ROZHODNUTÍ RADY 2011/173/SZBP
ze dne 21. března 2011
o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Bosně a Hercegovině
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 14. prosince 2010 Rada potvrdila, že je odhodlána podporovat Daytonskou/Pařížskou všeobecnou rámcovou dohodu o míru a připravena zvážit návrhy na posílení schopnosti Unie účinně se v tomto ohledu v Bosně a Hercegovině angažovat.
(2)
V této souvislosti by měla být uložena omezující opatření vůči některým fyzickým a právnickým osobám, jejichž činnost narušuje svrchovanost, územní celistvost, ústavní pořádek a mezinárodněprávní subjektivitu Bosny a Hercegoviny, vážně ohrožuje bezpečnostní situaci v Bosně a Hercegovině nebo porušuje Daytonskou/Pařížskou všeobecnou rámcovou dohodu o míru a její přílohy.
(3)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1) Členské státy přijmou opatření nezbytná k zamezení vstupu na jejich území nebo průjezdu přes ně osobám, jejichž činnost:
a)
narušuje svrchovanost, územní celistvost, ústavní pořádek a mezinárodněprávní subjektivitu Bosny a Hercegoviny;
b)
vážně ohrožuje bezpečnostní situaci v Bosně a Hercegovině nebo
c)
porušuje Daytonskou/Pařížskou všeobecnou rámcovou dohodu o míru a její přílohy, včetně opatření stanovených při provádění uvedené dohody,
a osobám s nimi spojeným, jak je uvedeno v příloze.
2) Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3) Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou;
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách nebo
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
4) Odstavec 3 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
5) Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
6) Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavce 1, pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými humanitárními potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií, nebo zasedání, jejichž hostitelem je členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Bosně a Hercegovině.
7) Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 6, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
8) Pokud členský stát podle odstavců 3, 4, 6 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 2
1) Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které patří osobám nebo jsou vlastněny, drženy či ovládány osobami, jejichž činnost:
a)
narušuje svrchovanost, územní celistvost, ústavní pořádek a mezinárodněprávní subjektivitu Bosny a Hercegoviny;
b)
vážně ohrožuje bezpečnostní situaci v Bosně a Hercegovině nebo
c)
porušuje Daytonskou/Pařížskou všeobecnou rámcovou dohodu o míru a její přílohy, včetně opatření stanovených pří provádění uvedené dohody,
a fyzickým či právnickým osobám s nimi spojeným, jak je uvedeno v příloze.
2) Žádné finanční prostředky a hospodářské zdroje se nezpřístupní fyzickým nebo právnickým osobám uvedeným v příloze, a to přímo ani nepřímo ani v jejich prospěch.
3) Příslušné orgány členských států mohou povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud rozhodnou, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb fyzických osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo splátek hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí ostatním příslušným orgánům členských států a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být dané povolení uděleno.
Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
4) Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byla fyzická nebo právnická osoba uvedená v odstavci 1 zařazena do přílohy, nebo se na ně vztahuje soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí vydané před tímto dnem;
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím v mezích stanovených příslušnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby uvedené v příloze a
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě.
Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
5) Odstavec 1 nebrání určené osobě provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena dříve, než byla tato osoba zařazena na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba uvedená v odstavci 1.
6) Odstavec 2 se nepoužije, jsou-li na zmrazené účty připsány:
a)
úroky nebo jiné výnosy z těchto účtů nebo
b)
platby splatné podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly před datem, od nějž se na tyto účty vztahuje toto rozhodnutí,
pokud se na takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 3
1) Rada na návrh členského státu nebo vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku sestavuje a mění seznam uvedený v příloze.
2) Rada sdělí dotčené osobě své rozhodnutí včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím této osobě umožní se k záležitosti vyjádřit.
3) Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu o této skutečnosti informuje.
Článek 4
1) Důvody pro zařazení dotčených osob na seznam jsou uvedeny v příloze.
2) V příloze jsou dále uvedeny případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčené osoby. Pokud jde o fyzické osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o právnické osoby, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.
Článek 5
Pro dosažení co největšího účinku omezujících opatření stanovených v tomto rozhodnutí podporuje Unie třetí státy v přijímaní obdobných opatření.
Článek 6
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Toto rozhodnutí se použije po 22. březnu 2012.
Toto rozhodnutí je průběžně přezkoumáváno. Má-li Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, odpovídajícím způsobem se prodlouží nebo změní.
V Bruselu dne 21. března 2011.
