschaft (de un valor nominal de 150 millones EUR) por la Sparkasse en 2011. Ambos pasos producirán una reducción del capital de segundo orden en total de [0,5-1,0] %. Además, la RSGV u otro miembro del sector de las cajas de ahorros adquirirá a precio de mercado las participaciones de la Sparkasse en dos […] y […] vinculadas a la Sparkasse (23). Con la venta de la participación indirecta en ambas empresas, el total de balance de la Sparkasse se reduciría otro [0,2-0,5] %. La cesión de estas dos empresas está estrechamente relacionada con la recompra del segundo tramo de los derechos de participación en beneficios puesto que la RSGV sufragará la adquisición de ambas empresas con los ingresos obtenidos de la venta de dichos derechos.
5. MOTIVOS PARA INCOAR EL PROCEDIMIENTO DE INVESTIGACIÓN DE LA MEDIDA DE RECAPITALIZACIÓN
(50)
Se recuerda que la Comisión incoó el procedimiento de investigación formal en el presente asunto para determinar la compatibilidad de las medidas de recapitalización en cuestión con el mercado interior como ayuda de reestructuración el 4 de noviembre de 2009, conforme al artículo 107, apartado 3, del TFUE (24).
(51)
Además, la Comisión manifestó dudas en cuanto a que se haya garantizado una distribución de las cargas adecuada y que se haya limitado el falseamiento de la competencia, como disponen las normas sobre ayudas estatales (véase el considerando 50 de la Decisión de incoación).
(52)
Dado que no se sabe si los problemas de la Sparkasse se debían a decisiones sobre inversiones tomadas mucho antes de la crisis o, en realidad, se deben a la crisis financiera, la Comisión no se ha pronunciado sobre si las medidas de recapitalización entrarían en el ámbito de aplicación del artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE o del artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE. Para determinar la base jurídica aplicable, la Comisión decidió efectuar un análisis detallado de los hechos y pronunciarse al respecto más adelante.
6. OBSERVACIONES DE OTROS INTERESADOS
(53)
La Comisión señala que no se han recibido observaciones de otros interesados con respecto a la Decisión de incoación sobre la medida de recapitalización.
7. OBSERVACIONES DE LAS AUTORIDADES ALEMANAS
(54)
Las autoridades alemanas examinaron la Decisión de la Comisión, de 4 de noviembre de 2009, por la que se incoa el procedimiento con arreglo al artículo 108, apartado 2, del TFUE. La República Federal de Alemania comunicó a la Comisión que mantenía su opinión de que las medidas de recapitalización en cuestión a favor de la Sparkasse, consistentes en una participación sin voto y en derechos de participación en beneficios, de finales de 2008 y principios de 2009, no constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE. En su opinión, las medidas, como se muestra en la Decisión de incoación (véanse los considerandos 24 a 28 de dicha Decisión), son acordes con el principio del inversor en una economía de mercado.
(55)
Alemania no está de acuerdo con la evaluación de la Comisión de que el mercado de instrumentos híbridos estuviera totalmente «agotado» (25) en el momento en que se aplicaron las medidas de recapitalización (es decir, finales de 2008/principios de 2009) ni con su conclusión de que, en aquel momento, ningún inversor en una economía de mercado ni ningún propietario habría invertido en dichos instrumentos, ni siquiera a un precio más alto (considerando 38 de la Decisión de incoación). Sostiene que esta evolución del mercado no afectó a la Sparkasse; en los últimos cuatro meses del año 2008, la Sparkasse pudo emitir deuda subordinada por importe de aproximadamente [10-15] millones EUR y, en el primer trimestre de 2009, por importe de aproximadamente [35-40] millones EUR en tramos de hasta varios cientos de miles de euros.
(56)
Además, sostiene que la recapitalización de la Sparkasse KölnBonn a través de la Förderungsgesellschaft no se financió con fondos estatales.
