NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 236/2012
ze dne 14. března 2012
o prodeji na krátko a některých aspektech swapů úvěrového selhání
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V září 2008, kdy vrcholila finanční krize, přijaly příslušné orgány v několika členských státech a orgány dohledu ve třetích zemích, jako například ve Spojených státech amerických a v Japonsku, mimořádná opatření omezující nebo zakazují prodej na krátko některých nebo všech cenných papírů. Přistoupily k tomu kvůli obavám, že v době značné finanční nestability by prodej na krátko mohl zhoršit sestupnou spirálu cen akcií, zejména akcií finančních institucí, a to způsobem, který by mohl v konečném důsledku ohrozit životaschopnost těchto institucí a vést ke vzniku systémových rizik. Opatření přijatá členskými státy měla různou podobu, protože Unie nemá pro řešení otázek souvisejících s prodejem na krátko zvláštní společný regulační rámec.
(2)
Aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu a zlepšily se podmínky jeho fungování, zejména pokud jde o finanční trhy, a byla zajištěna vysoká úroveň ochrany spotřebitelů a investorů, je vhodné stanovit společný regulační rámec v oblasti požadavků a pravomocí týkajících se prodeje na krátko a swapů úvěrového selhání a zajistit větší koordinaci mezi členskými státy a jejich jednotnější postup, pokud je za výjimečných okolností nutné přijmout opatření. Je nezbytné harmonizovat pravidla pro prodej na krátko a některé aspekty swapů úvěrového selhání, aby se zabránilo vzniku překážek pro řádné fungování vnitřního trhu, jelikož by jinak bylo pravděpodobné, že by členské státy i nadále přijímaly rozdílná opatření.
(3)
Je vhodné a nezbytné, aby uvedená pravidla měla legislativní formu nařízení, aby se zajistilo, že ustanovení, která přímo ukládají soukromým subjektům povinnosti oznamovat a sdělovat čisté krátké pozice v některých nástrojích a povinnosti ohledně nekrytého prodeje na krátko, jsou uplatňována v celé Unii jednotným způsobem. Nařízení je rovněž nezbytné ke svěření pravomocí Evropskému orgánu dozoru (Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy) (dále jen „orgán pro cenné papíry a trhy“), zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (4), aby mohl koordinovat opatření přijímaná příslušnými orgány nebo sám přijímat opatření.
(4)
Oblast působnosti tohoto nařízení by měla být co nejširší, aby byl stanoven preventivní regulační rámec, který se bude používat za výjimečných okolností. Tento rámec by měl zahrnovat všechny finanční nástroje, ale měl by rovněž umožňovat přiměřenou reakci na rizika, která by mohla být spojena s prodejem na krátko různých nástrojů. Proto by příslušné orgány a orgán pro cenné papíry a trhy měly mít možnost přijímat opatření týkající se všech druhů finančních nástrojů, která překračují rámec trvalých opatření týkajících se pouze určitých druhů nástrojů, pouze za výjimečných okolností, kdy existují jednoznačně zjištěná rizika, na která je třeba reagovat.
(5)
Za účelem ukončení současného stavu roztříštěnosti, kdy některé členské státy přijaly rozdílná opatření, a s cílem omezit možnost příslušných orgánů přijímat rozdílná opatření je důležité, aby byla potenciální rizika vyplývající z prodeje na krátko a swapů úvěrového selhání řešena harmonizovaným způsobem. Zaváděné požadavky by měly reagovat na zjištěná rizika, aniž by nepatřičně zmenšovaly výhody, které prodej na krátko přináší pro kvalitu a efektivnost trhů. Přestože v některých situacích by mohl mít prodej na krátko nepříznivé dopady, v běžných tržních podmínkách hraje důležitou úlohu při zajišťování řádného fungování finančních trhů, zejména v souvislosti s likviditou trhu a účinnou tvorbou cen.
(6)
Odkazy uvedené v tomto nařízení na fyzické a právnické osoby by měly zahrnovat také registrovaná podnikatelská sdružení bez právní subjektivity.
(7)
Zvýšená transparentnost významných čistých krátkých pozic v určitých finančních nástrojích bude pravděpodobně prospěšná jak pro regulační orgán, tak pro účastníky trhu. U akcií, jež jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, je třeba zavést dvoustupňový model, který na vhodné úrovni zajistí větší transparentnost významných čistých krátkých pozic v akciích. Při dosažení nižší prahové hodnoty by měly být pozice důvěrně oznamovány dotčeným regulačním orgánům, aby tyto orgány mohly monitorovat a v případě potřeby vést šetření ohledně prodeje na krátko, který by mohl vytvářet systémová rizika, představovat zneužívání trhu nebo vytvářet chaos na trzích; při dosažení vyšší prahové hodnoty by měly být pozice zveřejňovány na trhu, aby jiní účastníci trhu získali užitečné informace o významných jednotlivých krátkých pozicích v akciích.
(8)
Měl by být zaveden požadavek na oznamování regulačním orgánům významných čistých krátkých pozic týkajících se státních dluhopisů v Unii, neboť by jim toto oznamování poskytovalo důležité informace napomáhající regulačním orgánům při sledování, zda tyto pozice ve skutečnosti nevytvářejí systémová rizika nebo nejsou používány pro účely zneužívání trhu. Takový požadavek by měl zahrnovat pouze důvěrné sdělování informací regulačním orgánům, protože jejich zveřejňování na trhu s těmito nástroji by mohlo mít škodlivý účinek na trhy se státními dluhopisy, které jsou již postiženy zhoršenou likviditou.
(9)
Požadavky na oznamování týkající se státních dluhopisů by se měly vztahovat na dluhové nástroje vydané členskými státy a Unií, včetně Evropské investiční banky, ministerstva členského státu, agentury, zvláštní účelové jednotky nebo mezinárodní finanční instituce zřízené dvěma či více členskými státy, které vydávají dluhopisy jménem členského státu nebo jménem několika členských států, jako je například evropský nástroj finanční stability nebo budoucí evropský mechanismus stability. V případě federativního členského státu by se měly požadavky na oznamování rovněž vztahovat na dluhové nástroje vydané některým z členů federace. Neměly by se však vztahovat na jakékoli jiné regionální nebo místní orgány a polostátní organizace v členském státě, které vydávají dluhové nástroje. Cílem dluhových nástrojů vydávaných Unií je podpořit platební bilanci či finanční stabilitu členských států nebo poskytnout makrofinanční pomoc třetím zemím.
(10)
Aby byla zajištěna komplexní a účelná transparentnost, je důležité, aby se požadavky na oznamování vztahovaly nejen na krátké pozice vzniklé obchodováním s akciemi nebo státními dluhopisy v obchodních systémech, ale také na krátké pozice vzniklé obchodováním mimo obchodní systémy a čisté krátké pozice vytvořené použitím derivátů, jako jsou opce, futures, indexové nástroje, finanční rozdílové smlouvy a sázky na spready týkající se akcií nebo státních dluhopisů.
(11)
Má-li být režim transparentnosti pro regulační orgány a pro trhy užitečný, měl by poskytovat úplné a přesné informace o pozicích určité fyzické nebo právnické osoby. Zejména by informace poskytované regulačnímu orgánu nebo trhu měly zohledňovat jak krátké, tak dlouhé pozice, aby byly podávány cenné informace o čisté krátké pozici dané fyzické nebo právnické osoby v akciích, státních dluhopisech a swapech úvěrového selhání.
(12)
Při výpočtu krátkých nebo dlouhých pozic by se měly brát v úvahu všechny formy hospodářského zájmu, který daná fyzická nebo právnická osoba má ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu společnosti nebo vydaným státním dluhopisům členského státu nebo Unie. Zejména by se měl vzít v úvahu hospodářský zájem, který byl získán přímo nebo nepřímo použitím derivátů, jako jsou opce, futures, finanční rozdílové smlouvy a sázky na spready týkající se akcií nebo státních dluhopisů a indexů, souborů cenných papírů a fondů obchodovaných na burze. V případě pozic týkajících se státních dluhopisů je třeba brát v úvahu také swapy úvěrového selhání týkající se emitentů státních dluhopisů.
(13)
Vedle režimu transparentnosti stanoveného tímto nařízením by Komise měla v rámci jejího přezkumu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (5) posoudit, zda by začlenění informací o prodeji na krátko ze strany investičních podniků do hlášení o transakcích určených příslušným orgánům poskytovalo užitečné dodatečné informace, které by příslušným orgánům umožnily sledovat úroveň prodeje na krátko.
(14)
Koupě swapů úvěrového selhání, aniž by měl kupující dlouhou pozici v podkladových státních dluhopisech nebo v aktivech či v portfoliu aktiv, finančních závazcích nebo smlouvách o financování, jejichž hodnota je v korelaci s hodnotou státních dluhopisů, může být z hospodářského hlediska rovnocenná vstupu do krátké pozice vzhledem k podkladovému dluhovému nástroji. Výpočet čisté krátké pozice vzhledem ke státním dluhopisům by proto měl zahrnovat swapy úvěrového selhání týkající se závazku emitenta státních dluhopisů. Pozice ve swapech úvěrového selhání by měla být brána v úvahu pro účely stanovení, zda má fyzická nebo právnická osoba významnou čistou krátkou pozici týkající se státních dluhopisů, kterou je nutno oznámit příslušnému orgánu, a v případech, kdy příslušný orgán pozastavil omezení týkající se nekrytých transakcí se swapy úvěrového selhání, pro účely stanovení, zda má významnou nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání týkajících se emitenta státních dluhopisů, která musí být příslušnému orgánu rovněž oznámena.
(15)
Aby bylo možné pozice monitorovat průběžně, měl by režim transparentnosti zahrnovat také oznamování nebo zveřejňování v případech, kdy změna čisté krátké pozice vede k jejímu zvýšení nad určité prahové hodnoty nebo snížení pod tyto hodnoty.
(16)
Má-li být režim transparentnosti účelný, je důležité, aby se uplatňoval bez ohledu na to, kde se daná fyzická nebo právnická osoba nachází, tedy i ve třetí zemi, kde však má tato osoba významnou čistou krátkou pozici týkající se společnosti, jejíž akcie jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, nebo čistou krátkou pozici ve státních dluhopisech vydaných členským státem nebo Unií.
(17)
Definice prodeje na krátko by neměla zahrnovat dohodu o zpětném odkupu mezi dvěma stranami, kdy jedna strana prodává druhé cenný papír za stanovenou cenu se závazkem odkoupit dotyčný cenný papír k pozdějšímu dni za jinou stanovenou cenu, nebo smlouvu o derivátu, v níž je sjednán prodej cenných papírů za stanovenou cenu k budoucímu datu. Definice by neměla zahrnovat převod cenných papírů na základě smlouvy o půjčce cenných papírů.
(18)
V některých případech se má za to, že nekrytý prodej akcií a státních dluhopisů na krátko zvyšuje potenciální riziko selhání vypořádání a volatility. Za účelem snížení těchto rizik je vhodné zavést přiměřená omezení nekrytého prodeje takových nástrojů na krátko. Podrobná omezení by měla zohledňovat různá ujednání, která se v současnosti používají při krytém prodeji na krátko. K nim patří například samostatná dohoda o zpětném odkupu, na základě které osoba provádějící prodej cenného papíru na krátko kupuje zpět rovnocenný cenný papír včas, aby bylo možné provést vypořádání prodeje cenného papíru na krátko, a její součástí je dohoda o zajištění, pokud může příjemce zajištění použít dotyčný cenný papír k vypořádání prodeje na krátko. K dalším příkladům patří: přednostní práva na upisování akcií společnosti stávajícím akcionářům, vypůjčení akcií (lending pools) a nástroje dohody o zpětném odkupu poskytované například obchodními systémy, clearingovými systémy nebo centrálními bankami.
(19)
Pokud jde o nekrytý prodej akcií na krátko, je nezbytné, aby fyzická nebo právnická osoba měla ujednání se třetí stranou, v jehož rámci tato třetí strana potvrdí, že akcie je lokalizována, což znamená, že třetí strana potvrdí, že se domnívá, že může akcii ve stanovené lhůtě dát k dispozici pro vypořádání. K takovému potvrzení je nezbytné, aby vycházelo z opatření, která byla přijata vůči těmto třetím stranám tak, aby fyzická nebo právnická osoba mohla odůvodněně očekávat, že ve stanovené lhůtě bude možné provést vypořádání. To zahrnuje opatření jako například přidělení akcií třetí stranou k vypůjčení nebo nákupu, aby mohlo být provedeno vypořádání ve stanovené lhůtě. Pokud jde o prodej na krátko, který má být pokryt nákupem akcií během téhož dne, měla by taková opatření zahrnovat potvrzení třetí stranou, že se domnívá, že akcie se dá snadno vypůjčit nebo koupit. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl při stanovování toho, která opatření jsou nezbytná k odůvodněnému očekávání, že bude možné ve stanovené lhůtě provést vypořádání, přihlédnout k likviditě akcií, zejména k úrovni obratu a snadnosti nákupu, prodeje a vypůjčení s minimálním tržením dopadem.
(20)
Pokud jde o nekrytý prodej státních dluhopisů na krátko, lze skutečnost, že prodej na krátko bude pokryt nákupem státních dluhopisů během téhož dne, považovat za příklad odůvodněného očekávání, že vypořádání bude možné provést ve stanovené lhůtě.
(21)
Swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy by se měly zakládat na zásadě pojistného zájmu, přičemž by se mělo vzít v úvahu, že státní emitent může mít jiné zájmy, než je vlastnictví dluhopisů. K takovým zájmům patří zajištění proti riziku selhání státního emitenta, má-li fyzická nebo právnická osoba dlouhou pozici ve státních dluhopisech tohoto emitenta, nebo zajištění proti riziku poklesu hodnoty státních dluhopisů, pokud fyzická nebo právnická osoba drží aktiva nebo má pohledávky, které se vztahují na subjekty veřejného nebo soukromého sektoru v dotčeném členském státě a jejichž hodnota je v korelaci s hodnotou státních dluhopisů. Taková aktiva by měla zahrnovat smlouvy o financování, portfolio aktiv nebo finančních závazků i transakce s úrokovými swapy a měnovými swapy, k nimž se swap úvěrového selhání na státní dluhopisy používá jako nástroj řízení rizik protistrany pro zajištění expozice smluv o financování a smluv o zahraničním obchodu. Žádná pozice nebo portfolio pozic používaných v rámci zajišťování expozic vůči státnímu emitentovi by neměla být považována za nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy. To zahrnuje případné expozice vůči ústředním, regionálním a místním orgánům, subjektům veřejného sektoru i případné expozice garantované kterýmkoli uvedeným subjektem. Expozice vůči subjektům soukromého sektoru usazeným v dotčeném členském státě by měly být také zahrnuty. V této souvislosti by měly být brány v úvahu všechny expozice, včetně výpůjček, úvěrového rizika protistrany (včetně potenciálních expozic, pokud je pro ně požadován regulativní kapitál), pohledávky a záruky. To také zahrnuje nepřímé expozice vůči kterémukoli uvedenému subjektu získané mimo jiné prostřednictvím expozic vůči indexům, fondům nebo zvláštním účelovým jednotkám.
(22)
Vzhledem k tomu, že provádění transakcí se swapem úvěrového selhání na státní dluhopisy bez související expozice riziku poklesu hodnoty státního dluhu by mohlo mít nepříznivý dopad na stabilitu trhů se státními dluhopisy, mělo by se fyzickým nebo právnickým osobám zakázat provádění transakcí s nekrytými pozicemi ve swapech úvěrového selhání. Avšak při prvních známkách toho, že trh se státními dluhopisy řádně nefunguje, by měl mít příslušný orgán možnost toto omezení dočasně pozastavit. Příslušný orgán by měl založit takové pozastavení na objektivních důvodech vycházejících z analýzy ukazatelů stanovených v tomto nařízení. Příslušné orgány by rovněž měly mít možnost používat dodatečné ukazatele.
(23)
Je také vhodné stanovit požadavky pro ústřední protistrany týkající se postupů náhradní koupě a pokut za selhání při vypořádání transakcí s akciemi. Postupy náhradní koupě a požadavky související s prodlením při vypořádání by měly nastavit základní standardy vypořádací kázně. Požadavky týkající se náhradní koupě a ukládání pokut by měly být dostatečně pružné, aby se ústřední protistrana, která odpovídá za zajištění fungování těchto postupů, mohla spolehnout na jiného účastníka trhu, že operativně provede náhradní koupi nebo uloží pokutu. Pro řádné fungování finančních trhů je nicméně zásadní v rámci horizontálního legislativního návrhu řešit obecnější aspekty vypořádací kázně.
(24)
Opatřeními, která se týkají státních dluhopisů a swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy, včetně zvýšené transparentnosti a omezení nekrytého prodeje na krátko, by měly být uloženy požadavky, jež jsou přiměřené a současně zamezí nepříznivému dopadu na likviditu trhů se státními dluhopisy a trhů zpětného odkupu státních dluhopisů.
(25)
Akcie jsou v rostoucí míře přijímány k obchodování v různých obchodních systémech v Unii i ve třetích zemích. Akcie mnoha velkých společností se sídlem ve třetí zemi jsou rovněž přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii. Z důvodu efektivnosti je vhodné, aby se na cenné papíry v případech, kdy se hlavní obchodní systém, v němž se s daným nástrojem obchoduje, nachází ve třetí zemi, určité požadavky na oznamování a zveřejňování nevztahovaly.
(26)
Činnosti v rámci tvorby trhu hrají zásadní úlohu z hlediska zajišťování likvidity na trzích v Unii a tvůrci trhu potřebují vstupovat do krátkých pozic, aby mohli tuto úlohu plnit. Uložení požadavků na tyto činnosti by mohlo vážně omezit jejich schopnost zajišťovat likviditu a mohlo by mít významný nepříznivý dopad na efektivnost trhů Unie. U tvůrců trhu se navíc neočekává, že budou vstupovat do významných krátkých pozic s výjimkou velmi krátkých období. Proto je vhodné, aby se na fyzické nebo právnické osoby podílející se na těchto činnostech nevztahovaly požadavky, které by mohly zhoršit jejich schopnost plnit uvedenou úlohu, a tudíž nepříznivě ovlivnit trhy Unie. Aby bylo možné klást takové požadavky na rovnocenné subjekty ze třetích zemí, je nezbytný postup pro posuzování rovnocennosti trhů třetích zemí. Tato výjimka by se měla vztahovat na různé druhy činností v rámci tvorby trhu, ale nikoli na vlastní obchodování společnosti. Je rovněž vhodné udělit výjimku pro určité operace na primárním trhu, například pro ty, jež se týkají státních dluhopisů a stabilizačních programů, jelikož se jedná o důležité činnosti, které přispívají k efektivnímu fungování trhů. Využívání výjimek by mělo být oznamováno příslušným orgánům a tyto orgány by měly mít pravomoc zakázat využívání výjimky fyzické nebo právnické osobě, jež nesplňuje příslušná kritéria dané výjimky. Příslušné orgány by také měly mít možnost vyžádat si informace od fyzické nebo právnické osoby za účelem monitorování využívání výjimky touto osobou.
(27)
V případě nepříznivého vývoje, který představuje vážné ohrožení finanční stability či důvěry na trhu v členském státě nebo v Unii, by příslušné orgány měly mít intervenční pravomoci, které jim umožní vyžadovat zvýšenou transparentnost nebo uložit dočasná omezení prodeje na krátko, transakcí se swapy úvěrového selhání nebo jiných transakcí, aby se předešlo chaotickému poklesu ceny finančního nástroje. Takováto opatření mohou být nezbytná v důsledku mnoha různých nepříznivých událostí a nepříznivého vývoje, a to nejen událostí finanční či hospodářské povahy, ale například také přírodních katastrof nebo teroristických útoků. Kromě toho by mohly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj vyžadující přijetí opatření nastat jen v jediném členském státě, aniž by měly jakékoli přeshraniční důsledky. Takové pravomoci by měly být dostatečně pružné, aby příslušné orgány mohly řešit řadu různých výjimečných okolností. Při přijímání takových opatření by měly příslušné orgány řádně zohlednit zásadu proporcionality.
(28)
Vzhledem k tomu, že se toto nařízení vztahuje pouze na omezení prodeje na krátko a swapů úvěrového selhání, aby zabránilo chaotickému poklesu ceny tohoto finančního nástroje, jsou jiné potřebné typy omezení, jako limity na pozice nebo omezení produktů, jež by mohly vyvolat vážné obavy o ochranu investorů, více zohledňovány v rámci revize směrnice 2004/39/ES prováděné Komisí.
(29)
Přestože příslušné orgány jsou obvykle nejlépe připraveny monitorovat podmínky na trhu a zahájit reakci na nepříznivou událost nebo nepříznivý vývoj tím, že rozhodnou, zda nastalo vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu a zda je nutné přijmout opatření pro řešení takové situace, pravomoci v tomto směru a podmínky a postupy pro jejich použití by měly být v nejvyšší možné míře harmonizovány.
(30)
V případě významného poklesu ceny finančního nástroje v obchodním systému by měl mít příslušný orgán také možnost dočasně omezit prodej na krátko tohoto finančního nástroje v tomto systému v rámci své jurisdikce či požádat orgán pro cenné papíry a trhy o jeho omezení v rámci jiných jurisdikcí, a mohl tak ve vhodných případech rychle zasáhnout a krátkodobě předejít chaotickému poklesu ceny dotčeného finančního nástroje. Příslušný orgán by měl mít také povinnost informovat orgán pro cenné papíry a trhy o tomto rozhodnutí, aby orgán pro cenné papíry a trhy mohl neprodleně informovat příslušné orgány jiných členských států s obchodními systémy obchodujícími se stejnými nástroji, koordinovat opatření přijatá těmito členskými státy a případně jim napomoci při dosahování dohody nebo přijmout vlastní rozhodnutí v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(31)
Pokud se nepříznivá událost nebo nepříznivý vývoj týkají více než jednoho členského státu nebo mají jiné přeshraniční důsledky, například pokud je finanční nástroj přijat k obchodování v různých obchodních systémech ve větším počtu různých členských států, mají zásadní význam intenzivní konzultace a těsná spolupráce mezi příslušnými orgány. V těchto situacích by měl vykonávat ústřední koordinační úlohu orgán pro cenné papíry a trhy a měl by se snažit zajistit soudržnost mezi příslušnými orgány. Složení orgánu pro cenné papíry a trhy, které zahrnuje zástupce příslušných orgánů, přispěje ke splnění této úlohy. Příslušné orgány by kromě toho měly mít pravomoc přijímat opatření, mají-li zájem zasáhnout.
(32)
Kromě koordinace opatření příslušných orgánů by měl orgán pro cenné papíry a trhy zajišťovat, aby příslušné orgány opatření přijímaly pouze v situacích, kdy to je nezbytné a přiměřené. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít možnost vydávat stanoviska pro příslušné orgány ohledně použití intervenčních pravomocí.
(33)
Přestože příslušné orgány budou často nejlépe připraveny monitorovat nepříznivou událost nebo nepříznivý vývoj a rychle na ně reagovat, orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít také pravomoc přijímat opatření, jestliže prodej na krátko a další související činnosti ohrožují řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části, pokud má situace přeshraniční důsledky a příslušné orgány nepřijaly dostatečná opatření pro řešení dané hrozby. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl konzultovat Evropskou radu pro systémová rizika (ESRB) zřízenou nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (6), je-li to možné, a jiné dotčené orgány v případech, kdy by opatření mohlo mít účinky jdoucí nad rámec finančních trhů, což by mohl být případ komoditních derivátů používaných pro zajištění pozic, jež se týkají fyzických zásob.