DECISIÓN 2011/173/PESC DEL CONSEJO
de 21 de marzo de 2011
relativa a la adopción de medidas restrictivas en vista de la situación existente en Bosnia y Herzegovina
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de la Unión Europea y, en particular, su artículo 29,
Considerando lo siguiente:
(1)
El 14 de diciembre de 2010, el Consejo ratificó su determinación de apoyar el Acuerdo Marco General de Paz en Bosnia y Herzegovina de Dayton/Paris, así como su disposición a considerar propuestas para reforzar la capacidad de la Unión para comprometerse eficazmente con Bosnia y Herzegovina al respecto.
(2)
En este contexto, procede imponer medidas restrictivas contra determinadas personas físicas y jurídicas cuyas actividades menoscaben la soberanía, integridad territorial, orden constitucional y personalidad internacional de Bosnia y Herzegovina, amenacen gravemente las condiciones de seguridad en Bosnia y Herzegovina, o vayan en detrimento del Acuerdo Marco General de Paz en Bosnia y Herzegovina de Dayton/París y sus anexos.
(3)
Es necesaria una actuación suplementaria de la Unión para aplicar determinadas medidas.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Los Estados miembros tomarán las medidas necesarias para impedir la entrada en sus territorios o el tránsito por los mismos de las personas cuyas actividades:
a)
menoscaben la soberanía, integridad territorial, orden constitucional y personalidad internacional de Bosnia y Herzegovina;
b)
amenacen gravemente las condiciones de seguridad en Bosnia y Herzegovina, o
c)
vayan en detrimento del Acuerdo Marco General de Paz en Bosnia y Herzegovina de Dayton/París y sus anexos, incluidas las medidas establecidas en aplicación de dicho Acuerdo;
y a las personas asociadas con aquellas, enumeradas en el anexo.
2. Lo dispuesto en el apartado 1 no obligará a los Estados miembros a denegar la entrada en su territorio a sus propios nacionales.
3. El apartado 1 se entenderá sin perjuicio de los casos en que un Estado miembro esté sujeto a una obligación de Derecho internacional, a saber:
a)
como país anfitrión de una organización intergubernamental internacional;
b)
como país anfitrión de una conferencia internacional convocada o auspiciada por las Naciones Unidas;
c)
en virtud de un acuerdo multilateral que atribuya privilegios e inmunidades, o
d)
en virtud del Concordato de 1929 (Pacto de Letrán) celebrado entre la Santa Sede (Estado de la Ciudad del Vaticano) e Italia.
4. Se considerará que lo dispuesto en el apartado 3 es aplicable también a los casos en que un Estado miembro sea país anfitrión de la Organización para la Seguridad y la Cooperación en Europa (OSCE).
5. Se informará debidamente al Consejo en todos los casos en que un Estado miembro conceda una exención de conformidad con los apartados 3 y 4.
6. Los Estados miembros podrán conceder exenciones respecto de las medidas impuestas en virtud del apartado 1 cuando el viaje esté justificado por motivos humanitarios urgentes, o por motivos de asistencia a reuniones intergubernamentales, incluidas las promovidas por la Unión, o a reuniones de las que sea anfitrión un Estado miembro que ostente la Presidencia de la OSCE, y en las que tenga lugar un diálogo político que promueva directamente la democracia, los derechos humanos y el Estado de derecho en Bosnia y Herzegovina.
7. Los Estados miembros que deseen conceder las exenciones previstas en el apartado 6 lo notificarán por escrito al Consejo. La exención se considerará concedida salvo que alguno de los miembros del Consejo formule por escrito una objeción en el plazo de dos días hábiles tras ser notificado de la exención propuesta. Si uno o más miembros del Consejo formulan una objeción, el Consejo podrá decidir conceder la exención propuesta por mayoría cualificada.
8. En caso de que, de conformidad con los apartados 3, 4, 6 y 7, un Estado miembro autorice la entrada en su territorio o el tránsito por el mismo de alguna de las personas enumeradas en el anexo, dicha autorización estará circunscrita a la finalidad para la cual haya sido otorgada y a las personas que figuren en la misma.
Artículo 2
1. Se inmovilizarán todos los fondos y recursos económicos cuya propiedad, control o tenencia correspondan a personas cuyas actividades:
a)
menoscaben la soberanía, integridad territorial, orden constitucional y personalidad internacional de Bosnia y Herzegovina;
b)
amenacen gravemente las condiciones de seguridad en Bosnia y Herzegovina, o
c)
vayan en detrimento del Acuerdo Marco General de Paz en Bosnia y Herzegovina de Dayton/París y sus anexos, incluidas las medidas establecidas en aplicación de dicho Acuerdo;
y a las personas físicas o jurídicas asociadas con aquellas, enumeradas en el anexo.
2. En ningún caso se pondrán fondos o recursos económicos a disposición directa o indirecta de las personas físicas o jurídicas enumeradas en el anexo ni se utilizarán en su beneficio.