(57)
Si, no obstante, la Comisión confirmara su conclusión preliminar, según la cual la recapitalización de la Sparkasse constituía ayuda estatal, Alemania está convencida de que sería compatible con el mercado interior a tenor del artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE.
(58)
Alemania alega que el plan de reestructuración cumple todas las disposiciones de la Comunicación de la Comisión, de 23 de julio de 2009, sobre la recuperación de la viabilidad y la evaluación de las medidas de reestructuración en el sector financiero en la crisis actual con arreglo a las normas sobre ayudas estatales (26) (en lo sucesivo, la «Comunicación de reestructuración»).
(59)
Alemania considera que con el plan de reestructuración se garantiza que la Sparkasse recupere la viabilidad a largo plazo, que haga una aportación propia suficiente a los costes de reestructuración y que cualquier falseamiento de la competencia ocasionado por la ayuda esté limitado por medidas estructurales y de comportamiento sustanciales.
(60)
Los compromisos ofrecidos por Alemania figuran en los anexos I, II y III y constituyen parte integrante de la presente Decisión. Para garantizar que los compromisos efectivamente se ejecuten se recurrirá a un administrador encargado de la supervisión. El procedimiento para la designación del administrador encargado de la supervisión, así como sus obligaciones, se establecen en el anexo II. Alemania se ha comprometido además a respetar unos plazos para las cesiones (anexo I, puntos 10 y 13). De no respetarse dichos plazos, se nombraría un administrador encargado de la cesión. El procedimiento para la designación del administrador encargado de la cesión, así como sus obligaciones, se establecen en el anexo III.
8. VALORACIÓN DE LA AYUDA
8.1. Existencia de ayuda estatal e importe de la misma
(61)
La Comisión debe examinar si las medidas en cuestión constituyen ayuda estatal. Según el artículo 107, apartado 1, del TFUE, son incompatibles con el mercado común, en la medida en que afecten a los intercambios entre Estados miembros, las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas.
(62)
En la Decisión de incoación (sección 5.1), la Comisión llegó a la conclusión preliminar de que ambas medidas de recapitalización a favor de la Sparkasse constituían ayuda estatal. La Comisión no puede estar de acuerdo con el argumento de Alemania, según el cual las medidas no constituyen ayuda estatal puesto que las condiciones de ambos instrumentos eran tales que un inversor en una economía de mercado las hubiera aceptado. Aun cuando la remuneración para ambos instrumentos hasta comienzos de 2008 correspondía a los intereses pagados por instrumentos comparables, en el presente asunto, debido al elevado riesgo por la falta de rentabilidad de la Sparkasse, la remuneración era demasiado baja. Además, el mercado de instrumentos híbridos estaba totalmente agotado en el momento en que se aplicaron las medidas de recapitalización. Por lo tanto, en el contexto del asunto y, especialmente, habida cuenta de la situación del mercado, la Comisión no podía aceptar el argumento de Alemania, según el cual un inversor en una economía de mercado hubiera efectuado la inversión, incluso en las mismas condiciones.
(63)
Del análisis detallado no se desprenden datos que modifiquen esta constatación. La deuda subordinada emitida por la Sparkasse a finales de 2008 y en el primer trimestre de 2009 no aporta pruebas fiables de que los mercados de instrumentos híbridos funcionaran verdaderamente debido al escaso importe de los tramos individuales. El riesgo vinculado a los tramos de capital híbrido por importe de varios cientos de miles de euros no es comparable al riesgo de un valor nominal de 150 millones EUR y es mucho más fácil de absorber por los mercados privados. Por tanto, la Comisión se mantiene en su opinión de que, en el momento en cuestión, un inversor en una economía de mercado no habría adquirido una emisión de capital híbrido de volumen y características comparables a las de las medidas de recapitalización a favor de la Sparkasse.