(34)
Pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy podle tohoto nařízení, které mu umožňují omezit prodej na krátko a jiné související činnosti za výjimečných okolností, jsou v souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1095/2010. Uvedenými pravomocemi by neměly být dotčeny pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy v mimořádné situaci podle článku 18 nařízení (EU) č. 1095/2010. Zejména by měl mít orgán pro cenné papíry a trhy možnost přijímat individuální rozhodnutí, která budou po příslušných orgánech vyžadovat přijetí opatření, nebo individuální rozhodnutí určená účastníkům finančního trhu podle článku 18 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(35)
Odkazy v tomto nařízení na články 18 a 38 nařízení (EU) č. 1095/2010 mají deklaratorní povahu. Uvedené články se použijí i bez takových odkazů.
(36)
Intervenční pravomoci, které příslušným orgánům a orgánu pro cenné papíry a trhy umožňují omezit prodej na krátko, swapy úvěrového selhání a jiné transakce, by měly mít pouze dočasnou povahu a měly by být používány jen na dobu a v rozsahu, které jsou nezbytné pro zvládnutí konkrétní hrozby.
(37)
Vzhledem ke zvláštním rizikům, která mohou vyplývat z používání swapů úvěrového selhání, je nutné, aby příslušné orgány tyto transakce pečlivě monitorovaly. Zejména by příslušné orgány měly ve výjimečných případech mít pravomoc vyžadovat od fyzických nebo právnických osob provádějících takové transakce informace o účelu, za kterým se daná transakce provádí.
(38)
Orgánu pro cenné papíry a trhy by měla být svěřena pravomoc vést šetření týkající se otázky nebo jednání souvisejících s prodejem na krátko nebo používáním swapů úvěrového selhání, a to s cílem posoudit, zda tato otázka nebo jednání nepředstavují potenciální hrozbu pro finanční stabilitu nebo důvěru na trhu. Provede-li taková šetření, měl by orgán pro cenné papíry a trhy zveřejnit zprávu obsahující jeho zjištění.
(39)
Jelikož se některá ustanovení tohoto nařízení vztahují na fyzické nebo právnické osoby a činnosti ve třetích zemích, je nezbytné, aby v určitých situacích příslušné orgány spolupracovaly s orgány dohledu ve třetích zemích. Příslušné orgány by proto měly uzavřít ujednání s orgány dohledu ve třetích zemích. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl koordinovat přípravu těchto ujednání o spolupráci a výměnu informací obdržených z třetích zemí mezi příslušnými orgány.
(40)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), zejména právo na ochranu osobních údajů stanovené v článku 16 Smlouvy o fungování EU a v článku 8 Listiny. Transparentnost významných čistých krátkých pozic, včetně jejich zveřejňování při překročení určité prahové hodnoty v případech, které stanoví toto nařízení, je nezbytná z důvodu zajištění stability finančních trhů a ochrany investorů. Díky této transparentnosti budou moci regulační orgány monitorovat používání prodeje na krátko ve spojení se strategiemi zneužívání trhu a důsledky prodeje na krátko pro řádné fungování trhu. Kromě toho by transparentnost mohla napomáhat k omezení informačních asymetrií, neboť zajistí, že všichni účastníci trhu budou přiměřeně informováni, do jaké míry prodej na krátko ovlivňuje ceny. Veškerá výměna nebo přenos informací příslušnými orgány by měly probíhat v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (7). Veškerá výměna nebo přenos informací orgánem pro cenné papíry a trhy by měly být v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (8), které by mělo být v plném rozsahu použitelné pro zpracování osobních údajů pro účely tohoto nařízení.
(41)
S ohledem na zásady stanovené ve sdělení Komise o posílení sankčních režimů v odvětví finančních služeb a právní akty Unie přijaté v návaznosti na toto sdělení by členské státy měly stanovit pravidla pro sankce a správní opatření, použitelné při porušení ustanovení tohoto nařízení, a měly by zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce a správní opatření by měly být účinné, přiměřené a odrazující. Měly by být založeny na pokynech vydaných orgánem pro cenné papíry a trhy na podporu sbližování a meziodvětvové jednotnosti, pokud jde o sankční režimy v odvětví finančních služeb.
(42)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (9). Komise by měla Evropský parlament průběžně informovat o pokroku, pokud jde o rozhodnutí stanovující rovnocennost právních a dohledových rámců třetích zemí s požadavky tohoto nařízení.
(43)
Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o podrobnosti výpočtu krátkých pozic, otázky, kdy má fyzická nebo právnická osoba nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání, prahové hodnoty pro oznámení či zveřejnění a další upřesnění kritérií a faktorů pro rozhodování o tom, zda nepříznivá událost nebo nepříznivý vývoj vede k vážnému ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v členském státě nebo v Unii. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na úrovni odborníků příslušných institucí, orgánů a agentur. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(44)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě podat zprávu posuzující vhodnost stanovených prahových hodnot pro oznamování a zveřejňování, fungování omezení a požadavků souvisejících s transparentností čistých krátkých pozic a otázky, zda by nebyla vhodná další omezení či podmínky týkající se prodeje na krátko nebo swapů úvěrového selhání.
(45)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, přestože příslušné orgány jsou lépe uzpůsobeny k monitorování a mají lepší znalosti o vývoji na trzích, celkový dopad problémů souvisejících s prodejem na krátko a swapy úvěrového selhání je však možné plně chápat pouze v měřítku Unie, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(46)
Jelikož některé členské státy již zavedly omezení prodeje na krátko a jelikož toto nařízení stanoví přijetí aktů v přenesené pravomoci a závazných technických norem, které by měly být přijaty předtím, než se toto nařízení může účinně uplatňovat, je nezbytné, aby byla poskytnuta dostatečná lhůta pro přechodné období. Jelikož je zásadní upřesnit přede dnem 1. listopadu 2012 klíčové nepodstatné prvky, které usnadní soulad účastníků trhu s tímto nařízením a jeho vymáhání příslušnými orgány, je rovněž nezbytné poskytnout Komisi prostředky, aby přijala technické normy a akty v přenesené působnosti před uvedeným dnem,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnost
1. Toto nařízení se vztahuje na:
a)
finanční nástroje ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a), které jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, a to i v případech, kdy se s těmito nástroji obchoduje mimo obchodní systém;
b)
deriváty uvedené v příloze I oddílu C bodech 4 až 10 směrnice 2004/39/ES, které se vztahují k finančnímu nástroji uvedenému v písmenu a) nebo k emitentovi takového finančního nástroje, a to i v případech, kdy se s těmito deriváty obchoduje mimo obchodní systém;
c)
dluhové nástroje vydané členským státem nebo Unií a deriváty uvedené v příloze I oddílu C bodech 4 až 10 směrnice 2004/39/ES, které se k dluhovým nástrojům vydaným členským státem nebo Unií vztahují nebo na ně odkazují.
2. Články 18, 20 a 23 až 30 se vztahují na všechny finanční nástroje ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a).
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„finančním nástrojem“ nástroj uvedený v příloze I oddílu C směrnice 2004/39/ES;
b)
„prodejem na krátko“ ve vztahu k akciím nebo dluhovým nástrojům jakýkoli prodej akcií nebo dluhových nástrojů, které prodávající v době uzavření dohody o prodeji nevlastní, včetně takového prodeje, při němž má prodávající v době uzavření dohody o prodeji příslušné akcie nebo dluhové nástroje vypůjčeny nebo má uzavřenu dohodu o jejich vypůjčení pro účely jejich dodání při vypořádání vyjma:
i)
prodeje kteroukoli stranou v rámci dohody o zpětném odkupu, kdy jedna strana souhlasila s prodejem cenného papíru druhé straně za stanovenou cenu, se závazkem druhé strany odprodat tento cenný papír zpět k pozdějšímu datu za jinou stanovenou cenu,
ii)
převodu cenných papírů na základě smlouvy o půjčce cenných papírů (securities lending agreement) nebo
iii)
uzavření smlouvy o futures nebo jiné derivátové smlouvy, v níž je dohodnut prodej cenných papírů za stanovenou cenu k budoucímu datu;
c)
„swapem úvěrového selhání“ (credit default swap - CDS) derivátová smlouva, podle níž jedna strana platí druhé straně poplatek výměnou za platbu nebo jiný prospěch v případě, že nastane úvěrová událost referenčního subjektu nebo v případě, že dojde k jakémukoliv jinému selhání vztahujícímu se k uvedené derivátové smlouvě, která má obdobný ekonomický účinek;
d)
„státním emitentem“ kterýkoli z uvedených subjektů, který vydává dluhové nástroje:
i)
Unie,
ii)
členský stát, včetně jakéhokoli ministerstva, vládní organizace nebo zvláštní účelové jednotky (special purpose vehicle) dotyčného členského státu,
iii)
v případě federativního členského státu člen federace,
iv)
zvláštní účelová jednotka pro několik členských států,
v)
mezinárodní finanční instituce zřízená dvěma nebo více členskými státy, jejímž účelem je získávat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch svých členů, kteří jsou postiženi nebo ohroženi vážnými finančními problémy, nebo
vi)
Evropská investiční banka;
e)
„swapem úvěrového selhání na státní dluhopisy“ swap úvěrového selhání, u něhož k výplatě platby nebo jiného prospěchu dojde v případě úvěrové události nebo selhání státního emitenta;
f)
„státními dluhopisy“ dluhový nástroj vydaný státním emitentem;
g)
„vydanými státními dluhopisy“ celková hodnota nesplacených státních dluhopisů vydaných státním emitentem;
h)
„upsaným akciovým kapitálem“ ve vztahu ke společnosti úhrn všech kmenových a případných prioritních akcií vydaných touto společností, avšak bez konvertibilních dluhových cenných papírů;
i)
„domovským členským státem“:
i)
pokud jde o investiční podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice 2004/39/ES nebo regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES, domovský členský stát ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 20 směrnice 2004/39/ES,
ii)
pokud jde o úvěrovou instituci, domovský členský stát ve smyslu čl. 4 bodu 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (10),
iii)
pokud jde o právnickou osobu neuvedenou v bodech i) nebo ii), členský stát, v němž má své sídlo, nebo pokud nemá žádné sídlo, členský stát, v němž má své ústředí,
iv)
pokud jde o fyzickou osobu, členský stát, v němž má tato osoba své ústředí, nebo pokud nemá žádné ústředí, členský stát, v němž má tato osoba své bydliště;
j)
„dotčeným příslušným orgánem“:
i)
ve vztahu ke státním dluhopisům členského státu nebo v případě federativního členského státu, ve vztahu ke státním dluhopisům člena federace nebo swapům úvěrového selhání týkajícím se členského státu nebo člena federace, příslušný orgán tohoto členského státu,
ii)
ve vztahu ke státním dluhopisům Unie nebo swapům úvěrového selhání týkajícím se Unie příslušný orgán jurisdikce, v níž se nachází odbor vydávající dluhopis,
iii)
ve vztahu ke státním dluhopisům několika členských států jednajících prostřednictvím zvláštní účelové jednotky nebo swapu úvěrového selhání týkajícího se takové zvláštní účelové jednotky, příslušný orgán jurisdikce, v níž je zvláštní účelová jednotka usazena,
iv)
ve vztahu ke státním dluhopisům mezinárodní finanční instituce zřízené dvěma nebo více členskými státy, jejímž účelem je uvolňovat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch svých členů, kteří jsou postiženi nebo ohroženi vážnými finančními problémy, příslušný orgán jurisdikce, v níž je tato mezinárodní finanční instituce usazena,
v)
ve vztahu k finančnímu nástroji jinému než uvedenému v bodech i) až iv) orgán příslušný pro tento finanční nástroj podle definice v čl. 2 bodě 7 nařízení Komise (ES) č. 1287/2006 (11), který se určuje v souladu s kapitolou III uvedeného nařízení,
vi)
ve vztahu k finančnímu nástroji, na který se nevztahují body i) až v), příslušný orgán členského státu, ve kterém byl tento finanční nástroj poprvé přijat k obchodování v obchodním systému,
vii)
ve vztahu k dluhovému nástroji, který vydala Evropská investiční banka, příslušný orgán členského státu, v němž má Evropská investiční banka sídlo;
k)
„činnostmi v rámci tvorby trhu“ činnosti investičního podniku, úvěrové instituce, subjektu ze třetí země nebo podniku ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. l) směrnice 2004/39/ES, který je členem obchodního systému nebo trhu ve třetí zemi, jejíž právní a dohledový rámec byl prohlášen Komisí v souladu s čl. 17 odst. 2 za rovnocenný, pokud obchodují na vlastní účet s finančním nástrojem, bez ohledu na to, zda je obchodován v obchodním systému nebo mimo obchodní systém, při plnění kteréhokoli z těchto úkolů:
i)
souběžné uveřejňování závazných obousměrných kotací, které mají srovnatelnou velikost a konkurenční ceny, přičemž výsledkem je pravidelné a průběžné zajišťování likvidity na trhu,
ii)
plnění pokynů vydaných klienty nebo reagování na žádosti klientů o obchodování, jde-li o součást jeho obvyklé podnikatelské činnosti,
iii)
zajišťování pozic vyplývajících z plnění úkolů uvedených v bodech i) a ii);
l)
„obchodním systémem“ regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES nebo mnohostranný systém obchodování ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 směrnice 2004/39/ES;
m)
„hlavním obchodním systémem“ ve vztahu k akciím obchodní systém, na kterém se při obchodování s těmito akciemi dosahuje nejvyššího obratu;
n)
„autorizovaným primárním dealerem“ fyzická nebo právnická osoba, která podepsala dohodu se státním emitentem nebo která byla formálně uznána jako primární dealer ze strany státního emitenta nebo jeho jménem a která se v souladu s touto dohodou nebo uznáním zavázala, že bude obchodovat na vlastní účet v souvislosti s operacemi na primárním a sekundárním trhu, které se týkají dluhopisů vydaných tímto emitentem;
o)
„ústřední protistranou“ právní subjekt, který se v souladu s právními předpisy vloží mezi protistrany smluv obchodovaných na jednom či na několika finančních trzích, a stane se tak kupujícím pro každého prodávajícího a prodávajícím pro každého kupujícího, a který je odpovědný za provoz zúčtovacího systému;
p)
„dnem obchodování“ den obchodování uvedený v článku 4 nařízení (ES) č. 1287/2006;
q)
„obratem“ obchodů s akciemi obrat ve smyslu čl. 2 bodu 9 nařízení (ES) č. 1287/2006.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o upřesnění definic uvedených v odstavci 1 tohoto článku, zejména stanovujících, kdy se pro účely definice prodeje na krátko v odst. 1 písm. b) má za to, že fyzická nebo právnická osoba vlastní finanční nástroj.
Článek 3
Krátké a dlouhé pozice
1. Pro účely tohoto nařízení se za krátkou pozici týkající se upsaného akciového kapitálu nebo vydaných státních dluhopisů považuje pozice, která je výsledkem:
a)
prodeje akcií vydaných společností nebo dluhového nástroje vydaného státním emitentem na krátko;
b)
uzavření transakce, která vytváří jiný finanční nástroj nebo se vztahuje k jinému finančnímu nástroji než k nástroji uvedenému v písmenu a), pokud důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že tato fyzická nebo právnická osoba uzavírající uvedenou transakci získá finanční výhodu, dojde-li k poklesu ceny nebo hodnoty akcií nebo dluhového nástroje.
2. Pro účely tohoto nařízení se za dlouhou pozici týkající se upsaného akciového kapitálu nebo vydaných státních dluhopisů považuje pozice, která je výsledkem:
a)
držení akcií vydaných společností nebo dluhového nástroje vydaného státním emitentem;
b)
uzavření transakce, která vytváří jiný finanční nástroj nebo se vztahuje k jinému finančnímu nástroji než k nástroji uvedenému v písmenu a), pokud důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že tato fyzická nebo právnická osoba uzavírající uvedenou transakci získá finanční výhodu, dojde-li ke zvýšení ceny nebo hodnoty akcií nebo dluhového nástroje.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 určí dotčená fyzická nebo právnická osoba uvážlivě výpočet krátké nebo dlouhé pozice, pokud jde o jakoukoli pozici drženou příslušnou osobou nepřímo, například prostřednictvím nebo pomocí indexu, souboru cenných papírů nebo podílu ve fondu obchodovaném na burze (ETF) nebo v obdobném subjektu, a zohlední přitom veřejně dostupné informace o složení příslušného indexu, souboru cenných papírů nebo podílů držených v příslušném fondu obchodovaném na burze nebo v obdobném subjektu. Při výpočtu takové krátké nebo dlouhé pozice se od nikoho nepožaduje, aby od kohokoli získával informace o tomto složení v reálném čase.
Pro účely odstavců 1 a 2 se do výpočtu krátké nebo dlouhé pozice týkajících se státních dluhopisů zahrnou veškeré swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy, které se vztahují ke státnímu emitentovi.
4. Pro účely tohoto nařízení se za čistou krátkou pozici ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu dotyčné společnosti považuje pozice zbývající po odečtení veškerých dlouhých pozic, které fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu, od veškerých krátkých pozic, které tato fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k tomuto kapitálu.
5. Pro účely tohoto nařízení se za čistou krátkou pozici ve vztahu k vydaným státním dluhopisům dotyčného státního emitenta považuje pozice zbývající po odečtení veškerých dlouhých pozic, které fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k vydaným státním dluhopisům, a veškerých dlouhých pozic v dluhových nástrojích státního emitenta, jejichž cena je v silné korelaci s cenou daných státních dluhopisů, od veškerých krátkých pozic, které tato fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k těmto státním dluhopisům.
6. Výpočet týkající se státních dluhopisů podle odstavců 1 až 5 se provede pro každého jednotlivého státního emitenta i v případě, že státní dluhopisy jménem státního emitenta vydávají různé subjekty.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví:
a)
v jakých případech se má za to, že fyzická nebo právnická osoba drží akcie nebo dluhové nástroje pro účely odstavce 2;
b)
případy, kdy má fyzická nebo právnická osoba čistou krátkou pozici pro účely odstavců 4 a 5, a způsob výpočtu takové pozice;
c)
způsob výpočtu pozic pro účely odstavců 3, 4 a 5 v případě, kdy mají různé subjekty ve skupině dlouhé nebo krátké pozice, nebo ve vztahu k činnostem v rámci správy fondů, které se týkají různých fondů.
Pro účely prvního pododstavce písm. c) zohlední metoda výpočtu zejména, zda jsou různé investiční strategie používány ve vztahu ke konkrétnímu emitentovi prostřednictvím více samostatných fondů spravovaných týmž správcem fondů, zda je tatáž investiční strategie používána ve vztahu ke konkrétnímu emitentovi prostřednictvím více než jednoho fondu a zda je v rámci jednoho subjektu spravováno více než jedno portfolio na základě vlastního uvážení s použitím téže investiční strategie ve vztahu ke konkrétnímu emitentovi.
Článek 4
Nekrytá pozice ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy
1. Pro účely tohoto nařízení se má za to, že fyzická nebo právnická osoba má nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy, pokud tyto swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy neslouží k zajištění proti:
a)
riziku selhání emitenta, má-li daná fyzická nebo právnická osoba dlouhou pozici ve státních dluhopisech tohoto emitenta, jehož se swap úvěrového selhání na státní dluh týká, nebo
b)
riziku poklesu hodnoty státních dluhopisů, pokud fyzická nebo právnická osoba drží aktiva nebo má pohledávky, včetně mimo jiné smluv o financování, portfolií aktiv nebo finančních závazků, jejichž cena je v korelaci s hodnotou státních dluhopisů.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví pro účely odstavce 1 tohoto článku:
a)
případy, ve kterých se má za to, že transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy představuje zajištění proti riziku selhání nebo proti riziku poklesu hodnoty státního dluhopisu, a způsob výpočtu nekryté pozice ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy;
b)
způsob výpočtu pozic v případě, kdy mají různé subjekty ve skupině dlouhé nebo krátké pozice, nebo ve vztahu k činnostem v rámci správy fondů, které se týkají samostatných fondů.
KAPITOLA II
TRANSPARENTNOST ČISTÝCH KRÁTKÝCH POZIC
Článek 5
Oznamování významných čistých krátkých pozic v akciích příslušným orgánům
1. Fyzická nebo právnická osoba, která má čistou krátkou pozici ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu společnosti, jejíž akcie jsou přijaty k obchodování v obchodním systému, podá dotčenému příslušnému orgánu oznámení v souladu s článkem 9, jestliže tato pozice dosáhne příslušné prahové hodnoty pro oznamovací povinnost uvedené v odstavci 2 tohoto článku, nebo pod tuto hodnotu poklesne.
2. Příslušnou prahovou hodnotou pro oznamovací povinnost je procentní podíl rovný 0,2 % upsaného akciového kapitálu dotčené společnosti a dále každých 0,1 %.
3. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „orgán pro cenné papíry a trhy“) může vydat stanovisko Komisi k úpravě prahových hodnot uvedených v odstavci 2 s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které upravují prahové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
Článek 6
Zveřejňování významných čistých krátkých pozic v akciích
1. Fyzická nebo právnická osoba, která má čistou krátkou pozici ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu společnosti, jejíž akcie jsou přijaty k obchodování v obchodním systému, zveřejní v souladu s článkem 9 podrobné informace o této pozici, jestliže tato pozice dosáhne příslušné prahové hodnoty pro zveřejnění uvedené v odstavci 2 tohoto článku nebo pod tuto hodnotu poklesne.
2. Příslušnou prahovou hodnotou pro zveřejnění je procentní podíl rovný 0,5 % upsaného akciového kapitálu dotčené společnosti a dále každých 0,1 %.
3. Orgán pro cenné papíry a trhy může vydat stanovisko Komisi k úpravě prahových hodnot uvedených v odstavci 2 s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které upravují prahové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
5. Tímto článkem nejsou dotčena ustanovení právních a správních předpisů přijatých v souvislosti s nabídkami převzetí, transakcemi za účelem fúze a jinými transakcemi majícími vliv na vlastnictví společností nebo kontrolu nad společnostmi, které jsou regulovány orgány dohledu jmenovanými členskými státy podle článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí (12), jež vyžadují zveřejnění krátkých pozic nad rámec požadavků vyplývajících z tohoto článku.
Článek 7
Oznamování významných čistých krátkých pozic ve státních dluhopisech
1. Fyzická nebo právnická osoba, která má čistou krátkou pozici týkající se vydaného státního dluhopisu, podá oznámení dotčenému příslušnému orgánu v souladu s článkem 9, jestliže její pozice dosáhne příslušných prahových hodnot pro oznamovací povinnost pro dotčeného státního emitenta, nebo pod tyto hodnoty poklesne.
2. Příslušné prahové hodnoty pro oznamovací povinnost se skládají z počáteční hodnoty a následně přírůstkových hodnot pro každého státního emitenta, které jsou stanoveny v opatřeních přijatých Komisí podle odstavce 3. Prahové hodnoty pro oznamovací povinnost pro každý členský stát zveřejní orgán pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví počáteční a přírůstkové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
Komise:
a)
zajistí, že prahové hodnoty nejsou stanoveny na takové úrovni, aby bylo nutné oznamovat pozice, které mají minimální hodnotu;
b)
zohlední celkovou výši nesplacených vydaných státních dluhopisů každého státního emitenta a průměrnou velikost pozic, které účastníci trhu drží ve vztahu ke státním dluhopisům tohoto státního emitenta, a
c)
zohlední likviditu jednotlivých trhů se státními dluhopisy.