3. Las autoridades competentes de los Estados miembros podrán autorizar la liberación de determinados fondos o recursos económicos inmovilizados o la puesta a disposición de determinados fondos o recursos económicos, en las condiciones que consideren oportunas, tras haber determinado que dichos fondos o recursos económicos son:
a)
necesarios para atender las necesidades básicas de las personas físicas enumeradas en el anexo y de los miembros dependientes de sus familias, incluido el pago de alimentos, alquileres o hipotecas, medicamentos y tratamientos médicos, impuestos, primas de seguros y tasas de servicios públicos;
b)
destinados exclusivamente a pagar honorarios profesionales razonables y a reembolsar gastos relacionados con la prestación de servicios jurídicos;
c)
destinados exclusivamente al pago de tasas o gastos ocasionados por servicios ordinarios de custodia o mantenimiento de los fondos o recursos económicos inmovilizados, o
d)
necesarios para gastos extraordinarios, siempre que la autoridad competente haya notificado a las autoridades competentes de los otros Estados miembros y a la Comisión los motivos por los que considera que debería concederse una autorización específica, al menos dos semanas antes de la autorización.
Cada Estado miembro informará a los demás Estados miembros y a la Comisión de cualquier autorización concedida en virtud del presente apartado.
4. No obstante lo dispuesto en el apartado 1, las autoridades competentes de un Estado miembro podrán autorizar la liberación de determinados fondos o recursos económicos inmovilizados, cuando concurran las siguientes condiciones:
a)
que los fondos o recursos económicos estén sujetos a embargo judicial, administrativo o arbitral adoptado antes de la fecha en que se haya incluido en el anexo a la persona física o jurídica contemplada en el apartado 1, o a una resolución judicial, administrativa o arbitral pronunciada antes de esa fecha;
b)
que los fondos o recursos económicos vayan a utilizarse exclusivamente para satisfacer las obligaciones garantizadas por tales embargos o reconocidas como válidas en tales resoluciones, en los límites establecidos por las normas aplicables a los derechos de los acreedores;
c)
que el embargo o la resolución no beneficie a una persona física o jurídica que figure en el anexo, y
d)
que el reconocimiento del embargo o de la resolución no sea contrario al orden público en el Estado miembro de que se trate.
Cada Estado miembro informará a los demás Estados miembros y a la Comisión de cualquier autorización concedida en virtud del presente apartado.
5. El apartado 1 no impedirá a una persona designada efectuar pagos en virtud de contratos suscritos con anterioridad a su inclusión en la lista, siempre y cuando el Estado miembro interesado haya determinado que el pago no es percibido directa ni indirectamente por una persona contemplada en el apartado 1.
6. El apartado 2 no se aplicará al abono en las cuentas inmovilizadas de:
a)
los intereses u otros réditos correspondientes a esas cuentas, o
b)
los pagos en virtud de contratos o acuerdos celebrados u obligaciones contraídas antes de la fecha en que dichas cuentas quedaron sujetas a lo dispuesto en la presente Decisión;
siempre que tales intereses, réditos y pagos queden sujetos a lo dispuesto en el apartado 1.
Artículo 3
1. El Consejo, a propuesta de un Estado miembro o de la Alta Representante de la Unión para Asuntos Exteriores y Política de Seguridad, establecerá la lista que figura en el anexo y la modificará.
2. El Consejo comunicará su decisión a la persona afectada, incluidos los motivos de su inclusión en la lista, ya sea directamente, si se conoce su domicilio, o mediante la publicación de un anuncio, para que la persona tenga la oportunidad de presentar sus alegaciones.
3. Cuando se presenten alegaciones o nuevas pruebas sustantivas, el Consejo reconsiderará su decisión e informará en consecuencia a la persona afectada.
Artículo 4
1. El anexo expondrá los motivos de inclusión en la lista de las personas de que se trate.
2. El anexo incluirá también, cuando se disponga de ella, la información necesaria a efectos de reconocer a las personas afectadas. Respecto de las personas físicas, esa información podrá incluir el nombre y los apodos, la fecha y lugar de nacimiento, la nacionalidad, el número de pasaporte o de documento de identidad, el sexo, la dirección postal, si se conoce, y el cargo o profesión. Respecto de las personas jurídicas, la información podrá incluir el nombre, la fecha y el lugar de registro, el número de registro y el centro de actividad.
Artículo 5
Para dar el máximo efecto a las medidas restrictivas establecidas en la presente Decisión, la Unión animará a los terceros Estados a que adopten medidas similares.
Artículo 6
La presente Decisión entrará en vigor en la fecha de su adopción.
La presente Decisión será aplicable hasta el 22 de marzo de 2012.
La presente Decisión estará sujeta a revisión continua y se prorrogará o modificará, según proceda, en caso de que el Consejo considere que no se han cumplido sus objetivos.
Hecho en Bruselas, el 21 de marzo de 2011.