(64)
Por lo que se refiere a la naturaleza de los recursos utilizados por la Förderungsgesellschaft para recapitalizar la Sparkasse, la Comisión recuerda que en otros casos decidió que los fondos aportados por la Förderungsgesellschaft constituían recursos controlados directa o indirectamente por las autoridades públicas (27). La Comisión considera que esto también se aplica a la Förderungsgesellschaft, que es una filial al 100 % de la RSGV. Por consiguiente, estos recursos se consideran recursos estatales a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(65)
Habida cuenta de cuanto antecede, la Comisión confirma su conclusión preliminar en la Decisión de incoación de que las medidas de recapitalización a favor de la Sparkasse constituyen ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(66)
La Comisión señala además que la ayuda de salvamento se ha transformado en ayuda de reestructuración, que sigue representando una ventaja para la Sparkasse. Las medidas permitieron a la Sparkasse obtener financiación en un momento en el que no estaba en condiciones de conseguir capital en el mercado, especialmente en la situación de crisis económica y financiera. Esto da un ventaja económica a la Sparkasse y refuerza su posición frente a sus competidores en Alemania y en otros Estados miembros que no se benefician del mismo apoyo. Por ello, las medidas pueden falsear la competencia y afectar al comercio entre Estados miembros.
(67)
El elemento de ayuda de las aportaciones de capital asciende a 650 millones EUR y representa el 3,3 % de los activos ponderados en función del riesgo de la Sparkasse (a finales de 2008).
8.2. Compatibilidad de la ayuda con el mercado interior
8.2.1. Base jurídica para la evaluación de la compatibilidad
(68)
En su Decisión de incoación de 4 de noviembre de 2009, la Comisión no se pronunció sobre la base jurídica aplicable a la evaluación de las medidas de recapitalización. Según la información disponible en aquel momento, las decisiones tomadas mucho antes de la crisis financiera de invertir en proyectos de desarrollo regional parecen ser la causa principal de las dificultades de la Sparkasse. Puesto que, al parecer, la crisis financiera no hizo sino agravar las dificultades financieras de la Sparkasse, no estaba excluida la aplicación del artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE. No obstante, puesto que las medidas de recapitalización se aplicaron en el momento álgido de la crisis financiera, y habida cuenta de la práctica decisoria de la Comisión en asuntos de bancos en dificultades, sugieren la aplicación del artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE.
(69)
Aun cuando en anteriores decisiones se hacía referencia a las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales de salvamento y de reestructuración de empresas en crisis (en lo sucesivo «Directrices de salvamento y de reestructuración») (28), la Comisión puntualizó en el punto 49 de su Comunicación de reestructuración que todas las ayudas notificadas a la Comisión hasta el 31 de diciembre de 2010 inclusive se evaluarán con arreglo a la Comunicación de reestructuración y no a las Directrices de salvamento y de reestructuración para instituciones financieras.
(70)
Dada la vulnerabilidad persistente del sector bancario alemán, la Comisión concluye que la posible disolución de una de las mayores cajas de ahorros de Alemania debido a […] habría tenido efectos sistémicos y, por lo tanto, habría amenazado la estabilidad financiera de Alemania.
(71)
Por tanto, la base jurídica adecuada para evaluar si el apoyo financiero recibido por la Sparkasse como ayuda de reestructuración para mantener la estabilidad es compatible con el mercado interior es el artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE.
8.2.2. Compatibilidad de la ayuda de reestructuración con el mercado interior
(72)
De conformidad con la Comunicación de reestructuración, en primer lugar el plan de reestructuración debe demostrar que la institución financiera beneficiaria que se somete a la reestructuración está en condiciones de recuperar su rentabilidad a largo plazo. En segundo lugar, la ayuda debe limitarse al mínimo necesario; además, tanto la institución financiera beneficiaria como sus accionistas deben contribuir todo lo posible con sus propios medios a la reestructuración. En tercer lugar, deben preverse medidas para limitar el falseamiento de la competencia creado al apoyar artificialmente el poder de mercado de la institución financiera beneficiaria y garantizar un sector bancario competitivo. Por último, deben contemplarse las cuestiones de supervisión y procedimiento.
i) Restablecimiento de la viabilidad a largo plazo
(73)
Como prevén los puntos 9 a 11 de la Comunicación de reestructuración, Alemania ha comunicado un plan de reestructuración exhaustivo y detallado con todos los detalles sobre el modelo empresarial de la Sparkasse. El plan de reestructuración también señala las causas de las dificultades financieras de la Sparkasse.