Článek 8
Oznamování příslušným orgánům nekrytých pozic ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy
V případě, že příslušný orgán pozastaví omezení v souladu s čl. 14 odst. 2, fyzická nebo právnická osoba, která má nekrytou pozici ve swapu úvěrového selhání na státní dluhopisy, podá oznámení dotčenému příslušnému orgánu, jestliže její pozice dosáhne příslušných prahových hodnot pro oznamovací povinnost pro státního emitenta, upřesněných podle článku 7, nebo pod tyto hodnoty poklesne.
Článek 9
Způsob oznamování a zveřejňování
1. Každé oznámení nebo zveřejnění podle článků 5, 6, 7 nebo 8 obsahuje údaje o totožnosti fyzické nebo právnické osoby, která drží příslušnou pozici, o velikosti příslušné pozice a emitentovi, kterého se držená pozice týká, jakož i datum, kdy byla příslušná pozice vytvořena nebo změněna nebo kdy její držení skončilo.
Pro účely článků 5, 6, 7 a 8 uchovávají fyzické a právnické osoby, které drží významné čisté krátké pozice, po dobu pěti let záznamy o hrubých pozicích, které významnou čistou krátkou pozici tvoří.
2. Rozhodná doba pro výpočet čisté krátké pozice nastává o půlnoci po skončení dne obchodování, ve kterém daná fyzická nebo právnická osoba drží příslušnou pozici. Uvedená doba se uplatní na všechny transakce bez ohledu na použité prostředky obchodování, včetně transakcí provedených prostřednictvím manuálního nebo automatizovaného obchodování a bez ohledu na to, zda transakce proběhly během obvyklé doby obchodování. Oznámení nebo zveřejnění se provede nejpozději v 15:30 následujícího dne obchodování. Doby uvedené v tomto odstavci se počítají podle času členského státu dotčeného příslušného orgánu, kterému se příslušná pozice musí oznamovat.
3. Oznamování informací dotčenému příslušnému orgánu zajistí důvěrnost informací a zahrnuje mechanismus pro ověření zdroje oznámení.
4. Zveřejňování informací stanovené v článku 6 se provádí způsobem zajišťujícím rychlý a nediskriminační přístup k informacím. Uvedené informace se umístí na hlavní internetové stránce, kterou provozuje nebo nad níž má dohled dotčený příslušný orgán. Příslušné orgány sdělí adresu této internetové stránky orgánu pro cenné papíry a trhy, který uvede odkaz na všechny tyto hlavní internetové stránky na svých vlastních internetových stránkách.
5. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem, které stanoví podrobnosti o poskytovaných informacích pro účely odstavce 1.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
6. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 4 vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem, které stanoví prostředky, jimiž mohou být informace zveřejňovány.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 10
Uplatňování požadavků na oznamování a zveřejňování
Požadavky na oznamování a zveřejňování podle článků 5, 6, 7 a 8 se použijí pro fyzické nebo právnické osoby bez ohledu na to, zda mají bydliště nebo jsou usazeny v Unii, nebo ve třetí zemi.
Článek 11
Informace poskytované orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Příslušné orgány poskytují orgánu pro cenné papíry a trhy čtvrtletně souhrnné informace o čistých krátkých pozicích týkajících se upsaného akciového kapitálu a vydaných státních dluhopisů a o nekrytých pozicích týkajících se swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy, pro které je tento orgán dotčeným příslušným orgánem a příjemcem oznámení podle článků 5, 7 a 8.
2. Za účelem plnění svých povinností podle tohoto nařízení si může orgán pro cenné papíry a trhy od dotčeného příslušného orgánu kdykoli vyžádat dodatečné informace o čistých krátkých pozicích týkajících se upsaného akciového kapitálu a vydaných státních dluhopisů nebo o nekrytých pozicích týkajících se swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy.
Příslušný orgán poskytne orgánu pro cenné papíry a trhy požadované informace nejpozději do sedmi kalendářních dnů. V případě nepříznivých událostí nebo nepříznivého vývoje, které představují vážné ohrožení finanční stability či důvěry na trhu v příslušném či jiném členském státě, poskytne příslušný orgán orgánu pro cenné papíry a trhy do 24 hodin všechny dostupné informace na základě požadavků na oznamování podle článků 5, 7 a 8.
3. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem, které stanoví podrobnosti ohledně informací poskytovaných v souladu s odstavci 1 a 2.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 1 vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem, které stanoví formát informací poskytovaných v souladu s odstavci 1 a 2.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA III
NEKRYTÝ PRODEJ NA KRÁTKO
Článek 12
Omezení nekrytého prodeje akcií na krátko
1. Fyzická nebo právnická osoba může sjednat prodej akcií přijatých k obchodování v obchodním systému na krátko pouze, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
tato fyzická nebo právnická osoba si vypůjčila dané akcie nebo učinila jiné právní úkony, jejichž výsledkem je obdobný právní účinek;
b)
tato fyzická nebo právnická osoba uzavřela smlouvu o půjčce daných akcií nebo má jiný nárok vymahatelný vůči všem, vzniklý na základě smlouvy nebo z titulu vlastnického práva, na převod vlastnického práva k odpovídajícímu počtu cenných papírů stejného druhu, za účelem provedení vypořádání ve stanovené lhůtě;
c)
tato fyzická nebo právnická osoba má ujednání s třetí stranou, v rámci kterého tato třetí strana potvrdila, že dané akcie byly lokalizovány a že byla přijata opatření s ohledem na třetí strany tak, aby fyzická nebo právnická osoba mohla odůvodněně očekávat, že bude možno provést vypořádání ve stanovené lhůtě.
2. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 1 vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem pro stanovení druhů dohod, ujednání a opatření, které v dostatečné míře zajišťují, že akcie budou k dispozici pro vypořádání. Při stanovování opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby bylo možné odůvodněně očekávat, že vypořádání lze provést ve stanovené lhůtě, orgán pro cenné papíry a trhy zohlední mimo jiné obchodování v průběhu jednoho obchodního dne a likviditu akcií.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem nejpozději do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 13
Omezení nekrytého prodeje státních dluhopisů na krátko
1. Fyzická nebo právnická osoba může sjednat prodej státních dluhopisů na krátko pouze při splnění jedné z těchto podmínek:
a)
tato fyzická nebo právnická osoba si dané státní dluhopisy vypůjčila, nebo učinila jiné právní úkony, jejichž výsledkem je obdobný právní účinek;
b)
tato fyzická nebo právnická osoba uzavřela smlouvu o půjčce daných státních dluhopisů nebo má jiný nárok vymahatelný vůči všem, vzniklý na základě smlouvy nebo z titulu vlastnického práva, na převod vlastnického práva k odpovídajícímu počtu cenných papírů stejného druhu, za účelem provedení vypořádání ve stanovené lhůtě;
c)
tato fyzická nebo právnická osoba má uzavřeno ujednání s třetí stranou, v rámci kterého tato třetí strana potvrdila, že příslušné státní dluhopisy byly lokalizovány, nebo může jinak odůvodněně očekávat, že bude možno provést vypořádání ve stanovené lhůtě.
2. Omezení uvedená v odstavci 1 se nepoužijí, pokud operace slouží k zajištění dlouhé pozice v dluhových nástrojích emitenta, jejichž cena je v silné korelaci s hodnotou daných státních dluhopisů.
3. Pokud likvidita státních dluhopisů klesne pod prahovou hodnotu určenou podle metodiky uvedené v odstavci 4, dotčený příslušný orgán může omezení uvedená v odstavci 1 dočasně pozastavit. Před pozastavením uvedených omezení dotčený příslušný orgán vyrozumí orgán pro cenné papíry a trhy a ostatní příslušné orgány o navrhovaném pozastavení.
Pozastavení platí po počáteční dobu nepřekračující šest měsíců ode dne, kdy bylo zveřejněno na internetových stránkách dotčeného příslušného orgánu. Může být obnoveno na období nepřekračující šest měsíců, pokud důvody pro pozastavení nadále trvají. Není-li pozastavení obnoveno do konce počáteční doby nebo doby následného obnovení, jeho platnost automaticky skončí.
Do 24 hodin od oznámení dotčeného příslušného orgánu vydá orgán pro cenné papíry a trhy na základě odstavce 4 stanovisko k oznámenému pozastavení nebo obnovení pozastavení. Stanovisko se zveřejní na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy.
4. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví parametry a metody pro výpočet prahové hodnoty likvidity podle odstavce 3 tohoto článku v souvislosti s vydanými státními dluhopisy.
Uvedené parametry a metody, podle kterých členské státy vypočítají prahovou hodnotu, se stanoví takovým způsobem, že pokud je jí dosaženo, představuje významný pokles ve vztahu k průměrné úrovni likvidity dotyčných státních dluhopisů.
Prahová hodnota je vymezena na základě objektivních kritérií specifických pro příslušný trh se státními dluhopisy, včetně celkové výše nesplacených vydaných státních dluhopisů každého státního emitenta.
5. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 1 orgán pro cenné papíry a trhy může vypracovat návrhy prováděcích technických norem, v nichž se stanoví druhy dohod nebo ujednání dostatečně zajišťujících, aby byly státní dluhopisy k dispozici pro vypořádání. Orgán pro cenné papíry a trhy vezme v úvahu zejména potřebu zachovat likviditu trhů, zvláště trhů se státními dluhopisy a trhů zpětného odkupu státních dluhopisů.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 14
Omezení nekrytých swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy
1. Fyzická nebo právnická osoba může provádět transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy pouze v případech, kdy tyto transakce nevedou k vytvoření nekryté pozice ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy, jak je uvedeno v článku 4.
2. Příslušný orgán může omezení uvedená v odstavci 1 dočasně pozastavit, má-li objektivní důvody domnívat se, že trh se státními dluhopisy nefunguje řádně a že by tato omezení mohla mít nepříznivý dopad na trh se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy, zejména v důsledku zvýšení výpůjčních nákladů pro státní emitenty nebo omezení schopnosti těchto emitentů vydávat nové dluhopisy. Uvedené důvody vychází z následujících ukazatelů:
a)
vysoké nebo zvyšující se úrokové sazby státních dluhopisů;
b)
rozšiřování rozpětí úrokových sazeb u státních dluhopisů ve srovnání se státními dluhopisy dalších státních emitentů;
c)
rozšiřování rozpětí swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy ve srovnání s vlastní křivkou a ve srovnání s jiným státními emitenty;
d)
včasnost návratu ceny státních dluhopisů na úroveň původní rovnováhy po rozsáhlém obchodu;
e)
objem státních dluhopisů, se kterými je možné obchodovat.
Příslušný orgán může rovněž použít jiné ukazatele než ty, které jsou uvedené v prvním pododstavci písm. a) až e).
Před pozastavením omezení podle tohoto článku dotčený příslušný orgán vyrozumí orgán pro cenné papíry a trhy a ostatní příslušné orgány o navrhovaném pozastavení a důvodech, na nichž se zakládá.
Pozastavení platí po počáteční dobu nepřekračující dvanáct měsíců ode dne, kdy bylo zveřejněno na internetových stránkách dotčeného příslušného orgánu. Může být obnoveno na období nepřekračující šest měsíců, pokud důvody pro pozastavení nadále trvají. Není-li pozastavení obnoveno do konce počáteční doby nebo doby následného obnovení, jeho platnost automaticky skončí.
Do 24 hodin od oznámení dotčeného příslušného orgánu vydá orgán pro cenné papíry a trhy stanovisko k jakémukoliv plánovanému pozastavení nebo obnovení pozastavení, a to bez ohledu na to, zda příslušný orgán vycházel při pozastavení z ukazatelů stanovených v prvním pododstavci písm. a) až e) nebo z jiných ukazatelů. Vychází-li plánované pozastavení nebo obnovení pozastavení z druhého pododstavce, obsahuje stanovisko také hodnocení ukazatelů, které příslušný orgán použil. Stanovisko se zveřejní na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy.
Článek 15
Postupy náhradní koupě
1. Ústřední protistrana v členském státě, která poskytuje zúčtovací služby pro akcie, zajistí, aby byly zavedeny postupy, které splňují všechny tyto požadavky:
a)
jestliže fyzická nebo právnická osoba, která prodá akcie, nemůže tyto akcie dodat pro vypořádání do čtyř obchodních dnů po dni, kdy se vypořádání má uskutečnit, jsou automaticky aktivovány postupy pro náhradní koupi akcií, aby bylo zajištěno jejich dodání pro vypořádání;
b)
jestliže není možné provést náhradní koupi akcií pro vypořádání, je kupujícímu zaplacena určitá částka vycházející z hodnoty akcií, které se mají dodat ke dni dodání, a částka pokrývající ztráty, jež kupujícímu vznikly v důsledku selhání při vypořádání, a
c)
fyzická nebo právnická osoba, která selže při vypořádání, uhradí všechny částky zaplacené podle písmen a) a b).
2. Ústřední protistrana v členském státě, která poskytuje zúčtovací služby pro akcie, zajistí, aby byly zavedeny postupy zajišťující, že pokud fyzická nebo právnická osoba, která prodá akcie, tyto akcie nedodá pro vypořádání ve stanovené lhůtě, musí tato osoba provádět denní platby za každý den, kdy trvá prodlení.
Tyto denní platby jsou dostatečně vysoké, aby sloužily pro odrazení fyzických nebo právnických osob, pokud jde o selhání při vypořádání.
KAPITOLA IV
VÝJIMKY
Článek 16
Výjimka pro případ, kdy se hlavní obchodní systém nachází ve třetí zemi
1. Články 5, 6, 12 a 15 se nepoužijí pro akcie společnosti, které jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, jestliže se hlavní obchodní systém pro obchodování s těmito akciemi nachází ve třetí zemi.
2. Dotčený orgán příslušný pro akcie společnosti, s nimiž se obchoduje v obchodním systému v Unii a v obchodním systému ve třetí zemi, alespoň jednou za dva roky určí, zda se hlavní obchodní systém těchto akcií nachází ve třetí zemi.
Dotčený příslušný orgán oznámí orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré akcie, u nichž určil, že mají hlavní obchodní systém ve třetí zemi.
Každé dva roky orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní seznam akcií, které mají hlavní obchodní systém ve třetí zemi. Tento seznam je účinný pro období dvou let.
3. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem stanovující způsob výpočtu obratu pro určení hlavního obchodního systému akcií.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavců 1 a 2 orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy prováděcích technických norem, které určí:
a)
den, ke kterému, a období, za které se provádí výpočet určení hlavního obchodního systému akcií;
b)
den, do kterého dotčený příslušný orgán oznámí orgánu pro cenné papíry a trhy akcie, jejichž hlavní obchodní místo se nachází ve třetí zemi;
c)
den po zveřejnění orgánem pro cenné papíry a trhy, od něhož je uvedený seznam účinný.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 17
Výjimka pro činnosti v rámci tvorby trhu a operace na primárním trhu
1. Články 5, 6, 7, 12, 13 a 14 se nepoužijí pro transakce prováděné u činností v rámci tvorby trhu.
2. Komise může postupem uvedeným v čl. 44 odst. 2 přijímat rozhodnutí, která stanoví, že právní a dohledový rámec třetí země zajišťuje, že trh, který získal povolení v této třetí zemi, splňuje právně závazné požadavky, které jsou pro účely použití výjimky stanovené v odstavci 1 rovnocenné požadavkům podle hlavy III směrnice 2004/39/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (13) a podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (14), přičemž plnění těchto požadavků v dané třetí zemi podléhá účinnému dohledu a jejich dodržování je v ní účinně vymáháno.
Právní a dohledový rámec třetí země je možné považovat za rovnocenný, jestliže v uvedené třetí zemi:
a)
trhy podléhají povolení a průběžnému a účinnému dohledu a vymáhání;
b)
trhy mají jasná a transparentní pravidla pro přijímání cenných papírů k obchodování, takže s cennými papíry lze spravedlivě, řádně a efektivně obchodovat a cenné papíry jsou volně obchodovatelné;
c)
pro emitenty cenných papírů platí požadavky na pravidelné a průběžné informování zajišťující vysokou úroveň ochrany investorů a
d)
transparentnost a integrita trhu jsou zajištěny tím, že se předchází zneužívání trhu ve formě obchodování zasvěcených osob a manipulace s trhem.
3. Články 7, 13 a 14 se nepoužijí pro činnosti fyzické nebo právnické osoby, pokud tato osoba na základě dohody se státním emitentem plní úlohu autorizovaného primárního dealera a obchoduje na vlastní účet s finančním nástrojem v souvislosti s operacemi na primárním nebo sekundárním trhu, které se týkají těchto státních dluhopisů.
4. Články 5, 6, 12, 13 a 14 tohoto nařízení se nepoužijí pro fyzickou nebo právnickou osobu, pokud provádí prodej cenného papíru na krátko nebo má čistou krátkou pozici v souvislosti s prováděním stabilizace podle kapitoly III nařízení Komise (ES) č. 2273/2003 ze dne 22. prosince 2003, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokud jde o výjimky pro programy zpětného odkupu a stabilizace finančních nástrojů (15).
5. Výjimka uvedená v odstavci 1 se použije pouze v případě, že dotčená fyzická nebo právnická osoba písemně oznámila příslušnému orgánu svého domovského členského státu, že má v úmyslu výjimku využívat. Toto oznámení se podá nejpozději 30 kalendářních dní před tím, než fyzická nebo právnická osoba poprvé zamýšlí výjimku využít.
6. Výjimka uvedená v odstavci 3 se použije pouze v případě, že autorizovaný primární dealer písemně oznámil dotčenému příslušnému orgánu ohledně dotyčných státních dluhopisů, že má v úmyslu výjimku využívat. Toto oznámení se podá nejpozději 30 kalendářních dní před tím, než fyzická nebo právnická osoba schválená jako autorizovaný primární dealer poprvé zamýšlí výjimku využít.
7. Příslušný orgán uvedený v odstavcích 5 a 6 může využití výjimky zakázat, pokud usoudí, že daná fyzická nebo právnická osoba nesplňuje podmínky pro udělení výjimky. Případný zákaz se uloží během lhůty 30 kalendářních dnů uvedené v odstavcích 5 nebo 6 anebo později v případě, že se příslušný orgán dozví, že u dané fyzické nebo právnické osoby došlo ke změnám okolností, kvůli nimž přestala splňovat podmínky pro udělení výjimky.
8. Subjekt ze třetí země, který nezískal povolení v Unii, zašle oznámení uvedené v odstavcích 5 a 6 orgánu příslušnému pro hlavní obchodní systém v Unii, ve kterém tento subjekt obchoduje.
9. Fyzická nebo právnická osoba, která podala oznámení podle odstavce 5, co nejdříve písemně oznámí příslušnému orgánu svého domovského členského státu, nastanou-li jakékoli změny, jež mají vliv na způsobilost této osoby k využívání výjimky nebo pokud si tato osoba již nepřeje výjimku využívat.
10. Fyzická nebo právnická osoba, která podala oznámení podle odstavce 6, co nejdříve písemně oznámí dotčenému příslušnému orgánu pro dotyčné státní dluhopisy, pokud nastanou jakékoli změny mající vliv na způsobilost této osoby k využívání výjimky nebo pokud si již nepřeje výjimku využívat.
11. Příslušný orgán domovského členského státu si může od fyzické nebo právnické osoby, která využívá výjimky stanovené v odstavcích 1, 3 nebo 4, vyžádat informace v písemné podobě o krátkých pozicích, které drží, nebo o činnostech, které na základě výjimky provádí. Fyzická nebo právnická osoba tyto informace poskytne nejpozději do čtyř kalendářních dnů od podání žádosti.
12. Příslušný orgán oznámí orgánu pro cenné papíry a trhy do dvou týdnů od podání oznámení podle odstavce 5 nebo 9 všechny tvůrce trhu a podle odstavce 6 nebo 10 všechny autorizované primární dealery, kteří využívají výjimku, a všechny tvůrce trhu a oprávněné autorizované dealery, kteří výjimku přestali využívat.
13. Orgán pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách zveřejní a průběžně aktualizuje seznam tvůrců trhu a autorizovaných primárních dealerů, kteří využívají výjimku.
14. Oznámení podle tohoto článku může být provedeno osobou příslušnému orgánu a příslušným orgánem orgánu pro cenné papíry a trhy kdykoli během 60 kalendářních dnů přede dnem 1. listopadu 2012.
KAPITOLA V
INTERVENČNÍ PRAVOMOCI PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ A ORGÁNU PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY
ODDÍL 1
Pravomoci příslušných orgánů
Článek 18
Oznamování a zveřejňování za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán od fyzických nebo právnických osob, které mají čisté krátké pozice ve vztahu k určitému finančnímu nástroji nebo třídě finančních nástrojů, požadovat, aby mu oznámily nebo aby zveřejnily podrobné informace o takové pozici, jestliže tato pozice dosáhne prahové hodnoty pro oznamovací povinnost stanovené příslušným orgánem nebo pod tuto hodnotu poklesne, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Odstavec 1 tohoto článku se nepoužije pro finanční nástroje, kterých se již týkají požadavky na transparentnost podle článků 5 až 8. Opatření podle odstavce 1 se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho mohou týkat výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
Článek 19
Oznamovací povinnost vypůjčovatelů za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán přijmout opatření uvedené v odstavci 2 tohoto článku, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Příslušný orgán může od fyzických nebo právnických osob podílejících se na vypůjčení určitého finančního nástroje nebo třídy finančních nástrojů požadovat, aby mu oznámily jakoukoli významnou změnu poplatků požadovaných v souvislosti s takovým vypůjčením.
Článek 20
Omezení prodeje na krátko a obdobných transakcí za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán přijmout jedno nebo více opatření uvedených v odstavci 2 tohoto článku, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Příslušný orgán může uložit zákaz nebo podmínky ve vztahu k fyzickým nebo právnickým osobám, které provádějí:
a)
prodej na krátko nebo
b)
transakci jinou než prodej na krátko, která vytváří finanční nástroj nebo se vztahuje k finančnímu nástroji, a důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že daná fyzická nebo právnická osoba získá finanční výhodu, dojde-li k poklesu ceny nebo hodnoty jiného finančního nástroje.
3. Opatření přijaté podle odstavce 2 se může použít pro transakce týkající se všech finančních nástrojů, určité třídy finančních nástrojů nebo konkrétního finančního nástroje. Opatření se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho mohou týkat výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
Článek 21
Omezení transakcí se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán omezit možnost fyzických nebo právnických osob provádět transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy nebo může omezit hodnotu pozic ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy, které mohou tyto osoby uzavřít, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Opatření přijaté podle odstavce 1 se může použít pro určitou třídu transakcí se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy nebo pro konkrétní transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy. Opatření se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho mohou týkat výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
Článek 22
Opatření jiných příslušných orgánů
Aniž je dotčen článek 26, příslušný orgán může uložit nebo obnovit opatření podle článku 18, 19, 20 nebo 21 ve vztahu k finančnímu nástroji, pro který není dotčeným příslušným orgánem, pouze se souhlasem dotčeného příslušného orgánu.
Článek 23
Pravomoc dočasně omezit prodej finančních nástrojů na krátko v případě významného poklesu ceny
1. Jestliže cena finančního nástroje v obchodním systému během jednoho dne obchodování významně poklesne ve vztahu k závěrečné ceně v tomto systému z předchozího dne obchodování, příslušný orgán domovského členského státu tohoto obchodního systému posoudí, zda není vhodné uložit fyzickým nebo právnickým osobám zákaz nebo omezení ohledně provádění prodejů tohoto finančního nástroje na krátko v daném obchodním systému nebo jinak omezit transakce s tímto finančním nástrojem v tomto obchodním systému s cílem předejít chaotickému poklesu ceny tohoto finančního nástroje.
Jestliže příslušný orgán usoudí podle prvního pododstavce, že je uvedený postup vhodný, pak v případě akcií nebo dluhového nástroje uloží fyzickým a právnickým osobám zákaz nebo omezení ohledně provádění prodeje na krátko v daném obchodním systému nebo v případě jiného druhu finančního nástroje omezí transakce s daným finančním nástrojem v tomto obchodním systému s cílem předejít chaotickému poklesu ceny tohoto finančního nástroje.
2. Opatření podle odstavce 1 se použije na období končící nejpozději koncem dne obchodování následujícího po dni obchodování, v němž k poklesu ceny dojde. Jestliže na konci dne obchodování následujícího po dni obchodování, v němž dojde k poklesu ceny, pokračuje navzdory zavedenému opatření významný pokles hodnoty finančního nástroje nejméně o polovinu částky stanovené v odstavci 5 oproti závěrečné ceně prvního dne obchodování, může příslušný orgán prodloužit opatření na další období, jež nepřekročí dva dny obchodování následující po konci druhého dne obchodování.
3. Opatření podle odstavce 1 se použije za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho týkají výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
4. Příslušný orgán domovského členského státu obchodního systému, v němž hodnota finančního nástroje během jednoho dne obchodování poklesne o hodnotu uvedenou v odstavci 5, informuje orgán pro cenné papíry a trhy o rozhodnutí přijatém podle odstavce 1 nejpozději do dvou hodin po konci dne obchodování. Orgán pro cenné papíry a trhy neprodleně informuje příslušné orgány domovských členských států obchodních systémů, které obchodují se stejným finančním nástrojem.
Jestliže příslušný orgán nesouhlasí s opatřením, které přijal jiný příslušný orgán v souvislosti s finančním nástrojem obchodovaným v jiných obchodních systémech regulovaných jinými příslušnými orgány, může orgán pro cenné papíry a trhy napomoci při dosahování dohody v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Dohody je dosaženo před půlnocí na konci téhož dne obchodování. Jestliže dotyčné příslušné orgány nedosáhnou dohody v rámci dohodovací fáze, může orgán pro cenné papíry a trhy přijmout rozhodnutí v souladu s čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) č. 1095/2010. Rozhodnutí se přijme před zahájením následujícího dne obchodování.
5. Pokles hodnoty činí 10 % nebo více v případě likvidních akcií, jak jsou stanoveny v článku 22 nařízení (ES) č. 1287/2006, a v případě nelikvidních akcií a jiných tříd finančních nástrojů představuje hodnotu, kterou stanoví Komise.
6. Orgán pro cenné papíry a trhy může vydat stanovisko k úpravě prahových hodnot uvedených v odstavci 5, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích, a zaslat je Komisi.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které upravují prahové hodnoty uvedené v odstavci 5 tohoto článku, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
7. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví, co je třeba rozumět významným poklesem hodnoty u finančních nástrojů jiných než likvidní akcie, a to s přihlédnutím ke zvláštním vlastnostem každé třídy finančních nástrojů a k rozdílům ve volatilitě.
8. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem, které stanoví způsob výpočtu 10 % poklesu u likvidních akcií a poklesu hodnoty upřesněného Komisí v souladu s odstavcem 7.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 24
Trvání omezení
Opatření uložené podle článků 18, 19, 20 nebo 21 je platné po počáteční dobu nejvýše tří měsíců ode dne zveřejnění oznámení uvedeného v článku 25.
Opatření může být obnovováno na další období, z nichž žádné nepřekročí dobu tří měsíců, pokud důvody, které vedly k jeho přijetí, trvají i nadále. Není-li opatření do uplynutí uvedené doby tří měsíců obnoveno, jeho platnost automaticky skončí.
Článek 25
Oznámení o omezení
1. Příslušný orgán na svých internetových stránkách zveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit nebo obnovit opatření uvedené v článcích 18 až 23.
2. Toto oznámení obsahuje alespoň údaje o:
a)
uložených opatřeních, včetně nástrojů a tříd transakcí, pro které se opatření použijí, a dobu jejich trvání;
b)
důvodech, proč se příslušný orgán domnívá, že je opatření nezbytné uložit, včetně důkazů, o něž se tyto důvody opírají.
3. Opatření podle článků 18 až 23 nabude účinku v okamžiku zveřejnění oznámení nebo v době uvedené v oznámení, která je pozdější než doba zveřejnění oznámení, a použije se pouze pro transakce provedené poté, co opatření nabylo účinku.
Článek 26
Oznamování orgánu pro cenné papíry a trhy a dalším příslušným orgánům
1. Před uložením nebo obnovením opatření podle článků 18, 19, 20 nebo 21 a před uložením omezení podle článku 23 oznámí příslušný orgán navrhované opatření orgánu pro cenné papíry a trhy a ostatním příslušným orgánům.
2. Oznámení obsahuje údaje o navrhovaných opatřeních, třídách finančních nástrojů a transakcí, pro které se opatření použijí, důvodech pro tato opatření, a zamýšlené době, kdy mají opatření nabýt účinku.
3. Oznámení o návrhu uložit nebo obnovit opatření podle článků 18, 19, 20 nebo 21 se podá nejpozději 24 hodin před zamýšlenou dobou, kdy má opatření nabýt účinku nebo být obnoveno. Za výjimečných okolností může příslušný orgán podat oznámení později než 24 hodin před zamýšlenou dobou nabytí účinku opatření, pokud uvedenou 24hodinovou lhůtu není možné dodržet. Oznámení o omezení podle článku 23 se podá před zamýšlenou dobou nabytí účinku opatření.
4. Příslušný orgán, který obdrží oznámení podle tohoto článku, může přijmout opatření podle článků 18 až 23 ve svém členském státě, pokud je přesvědčen, že je takové opatření nezbytné pro pomoc příslušnému oznamujícímu orgánu. Příslušný orgán, který obdrží oznámení, podá rovněž oznámení v souladu s odstavci 1 až 3, v němž navrhne přijetí opatření.
ODDÍL 2
Pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy
Článek 27
Koordinace ze strany orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Ve vztahu k opatřením přijatým příslušnými orgány podle oddílu 1 vykonává orgán pro cenné papíry a trhy podpůrnou a koordinační úlohu. Orgán pro cenné papíry a trhy zejména zajistí, aby příslušné orgány uplatňovaly jednotný přístup k přijatým opatřením, zvláště pokud jde o to, kdy je nezbytné použít intervenční pravomoci, o povahu veškerých uložených opatření a o začátek a dobu trvání takových opatření.
2. Poté, co obdrží oznámení podle článku 26 o opatření, které má být uloženo nebo obnoveno podle článků 18, 19, 20 nebo 21, vydá orgán pro cenné papíry a trhy do 24 hodin stanovisko, v němž uvede, zda se domnívá, že je dané opatření nebo navrhované opatření nezbytné pro řešení výjimečných okolností. Ve stanovisku se uvede, zda má orgán pro cenné papíry a trhy za to, že nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, jež představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v jednom nebo více členských státech, zda je opatření nebo navrhované opatření vhodné a přiměřené pro řešení dané hrozby a zda je opodstatněná navrhovaná doba trvání veškerých těchto opatření. Jestliže se orgán pro cenné papíry a trhy domnívá, že je pro řešení hrozby nutné, aby opatření přijaly i další příslušné orgány, rovněž to ve svém stanovisku uvede. Stanovisko se zveřejní na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy.
3. Pokud příslušný orgán navrhne přijetí nebo přijme opatření v rozporu se stanoviskem orgánu pro cenné papíry a trhy podle odstavce 2 nebo odmítne přijmout opatření v rozporu se stanoviskem orgánu pro cenné papíry a trhy podle uvedeného odstavce, zveřejní do 24 hodin po obdržení stanoviska orgánu pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách oznámení s úplným vysvětlením důvodů, které jej k tomu vedou. Nastane-li taková situace, posoudí orgán pro cenné papíry a trhy, zda jsou splněny všechny podmínky pro použití jeho intervenční pravomoci podle článku 28 a zda se jedná o vhodný případ pro toto použití.
4. Orgán pro cenné papíry a trhy opatření podle tohoto článku pravidelně přezkoumává, a to nejméně jednou za tři měsíce. Není-li dané opatření obnoveno do konce uvedené doby tří měsíců, jeho platnost automaticky skončí.
Článek 28
Intervenční pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy za výjimečných okolností
1. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1095/2010 orgán pro cenné papíry a trhy, s výhradou odstavce 2 tohoto článku:
a)
uloží fyzickým nebo právnickým osobám, které mají čisté krátké pozice ve vztahu k určitému finančnímu nástroji nebo třídě finančních nástrojů, aby oznámily příslušnému orgánu nebo zveřejnily podrobné informace o veškerých takových pozicích, nebo
b)
uloží zákaz nebo stanoví podmínky týkající se provádění, fyzickými nebo právnickými osobami, prodeje na krátko nebo transakce, která vytváří finanční nástroj nebo se vztahuje k finančnímu nástroji, jež není finančním nástrojem uvedeným v čl. 1 odst. 1 písm. c), pokud důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že daná fyzická nebo právnická osoba získá finanční výhodu, dojde-li k poklesu ceny nebo hodnoty jiného finančního nástroje.
Opatření lze použít za zvláštních okolností stanovených orgánem pro cenné papíry a trhy nebo může podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
2. Orgán pro cenné papíry a trhy přijme rozhodnutí podle odstavce 1, pouze pokud:
a)
opatření uvedená v odst. 1 písm. a) a b) reagují na ohrožení správného fungování a integrity finančních trhů nebo stability celého finančního systému v Unii nebo jeho části a situace má přeshraniční důsledky a
b)
žádný příslušný orgán nepřijal opatření k řešení dané hrozby nebo jeden nebo více příslušných orgánů přijaly opatření, která na tuto hrozbu nereagují odpovídajícím způsobem.
3. Při přijímání opatření uvedených v odstavci 1 vezme orgán pro cenné papíry a trhy v úvahu, v jakém rozsahu opatření:
a)
významně řeší danou hrozbu pro správné fungování a integritu finančních trhů nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části nebo významně zlepší schopnost příslušných orgánů tuto hrozbu monitorovat;
b)
nevede ke vzniku rizika regulatorní arbitráže;
c)
nemá škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, mimo jiné tím, že sníží likviditu na těchto trzích nebo nezvýší nejistotu mezi účastníky trhu, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
Pokud jeden nebo více příslušných orgánů přijaly opatření podle článků 18, 19, 20 nebo 21, může orgán pro cenné papíry a trhy přijmout kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1 tohoto článku, aniž by vydával stanovisko podle článku 27.
4. Před tím, než se rozhodne uložit nebo obnovit kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, konzultuje orgán pro cenné papíry a trhy ESRB a případně další dotčené orgány.
5. Před tím, než se rozhodne uložit nebo obnovit kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, oznámí orgán pro cenné papíry a trhy dotčeným příslušným orgánům opatření, jejichž přijetí navrhuje. Oznámení obsahuje údaje o navrhovaných opatřeních, třídě finančních nástrojů a transakcí, pro které se opatření použijí, důkazech, z nichž vychází odůvodnění uvedených opatření, a zamýšlené době, kdy mají opatření nabýt účinku.
6. Oznámení se podává nejpozději 24 hodin předtím, než má opatření nabýt účinku nebo být obnoveno. Za výjimečných okolností může orgán pro cenné papíry a trhy podat oznámení později než 24 hodin před zamýšlenou dobou nabytí účinku opatření, pokud uvedenou 24hodinovou lhůtu není možné dodržet.
7. Orgán pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách zveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit nebo obnovit opatření uvedené v odstavci 1. Toto oznámení obsahuje alespoň:
a)
uložená opatření, včetně nástrojů a tříd transakcí, pro které se opatření použijí, a jejich dobu trvání, a
b)
důvody, proč orgán pro cenné papíry a trhy zastává stanovisko, že je opatření nezbytné uložit, včetně důkazů, o něž se tyto důvody opírají.
8. Poté, co se orgán pro cenné papíry a trhy rozhodne uložit nebo obnovit kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, neprodleně příslušným orgánům oznámí přijatá opatření.
9. Opatření nabývá účinku v okamžiku zveřejnění oznámení na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy nebo v době uvedené v oznámení, která je pozdější než doba jeho zveřejnění, a použije se pouze pro transakce provedené poté, co opatření nabylo účinku.
10. Orgán pro cenné papíry a trhy opatření uvedené v odstavci 1 přezkoumává ve vhodných intervalech a alespoň jednou za tři měsíce. Není-li opatření obnoveno do konce uvedené doby tří měsíců, jeho platnost automaticky skončí. K obnovení opatření se použijí odstavce 2 až 9.
11. Opatření přijaté orgánem pro cenné papíry a trhy podle tohoto článku má přednost před veškerými předchozími opatřeními, která přijal příslušný orgán podle oddílu 1.
Článek 29
Pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy v mimořádných situacích v souvislosti se státními dluhopisy
V případě mimořádné situace v souvislosti se státními dluhopisy nebo swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy se použijí články 18 a 38 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 30
Upřesnění nepříznivých událostí a nepříznivého vývoje
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví kritéria a faktory, které příslušné orgány a orgán pro cenné papíry a trhy zohlední při určování, zda nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj uvedené v článcích 18 až 21 a v článku 27 a objevily se hrozby uvedené v čl. 28 odst. 2 písm. a).
Článek 31
Šetření orgánu pro cenné papíry a trhy
Orgán pro cenné papíry a trhy může na žádost jednoho nebo více příslušných orgánů, Evropského parlamentu, Rady nebo Komise nebo z vlastního podnětu provádět šetření týkající se určité otázky nebo určitého jednání souvisejících s prodejem na krátko nebo s používáním swapů úvěrového selhání, a to s cílem posoudit, zda tato otázka nebo jednání nepředstavují potenciální hrozbu pro finanční stabilitu nebo důvěru na trhu v Unii.
Orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní zprávu obsahující jeho zjištění a případná doporučení týkající se této otázky nebo jednání do tří měsíců od ukončení takového šetření.
KAPITOLA VI
ÚLOHA PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 32
Příslušné orgány
Každý členský stát určí jeden či více orgánů příslušných pro účely tohoto nařízení.
Určí-li členský stát více než jeden příslušný orgán, jasně stanoví jejich vzájemné postavení a určí orgán, který je odpovědný za koordinaci spolupráce a výměnu informací s Komisí, orgánem pro cenné papíry a trhy a příslušnými orgány ostatních členských států.
Členské státy o takto určených orgánech uvědomí Komisi, orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné orgány ostatních členských států.
Článek 33
Pravomoci příslušných orgánů
1. Aby mohly příslušné orgány plnit své povinnosti podle tohoto nařízení, mají veškeré dohledové a vyšetřovací pravomoci nezbytné pro plnění jejich úkolů. Své pravomoci vykonávají jakýmkoli z těchto způsobů:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány;
c)
prostřednictvím dožádání u příslušných soudních orgánů.
2. Aby mohly plnit své povinnosti podle tohoto nařízení, mají příslušné orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy pravomoc:
a)
získat přístup k jakémukoli dokumentu v jakékoli formě a obdržet nebo pořídit jeho kopii;
b)
požadovat informace od kterékoli fyzické nebo právnické osoby a v případě potřeby fyzickou nebo právnickou osobu předvolat a vyslechnout za účelem získání informací;
c)
provádět kontroly na místě s předchozím ohlášením nebo bez předchozího ohlášení;
d)
požadovat existující záznamy o telefonních hovorech a datovém provozu;
e)
požadovat ukončení jakéhokoli jednání, které je v rozporu s tímto nařízením;
f)
požadovat zmrazení nebo obstavení majetku.
3. Aniž jsou dotčena ustanovení odst. 2 písm. a) a b), mají příslušné orgány v jednotlivých případech pravomoc požadovat od fyzické nebo právnické osoby provádějící transakci se swapy úvěrového selhání:
a)
vysvětlení účelu transakce a uvedení, zda je prováděna za účelem zajištění proti riziku, nebo za jiným účelem, a
b)
informace pro ověření podkladového rizika, pokud je transakce prováděna za účelem zajištění.
Článek 34
Služební tajemství
1. Povinnost zachovávat služební tajemství platí pro všechny fyzické nebo právnické osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušný orgán nebo pro jakýkoli orgán či fyzickou nebo právnickou osobu, na něž příslušný orgán přenesl úkoly, včetně auditorů a odborníků, s nimiž příslušný orgán uzavřel smlouvu. Důvěrné informace, které jsou předmětem služebního tajemství, nesmějí být vyzrazeny žádným jiným fyzickým nebo právnickým osobám ani orgánům s výjimkou případů, kdy je to nezbytné pro účely soudního řízení.
2. Veškeré informace, které se týkají obchodních nebo provozních podmínek a jiných ekonomických či osobních záležitostí, vyměňované mezi příslušnými orgány podle tohoto nařízení se považují za důvěrné a podléhají požadavkům služebního tajemství s výjimkou případů, kdy příslušný orgán v okamžiku jejich předání uvede, že dané informace mohou být sdělovány nebo pokud je jejich sdělení nezbytné pro účely soudního řízení.
Článek 35
Povinnost spolupracovat
Příslušné orgány spolupracují, pokud je to nezbytné nebo výhodné pro účely tohoto nařízení. Zejména si příslušné orgány bez zbytečného odkladu vzájemně poskytují informace, které mají význam pro plnění jejich povinností podle tohoto nařízení.
Článek 36
Spolupráce s orgánem pro cenné papíry a trhy
Příslušné orgány pro účely tohoto nařízení spolupracují s orgánem pro cenné papíry a trhy v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010.
Příslušné orgány neprodleně poskytnou orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré informace nezbytné k tomu, aby mohl plnit své povinnosti podle nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 37
Spolupráce v případě žádostí týkajících se kontrol na místě nebo šetření
1. Příslušný orgán jednoho členského státu může požádat příslušný orgán jiného členského státu o pomoc při kontrolách na místě nebo šetřeních.
O žádosti uvedené v prvním pododstavci příslušný žádající orgán uvědomí orgán pro cenné papíry a trhy. V případě šetření nebo kontroly s přeshraničními dopady toto šetření nebo kontrolu může koordinovat a na požádání koordinuje orgán pro cenné papíry a trhy.
2. Pokud příslušný orgán obdrží od příslušného orgánu jiného členského státu žádost, aby provedl kontrolu na místě nebo šetření, může:
a)
sám provést kontrolu na místě nebo šetření;
b)
umožnit příslušnému orgánu, který žádost podal, aby se účastnil kontroly na místě nebo šetření;
c)
umožnit příslušnému orgánu, který žádost podal, aby sám provedl kontrolu na místě nebo šetření;
d)
jmenovat auditory nebo odborníky, kteří provedou kontrolu na místě nebo šetření;
e)
podělit se s ostatními příslušnými orgány o konkrétní úkoly související s dohledovými činnostmi.
3. Orgán pro cenné papíry a trhy může požádat příslušné orgány, aby prováděly konkrétní úkony šetření a kontroly na místě, jestliže má oprávněné důvody požadovat informace k tomu, aby byl schopen vykonávat pravomoc, která je mu výslovně svěřena tímto nařízením.
Článek 38
Spolupráce se třetími zeměmi
1. Je-li to možné, uzavřou příslušné orgány s orgány dohledu třetích zemí ujednání o spolupráci týkající se výměny informací s orgány dohledu třetích zemích, vymáhání povinností vyplývajících z tohoto nařízení ve třetích zemích a přijímání obdobných opatření orgány dohledu ve třetích zemích, která doplní opatření přijatá podle kapitoly V. Tato ujednání o spolupráci zajistí alespoň účinnou výměnu informací, která příslušným orgánům členských států umožní plnit povinnosti podle tohoto nařízení.
Příslušný orgán, který navrhne uzavření takového ujednání, o tom uvědomí orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné orgány ostatních členských států.
2. Ujednání o spolupráci obsahuje ustanovení o výměně údajů a informací nezbytných k tomu, aby mohl dotčený příslušný orgán plnit povinnost stanovenou v čl. 16 odst. 2.
3. Orgán pro cenné papíry a trhy koordinuje vypracování ujednání o spolupráci mezi příslušnými orgány a dotčenými orgány dohledu třetích zemí. Za tímto účelem vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy vzorový dokument pro ujednání o spolupráci, který mohou příslušné orgány použít.
Orgán pro cenné papíry a trhy rovněž koordinuje mezi příslušnými orgány výměnu informací získaných od orgánů dohledu třetích zemí, které mohou mít význam pro přijetí opatření podle kapitoly V.
4. Příslušné orgány uzavřou ujednání o spolupráci týkající se výměny informací s orgány dohledu třetích zemí pouze v případě, že sdělené informace podléhají zárukám dodržování služebního tajemství, které jsou alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v článku 34. Výměna informací slouží k plnění úkolů dotyčných příslušných orgánů.
Článek 39
Předávání a uchovávání osobních údajů
Pro předávání osobních údajů mezi členskými státy nebo mezi členskými státy a třetí zemí použijí členské státy směrnici 95/46/ES. Pokud jde o předávání osobních údajů orgánem pro cenné papíry a trhy členským státům nebo třetí zemi, dodržuje orgán pro cenné papíry a trhy nařízení (ES) č. 45/2001.
Osobní údaje uvedené v prvním pododstavci se uchovávají po dobu nanejvýš pěti let.
Článek 40
Sdělování informací třetím zemím
Příslušný orgán může orgánu dohledu třetí země předat údaje a analýzu údajů, jsou-li splněny podmínky stanovené v článku 25 nebo 26 směrnice 95/46/ES, takové předání se však uskutečňuje pouze případ od případu. Příslušný orgán musí být přesvědčen, že je předání nezbytné pro účely tohoto nařízení. Každé takové předání se provádí na základě dohody, že třetí země nepředá tyto údaje orgánu dohledu jiné třetí země bez výslovného písemného povolení příslušného orgánu.
Příslušný orgán sdělí informace, které jsou podle článku 34 důvěrné a které obdržel od příslušného orgánu jiného členského státu, orgánu dohledu třetí země pouze v případě, že příslušný orgán obdržel výslovný souhlas příslušného orgánu, který tyto informace poskytl, a v příslušných případech také za předpokladu, že se informace sdělují výlučně pro účely, ke kterým tento příslušný orgán udělil souhlas.
Článek 41
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce a správní opatření použitelné pro případ porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily jejich uplatňování. Tyto sankce a správní opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
V souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 přijme orgán pro cenné papíry a trhy pokyny s cílem zajistit uplatňování jednotného přístupu ohledně sankcí a správních opatření, které zavádějí členské státy.
Členské státy oznámí Komisi a orgánu pro cenné papíry a trhy pravidla uvedená v prvním a druhém pododstavci do 1. července 2012 a neprodleně jim oznámí veškeré následné změny těchto pravidel.
Orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní na svých internetových stránkách seznam stávajících sankcí a správních opatření použitelných v jednotlivých členských státech a pravidelně jej aktualizuje.
Členské státy předkládají každý rok orgánu pro cenné papíry a trhy souhrnné informace o všech uložených sankcích a přijatých správních opatřeních. Sdělí-li příslušný orgán skutečnost, že byla uložena sankce nebo správní opatření, uvědomí o tom současně orgán pro cenné papíry a trhy.