(74)
El modelo empresarial prevé una reorientación estratégica hacia las actividades fundamentales de una caja de ahorros regional tradicional. La Sparkasse se concentrará en la prestación de los servicios típicos de una institución financiera minorista a sus segmentos de clientes tradicionales de la zona de Colonia-Bonn, es decir, clientes particulares y PYME, así como pequeños clientes comerciales y clientes institucionales. Por lo tanto, la Sparkasse se concentrará en sus ámbitos de actividad estatutarios y en sus actividades fundamentales y se retirará de aquellos ámbitos que han causado sus problemas financieros. En adelante, la Sparkasse se abstendrá de cualquier actividad por cuenta propia, cederá las filiales que no formen parte de las actividades fundamentales y no efectuará ninguna inversión más en carteras SAA y ABS. En opinión de la Comisión, el nuevo modelo empresarial de la Sparkasse es coherente y sostenible a largo plazo.
(75)
Las dificultades de la Sparkasse son achacables esencialmente a tres ámbitos de actividad: i) los proyectos de desarrollo regional, ii) las inversiones en las carteras ABS y SAA, y iii) su participación en WestLB.
(76)
La Sparkasse comenzó ya en 2008 la cesión o la liquidación de filiales que no pertenecían a la actividad fundamental y se dedicaban al desarrollo regional. El cese total de estas actividades es necesario y adecuado para disipar las dudas de la Comisión en materia de competencia puesto que con las cesiones pueden descartarse futuras pérdidas o la exposición al riesgo ligado a las filiales. Además, con ello no solo se liberará capital sino también capacidad de gestión, que podrá reutilizarse en las actividades fundamentales de la Sparkasse. Las cesiones reducirán además el balance de la Sparkasse en unos [180-230] millones EUR ([0-2] %) (29).
(77)
Puesto que las actividades de las filiales que se venderán al ayuntamiento de Colonia son principalmente actividades de desarrollo inmobiliario o servicios inmobiliarios, la Comisión considera que la aplicación de su Comunicación sobre el tratamiento de los activos cuyo valor ha sufrido un deterioro en el sector bancario comunitario (Comunicación de activos deteriorados) (30) no es necesaria ni adecuada. El valor contable de estas filiales se ha corregido ya estos últimos años claramente a la baja, con el fin de ajustarse a su valor de mercado. Por lo tanto, no es de esperar que la cesión de las filiales entrañe grandes pérdidas para la Sparkasse. Por otra parte, el compromiso de Alemania de que la Sparkasse venderá las filiales a precio de mercado, que además será determinado por un perito independiente, garantiza que las cesiones no irán acompañadas de ayuda estatal.
(78)
Las carteras ABS y SAA fueron otra de las causas de los problemas financieros de la Sparkasse. Estas inversiones ya se han reducido considerablemente. La Sparkasse se retirará definitivamente de estas carteras de aquí a 2014. Puesto que las inversiones ya no corresponden al nuevo modelo empresarial de la Sparkasse, la retirada de esta cartera es un paso necesario para la aplicación de la nueva estrategia de la Sparkasse. Habida cuenta de que el valor contable actual de los restantes activos en las carteras ABS y SAA corresponde en conjunto a su valor de mercado, la exposición al riesgo restante de estas carteras es limitada y no afecta a la viabilidad de la Sparkasse.