KAPITOLA VII
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 42
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5, a článku 30 je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5, a článku 30 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí o zrušení nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5 a článku 30 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 43
Lhůta pro přijetí aktů v přenesené pravomoci
Komise přijme akty v přenesené pravomoci podle čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5 a článku 30 do 31. března 2012.
Komise může prodloužit lhůtu uvedenou v prvním pododstavci o šest měsíců.
KAPITOLA VIII
PROVÁDĚCÍ AKTY
Článek 44
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry, zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (16). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA IX
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 45
Přezkum a zpráva
Do 30. června 2013 předloží Komise po projednání s příslušnými orgány a orgánem pro cenné papíry a trhy Evropskému parlamentu a Radě zprávu o:
a)
vhodnosti prahových hodnot pro oznamování a zveřejňování podle článků 5, 6, 7 a 8;
b)
dopadu jednotlivých požadavků na zveřejňování podle článku 6, zejména s ohledem na efektivnost a volatilitu finančních trhů;
c)
vhodnosti přímého, centralizovaného zasílání hlášení orgánu pro cenné papíry a trhy;
d)
fungování omezení a požadavků uvedených v kapitolách II a III;
e)
vhodnosti omezení týkajících se nekrytých swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy a vhodnosti dalších omezení či podmínky týkající se prodeje na krátko nebo swapů úvěrového selhání;
Článek 46
Přechodné ustanovení
1. Stávající opatření v oblasti působnosti tohoto nařízení, která vstoupila v platnost přede dnem 15. září 2010, mohou zůstat nadále použitelná do 1. července 2013 za podmínky, že se oznámí Komisi do 24. dubna 2012.
2. Transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy, jejichž výsledkem je nekrytá pozice ve swapech úvěrového selhání a které byly uzavřeny přede dnem 25. března 2012 nebo během pozastavení omezení týkajících se nekrytých swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy v souladu s čl. 14 odst. 2 mohou být drženy až do doby jejich splatnosti stanovené ve smlouvě o swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy.
Článek 47
Zaměstnanci a zdroje orgánu pro cenné papíry a trhy
Do 31. prosince 2012 orgán pro cenné papíry a trhy posoudí své personální a finanční potřeby v souvislosti s převzetím pravomocí a povinností podle tohoto nařízení a předloží zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.
Článek 48
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. listopadu 2012.
Čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 7 odst. 3, čl. 9 odst. 5, čl. 11 odst. 3 a 4, čl. 12 odst. 2, čl. 13 odst. 4 a 5, čl. 16 odst. 3 a 4, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5, 7 a 8 a články 30, 42, 43 a 44 se však použijí od 25. března 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 14. března 2012.
REGLAMENTO (UE) No 236/2012 DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 14 de marzo de 2012
sobre las ventas en corto y determinados aspectos de las permutas de cobertura por impago
(Texto pertinente a efectos del EEE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 114,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Banco Central Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo (2),
De conformidad con el procedimiento legislativo ordinario (3),
Considerando lo siguiente:
(1)
En septiembre de 2008, en plena crisis financiera, las autoridades competentes de diversos Estados miembros y las autoridades de supervisión de terceros países como Estados Unidos y Japón adoptaron medidas de emergencia para restringir o prohibir las ventas en corto en relación con la totalidad o algunos de los valores. Su intervención obedecía al temor de que, en un momento de considerable inestabilidad financiera, la venta en corto pudiera agravar la espiral descendente del precio de las acciones, en particular en las entidades financieras, de tal forma que, en última instancia, pudiera verse amenazada su viabilidad y se generaran riesgos sistémicos. Las medidas adoptadas por los Estados miembros fueron dispares, al carecer la Unión de un marco reglamentario común específico para hacer frente a la problemática de las ventas en corto.
(2)
Con vistas a garantizar el correcto funcionamiento del mercado interior y mejorar las condiciones de tal funcionamiento, en particular por lo que respecta a los mercados financieros, y para ofrecer a los consumidores e inversores un elevado nivel de protección, procede, por tanto, establecer un marco reglamentario común en lo que se refiere a los requisitos y facultades en relación con las ventas en corto y las permutas de cobertura por impago, y asegurar una mayor coordinación y coherencia entre los Estados miembros cuando hayan de adoptarse medidas en circunstancias excepcionales. Es necesario armonizar las normas de las ventas en corto y determinados aspectos de las permutas de cobertura por impago, a fin de impedir, dada la probabilidad de que los Estados miembros sigan tomando medidas dispares, que se creen obstáculos para el correcto funcionamiento del mercado interior.
(3)
Resulta apropiado y necesario que dichas normas se introduzcan en el ordenamiento jurídico a través de un reglamento, para garantizar que las disposiciones que impongan directamente a operadores del sector privado obligaciones en lo que respecta a la notificación y publicación de las posiciones cortas netas relativas a determinados instrumentos y a las ventas en corto descubiertas se apliquen de manera uniforme en toda la Unión. También es necesario un reglamento con vistas a conferir a la Autoridad Europea de Supervisión (Autoridad Europea de Valores y Mercados) (AEVM), instituida por el Reglamento (UE) no 1095/2010 del Parlamento Europeo y del Consejo (4), los poderes oportunos para coordinar las medidas que adopten las autoridades competentes o tomar ella misma medidas.
(4)
El ámbito de aplicación del presente Reglamento debe ser lo más amplio posible, a fin de establecer un marco reglamentario preventivo al que pueda recurrirse en circunstancias excepcionales. Si bien conviene que este marco abarque todos los instrumentos financieros, la respuesta que ofrezca ha de guardar proporción con los riesgos que puede representar la venta en corto de diferentes instrumentos. Por consiguiente, solo en circunstancias excepcionales han de poder las autoridades competentes y la AEVM tomar medidas que afecten a todos los tipos de instrumentos financieros, y que vayan más allá de las medidas permanentes aplicables únicamente a determinados tipos de instrumentos que presenten riesgos claramente identificados que sea preciso atajar.
(5)
Con objeto de poner fin a la actual situación fragmentada, en la que algunos Estados miembros han tomado medidas divergentes, y restringir la posibilidad de que las autoridades competentes adopten tales medidas, es importante abordar de manera armonizada los riesgos potenciales derivados de las ventas en corto y las permutas de cobertura por impago. Los requisitos que se pretende imponer se considera que atajarán los riesgos identificados sin suprimir indebidamente las ventajas que las ventas en corto pueden entrañar para la calidad y eficiencia de los mercados. Si bien en determinadas circunstancias pueden tener efectos adversos, en condiciones de mercado normales las ventas en corto desempeñan una importante función para asegurar el correcto funcionamiento de los mercados financieros, en particular en lo que atañe a la liquidez de los mercados y la formación eficiente de los precios.
(6)
Las referencias del presente Reglamento a las personas físicas y jurídicas deben incluir a las asociaciones empresariales registradas que carezcan de personalidad jurídica.
(7)
Es probable que una mayor transparencia en relación con las posiciones cortas netas significativas en instrumentos financieros específicos resulte beneficiosa tanto para las autoridades reguladoras como para los participantes en el mercado. En el caso de las acciones admitidas a negociación en una plataforma de negociación de la Unión, resulta oportuno implantar un modelo de dos niveles que haga posible una mayor transparencia de las posiciones cortas netas significativas en acciones en el nivel adecuado. Cuando alcancen el umbral más bajo, las posiciones deben notificarse de manera privada a las correspondientes autoridades reguladoras, de modo que puedan vigilar y, si fuera necesario, investigar las ventas en corto que puedan originar riesgos sistémicos, resultar abusivas o producir perturbaciones en el mercado. Cuando superen el umbral más alto, las posiciones deben divulgarse públicamente al mercado, a fin de permitir a los demás participantes en el mismo disponer de información útil sobre las posiciones cortas individuales significativas en acciones.
(8)
Resulta oportuno introducir un requisito para notificar a las autoridades reguladoras de las posiciones cortas netas significativas en deuda soberana en la Unión porque tal notificación permitiría a aquellas disponer de información importante que les ayudaría a controlar si tales posiciones están generando, de hecho, riesgos sistémicos o siendo utilizadas con fines abusivos. El requisito impuesto debe limitarse a la comunicación privada a las autoridades reguladoras, ya que divulgar públicamente información al mercado sobre tales instrumentos podría resultar perjudicial para unos mercados de deuda soberana cuya liquidez ya se ha visto mermada.
(9)
Resulta oportuno que los requisitos de notificación relativos a la deuda soberana se apliquen a los instrumentos de deuda emitidos por los Estados miembros y por la Unión, incluidos el Banco Europeo de Inversiones, una unidad administrativa de un Estado miembro, agencias, entidades con fines especiales o instituciones financieras internacionales establecidos por dos o más Estados miembros que emitan deuda en nombre de uno o varios Estados miembros, como la Facilidad Europea de Estabilidad Financiera o el futuro Mecanismo Europeo de Estabilidad. Dichos requisitos de notificación deben aplicarse también, en el caso de un Estado miembro que sea un Estado federal, en lo que respecta a los instrumentos de deuda emitidos por uno de los miembros que componen la federación. No debe aplicarse, sin embargo, a otros organismos regionales o locales u organismos cuasi públicos de un Estado miembro que emitan instrumentos de deuda. Los instrumentos de deuda emitidos por la Unión tienen la finalidad de facilitar a los Estados miembros apoyo para la balanza de pagos o la estabilidad financiera, o de facilitar asistencia macrofinanciera a terceros países.
(10)
A fin de garantizar una transparencia completa y eficaz, es importante que los requisitos de notificación se apliquen no solo a las posiciones cortas generadas por la negociación de acciones y deuda soberana en plataformas de negociación sino también a las posiciones cortas generadas por la negociación fuera de las plataformas de negociación, así como a las posiciones cortas netas creadas por la utilización de derivados tales como opciones, futuros, instrumentos indexados, contratos por diferencias y apuestas por diferencias (spread bets) sobre acciones o deuda soberana.
(11)
Todo régimen de transparencia, si ha de ser útil a las autoridades reguladoras y a los mercados, debe aportar información completa y exacta sobre las posiciones de las personas físicas o jurídicas. En particular, la información a las autoridades reguladoras o al mercado debe tener en cuenta tanto las posiciones cortas como las largas, de modo que ofrezca datos útiles sobre la posición corta neta de las personas físicas o jurídicas en acciones, deuda soberana y permutas de cobertura por impago.
(12)
El cálculo de las posiciones cortas o largas debe tomar en consideración cualquier forma de interés económico que las personas físicas o jurídicas tengan en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad o con la deuda soberana emitida de un Estado miembro o de la Unión. En particular, ha de tener en cuenta el interés económico que resulte directa o indirectamente de la utilización de derivados, tales como opciones, futuros, contratos por diferencias y apuestas por diferencias (spread bets) conexos a acciones o deuda soberana, e índices, cestas de valores y fondos cotizados (ETF). En el caso de las posiciones conexas a deuda soberana, ha de tomarse en consideración también las permutas de cobertura por impago relacionadas con emisores de deuda soberana.
(13)
Además del régimen de transparencia que prevé el presente Reglamento, la Comisión debe examinar, en el contexto de su revisión de la Directiva 2004/39/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de abril de 2004, relativa a los mercados de instrumentos financieros (5), si la inclusión por parte de las empresas de inversión de informaciones sobre ventas en corto en la declaración de operaciones a las autoridades competentes ofrecería información adicional útil que permitiera a las autoridades competentes hacer el seguimiento del nivel de ventas en corto.
(14)
La adquisición de permutas de cobertura por impago sin mantener una posición larga en la deuda soberana subyacente o de cualesquiera activos, carteras de activos, obligaciones financieras o contratos financieros cuyo valor guarde una correlación con el valor de la deuda soberana puede ser, en términos económicos, equivalente a asumir una posición corta en el instrumento de deuda subyacente. El cálculo de una posición corta neta en relación con deuda soberana debe, por tanto, incluir las permutas de cobertura por impago conexas a la obligación de un emisor de deuda soberana. La posición en permutas de cobertura por impago ha de tenerse en cuenta a efectos de determinar si una persona física o jurídica mantiene una posición corta neta significativa en relación con deuda soberana que deba notificarse a una autoridad competente y cuando una autoridad competente suspenda las restricciones a las transacciones de permutas de cobertura por impago no cubiertas a efectos de determinar la posición descubierta significativa en una permuta de cobertura por impago conexa a un emisor de deuda soberana que deba, asimismo, notificarse a la autoridad competente.
(15)
A fin de hacer posible un seguimiento permanente de las posiciones, el régimen de transparencia debe exigir también la notificación o publicación cuando una posición corta neta se modifique de modo que aumente o disminuya por encima o por debajo de determinados umbrales.
(16)
En aras de su eficacia, es importante que el régimen de transparencia sea aplicable con independencia del lugar en que radique la persona física o jurídica, incluido un tercer país donde la persona tenga una posición corta neta significativa en una sociedad cuyas acciones están admitidas a negociación en una plataforma de negociación en la Unión o una posición corta neta en deuda soberana emitida por un Estado miembro o por la Unión.
(17)
La definición de venta en corto no debe englobar los pactos de recompra entre dos partes una de las cuales vende a la otra un valor a un precio especificado con el compromiso de recomprar dicho valor en una fecha posterior a otro precio especificado, ni los contratos derivados por los que se acuerde vender valores a un precio y fecha futura especificados. La definición no debe englobar tampoco la transmisión de valores en el marco de un acuerdo de préstamo de valores.
(18)
Se considera, a veces, que la venta en corto descubierta de acciones y deuda soberana aumenta el riesgo potencial de fallo en la liquidación y de volatilidad del mercado. Para reducir tales riesgos, resulta oportuno aplicar restricciones proporcionadas a las ventas en corto descubiertas de dichos instrumentos. Las restricciones detalladas han de tener en cuenta los diferentes mecanismos que actualmente se utilizan en las ventas en corto cubiertas. Entre ellos se incluyen los pactos de recompra independientes en virtud de los cuales la persona que vende en corto un valor recompra oportunamente un valor equivalente para permitir la liquidación de la transacción de venta en corto, e incluye disposiciones de garantía si el tomador de la garantía puede utilizar el valor para liquidar la transacción de venta en corto. También cabe incluir, por ejemplo, las emisiones (ofertas) de derechos preferentes de sociedades a accionistas existentes, los consorcios de préstamos o las facilidades de recompra ofrecidas, por ejemplo, por plataformas de negociación, sistemas de compensación o bancos centrales.
(19)
En lo que respecta a la venta en corto descubierta de acciones, es preciso que la persona física o jurídica tenga un pacto con un tercero en virtud del cual este último haya confirmado que la acción ha sido localizada y que la acción puede estar disponible para liquidación en la fecha de vencimiento. Es preciso que dicha confirmación se base en medidas adoptadas por dicho tercero para que la persona física o jurídica pueda tener la expectativa razonable de que la liquidación pueda efectuarse en la fecha de vencimiento. Esto incluye medidas tales como la asignación por parte del tercero de las acciones para préstamo o adquisición, de manera que pueda efectuarse la liquidación en la fecha de vencimiento. En lo que respecta a las ventas en corto que hayan de cubrirse mediante adquisición de la acción en el mismo día, esto incluye la confirmación por el tercero de que considera la acción fácil de tomar en préstamo o de adquirir. La AEVM debe tener en cuenta la liquidez de las acciones, sobre todo en términos de nivel de volumen de negocios y de facilidad de adquisición, venta y préstamo con un impacto mínimo en el mercado, a la hora de determinar qué medidas se imponen para garantizar una expectativa razonable de que la liquidación pueda efectuarse en la fecha de vencimiento.
(20)
En lo que respecta a la venta en corto descubierta de deuda soberana, el hecho de que una venta en corto quede cubierta por la adquisición de la deuda soberana en el mismo día puede considerarse un ejemplo de garantía de expectativa razonable de que la liquidación pueda efectuarse en la fecha de vencimiento.
(21)
Las permutas de cobertura por impago soberano deben basarse en el principio de interés asegurable, reconociendo al mismo tiempo que pueden existir intereses en un emisor soberano distintos de la propiedad de instrumentos de deuda soberana. Dichos intereses incluyen la cobertura del riesgo de incumplimiento del emisor soberano siendo que la persona física o jurídica mantiene una posición larga en la deuda soberana de ese emisor, o la cobertura del riesgo de una disminución del valor de la deuda soberana cuando la persona física o jurídica posea activos o esté sujeta a pasivos que se refieran a entidades del sector público o privado en el Estado miembro en cuestión cuyo valor guarde una correlación con el valor de la deuda soberana. Dichos activos deben englobar los contratos financieros, una cartera de activos u obligaciones financieras, así como las operaciones con tipos de interés o de permuta de divisas, con respecto a los cuales la permuta de cobertura por impago relacionada con deuda soberana se utiliza como un instrumento de gestión de riesgo de la contraparte para cubrir la exposición en contratos financieros y de comercio exterior. Ninguna posición o cartera de posiciones utilizadas en el contexto de cobertura de exposiciones frente a un emisor soberano debe considerarse una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano. Se incluyen aquí las exposiciones frente a la administración central, regional y local, las entidades del sector público o cualquier exposición garantizada por cualquier entidad mencionada. Debe incluirse, además, la exposición frente a entidades del sector privado establecidas en el Estado miembro. En este contexto deben considerarse todas las exposiciones con inclusión de préstamos, riesgo de crédito de contraparte (incluida la exposición potencial caso de requerirse capital reglamentario para tal exposición), títulos de crédito y garantías. También deben incluirse las exposiciones indirectas frente a cualquiera de las entidades mencionadas obtenidas a través de la exposición frente a índices, fondos o entidades con fines especiales, entre otros.
(22)
Dado que la realización de una permuta de cobertura por impago soberano sin una exposición subyacente frente al riesgo de una disminución del valor de la deuda soberana puede tener un impacto negativo en la estabilidad de los mercados de deuda soberana, debe prohibirse a las personas físicas o jurídicas que abran este tipo de posiciones descubiertas en permutas de cobertura por impago. No obstante, en cuanto comiencen a darse indicios de que el mercado de deuda soberana no funciona correctamente, la autoridad competente debe poder suspender temporalmente esta restricción. Esta suspensión debe basarse en la convicción de la autoridad competente basada en elementos objetivos que resulten de un análisis de los indicadores contemplados en el presente Reglamento. Las autoridades competentes deben poder asimismo recurrir a indicadores adicionales.
(23)
Resulta oportuno, asimismo, prever requisitos para las contrapartes centrales en relación con los procedimientos de recompra, y sanciones pecuniarias por fallo en la liquidación de operaciones con acciones. Los procedimientos de recompra y los requisitos en caso de demora en la liquidación deben prever criterios básicos en materia de disciplina de liquidación. Los requisitos de recompra y sanción pecuniaria deben ser lo suficientemente flexibles para que la contraparte central encargada de garantizar la instauración de dichos procedimientos tenga la posibilidad de recurrir a otro participante en el mercado para proceder de manera operativa a la compra o a la imposición de la sanción. No obstante, para el correcto funcionamiento de los mercados financieros es fundamental abordar los aspectos más generales de la disciplina de liquidación en una propuesta legislativa horizontal.
(24)
Las medidas relativas a la deuda soberana y a las permutas de cobertura por impago soberano, tales como las medidas para una mayor transparencia y las restricciones a las ventas en corto descubiertas, deben imponer requisitos que resulten proporcionados y evitar, al mismo tiempo, efectos adversos sobre la liquidez de los mercados de instrumentos de deuda soberana y de pactos de recompra sobre instrumentos de deuda soberana.
(25)
Es cada vez más frecuente la admisión de acciones a cotización en diferentes plataformas de negociación dentro de la Unión y en terceros países. Las acciones de muchas grandes sociedades radicadas en un tercer país están también admitidas a negociación en una plataforma de negociación de la Unión. Por motivos de eficiencia, resulta oportuno que queden exentos de ciertos requisitos de notificación y publicación aquellos valores cuya principal plataforma de negociación esté situada en un tercer país.
(26)
Las actividades de creación de mercado desempeñan un papel fundamental a la hora de proporcionar liquidez a los mercados de la Unión y, para desarrollar esta función, los creadores de mercado necesitan abrir posiciones cortas. Imponer requisitos con respecto a tales actividades podría mermar gravemente su capacidad de proporcionar liquidez y tener serias repercusiones adversas sobre la eficiencia de los mercados de la Unión. Por otra parte, normalmente los creadores de mercado no abrirán posiciones cortas significativas, salvo durante breves lapsos de tiempo. Por tanto, resulta oportuno que las personas físicas o jurídicas que realicen tales actividades estén exentas de requisitos que puedan dañar su capacidad de desarrollar esa función y, en consecuencia, afectar adversamente a los mercados de la Unión. Para que dichos requisitos engloben a las entidades equivalentes de terceros países, es necesario un procedimiento destinado a evaluar la equivalencia de los mercados de esos países. La exención debe aplicarse a los diferentes tipos de actividad de creación de mercado, pero no a la negociación por cuenta propia. Asimismo, procede eximir ciertas operaciones del mercado primario, como las relacionadas con deuda soberana y procesos de estabilización, ya que son actividades importantes que contribuyen al eficiente funcionamiento de los mercados. La utilización de exenciones debe notificarse a las autoridades competentes y estas deben poder prohibir a las personas físicas o jurídicas que se acojan a una exención cuando no satisfagan los criterios pertinentes al respecto. Las autoridades competentes deben también poder requerir información a las personas físicas o jurídicas a efectos de vigilar el uso de la exención.
(27)
En caso de producirse hechos adversos que constituyan una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en un Estado miembro o en la Unión, las autoridades competentes deben estar dotadas de poderes de intervención para exigir una mayor transparencia o imponer restricciones temporales sobre las ventas en corto, las operaciones con permutas de cobertura por impago u otras operaciones, a fin de impedir la caída anómala del precio de un instrumento financiero. Estas medidas podrían ser necesarias debido a toda una serie de hechos o circunstancias de índole financiera o económica, pero también, por ejemplo, en los casos de desastres naturales o actos terroristas. Por otra parte, algunos hechos o circunstancias adversos que exijan medidas podrían darse en un solo Estado miembro y no tener implicaciones transfronterizas. Los mencionados poderes deben ser suficientemente flexibles para permitir que las autoridades competentes hagan frente a toda una serie de circunstancias excepcionales. Al adoptar dichas medidas, las autoridades competentes deben tener debidamente en cuenta el principio de proporcionalidad.
(28)
Dado que el presente Reglamento únicamente aborda las restricciones a las ventas en corto y las permutas de cobertura por impago a fin de impedir la caída anómala del precio de un instrumento financiero, la necesidad de otros tipos de restricciones como los límites a las posiciones o las restricciones a productos, que pueden suscitar graves preocupaciones en materia de protección de los inversores, se examina de forma más apropiada en el contexto de la revisión de la Comisión de la Directiva 2004/39/CE.
(29)
Aunque las autoridades competentes son normalmente quienes mejor situadas están para hacer el seguimiento de las condiciones del mercado y reaccionar desde el principio ante hechos o circunstancias adversos, decidiendo si existe una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado y si es necesario adoptar medidas a fin de hacer frente a tales situaciones, los poderes previstos a tal efecto y las condiciones y procedimientos de uso de los mismos han de armonizarse tanto como sea posible.
(30)
Si se produce un descenso significativo del precio de un instrumento financiero en una plataforma de negociación, la autoridad competente debe poder restringir temporalmente las ventas en corto del instrumento financiero en esa plataforma dentro de su propia jurisdicción o solicitar a la AEVM que imponga tal restricción en otras jurisdicciones, al objeto de poder intervenir rápidamente, en su caso, y durante un corto período de tiempo para evitar el descenso anómalo del precio de tal instrumento. También se debe pedir a la autoridad competente que notifique a la AEVM esta decisión, de modo que la AEVM pueda informar inmediatamente a las autoridades competentes de otros Estados miembros que tengan plataformas que negocian el mismo instrumento financiero, coordinar la adopción de medidas por parte de esos otros Estados miembros y, cuando proceda, contribuir a llegar a un acuerdo o a tomar una decisión, de conformidad con el artículo 19 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
(31)
En el supuesto de que un hecho o una circunstancia adversos afecten a un único Estado miembro o tengan otras implicaciones transfronterizas, por ejemplo si se admite a negociación un instrumento financiero en distintas plataformas de negociación en varios Estados miembros diferentes, es esencial que las autoridades competentes se consulten y cooperen mutua y estrechamente. En tal situación, la AEVM debe desempeñar una función esencial de coordinación y debe tratar de garantizar la coherencia entre las autoridades competentes. La composición de la AEVM, que incluye representantes de las autoridades competentes, la ayudará a desempeñar esta función. Además, las autoridades competentes deben tener competencias para tomar medidas si están interesadas en intervenir.
(32)
Además de coordinar las medidas adoptadas por las autoridades competentes, la AEVM debe velar por que dichas autoridades adopten solo medidas que resulten necesarias y proporcionadas. Conviene que la AEVM pueda expresar a las autoridades competentes su opinión sobre el uso de poderes de intervención.
(33)
Aunque las autoridades competentes son, a menudo, quienes mejor situadas están para hacer el seguimiento y reaccionar rápidamente ante hechos o circunstancias adversos, la propia AEVM debe estar facultada para adoptar medidas cuando las ventas en corto u otras actividades conexas amenacen el correcto funcionamiento y la integridad de los mercados financieros o la estabilidad de la totalidad o una parte del sistema financiero de la Unión, cuando existan implicaciones transfronterizas y las autoridades competentes no hayan adoptado medidas suficientes para hacer frente a esa amenaza. La AEVM debe consultar a la Junta Europea de Riesgo Sistémico (JERS) establecida en virtud del Reglamento (UE) no 1092/2010 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de noviembre de 2010, relativo a la supervisión macroprudencial del sistema financiero en la Unión Europea y por el que se crea una Junta Europea de Riesgo Sistémico (6), siempre que sea posible, así como a otras autoridades pertinentes, si tal medida es susceptible de tener efectos más allá de los mercados financieros, por ejemplo, en el caso de los derivados sobre materias primas que se utilizan para la cobertura de posiciones físicas.
(34)
La facultad de restringir las ventas en corto y otras actividades conexas en circunstancias excepcionales, otorgada a la AEVM en virtud del presente Reglamento, resulta acorde con el artículo 9, apartado 5, del Reglamento (UE) no 1095/2010. Dichos poderes se establecen sin perjuicio de los poderes que asisten a la misma en situaciones de emergencia, conforme al artículo 18 del Reglamento (UE) no 1095/2010. En particular, la AEVM debe poder adoptar decisiones individuales destinadas a exigir a las autoridades competentes que adopten medidas o decisiones individuales dirigidas a los participantes en los mercados financieros, en virtud del artículo 18 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
(35)
Las referencias hechas en el presente Reglamento a los artículos 18 y 38 del Reglamento (UE) no 1095/2010 tienen carácter declarativo. Dichos artículos se aplicarán incluso en ausencia de una referencia de este tipo.
(36)
Los poderes de intervención de las autoridades competentes y de la AEVM para restringir las ventas en corto, las permutas de cobertura por impago y otras operaciones deben ser solo de naturaleza temporal y ejercerse solo durante el período fijado y en la medida necesaria para hacer frente a una amenaza concreta.
(37)
Las permutas de cobertura por impago pueden conllevar riesgos específicos, por lo que las autoridades competentes deben vigilar estrechamente estas operaciones. En particular, en casos excepcionales, las autoridades competentes deben poder exigir a las personas físicas o jurídicas que realicen dichas operaciones información sobre los fines a los que se realiza la operación.
(38)
Ha de otorgarse a la AEVM el poder de realizar una investigación en cuestiones o prácticas relacionadas con las ventas en corto o la utilización de permutas de cobertura por impago, a fin de determinar si tales cuestiones o prácticas suponen una amenaza potencial para la estabilidad financiera o la confianza del mercado. La AEVM debe publicar un informe que recoja sus conclusiones siempre que realice dicha investigación.
(39)
Algunas de las disposiciones del presente Reglamento serán aplicables a personas físicas o jurídicas o acciones en terceros países, por lo que es necesario que, en ciertas situaciones, las autoridades competentes de los Estados miembros y las autoridades de terceros países cooperen entre sí. En consecuencia, las autoridades competentes deben celebrar convenios con las autoridades de supervisión en terceros países. La AEVM debe coordinar la elaboración de esos convenios de cooperación y el intercambio entre autoridades competentes de la información recibida de terceros países.
(40)
El presente Reglamento respeta los derechos fundamentales y observa los principios reconocidos, en particular, en el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE) y en la Carta de los Derechos Fundamentales de la Unión Europea (la Carta), en particular el derecho a la protección de los datos de carácter personal contemplado en el artículo 16 del TFUE y en el artículo 8 de la Carta. La transparencia con respecto a las posiciones cortas netas significativas, con publicación por encima de determinado umbral cuando así lo establezca el presente Reglamento, es necesaria por razones de estabilidad del mercado financiero y protección del inversor. Esta transparencia permitirá a las autoridades reguladoras vigilar la utilización de las ventas en corto en relación con estrategias abusivas, así como las consecuencias de las ventas en corto sobre el correcto funcionamiento de los mercados. Además, la transparencia puede contribuir a evitar asimetrías de la información, al garantizar que todos los participantes en el mercado estén adecuadamente informados de hasta qué punto las ventas en corto están afectando a los precios. Todo intercambio o comunicación de información entre las autoridades competentes debe realizarse con arreglo a las disposiciones relativas a la transmisión de datos personales previstas en la Directiva 95/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 24 de octubre de 1995, relativa a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales y a la libre circulación de estos datos (7). Todo intercambio o comunicación de información que realice la AEVM debe hacerse con arreglo a las disposiciones relativas a la transmisión de datos personales previstas en el Reglamento (CE) no 45/2001 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de diciembre de 2000, relativo a la protección de las personas físicas en lo que respecta al tratamiento de datos personales por las instituciones y los organismos de la Comunidad y a la libre circulación de estos datos (8), que debe ser plenamente aplicable al tratamiento de datos personales a efectos de lo previsto en el presente Reglamento.
(41)
Teniendo en cuenta los principios enunciados en la Comunicación de la Comisión sobre regímenes sancionadores más rigurosos en el sector de los servicios financieros y los actos jurídicos de la Unión adoptados tras dicha Comunicación, los Estados miembros deben establecer normas relativas a las sanciones, incluidas medidas administrativas, aplicables a los supuestos de infracción de las disposiciones del presente Reglamento y velar por su ejecución. Dichas sanciones, o medidas administrativas, deben ser efectivas, proporcionadas y disuasorias. Deben basarse en orientaciones adoptadas por la AEVM con miras a la convergencia y la coherencia transfronteriza de los regímenes sancionadores en el sector financiero.
(42)
Para garantizar condiciones uniformes para la ejecución del presente Reglamento conviene conferir a la Comisión competencias de ejecución. Dichas competencias se ejercerán de conformidad con el Reglamento (UE) no 182/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de febrero de 2011, por el que se establecen las normas y los principios generales relativos a las modalidades de control por parte de los Estados miembros del ejercicio de las competencias de ejecución por la Comisión (9). La Comisión debe mantener informado al Parlamento Europeo acerca de los avances en las decisiones por las que se declare la equivalencia de los marcos jurídicos y de supervisión de terceros países con los requisitos del presente Reglamento.
(43)
Procede delegar en la Comisión poderes para adoptar actos con arreglo al artículo 290 del TFUE en relación con los pormenores del cálculo de las posiciones cortas, si una persona física o jurídica mantiene una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago, los umbrales de notificación o publicación y una especificación más detallada de los criterios y factores que determinan en qué casos un hecho o una circunstancia adversos crean una amenaza seria para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en un Estado miembro o en la Unión. Es especialmente importante que, cuando proceda, la Comisión efectúe las consultas adecuadas durante sus trabajos preparatorios, incluso a nivel de expertos de las instituciones, autoridades y agencias pertinentes. Al preparar y elaborar actos delegados, la Comisión debe garantizar que los documentos pertinentes se transmitan al Parlamento Europeo y al Consejo de manera simultánea, oportuna y adecuada.
(44)
La Comisión debe presentar al Parlamento Europeo y al Consejo un informe en el que evalúe la adecuación de los umbrales de notificación y publicación previstos, el funcionamiento de las restricciones y requisitos en materia de transparencia de las posiciones cortas netas y la pertinencia de establecer otras restricciones o condiciones con respecto a las ventas en corto o las permutas de cobertura por impago.
(45)
Dado que los objetivos del presente Reglamento no pueden ser alcanzados de manera suficiente por los Estados miembros, aunque las autoridades competentes son quienes mejor situadas están para hacer el seguimiento y conocer la situación del mercado, los efectos globales de los problemas derivados de las ventas en corto y de las permutas de cobertura por impago solo pueden apreciarse plenamente en el contexto de la Unión, por lo que pueden alcanzarse mejor a escala de la Unión, esta puede adoptar medidas, con arreglo al principio de subsidiariedad consagrado en el artículo 5 del Tratado de la Unión Europea. De conformidad con el principio de proporcionalidad enunciado en dicho artículo, el presente Reglamento no excede de lo necesario para alcanzar dichos objetivos.
(46)
Dado que algunos Estados miembros ya aplican restricciones a las ventas en corto y dado que el presente Reglamento establece que deben adoptarse actos delegados y normas técnicas vinculantes antes de que pueda aplicarse de forma efectiva, es necesario prever un plazo de transición suficiente. Dado que es esencial establecer, antes del 1 de noviembre de 2012, los elementos no esenciales más importantes que faciliten el cumplimiento del presente Reglamento por parte de los actores en el mercado y su aplicación por las autoridades competentes, es asimismo necesario dotar a la Comisión de los medios necesarios para adoptar los estándares técnicos y los actos delegados antes de dicha fecha.
HAN ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSICIONES GENERALES
Artículo 1
Ámbito de aplicación
1. El presente Reglamento será aplicable a:
a)
los instrumentos financieros tal como se definen en el artículo 2, apartado 1, letra a), que estén admitidos a negociación en una plataforma de negociación de la Unión, incluso cuando aquellos se negocien fuera de una plataforma de negociación;
b)
los derivados contemplados en el anexo I, sección C, puntos 4 a 10, de la Directiva 2004/39/CE que estén vinculados a un instrumento financiero de los contemplados en la letra a), o a un emisor de un instrumento financiero de este tipo, incluso cuando dichos instrumentos derivados se negocien fuera de una plataforma de negociación;
c)
los instrumentos de deuda emitidos por los Estados miembros o la Unión y los derivados contemplados en el anexo I, sección C, puntos 4 a 10, de la Directiva 2004/39/CE que estén vinculados o hagan referencia a dichos instrumentos de deuda emitidos por los Estados miembros o la Unión.
2. Los artículos 18, 20 y 23 a 30 se aplicarán a todos los instrumentos financieros tal como se definen en el artículo 2, apartado 1, letra a).
Artículo 2
Definiciones
1. A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
a) «instrumento financiero»: cualquiera de los instrumentos enumerados la sección C del anexo I de la Directiva 2004/39/CE;
b) «venta en corto»: en relación con una acción o un instrumento de deuda, toda venta de los mismos sin que el vendedor los posea en el momento de cerrar el contrato de venta, incluso en el caso de que, en el momento de cerrar el contrato de venta, el vendedor haya tomado en préstamo, o acordado tomar en préstamo, la acción o el instrumento de deuda para su entrega en la fecha de liquidación. En esta definición no se incluyen:
i)
la venta por una de las partes en el marco de un pacto de recompra en virtud del cual una de las partes haya acordado vender a la otra un valor a un precio especificado con el compromiso de la otra parte de volver a vender el valor en una fecha posterior y a otro precio especificado, ni
ii)
la transmisión de valores en el marco de un acuerdo de préstamo de valores, ni
iii)
la celebración de un contrato de futuros u otro contrato de derivados en virtud del cual se acuerde vender valores a un precio especificado en una fecha futura;
c) «permuta de cobertura por impago»: un contrato derivado por el cual una parte paga a otra una prima a cambio de un pago u otra prestación en caso de que se produzca un evento de crédito ligado a la entidad de referencia, o cualquier otro incumplimiento en relación con dicho contrato derivado que tenga un efecto económico similar;
d) «emisor soberano»: cuando emita instrumentos de deuda, cualquiera de los siguientes:
i)
la Unión,
ii)
un Estado miembro, incluidos cualesquiera unidades administrativas, agencias o entidades con fines especiales del mismo,
iii)
en el caso de un Estado miembro que sea un Estado federal, uno de los miembros que componen la federación,
iv)
una entidad con fines especiales para varios Estados miembros,
v)
una entidad financiera internacional instituida por dos o varios Estados miembros con objeto de movilizar fondos y prestar asistencia financiera en beneficio de aquellos de sus miembros que estén sufriendo graves problemas de financiación o que corran el riesgo de padecerlos, o
vi)
el Banco Europeo de Inversiones;
e) «permuta de cobertura por impago soberano»: una permuta de cobertura por impago en virtud de la cual se procederá a un pago u otra prestación en caso de que se produzca un evento de crédito o un incumplimiento que afecte a un emisor soberano;
f) «deuda soberana»: un instrumento de deuda emitido por un emisor soberano;
g) «deuda soberana emitida»: el total de la deuda soberana emitida por un emisor soberano que no haya sido reembolsada;
h) «capital en acciones emitido»: en relación con una sociedad, el total de las acciones ordinarias y, en su caso, preferentes por ella emitidas, sin incluir, no obstante, los valores de deuda convertibles;
i) «Estado miembro de origen»:
i)
en relación con una empresa de inversión tal como se define en el artículo 4, apartado 1, punto 1, de la Directiva 2004/39/CE, o en un mercado regulado tal como se define en el artículo 4, apartado 1, punto 14, de la Directiva 2004/39/CE: el Estado miembro de origen conforme al artículo 4, apartado 1, punto 20, de la Directiva 2004/39/CE,
ii)
en relación con una entidad de crédito: el Estado miembro de origen conforme al artículo 4, punto 7, de la Directiva 2006/48/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 14 de junio de 2006, relativa al acceso a la actividad de las entidades de crédito y a su ejercicio (10),
iii)
en relación con una persona jurídica distinta de las mencionadas en los incisos i) y ii): el Estado miembro en el que esté situado su domicilio social o, si no tiene domicilio social, el Estado miembro en el que se encuentre su administración central,
iv)
en relación con una persona física: el Estado miembro en el que esté situada su administración central o, si no tiene una administración central, el Estado miembro en el que dicha persona esté domiciliada;
j) «autoridad competente pertinente»:
i)
en relación con la deuda soberana de un Estado miembro o, en el caso de un Estado miembro que sea un estado federal, en relación con la deuda soberana de uno de los miembros que componen la federación o con una permuta de cobertura por impago relativa a un Estado miembro o a un miembro de una federación: la autoridad competente de ese Estado miembro,
ii)
en relación con la deuda soberana de la Unión o con una permuta de cobertura por impago relativa a la Unión: la autoridad competente del territorio en que esté situada la entidad que emite la deuda,
iii)
en relación con la deuda soberana de varios Estados miembros que actúen a través de una entidad con fines especiales o con una permuta de cobertura por impago relacionada con dicha entidad con fines especiales: la autoridad competente del territorio en que esté establecida la entidad con fines especiales,
iv)
en relación con la deuda soberana de las entidades financieras internacionales instituidas por dos o varios Estados miembros con objeto de movilizar fondos y prestar asistencia financiera en beneficio de aquellos de sus miembros que estén sufriendo graves problemas de financiación o que corran el riesgo de padecerlos: la autoridad competente del territorio en que esté establecida la entidad financiera internacional,
v)
en relación con instrumentos financieros que no sean los contemplados en los incisos i) a iv): la autoridad competente en lo que respecta a tales instrumentos financieros, con arreglo a lo definido en el artículo 2, punto 7, del Reglamento (CE) no 1287/2006 de la Comisión (11) y determinada de conformidad con lo dispuesto en el capítulo III de dicho Reglamento,
vi)
en relación con los instrumentos financieros a los que no sean aplicables los incisos i) a v): la autoridad competente del Estado miembro en el que el instrumento financiero se haya admitido por primera vez a negociación en una plataforma de negociación,
vii)
en relación con un instrumento de deuda emitido por el Banco Europeo de Inversiones: la autoridad competente del Estado miembro en que esté situado el Banco Europeo de Inversiones;
k) «actividades de creación de mercado»: las actividades de las empresas de inversión, las entidades de crédito, las entidades de terceros países o una de las empresas contempladas en el artículo 2, apartado 1, letra l), de la Directiva 2004/39/CE que sean miembros de una plataforma de negociación o de un mercado de un tercer país cuyo marco jurídico y de supervisión la Comisión haya declarado equivalente de conformidad con el artículo 17, apartado 2, si actúan como principal en relación con un instrumento financiero, negociado dentro o fuera de una plataforma de negociación, en cualquiera de las siguientes formas:
i)
anunciando simultáneamente cotizaciones firmes de compra y venta de magnitud comparable y en condiciones competitivas, proporcionando así de forma regular y permanente liquidez al mercado,
ii)
en el marco de su actividad habitual, ejecutando órdenes iniciadas por clientes o en respuesta a solicitudes de compraventa procedentes de clientes,
iii)
cubriendo las posiciones resultantes de la ejecución de las actividades a que se refieren los incisos i) y ii);
l) «plataforma de negociación»: un mercado regulado tal como se define en el artículo 4, apartado 1, punto 14, de la Decisión 2004/39/CE o un sistema multilateral de negociación tal como se define en el artículo 4, apartado 1, punto 15, de la Directiva 2004/39/CE;
m) «plataforma principal»: en relación con una acción, la plataforma de negociación de esa acción en la que el efectivo negociado es más elevado;
n) «operador primario autorizado»: una persona física o jurídica que haya firmado un contrato con un emisor soberano o que haya sido oficialmente reconocido como operador primario por un emisor soberano, o en su nombre, y que, en virtud de dicho acuerdo o reconocimiento, se comprometa a actuar como principal en conexión con las operaciones del mercado primario y secundario relativas a la deuda emitida por ese emisor;
o) «contraparte central»: una entidad jurídica que se interpone entre las contrapartes de los contratos negociados en uno o varios mercados financieros, actúa como comprador frente a cada uno de los vendedores y como vendedor frente a cada uno de los compradores, y que es responsable del funcionamiento de un sistema de compensación;
p) «día de negociación»: un día de negociación según se define en el artículo 4 del Reglamento (CE) no 1287/2006;
q) «efectivo negociado» de una acción: el efectivo negociado tal como se define en el artículo 2, punto 9, del Reglamento (CE) no 1287/2006.
2. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados de conformidad con el artículo 42 que precisen las definiciones establecidas en el apartado 1 del presente artículo, y que especifiquen, en particular, en qué momento se considerará que una persona física o jurídica posee un instrumento financiero a los efectos de la definición de «venta en corto» contenida en el apartado 1, letra b).
Artículo 3
Posiciones cortas y largas
1. A efectos del presente Reglamento, se considerará posición corta en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad o con la deuda soberana emitida de un emisor soberano la posición resultante de cualquiera de los siguientes supuestos:
a)
la venta en corto de acciones emitidas por la sociedad o de instrumentos de deuda emitidos por un emisor soberano;
b)
la realización de una operación que crea un instrumento financiero o se refiere a un instrumento financiero distinto de los contemplados en la letra a), cuando el efecto o uno de los efectos sea conferir una ventaja financiera a la persona física o jurídica que realice dicha operación en caso de que disminuya el precio o valor de la acción o del instrumento de deuda.
2. A efectos del presente Reglamento, se considerará posición larga en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad o con la deuda soberana emitida de un emisor soberano la posición resultante de cualquiera de los siguientes supuestos:
a)
la tenencia de acciones emitidas por la sociedad o de instrumentos de deuda emitidos por el emisor soberano;
b)
la realización de una operación que crea un instrumento financiero o se refiere a un instrumento financiero distinto de los contemplados en la letra a), cuando el efecto o uno de los efectos sea conferir una ventaja financiera a la persona física o jurídica que realice dicha operación en caso de que aumente el precio o valor de la acción o del instrumento de deuda.
3. A efectos de los apartados 1 y 2, el cálculo de una posición corta y de una posición larga vendrá determinado, respecto de cualquier posición mantenida indirectamente por la persona correspondiente (incluso mediante o a través de cualquier índice, cesta de valores o interés en todo fondo de inversión cotizado o entidad similar), por una actuación razonable de la persona física o jurídica de que se trate, teniendo en cuenta la información a disposición del público sobre la composición del índice o de la cesta de valores correspondiente o de los intereses del fondo cotizado o entidad similar en cuestión. Al calcular dicha posición corta o larga, nadie estará obligado a obtener de otra persona información alguna en tiempo real sobre dicha composición.
A efectos de los apartados 1 y 2, se incluirán en el cálculo de la posición corta y de la posición larga en relación con la deuda soberana cualesquiera permutas de cobertura por impago soberano vinculadas al emisor soberano.
4. A efectos del presente Reglamento, la posición restante tras deducir, de la posición corta que una persona física o jurídica mantenga, en su caso, en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad, la posición larga que esa persona mantenga, en su caso, en relación con dicho capital, se considerará una posición corta neta en relación con el capital en acciones emitido de la sociedad de que se trate.
5. A efectos del presente Reglamento, la posición restante tras deducir toda posición larga que una persona física o jurídica mantenga, en su caso, en relación con la deuda soberana emitida de un emisor soberano y toda posición larga en instrumentos de deuda de un emisor soberano cuyo precio tenga una alta correlación con el precio de la deuda soberana de que se trate, de la posición corta que esa persona mantenga, en su caso, en relación con esa misma deuda soberana, se considerará una posición corta neta en relación con la deuda soberana emitida del emisor soberano de que se trate.
6. Los cálculos de la deuda soberana previstos en los apartados 1 a 5 se efectuarán respecto de cada uno de los emisores soberanos, aun cuando haya distintos entes que emitan deuda soberana en nombre del emisor soberano.
7. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42 que especifiquen:
a)
los casos en que se considerará que una persona física o jurídica tiene acciones o instrumentos de deuda a los efectos del apartado 2;
b)
los casos en que una persona física o jurídica mantiene una posición corta neta a los efectos de los apartados 4 y 5, y el método de cálculo de dicha posición;
c)
el método de cálculo de las posiciones a los efectos de los apartados 3, 4 y 5, cuando diferentes entidades de un grupo mantengan posiciones largas o cortas o cuando se trate de actividades de gestión de fondos relativas a distintos fondos.
A efectos de la letra c) del párrafo primero, el método de cálculo tendrá en cuenta, en particular, si se persiguen diversas estrategias de inversión respecto de un emisor particular por medio de más de un fondo separado gestionado por el mismo gestor de fondos, si se persigue la misma estrategia de inversión respecto de un emisor particular por medio de más de un fondo, y si se gestiona más de una cartera dentro de la misma entidad de forma discrecional con la misma estrategia de inversión respecto de un emisor particular.