(79)
Por último, el riesgo restante de la Sparkasse relacionado con su participación en WestLB, que ha ocasionado pérdidas por importe de […] millones EUR, está limitado y garantizado mediante reservas latentes en la cartera de inversiones de la RSGV. Puesto que la contribución de la Sparkasse [a …] procederá exclusivamente de futuros beneficios netos, esta obligación de contribución no pondrá en peligro la rentabilidad a largo plazo de la Sparkasse. Además, la Comisión considera positivo que las contribuciones [a …] solo deberán pagarse después de que se haya remunerado el capital estatal de acuerdo con las condiciones de recapitalización.
(80)
La Comisión señala que la Sparkasse ya ha aplicado medidas específicas para mejorar las deficiencias en su dirección, y seguirá haciéndolo. La modificación de la estructura de participación y la votación por mayoría cualificada introducidos con la fusión de la Stadtsparkasse Köln con la Sparkasse Bonn en 2005 garantizan que los intereses políticos de los propietarios no prevalezcan sobre los intereses económicos de la Sparkasse. Además, la modificación de la estructura y del número de miembros del órgano de la Sparkasse así como en el proceso de toma de decisiones hacen posible mejoras en cuanto a la responsabilidad de los directivos. Menos división de las responsabilidades y una proporción más elevada en los órganos de miembros [externos …] sin motivaciones políticas permiten mayor transparencia y eficiencia en la toma de decisiones. Junto con la modificación de la estructura de participación, estas medidas abordan las causas de los problemas de la Sparkasse, puesto que minimizan el riesgo de que la Sparkasse participe en proyectos con motivaciones políticas en contradicción con sus intereses económicos. Además, La ley vigente sobre Cajas de Ahorros parece garantizar suficientemente la independencia de la dirección de la Sparkasse. Las pruebas presentadas por la Sparkasse, según las cuales desde 2004 no ha vuelto a participar en proyectos regidos por motivaciones políticas, ponen de manifiesto que las medidas adoptadas son efectivas. En conjunto, el nuevo Código de gobernanza empresarial es acorde con los resultados obtenidos en casos similares (31). Por tanto, las modificaciones introducidas y comprometidas en la gobernanza empresarial de la Sparkasse pueden considerarse una contribución adecuada y suficiente al restablecimiento de la viabilidad a largo plazo de la Sparkasse.
(81)
La Comisión opina que el plan de reestructuración cumple las condiciones establecidas en los puntos 9 y 12 a 15 de la Comunicación de reestructuración, es decir, deberá demostrar cómo recuperará la institución financiera la viabilidad a largo plazo sin ayuda estatal y lo antes posible. Además, la institución financiera debe estar en condiciones de ofrecer un rendimiento adecuado sobre los fondos propios y, al mismo tiempo, soportar todos los costes de su actividad empresarial normal y cumplir los requisitos regulatorios pertinentes.
(82)
La Sparkasse ha presentado previsiones financieras para el período 2008-2014 con datos sobre sus ingresos, costes, depreciación, ganancias y situación de acceso al capital. La Comisión considera que las previsiones de base se basan en supuestos macroeconómicos realistas. La Sparkasse espera obtener beneficios a partir de 2010 y luego mejorar de forma continuada sus resultados anuales a lo largo del período de reestructuración. Según las previsiones, el rendimiento sobre los fondos propios en 2014 será del [9-10] %, que, en condiciones normales de mercado, es un resultado adecuado para una institución financiera minorista. Además, a partir de 2013 la Sparkasse pagará la remuneración completa de las medidas de ayuda. Los coeficientes de capital de la Sparkasse se mantienen claramente por encima del mínimo requerido; para 2014 se estima un coeficiente de capital básico del [8-9] % (frente al 6,1 % en 2009).
(83)
En segundo lugar, la Sparkasse ha demostrado que estaría en condiciones de resistir una hipótesis de estrés. Los supuestos en los que se ha basado la hipótesis de estrés eran razonables. Puesto que la prueba de tensión demuestra que los resultados de la Sparkasse estarán por encima de los coeficientes de capital regulatorios, se cumplen, por tanto, también las condiciones del punto 13 de la Comunicación de reestructuración. Además, el estudio de sensibilidad muestra que la Sparkasse es capaz de hacer frente a un posible cambio considerable de los tipos de interés.
(84)
Por otra parte, la Sparkasse ha presentado una estrategia para una devolución parcial anticipada de las aportaciones de capital estatal. Esta devolución parcial podría ser posible sin afectar a la base de capital de la Sparkasse, puesto que el coeficiente de capital básico de la Sparkasse para 2010 se estima en [6-7] % y, según la hipótesis de base, posteriormente aumentará. También en la hipótesis de estrés estará por encima del mínimo requerido. Ni la Sparkasse ni las demás entidades participantes en la operación necesitan una ayuda adicional para la devolución parcial anticipada. En primer lugar, debido a la determinación del precio de compra del primer tramo de 150 millones EUR de los derechos de participación en beneficios, que representan prácticamente el flujo de tesorería de la Förderungsgesellschaft, esta no estaría mejor situada que si hubiera conservado el instrumento de capital. En segundo lugar, la operación se produce entre dos entidades públicas. Puesto que el instrumento que se convertirá en capital de primer orden ya estaba clasificado como ayuda y tras la conversión la Sparkasse pagará la misma remuneración a la Zweckverband, la Comisión considera que la conversión no entraña ayuda adicional. Por último, la recompra del segundo tramo de 150 millones EUR por la Sparkasse también representará prácticamente el flujo de tesorería que recibiría la Förderungsgesellschaft si hubiera conservado el instrumento.
(85)
Por tanto, la Comisión concluye que el plan de reestructuración presentado por la Sparkasse cumple los criterios de la Comunicación de reestructuración en cuanto al restablecimiento de la viabilidad a largo plazo y, por consiguiente, disipa las dudas de la Comisión en materia de competencia expuestas en la Decisión de incoación.
ii) Aportación propia/Distribución de las cargas
(86)
Según la Comunicación de reestructuración, las instituciones financieras y los titulares de participaciones deberán contribuir a la reestructuración con sus propios recursos lo más posible para con ello garantizar que la ayuda se limite al mínimo necesario. Esto puede significar, por ejemplo, la venta de activos de la institución financiera. Además, los titulares de participaciones deberán absorber las pérdidas de la institución financiera en la medida de lo posible. Mediante los compromisos contraídos por la Sparkasse se garantiza que se utilizarán recursos propios y que los inversores privados que poseen el capital híbrido de la Sparkasse contribuirán a los costes de la reestructuración.
(87)
El plan de reestructuración no sugiere que la ayuda supere los costes ligados al restablecimiento de la viabilidad. Con la ayuda concedida debe garantizarse que, en la hipótesis de base, la Sparkasse disponga de capital aportado como cobertura adecuado y que, en la hipótesis de estrés, cumpla los requisitos regulatorios de capital propio.
(88)
Cabe señalar que la Sparkasse aplica medidas para reducir costes y que contribuye a los costes de reestructuración mediante recursos generados internamente. Estas medidas producirán al término de la reestructuración una reducción de los costes anuales de unos [25-35] millones EUR (aproximadamente el [5-8] % de los costes totales del año 2009).
(89)
Además, la cesión de fíliales rentables que no pertenecen a las actividades fundamentales producirán unos ingresos que pueden utilizarse para financiar los costes de la reestructuración.
(90)
La Sparkasse no puede suspender o aplazar el pago de cupones de los instrumentos híbridos si obtiene beneficios en un determinado ejercicio. Sin embargo, los titulares de instrumentos híbridos de capital absorben las pérdidas de la Sparkasse todo lo posible, puesto que el pago de cupones tanto del capital híbrido como del valor nominal del capital híbrido se redujo mediante la participación en las pérdidas de la Sparkasse. Por consiguiente, la Comisión considera que a los inversores privados en capital híbrido se les exige la máxima asunción de las cargas, cumpliendo así los requisitos de la Comunicación de reestructuración relativos a la contribución de los inversores privados a los costes de la reestructuración.