Artículo 4
Posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano
1. A efectos del presente Reglamento, se considerará que una persona física o jurídica mantiene una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano si la permuta de cobertura por impago no sirve para cubrir:
a)
el riesgo de incumplimiento del emisor siendo que la persona física o jurídica mantiene una posición larga en la deuda soberana del emisor al que se refiere la permuta de cobertura por impago soberano, o
b)
el riesgo de una disminución del valor de la deuda soberana cuando la persona física o jurídica posea activos o esté sujeta a pasivos, incluyendo entre otros los contratos financieros, una cartera de activos u obligaciones financieras cuyo valor guarde una correlación con el valor de la deuda soberana.
2. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42 que especifiquen, a los efectos del apartado 1 del presente artículo:
a)
los supuestos en que se considerará que una operación de permuta de cobertura por impago soberano sirve para cubrir un riesgo de incumplimiento y el método de cálculo de las posiciones descubiertas en permutas de cobertura por impago soberano;
b)
el método de cálculo de las posiciones, cuando diferentes entidades de un grupo mantengan posiciones largas o cortas o cuando se trate de actividades de gestión de fondos relativas a distintos fondos.
CAPÍTULO II
TRANSPARENCIA DE LAS POSICIONES CORTAS NETAS
Artículo 5
Notificación a las autoridades competentes de las posiciones cortas netas significativas en acciones
1. Toda persona física o jurídica que mantenga una posición corta neta en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad cuyas acciones estén admitidas a negociación en una plataforma de negociación informará a la autoridad competente pertinente, de conformidad con el artículo 9, siempre que la posición alcance el umbral de notificación pertinente o descienda por debajo del mismo a que se refiere el apartado 2 del presente artículo.
2. El umbral de notificación pertinente será un porcentaje igual al 0,2 % del capital en acciones emitido de la sociedad afectada y cada tramo del 0,1 % por encima de dicho porcentaje.
3. La Autoridad Europea de Supervisión (Autoridad Europea de Valores y Mercados, AEVM) podrá emitir un dictamen destinado a la Comisión, sobre la necesidad de ajustar los umbrales a que se refiere el apartado 2, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
4. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42, que modifiquen los umbrales mencionados en el apartado 2 del presente artículo, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
Artículo 6
Publicación de las posiciones cortas netas significativas en acciones
1. Toda persona física o jurídica que mantenga una posición corta neta en relación con el capital en acciones emitido de una sociedad cuyas acciones estén admitidas a negociación en una plataforma de negociación publicará los detalles de dicha posición, de conformidad con el artículo 9, siempre que esta alcance el umbral de publicación pertinente o descienda por debajo del mismo a que se refiere el apartado 2 del presente artículo.
2. El umbral de publicación pertinente será un porcentaje igual al 0,5 % del capital en acciones emitido de la sociedad afectada y cada tramo del 0,1 % por encima de dicho porcentaje.
3. La AEVM podrá emitir un dictamen destinado a la Comisión, sobre la necesidad de ajustar los umbrales a que se refiere el apartado 2, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
4. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42, que modifiquen los umbrales mencionados en el apartado 2 del presente artículo, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
5. El presente artículo no afecta a las disposiciones legales, reglamentarias y administrativas adoptadas en relación con ofertas públicas de adquisición, operaciones de fusión y otras operaciones que afecten a la propiedad o al control de las empresas reglamentadas por las autoridades supervisoras designadas por los Estados miembros en virtud del artículo 4 de la Directiva 2004/25/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 21 de abril de 2004, relativa a las ofertas públicas de adquisición (12), que exijan la publicación de las posiciones cortas por encima de las exigencias de este artículo.
Artículo 7
Notificación a las autoridades competentes de las posiciones cortas netas significativas en deuda soberana
1. Toda persona física o jurídica que mantenga una posición corta neta respecto de la deuda soberana emitida por un emisor soberano informará a la autoridad competente pertinente, de conformidad con el artículo 9, siempre que la posición alcance los umbrales de notificación pertinentes o descienda por debajo de dichos umbrales para el emisor soberano de que se trate.
2. Los umbrales de notificación pertinentes consistirán en un importe inicial y tramos incrementales adicionales en relación con cada uno de los emisores soberanos, con arreglo a lo especificado en las disposiciones que adopte la Comisión de conformidad con el apartado 3. La AEVM publicará en su página web los umbrales de notificación para cada Estado miembro.
3. Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42, en los que se especifiquen los importes y tramos incrementales adicionales a que se refiere el apartado 2 del presente artículo.
La Comisión:
a)
velará por que los umbrales no se fijen en niveles que requieran la notificación de posiciones de mínimo valor;
b)
tendrá en cuenta el saldo vivo total de la deuda soberana emitida de cada uno de los emisores soberanos, y la magnitud media de las posiciones mantenidas por los participantes en el mercado en relación con la deuda soberana de dicho emisor soberano, y
c)
tendrá en cuenta la liquidez de cada mercado de instrumentos de deuda soberana.
Artículo 8
Notificación a las autoridades competentes de una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano
En caso de que una autoridad competente suspenda las restricciones de conformidad con el artículo 14, apartado 2, toda persona física o jurídica que mantenga una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano informará a la autoridad competente pertinente siempre que la posición alcance los umbrales de notificación pertinentes para el emisor soberano, o descienda por debajo de dichos umbrales, según lo especificado en el artículo 7.
Artículo 9
Método de notificación y publicación
1. Toda notificación o publicación efectuada con arreglo a los artículos 5, 6, 7 u 8 especificará la identidad de la persona física o jurídica que mantenga la pertinente posición, la magnitud de esta última, el emisor en relación con el cual se mantiene y la fecha en que la posición se haya creado o modificado o haya dejado de mantenerse.
A efectos de los artículos 5, 6, 7 y 8, toda persona física o jurídica que mantenga posiciones cortas netas significativas conservará durante un período de cinco años la información sobre las posiciones brutas que constituyen una posición corta neta significativa.
2. La hora pertinente para el cálculo de una posición corta neta será la medianoche, al final del día de negociación en el que la persona física o jurídica obtenga la posición pertinente. Dicha hora se aplicará a todas las operaciones independientemente del método de negociación aplicado, incluidas las operaciones llevadas a cabo mediante negociación manual o automatizada, e independientemente del hecho de que las operaciones se hayan llevado a cabo durante el horario normal de negociación o no. La notificación o publicación se efectuará a más tardar a las 15.30 horas del siguiente día de negociación. Las horas especificadas en este apartado se calcularán con arreglo a la hora del Estado miembro de la autoridad competente pertinente a la que haya que notificar la posición correspondiente.
3. La notificación de información a la autoridad competente pertinente se realizará de tal modo que se garantice la confidencialidad de la información e incorporando mecanismos de autenticación de la fuente de la notificación.
4. La publicación de información prevista en el artículo 6 se realizará de tal modo que se garantice un acceso rápido y sin discriminaciones a la información. Esta información se publicará en un sitio web central gestionado o supervisado por la autoridad competente pertinente. Las autoridades competentes comunicarán la dirección de este sitio web a la AEVM, que a su vez pondrá en su propio sitio web un hiperenlace a todos estos sitios web centrales.
5. A fin de asegurar la armonización coherente del presente artículo, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas reglamentarias que especifiquen el detalle de la información que habrá de facilitarse a los efectos del apartado 1.
La AEVM presentará dichos proyectos de normas técnicas reglamentarias a la Comisión a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas reglamentarias a que se refiere el párrafo primero de conformidad con los artículos 10 a 14 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
6. A fin de garantizar condiciones de aplicación uniformes del apartado 4, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas de ejecución que especifiquen los medios por los que se publicará la información.
La AEVM presentará dichos proyectos de normas técnicas de ejecución a la Comisión a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas de ejecución a que se refiere el párrafo primero de conformidad con el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 10
Aplicación de los requisitos de notificación y publicación
Los requisitos de notificación y publicación previstos en los artículos 5, 6, 7 y 8 se aplicarán a las personas físicas o jurídicas que tengan su domicilio o estén establecidas dentro de la Unión o en un tercer país.
Artículo 11
Información que deberá proporcionarse a la AEVM
1. Las autoridades competentes proporcionarán a la AEVM, cada trimestre, información recapitulativa sobre las posiciones cortas netas en capital en acciones emitido y en deuda soberana emitida, así como sobre las posiciones descubiertas en permutas de cobertura por impago soberano, con respecto a las cuales sean la autoridad competente pertinente y reciban las notificaciones previstas en los artículos 5, 7 y 8.
2. Con vistas al desempeño de sus funciones en virtud del presente Reglamento, la AEVM podrá solicitar en todo momento a la autoridad competente pertinente información adicional sobre las posiciones cortas netas en capital en acciones emitido o en deuda soberana emitida, o sobre las posiciones descubiertas en permutas de cobertura por impago soberano.
La autoridad competente proporcionará a la AEVM la información solicitada en el plazo máximo de siete días naturales. Cuando se produzcan hechos o circunstancias adversos que constituyen una amenaza grave para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en el Estado miembro pertinente o en otro Estado miembro, la autoridad competente facilitará a la AEVM cualquier información de que disponga sobre la base de los requisitos de notificación contemplados en los artículos 5, 7 y 8, en el plazo de 24 horas.
3. A fin de asegurar la aplicación coherente del presente artículo, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas reglamentarias que especifiquen el detalle de la información que habrá de facilitarse de conformidad con los apartados 1 y 2.
La AEVM presentará a la Comisión dichos proyectos de normas técnicas reglamentarias a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas reglamentarias a que se refiere el párrafo primero de conformidad con los artículos 10 a 14 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
4. A fin de garantizar unas condiciones de aplicación uniformes del apartado 1, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas de ejecución que definan el formato de la información que se ha de facilitar con arreglo a los apartados 1 y 2.
La AEVM presentará a la Comisión dichos proyectos de normas técnicas de ejecución a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas de ejecución a que se refiere el párrafo primero de conformidad con el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
CAPÍTULO III
VENTAS EN CORTO DESCUBIERTAS
Artículo 12
Restricciones sobre las ventas en corto descubiertas de acciones
1. Una persona física o jurídica solo podrá realizar una venta en corto de una acción admitida a negociación en una plataforma de negociación si se cumple una de las siguientes condiciones:
a)
que la persona física o jurídica haya tomado en préstamo la acción; o haya tomado otras disposiciones que produzcan efectos jurídicos similares;
b)
que la persona física o jurídica haya celebrado un acuerdo para tomar en préstamo la acción o tenga una pretensión absolutamente ejecutoria por derecho contractual o derecho de propiedad a que se le transfiera la propiedad de un número correspondiente de valores de la misma categoría, de forma que la liquidación pueda efectuarse en la fecha de vencimiento, o
c)
que la persona física o jurídica tenga un pacto con un tercero en virtud del cual este último haya confirmado que la acción ha sido localizada y haya adoptado medidas frente a otros terceros para garantizar a la persona física o jurídica una expectativa razonable de que la liquidación podrá efectuarse en la fecha de vencimiento.
2. A fin de garantizar condiciones de aplicación uniformes del apartado 1, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas de ejecución para determinar los tipos de acuerdos, pactos y medidas que garantizan adecuadamente que la acción esté disponible para liquidación. A la hora de determinar qué medidas se imponen para garantizar una expectativa razonable de que la liquidación podrá efectuarse en la fecha de vencimiento, la AEVM tendrá en cuenta, entre otros factores, la negociación intradiaria y la liquidez de las acciones.
La AEVM presentará a la Comisión dichos proyectos de normas técnicas de ejecución a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgan a la Comisión poderes para adoptar las normas técnicas de ejecución a que se refiere el párrafo primero de conformidad con el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 13
Restricciones sobre las ventas en corto descubiertas de deuda soberana
1. Una persona física o jurídica podrá realizar una venta en corto de deuda soberana únicamente en caso de que se cumpla una de las siguientes condiciones:
a)
que la persona física o jurídica haya tomado en préstamo el instrumento de deuda soberana; o haya tomado otras disposiciones que produzcan efectos jurídicos similares;
b)
que la persona física o jurídica haya celebrado un acuerdo para tomar en préstamo el instrumento de deuda soberana o tenga una pretensión absolutamente ejecutoria por derecho contractual o derecho de propiedad a que se le transfiera la propiedad de un número correspondiente de valores de la misma categoría, de forma que la liquidación pueda efectuarse en la fecha de vencimiento, o
c)
que la persona física o jurídica tenga un pacto con un tercero en virtud del cual este último haya confirmado que el instrumento de deuda soberana ha sido localizado, o bien la expectativa razonable de que la liquidación puede efectuarse en la fecha de vencimiento.
2. Las restricciones a que se refiere el apartado 1 no se aplicarán si la operación sirve para cubrir una posición larga en instrumentos de deuda de un emisor, cuyo precio tenga una alta correlación con el precio de la deuda soberana.
3. En caso de que la liquidez de la deuda soberana descienda por debajo del umbral determinado con arreglo a la metodología contemplada en el apartado 4, la autoridad competente pertinente podrá suspender temporalmente las restricciones a que se refiere el apartado 1. Antes de suspender dichas restricciones, la autoridad competente pertinente notificará a la AEVM y a otras autoridades competentes la suspensión que propone.
La suspensión tendrá un período inicial de vigencia no superior a seis meses a partir de la fecha de su publicación en el sitio web de la autoridad competente pertinente. Dicha suspensión podrá prorrogarse por períodos no superiores a seis meses si las razones para la misma siguen siendo válidas. Si la suspensión no se prorroga al cabo del período inicial o tras cualquier período de prórroga posterior, quedará automáticamente derogada.
En un plazo de 24 horas a partir de la notificación por parte de la autoridad competente pertinente, la AEVM emitirá un dictamen sobre la base del apartado 4, sobre la suspensión o prórroga de suspensión notificada. El dictamen se publicará en el sitio web de la AEVM.
4. La Comisión adoptará actos delegados de conformidad con el artículo 42 que especifiquen los parámetros y métodos de cálculo del umbral de liquidez mencionado en el apartado 3 del presente artículo en relación con la deuda soberana emitida.
Los parámetros y métodos de cálculo del umbral por parte de los Estados miembros se establecerán de tal forma que, si se alcanza el umbral, esto represente una disminución significativa con respecto al nivel medio de liquidez de la deuda soberana en cuestión.
El umbral se definirá sobre la base de criterios objetivos específicos del mercado de deuda soberana pertinente, incluido el saldo vivo total de la deuda soberana emitida de cada uno de los emisores soberanos.
5. A fin de garantizar unas condiciones de aplicación uniformes del apartado 1, la AEVM podrá elaborar proyectos de normas técnicas de ejecución para determinar los tipos de acuerdos o pactos que garantizan adecuadamente que la deuda soberana esté disponible para liquidación. La AEVM tendrá en cuenta, en particular, la necesidad de preservar la liquidez de los mercados, especialmente los mercados de instrumentos de deuda soberana y de pactos de recompra sobre instrumentos de deuda soberana.
La AEVM presentará a la Comisión dichos proyectos de normas técnicas de ejecución a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgan a la Comisión poderes para adoptar las normas técnicas de ejecución a que se refiere el párrafo primero de conformidad con el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 14
Restricciones sobre las operaciones con permutas de cobertura por impago soberano descubiertas
1. Una persona física o jurídica podrá realizar operaciones con permutas de cobertura por impago soberano únicamente cuando tal transacción no conduzca a una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano de conformidad con lo dispuesto en el artículo 4.
2. Las restricciones contempladas en el apartado 1 podrán ser suspendidas temporalmente por una autoridad competente, cuando esta tenga motivos razonables para creer que su mercado de deuda soberana no funciona correctamente y que dichas restricciones podrían tener un impacto negativo en el mercado de permutas de cobertura por impago soberano, especialmente por el aumento del coste de los préstamos para los emisores soberanos o por afectar a la capacidad de los emisores soberanos de emitir nueva deuda. Dichos motivos se basarán en los siguientes indicadores:
a)
un tipo de interés elevado o en aumento sobre la deuda soberana;
b)
una ampliación de los diferenciales de tipos de interés sobre la deuda soberana en comparación con la deuda soberana de otros emisores soberanos;
c)
una ampliación de los diferenciales de permutas de cobertura por impago soberano en comparación con la propia curva y con otros emisores soberanos;
d)
la conveniencia del retorno del precio de la deuda soberana a su equilibrio inicial tras una contratación de gran volumen;
e)
los importes de deuda soberana susceptibles de negociación.
La autoridad competente podrá recurrir también a indicadores distintos de los enunciados en las letras a) a e) del párrafo primero.
Antes de suspender las restricciones de conformidad con el presente artículo, la autoridad competente pertinente notificará a la AEVM y a otras autoridades competentes la suspensión prevista y los motivos en que se basa.
La suspensión tendrá un período inicial de vigencia no superior a doce meses a partir de la fecha de su publicación en el sitio web de la autoridad competente pertinente. Dicha suspensión podrá prorrogarse por períodos no superiores a seis meses si las razones para adoptarlas siguen siendo válidas. Si la suspensión no se prorroga al cabo del período inicial o tras cualquier período de prórroga posterior, caducará automáticamente.
En un plazo de 24 horas a partir de la notificación por parte de la autoridad competente pertinente, la AEVM emitirá un dictamen sobre la suspensión prevista o sobre la prórroga de la misma, independientemente de si la autoridad competente ha basado o no la suspensión en los indicadores enunciados en las letras a) a e) del párrafo primero, o en otros indicadores. Si la suspensión prevista o la prórroga de la misma se basa en el párrafo segundo, el mencionado dictamen incluirá asimismo una evaluación de los indicadores empleados por la autoridad competente. El dictamen se publicará en el sitio web de la AEVM.
Artículo 15
Procedimientos de recompra
1. Una contraparte central de un Estado miembro que preste servicios de compensación para acciones se asegurará de que se cuente con procedimientos que se atengan a todos los requisitos siguientes:
a)
que, en el supuesto de que una persona física o jurídica que venda acciones no pueda entregar las acciones para liquidación en los cuatro días hábiles siguientes al día en que deba efectuarse la liquidación, se pongan en marcha automáticamente procedimientos de recompra de las acciones a fin de garantizar la entrega para liquidación;
b)
que, en el supuesto de que no sea posible la recompra de las acciones para su entrega, se abone al comprador un importe basado en el valor de las acciones a entregar en la fecha de entrega más un importe correspondiente a las pérdidas soportadas por el comprador como consecuencia del incumplimiento de la liquidación, y
c)
que la persona física o jurídica que no cumpla la obligación de liquidación reembolse todos los importes pagados en virtud de lo previsto en las letras a) y b).
2. Una contraparte central de un Estado miembro que preste servicios de compensación para acciones velará por que se cuente con procedimientos que garanticen que, en el supuesto de que una persona física o jurídica que venda acciones no entregue las acciones para liquidación en la fecha en que debe llevarse a cabo la liquidación, dicha persona debe abonar un importe por día hasta tanto no se ponga fin al incumplimiento.
Los pagos diarios serán suficientemente elevados para disuadir a las personas físicas o jurídicas de no proceder a la liquidación.
CAPÍTULO IV
EXENCIONES
Artículo 16
Exención en el supuesto de que la plataforma principal esté en un tercer país
1. Los artículos 5, 6, 12 y 15 no serán de aplicación a las acciones de una sociedad admitidas a negociación en una plataforma de negociación de la Unión si la plataforma principal de negociación de dichas acciones está situada en un tercer país.
2. La autoridad competente pertinente en relación con las acciones de una sociedad que se negocien en una plataforma de negociación de la Unión y en una plataforma situada en un tercer país determinará, al menos cada dos años, si la plataforma principal en lo que atañe a la negociación de dichas acciones está situada en un tercer país.
La autoridad competente pertinente notificará a la AEVM todas aquellas acciones cuya plataforma principal de negociación se considere situada en un tercer país.
La AEVM publicará cada dos años la lista de acciones cuya plataforma principal de negociación se sitúe en un tercer país. La lista tendrá un período de vigencia de dos años.
3. A fin de garantizar una aplicación coherente del presente artículo, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas reglamentarias que especifiquen el método de cálculo del efectivo negociado, con vistas a determinar la plataforma principal de negociación de una acción.
La AEVM presentará dichos proyectos de normas técnicas reglamentarias a la Comisión a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión los poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas reglamentarias a que se refiere el párrafo primero de conformidad con los artículos 10 a 14 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
4. A fin de garantizar condiciones de aplicación uniformes de los apartados 1 y 2, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas de ejecución que fijen:
a)
la fecha en que deberán efectuarse, en su caso, los cálculos para determinar la plataforma principal de negociación de una acción, y el período al que tales cálculos deberán referirse;
b)
la fecha límite para la notificación a la AEVM, por parte de la autoridad competente pertinente, de las acciones cuya plataforma principal de negociación se sitúe en un tercer país;
c)
la fecha a partir de la cual la lista estará vigente tras su publicación por la AEVM.
La AEVM presentará dichos proyectos de normas técnicas de ejecución a la Comisión a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión los poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas de ejecución a que se refiere el párrafo primero de conformidad con el artículo 15 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 17
Exención para las actividades de creación de mercado y las operaciones del mercado primario
1. Los artículos 5, 6, 7, 12, 13 y 14 no serán de aplicación a las operaciones realizadas debido a actividades de creación de mercado.
2. La Comisión podrá, de conformidad con el procedimiento a que se refiere el artículo 44, apartado 2, adoptar decisiones por las que declare que el marco jurídico y de supervisión de un tercer país garantiza que un mercado autorizado en ese país cumple requisitos jurídicamente vinculantes que, a efectos de la aplicación de la exención prevista en el apartado 1, son equivalentes a los requisitos previstos en el título III de la Directiva 2004/39/CE, en la Directiva 2003/6/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 28 de enero de 2003, sobre las operaciones con información privilegiada y la manipulación del mercado (abuso del mercado) (13), y en la Directiva 2004/109/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 15 de diciembre de 2004, sobre la armonización de los requisitos de transparencia relativos a la información sobre los emisores cuyos valores se admiten a negociación en un mercado regulado (14), y están sujetos a supervisión y vigilancia efectivas en ese tercer país.
El marco jurídico y de supervisión de un tercer país podrá considerarse equivalente si se cumple que en dicho tercer país:
a)
los mercados estén sujetos a autorización, así como a supervisión y vigilancia efectivas con carácter permanente;
b)
los mercados apliquen normas claras y transparentes en lo relativo a la admisión de valores a negociación, de forma que dichos valores puedan negociarse de modo correcto, ordenado y eficiente, y sean libremente negociables;
c)
los emisores de valores estén sujetos a requisitos de información periódica y permanente, que garanticen un elevado nivel de protección de los inversores, y
d)
queden garantizadas la transparencia e integridad del mercado impidiendo el abuso de mercado a través de operaciones con información privilegiada y manipulación del mercado.
3. Los artículos 7, 13 y 14 no serán de aplicación a las actividades de una persona física o jurídica que actúe como operador primario autorizado en virtud de un contrato con un emisor soberano, cuando negocie en calidad de principal con un instrumento financiero en conexión con operaciones del mercado primario y secundario relativas a la deuda soberana.