(91)
Según el punto 24 de dicha Comunicación, también puede garantizarse una distribución adecuada de las cargas pagando una remuneración adecuada por el apoyo estatal. La Comisión considera adecuada la remuneración fijada en el marco de las medidas de recapitalización, asociada a las otras medidas ya descritas para la distribución de las cargas. Los beneficios esperados permitirán a la Sparkasse remunerar el capital aportado por el Estado y pagar los cupones cuyo pago se había suspendido con arreglo a las disposiciones vigentes para la recapitalización, a partir de 2011 para los derechos de participación en beneficios y a partir de 2013 para la participación sin voto, una vez se haya repuesto el capital nominal de los instrumentos. Los intereses de los derechos de participación en beneficios propiedad del Estado se acumularán [2-6] años y el capital reducido por la asunción de pérdidas se repondrá en ambos instrumentos de recapitalización. Según las previsiones financieras de la hipótesis de base, el Estado recuperará posteriormente los intereses no pagados por los derechos de participación en beneficios y la reducción del importe nominal de ambos instrumentos.
(92)
Por consiguiente, se considera que el plan de reestructuración presentado por Alemania prevé una contribución con fondos propios a la reestructuración suficiente, disipando así las dudas en materia de competencia expuestas en la Decisión de incoación.
iii) Medidas para limitar el falseamiento de la competencia
(93)
De acuerdo con la Comunicación de reestructuración, el plan de reestructuración deberá prever medidas para limitar el falseamiento de la competencia y garantizar un sector bancario competitivo. El plan debe, además, abordar el problema del riesgo moral y garantizar que la ayuda estatal no se utilizará para financiar un comportamiento contrario a la competencia.
(94)
El paquete de medidas combate suficientemente el problema del riesgo moral. La Sparkasse se ha comprometido a una amplia cesión de empresas rentables que no forman parte de las actividades fundamentales. Esto incluye las participaciones en […], […], RW Holding AG, S ProFinanz Versicherungsmakler GmbH, Schufa Holding AG y Neue Leben Pensionsverwaltung AG, importantes […] de la Sparkasse.
(95)
Alemania ha presentado un calendario detallado de las cesiones previstas y se ha comprometido a designar un administrador encargado de la supervisión que garantice que los compromisos se ejecutan dentro de plazo. De no respetarse el calendario, se designará un administrador encargado de la cesión.
(96)
En el marco de la reestructuración, la Sparkasse debe reducir su presencia en determinados segmentos de clientes. Las medidas previstas permitirán a los competidores acceder a una parte de los grandes clientes empresariales e institucionales. Puesto que, fundamentalmente, se trata de grandes empresas, que en general gozan de acceso a los mercados de capitales, la Comisión considera irrelevante el riesgo de que las medidas tengan un efecto negativo sobre la economía real.
(97)
Además, en el curso de las medidas de reestructuración, la Sparkasse reducirá su total de balance en términos nominales un [15-20] % de los activos ponderados en función del riesgo (APR) ([15-20] % del total de balance) y un [10-15] % habida cuenta del crecimiento futuro (5 % del total de balance). Esta reducción deberá lograrse principalmente mediante la salida de las inversiones SAA y ABS, la supresión de las actividades por cuenta propia ([6-8] % de los activos ponderados en función del riesgo, [6-8] % del total de balance) así como la supresión de grandes créditos y la reducción de líneas de crédito para clientes institucionales ([5-7] % de los activos ponderados en función del riesgo, [5-7] % del total de balance).
(98)
Habida cuenta del importe de la ayuda para la Sparkasse (3,3 % de los activos ponderados en función del riesgo) estas medidas podrían considerarse suficientes por lo que se refiere a la reducción del tamaño y del volumen de negocio de la Sparkasse. La Sparkasse opera únicamente en la región económica de Colonia-Bonn, en la que ocupa una posición importante ([18-23] - [30-35] % en función del producto), pero no dominante en el mercado. Además la Sparkasse no ejerce el liderazgo en materia de precios en sus segmentos de actividades fundamentales. Por estas razones, no parecen adecuadas medidas adicionales para reducir aún más la cuota de mercado de la Sparkasse en su actividad fundamental de clientes particulares. Esta actividad no causó los problemas de la Sparkasse. Además, Alemania ha probado suficientemente que la ejecución de tales medidas adicionales sería difícil y conllevaría costes elevados y desproporcionados, por lo que influiría negativamente en la productividad subyacente de la Sparkasse y pondría en peligro su viabilidad a largo plazo. Por otra parte, tales medidas tendrían un efecto negativo sobre los segmentos de la actividad fundamental de la Sparkasse, las PYME y la banca minorista que, sin embargo, no han sido la causa de los problemas de la Sparkasse. Habida cuenta de las limitadas posibilidades de financiación alternativas para estos grupos de clientes y de la práctica decisoria de la Comisión, que busca mantener la concesión de préstamos a la economía real, la Comisión opina que limitar aún más el ámbito de actividad de la Sparkasse repercutiría en sus actividades fundamentales y, por tanto, sería perjudicial, tanto para la Sparkasse como para los mercados en los que presta sus servicios.
(99)
La Comisión toma nota también de los compromisos de comportamiento presentados por la Sparkasse y por Alemania. Estos compromisos comprenden la prohibición de liderazgo en materia de precios y de hacer publicidad del apoyo estatal, impidiendo así que la Sparkasse pueda utilizar la ayuda para financiar un comportamiento de mercado contrario a la competencia. De acuerdo con el punto 40 de la Comunicación de reestructuración, se garantiza además que la ayuda estatal no se utilizará para la adquisición de empresas competidoras.
(100)
De lo anterior se deduce que la naturaleza y el alcance de las medidas propuestas por la Sparkasse son suficientes y adecuadas para solventar cualquier falseamiento de la competencia. Por lo tanto, el plan de reestructuración de la Sparkasse cumple las normas de la Comunicación de reestructuración en cuanto a viabilidad, distribución de las cargas y medidas para atenuar el falseamiento de la competencia y disipa las dudas expresadas en la Decisión de incoación.
8.2.3. Supervisión
(101)
Según la sección 5 de la Comunicación de reestructuración, se deben presentar informes periódicos a la Comisión para que esta pueda comprobar la buena aplicación del plan de reestructuración. Alemania designará un administrador encargado de la supervisión que presentará un informe de supervisión cada seis meses. El primer informe debe presentarse en febrero de 2011. Por consiguiente, la Comisión considera que la adecuada supervisión del plan de reestructuración está garantizada.
(102)
El plan de reestructuración descrito en la sección 4 de la presente Decisión es compatible con el artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE.
9. CONCLUSIÓN
(103)
Las medidas de reestructuración pueden permitir a la Sparkasse recuperar su viabilidad a largo plazo, son suficientes por lo que se refiere a la distribución de las cargas y son adecuadas y proporcionales para compensar los efectos de falseamiento de la competencia de la ayuda en cuestión. Por consiguiente, la Comisión considera que el plan de reestructuración presentado satisface los criterios de la Comunicación sobre reestructuración, por lo que las medidas de reestructuración pueden considerarse compatibles con el mercado interior con arreglo al artículo 107, apartado 1, letra b), del TFUE. Las aportaciones de capital pueden, por tanto, ser aprobadas de conformidad con el plan de reestructuración.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La ayuda de reestructuración concedida a la Sparkasse KölnBonn por sus accionistas públicos constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea.
La ayuda es compatible con el mercado interior, siempre y cuando se aplique el plan de reestructuración y se respeten los compromisos establecidos en los anexos I, II y III.
Artículo 2
El destinatario de la presente Decisión será la República Federal de Alemania.
Hecho en Bruselas, el 29 de septiembre de 2010.