4. Los artículos 5, 6, 12, 13 y 14 del presente Reglamento no serán de aplicación a las personas físicas o jurídicas que realicen ventas en corto de un valor o mantengan una posición corta neta en el marco de un proceso de estabilización conforme a lo previsto en el capítulo III del Reglamento (CE) no 2273/2003 de la Comisión, de 22 de diciembre de 2003, por el que se aplica la Directiva 2003/6/CE del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que se refiere a las exenciones para los programas de recompra y la estabilización de instrumentos financieros (15).
5. La exención prevista en el apartado 1 solo se aplicará si la persona física o jurídica interesada ha notificado por escrito a la autoridad competente de su Estado miembro de origen su intención de hacer uso de la exención. La notificación deberá efectuarse con una antelación mínima de 30 días naturales con respecto a la fecha en que la persona física o jurídica se proponga hacer uso de la exención por primera vez.
6. La exención prevista en el apartado 3 solo se aplicará si el operador primario autorizado ha notificado por escrito a la autoridad competente pertinente para la deuda soberana, en cuestión su intención de hacer uso de la exención. La notificación deberá efectuarse con una antelación mínima de 30 días naturales con respecto a la fecha en que la persona física o jurídica que asuma la función de operador primario autorizado se proponga hacer uso de la exención por primera vez.
7. La autoridad competente a la que se hace referencia en los apartados 5 y 6 podrá prohibir hacer uso de la exención si considera que la persona física o jurídica no satisface las condiciones de la exención. La prohibición deberá imponerse en el plazo de 30 días naturales a que se refieren los apartados 5 o 6, o con posterioridad si la autoridad competente tiene conocimiento de que ha habido cambios en las circunstancias de la persona física o jurídica a raíz del cual esta ya no cumple las condiciones de la exención.
8. Las entidades de terceros países que no estén autorizadas en la Unión remitirán la notificación a que se refieren los apartados 5 y 6 a la autoridad competente de la plataforma de negociación principal de la Unión en la que operen.
9. Toda persona física o jurídica que haya efectuado una notificación con arreglo a lo previsto en el apartado 5 comunicará, lo antes posible y por escrito, a la autoridad competente de su Estado miembro de origen tanto los cambios que, en su caso, se hayan producido y que afecten a su derecho a hacer uso de la exención, como el hecho, en su caso, de que desea dejar de hacer uso de la exención.
10. Toda persona física o jurídica que haya efectuado una notificación con arreglo al apartado 6 comunicará, lo antes posible y por escrito, a la autoridad competente pertinente en relación con la deuda soberana de que se trate tanto los cambios que, en su caso, se hayan producido y que afecten a su derecho a hacer uso de la exención, como el hecho, en su caso, de que desea dejar de hacer uso de la exención.
11. La autoridad competente del Estado miembro de origen podrá solicitar información, por escrito, de las personas físicas o jurídicas que operen al amparo de las exenciones previstas en los apartados 1, 3 o 4 acerca de las posiciones cortas mantenidas o de las actividades realizadas al amparo de la exención. La persona física o jurídica facilitará la información en los cuatro días naturales siguientes a la solicitud.
12. En las dos semanas siguientes a la notificación de conformidad con los apartados 5 o 9, una autoridad competente comunicará a la AEVM los creadores de mercado y, de conformidad con los apartados 6 o 10, los operadores primarios autorizados que estén haciendo uso de la exención y los creadores de mercado y operadores primarios autorizados que hayan dejado de hacer uso de la misma.
13. La AEVM publicará y mantendrá actualizada en su sitio web una lista de los creadores de mercado y operadores primarios autorizados que hagan uso de la exención.
14. Las notificaciones en virtud del presente artículo, de una persona a una autoridad competente, y de una autoridad competente a la AEVM, podrán efectuarse en cualquier momento durante los 60 días naturales anteriores al 1 de noviembre de 2012.
CAPÍTULO V
PODERES DE INTERVENCIÓN DE LAS AUTORIDADES COMPETENTES Y LA AEVM
SECCIÓN 1
Poderes de las autoridades competentes
Artículo 18
Notificación y revelación de información en circunstancias excepcionales
1. Siempre que se respete lo dispuesto en el artículo 22, una autoridad competente podrá exigir a las personas físicas o jurídicas que mantengan posiciones cortas netas en relación con un instrumento financiero específico o una clase de instrumentos financieros que le notifiquen o que publiquen los detalles de la posición cuando esta alcance el umbral de notificación fijado por la autoridad competente o descienda por debajo de dicho umbral, cuando:
a)
se hayan producido hechos o circunstancias adversos que constituyan una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en el Estado miembro en cuestión o en otro u otros Estados miembros, y
b)
la medida sea necesaria para hacer frente a la amenaza y no tenga un efecto perjudicial sobre la eficiencia de los mercados financieros que resulte desproporcionado con respecto a las ventajas.
2. El apartado 1 del presente artículo no se aplicará a los instrumentos financieros con respecto a los cuales se impongan ya obligaciones de transparencia con arreglo a los artículos 5 a 8. Las medidas previstas en el apartado 1 podrán aplicarse en las circunstancias o con las excepciones que especifique la autoridad competente. Podrán, en particular, establecerse excepciones aplicables a las actividades de creación de mercado y a las actividades del mercado primario.
Artículo 19
Notificación por parte de los proveedores de fondos en circunstancias excepcionales
1. Siempre que se respete lo dispuesto en el artículo 22, una autoridad competente podrá tomar las medidas a que se refiere el apartado 2 del presente artículo, cuando:
a)
se hayan producido hechos o circunstancias adversos que constituyan una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en el Estado miembro en cuestión o en otro u otros Estados miembros, y
b)
la medida sea necesaria para hacer frente a la amenaza y no tenga un efecto perjudicial sobre la eficiencia de los mercados financieros que resulte desproporcionado con respecto a las ventajas.
2. Una autoridad competente podrá requerir a las personas físicas y jurídicas que actúen en el préstamo de un instrumento financiero específico o de una clase de instrumentos financieros que notifiquen cualquier cambio significativo en las primas exigidas para efectuar tal préstamo.
Artículo 20
Restricciones sobre las ventas en corto y operaciones similares en circunstancias excepcionales
1. Siempre que se respete lo dispuesto en el artículo 22, una autoridad competente podrá tomar las medidas a que se refiere el apartado 2 del presente artículo cuando:
a)
se hayan producido hechos o circunstancias adversos que constituyan una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en el Estado miembro en cuestión o en otro u otros Estados miembros, y
b)
la medida sea necesaria para hacer frente a la amenaza y no tenga un efecto perjudicial sobre la eficiencia de los mercados financieros que resulte desproporcionado con respecto a las ventajas.
2. Una autoridad competente podrá prohibir a las personas físicas o jurídicas que realicen las siguientes operaciones o imponer condiciones para ello:
a)
una venta en corto, o
b)
una operación distinta de una venta en corto que crea un instrumento financiero o está vinculada a un instrumento financiero, y cuyo efecto, o uno de cuyos efectos, es conferir una ventaja financiera a la persona física o jurídica en caso de que disminuya el precio o valor de otro instrumento financiero.
3. Las medidas adoptadas con arreglo al apartado 2 podrán aplicarse a las operaciones referidas a la totalidad de los instrumentos financieros, a los de una clase específica o a un instrumento financiero concreto. Las medidas podrán aplicarse en las circunstancias o con las excepciones que especifique la autoridad competente. Podrán, en particular, establecerse excepciones aplicables a las actividades de creación de mercado y a las actividades del mercado primario.
Artículo 21
Restricciones sobre las operaciones con permutas de cobertura por impago soberano en circunstancias excepcionales
1. Siempre que se respete lo dispuesto en el artículo 22, una autoridad competente podrá limitar la posibilidad de que las personas físicas o jurídicas realicen operaciones con permutas de cobertura por impago soberano o podrá limitar el valor de las posiciones descubiertas en permutas de cobertura por impago soberano que podrán abrir las personas físicas y jurídicas, cuando:
a)
se hayan producido hechos o circunstancias adversos que constituyan una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en el Estado miembro en cuestión o en otro u otros Estados miembros, y
b)
la medida sea necesaria para hacer frente a la amenaza y no tenga un efecto perjudicial sobre la eficiencia de los mercados financieros que resulte desproporcionado con respecto a las ventajas.
2. Las medidas adoptadas con arreglo al apartado 1 podrán aplicarse a las operaciones con permutas de cobertura por impago soberano de una determinada clase o a operaciones con permutas de cobertura por impago soberano específicas. Las medidas podrán aplicarse en las circunstancias o con las excepciones que especifique la autoridad competente. Podrán, en particular, establecerse excepciones aplicables a las actividades de creación de mercado y a las actividades del mercado primario.
Artículo 22
Medidas por parte de otras autoridades competentes
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 26, una autoridad competente solo podrá imponer o prorrogar una medida en virtud de los artículos 18, 19, 20 o 21 en relación con un instrumento financiero para el que no sea la autoridad competente pertinente si cuenta con el consentimiento de dicha autoridad competente pertinente.
Artículo 23
Facultad de restringir las ventas en corto de instrumentos financieros temporalmente en caso de descenso significativo del precio
1. Cuando el precio de un instrumento financiero en una plataforma de negociación descienda de manera significativa en un solo día de negociación con respecto al precio de cierre en esa plataforma el anterior día de negociación, la autoridad competente del Estado miembro de origen de dicha plataforma examinará si resulta adecuado prohibir o restringir la realización, por personas físicas o jurídicas, de ventas en corto del instrumento financiero en la mencionada plataforma de negociación, o limitar de cualquier otro modo las operaciones con tal instrumento financiero en esa misma plataforma, con objeto de prevenir una caída anómala del precio de dicho instrumento.
Cuando, con arreglo al párrafo primero, la autoridad competente tenga el convencimiento de que resulta adecuado, prohibirá o restringirá, en el caso de las acciones o instrumentos de deuda, la realización, por personas físicas o jurídicas, de ventas en corto en la mencionada plataforma de negociación y, en el caso de los demás tipos de instrumentos financieros, limitará las operaciones con los mismos en dicha plataforma a fin de impedir la caída anómala del precio de los instrumentos financieros.
2. La medida prevista en el apartado 1 se aplicará por un período que no excederá del final del día de negociación siguiente a aquel en que se produzca el descenso del precio. Si, al final del día de negociación siguiente al día de negociación en el que se produzca el descenso del precio, y pese a la medida impuesta, sigue dándose un descenso significativo del valor del instrumento financiero, de al menos la mitad del importe especificado en el apartado 5, con respecto al precio de cierre del primer día de negociación, la autoridad competente podrá prorrogar la medida por un nuevo plazo no superior a dos días de negociación contados a partir del final del segundo día de negociación.
3. La medida prevista en el apartado 1 se aplicará en las circunstancias o con las excepciones que especifique la autoridad competente. Podrán, en particular, establecerse excepciones aplicables a las actividades de creación de mercado y a las actividades del mercado primario.
4. Una autoridad competente del Estado miembro de origen de una plataforma en la que un instrumento financiero descienda en un solo día de negociación en la proporción indicada en el apartado 5 notificará a la AEVM la decisión adoptada con arreglo al apartado 1 a más tardar 2 horas después de concluir dicho día de negociación. La AEVM informará inmediatamente a las autoridades competentes de los Estados miembros de origen de las plataformas que negocien los mismos instrumentos financieros.
Si una autoridad competente se muestra en desacuerdo con las medidas adoptadas por otra autoridad competente en relación con un instrumento financiero negociado en distintas plataformas reguladas por distintas autoridades competentes, la AEVM podrá ayudar a dichas autoridades a alcanzar un acuerdo de conformidad con el artículo 19 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
La conciliación concluirá antes de la medianoche al final del mismo día de negociación. Si las autoridades competentes en cuestión no consiguen alcanzar un acuerdo en la fase de conciliación, la AEVM podrá adoptar una decisión de conformidad con el artículo 19, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1095/2010. La decisión se adoptará antes de iniciarse el siguiente día de negociación.
5. El descenso del valor será del 10 % o más en el caso de una acción líquida, según la definición contemplada en el artículo 22 del Reglamento (CE) no 1287/2006, y de la proporción que la Comisión especificará en el caso de las acciones no líquidas y las demás clases de instrumentos financieros.
6. La AEVM podrá emitir y enviar a la Comisión un dictamen sobre la necesidad de ajustar el umbral a que se refiere el apartado 5, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42, por los que se modifiquen los umbrales contemplados en el apartado 5 del presente artículo, atendiendo a la evolución de los mercados financieros.
7. La Comisión adoptará actos delegados, de conformidad con el artículo 42, que especifiquen qué se entiende por un descenso significativo del valor de los instrumentos financieros distintos de las acciones líquidas, teniendo en cuenta las especificidades de cada clase de instrumento y las diferencias en la volatilidad.
8. A fin de garantizar una armonización coherente del presente artículo, la AEVM elaborará proyectos de normas técnicas reglamentarias que especifiquen el método de cálculo del descenso del 10 % del valor de las acciones líquidas, así como del descenso de valor especificado por la Comisión de conformidad con el apartado 7.
La AEVM presentará dichos proyectos de normas técnicas reglamentarias a la Comisión a más tardar el 31 de marzo de 2012.
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar los proyectos de normas técnicas reglamentarias a que se refiere el párrafo primero de conformidad con los artículos 10 a 14 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 24
Período de vigencia de las restricciones
Las medidas que se impongan con arreglo a los artículos 18, 19, 20 o 21 tendrán un período inicial de vigencia no superior a tres meses a partir de la fecha de publicación del aviso a que se refiere el artículo 25.
Dichas medidas podrán prorrogarse por períodos renovables no superiores a tres meses si las razones para adoptarlas siguen siendo válidas. Si la medida no se prorroga al cabo de ese período de tres meses, caducará automáticamente.
Artículo 25
Aviso sobre las restricciones
1. La autoridad competente publicará en su sitio web un aviso sobre cualquier decisión de imponer o renovar alguna de las medidas a que se refieren los artículos 18 a 23.
2. El aviso especificará, como mínimo, lo siguiente:
a)
las medidas impuestas, incluidos los instrumentos y las clases de operaciones a las que se aplican y su duración;
b)
las razones por las cuales la autoridad competente juzga necesario imponer las medidas, junto con los datos que justifican dichas razones.
3. Las medidas adoptadas con arreglo a los artículos 18 a 23 comenzarán a surtir efecto cuando se publique el aviso o, con posterioridad, en el momento que se especifique en él, y se aplicarán únicamente a operaciones realizadas después de la entrada en vigor de las medidas.
Artículo 26
Notificación a la AEVM y otras autoridades competentes
1. Antes de imponer o renovar cualquier medida con arreglo a los artículos 18, 19, 20 o 21, y antes de imponer cualquier restricción con arreglo al artículo 23, la autoridad competente notificará a la AEVM y a las demás autoridades competentes las medidas que propone.
2. La notificación especificará los pormenores de las medidas propuestas, las clases de instrumentos financieros y operaciones a la que se aplicarán, los datos que justifican las razones alegadas para la adopción de las medidas y la fecha prevista de entrada en vigor de estas.
3. Todo proyecto de imponer o renovar alguna medida con arreglo a los artículos 18, 19, 20 o 21 se notificará, como mínimo, con 24 horas de antelación con respecto a la fecha prevista de entrada en vigor o de renovación de la medida. En circunstancias excepcionales, una autoridad competente podrá realizar la notificación con menos de 24 horas de antelación con respecto a la fecha prevista de entrada en vigor de la medida, si resulta imposible observar un preaviso de 24 horas. Toda notificación de restricción en virtud del artículo 23 se efectuará antes de la fecha prevista de entrada en vigor de la medida.
4. Una autoridad competente que reciba una notificación con arreglo a lo dispuesto en el presente artículo podrá tomar medidas en ese Estado miembro, conforme a los artículos 18 a 23, si lo considera necesario para ayudar a la autoridad competente que ha efectuado la notificación. Cuando la autoridad competente que reciba la notificación se proponga tomar medidas, lo notificará, asimismo, de conformidad con los apartados 1 a 3.
SECCIÓN 2
Poderes de la AEVM
Artículo 27
Coordinación por la AEVM
1. La AEVM desempeñará una función de facilitación y coordinación con respecto a las medidas adoptadas por las autoridades competentes en virtud de la sección 1. En particular, la AEVM velará por que las autoridades competentes sigan un planteamiento coherente en relación con las medidas adoptadas, en particular, si es necesario hacer uso de los poderes de intervención, la naturaleza de las medidas impuestas y la entrada en vigor y la duración de dichas medidas.
2. Tras recibir notificación, en virtud del artículo 26, de cualquier medida que se vaya a imponer o renovar de conformidad con los artículos 18, 19, 20 o 21, la AEVM emitirá en 24 horas un dictamen en el que manifieste si considera que la medida o la medida propuesta es necesaria para hacer frente a la circunstancia excepcional. El dictamen indicará si la AEVM considera que se han producido hechos o circunstancias adversos que constituyen una seria amenaza para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en uno o varios Estados miembros, si la medida o medida propuesta es adecuada y proporcionada para hacer frente a la amenaza y si la duración propuesta de cualquier medida de estas características está justificada. Si la AEVM considera que es necesaria la adopción de medidas por parte de otras autoridades competentes para hacer frente a la amenaza, lo indicará igualmente en su dictamen. El dictamen se publicará en el sitio web de la AEVM.
3. En el supuesto de que una autoridad competente se proponga adoptar o adopte medidas contrarias al dictamen emitido por la AEVM con arreglo al apartado 2, o se abstenga de adoptar medidas contrariamente a lo dictaminado por la AEVM con arreglo a dicho párrafo, publicará en su sitio web, en un plazo máximo de 24 horas tras recibir el dictamen de la AEVM, un aviso en el que expondrá plenamente las razones de su actuación. Cuando se produzca una situación semejante, la AEVM considerará si se cumplen las condiciones y si procede recurrir a los poderes de intervención que le confiere el artículo 28.
4. La AEVM revisará periódicamente las medidas contempladas en el presente artículo y en cualquier caso como mínimo cada tres meses. Si la medida no se prorroga al cabo de ese período de tres meses, caducará automáticamente.
Artículo 28
Poderes de intervención de la AEVM en circunstancias excepcionales
1. De conformidad con el artículo 9, apartado 5, del Reglamento (UE) no 1095/2010, y siempre que concurran las condiciones establecidas en el apartado 2 del presente artículo, la AEVM:
a)
exigirá a las personas físicas o jurídicas que mantengan posiciones cortas netas en relación con un instrumento financiero específico o una clase de instrumentos financieros que notifiquen a una autoridad competente o publiquen los detalles de tales posiciones, o
b)
prohibirá a las personas físicas o jurídicas realizar ventas en corto u operaciones que creen un instrumento financiero o se refieran a un instrumento financiero distinto de los instrumentos financieros contemplados en el artículo 1, apartado 1, letra c), y cuyo efecto, o uno de cuyos efectos, sea conferir una ventaja financiera a dicha persona en caso de que disminuya el precio o valor de otro instrumento financiero, o impondrá condiciones para ello.
Las medidas podrán aplicarse en circunstancias particulares o con las excepciones que especifique la AEVM. Podrán, en particular, establecerse excepciones aplicables a las actividades de creación de mercado y a las actividades del mercado primario.
2. La AEVM únicamente adoptará una decisión con arreglo al apartado 1 si:
a)
las medidas enumeradas en el apartado 1, letras a) y b), están encaminadas a hacer frente a una amenaza, que tenga implicaciones transfronterizas, para el correcto funcionamiento y la integridad de los mercados financieros o para la estabilidad del conjunto o de una parte del sistema financiero de la Unión, y
b)
las autoridades competentes no han tomado medidas para hacer frente a la amenaza o las medidas adoptadas no constituyen una respuesta adecuada frente a la misma.
3. Si se toman las medidas a que se refiere el apartado 1, la AEVM tendrá en cuenta hasta qué punto la medida:
a)
ataja de forma significativa la amenaza que pesa sobre el correcto funcionamiento y la integridad de los mercados financieros o sobre la estabilidad del conjunto o de una parte del sistema financiero de la Unión, o mejora de forma significativa la capacidad de las autoridades competentes de controlar la amenaza;
b)
no crea un riesgo de arbitraje regulador;
c)
no tiene un efecto perjudicial sobre la eficiencia de los mercados financieros, como el de reducir su liquidez o crear incertidumbre entre los participantes en el mercado, que resulte desproporcionado con respecto a las ventajas de la medida.
Cuando una o varias autoridades competentes hayan tomado alguna medida con arreglo a los artículos 18, 19, 20 o 21, la AEVM podrá adoptar cualquiera de las medidas a que se refiere el apartado 1 del presente artículo sin emitir el dictamen previsto en el artículo 27.
4. Antes de tomar la decisión de imponer o renovar alguna de las medidas a que se refiere el apartado 1, la AEVM consultará a la JERS y, cuando proceda, a otras autoridades pertinentes.
5. Antes de tomar la decisión de imponer o renovar alguna de las medidas a que se refiere el apartado 1, la AEVM notificará a las autoridades competentes pertinentes las medidas que se propone adoptar. La notificación especificará los pormenores de las medidas propuestas, la clase de instrumentos financieros y operaciones a la que se aplicarán, los datos que justifican las razones alegadas para la adopción de las medidas y la fecha prevista de entrada en vigor de estas.
6. La notificación se efectuará con una antelación mínima de 24 horas con respecto a la fecha de entrada en vigor o renovación de la medida. En circunstancias excepcionales, la AEVM podrá realizar la notificación con menos de 24 horas de antelación con respecto a la fecha prevista de entrada en vigor de la medida, si resulta imposible observar un preaviso de 24 horas.
7. La AEVM publicará en su sitio web un aviso sobre cualquier decisión de imponer o renovar alguna de las medidas a que se refiere el apartado 1. El aviso especificará, como mínimo, lo siguiente:
a)
las medidas impuestas, incluidos los instrumentos y las clases de operaciones a las que se aplican y su duración, y
b)
las razones por las cuales la AEVM juzga necesario imponer las medidas, junto con los datos que justifican dichas razones.
8. Tras tomar la decisión de imponer o renovar alguna de las medidas a que se refiere el apartado 1, la AEVM notificará inmediatamente a las autoridades competentes las medidas adoptadas.
9. Las medidas comenzarán a surtir efecto cuando se publique el aviso en el sitio web de la AEVM o, con posterioridad, en el momento que se especifique en él, y se aplicarán únicamente a operaciones realizadas después de la entrada en vigor de las medidas.
10. La AEVM reexaminará las medidas que haya adoptado con arreglo al apartado 1 a intervalos apropiados y, como mínimo, cada tres meses. Si una medida no se renueva al cabo de ese período de tres meses, quedará automáticamente derogada. Los apartados 2 a 9 serán aplicables a la renovación de las medidas.
11. Las medidas adoptadas por la AEVM en virtud del presente artículo prevalecerán sobre cualquier medida adoptada previamente por una autoridad competente de conformidad con la sección 1.
Artículo 29
Poderes de la AEVM en situaciones de emergencia relacionadas con la deuda soberana
En caso de producirse una situación de emergencia relacionada con la deuda soberana o con permutas de cobertura por impago soberano, serán de aplicación los artículos 18 y 38 del Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 30
Especificación más detallada de los hechos o circunstancias adversas
Se otorgarán a la Comisión poderes para adoptar actos delegados, de conformidad con el artículo 42 que especifiquen los criterios y factores que deberán tener en cuenta las autoridades competentes y la AEVM al determinar en qué casos se producen los hechos o circunstancias adversos a que se refieren los artículos 18 a 21 y el artículo 27, y las amenazas a que se refiere el artículo 28, apartado 2, letra a).
Artículo 31
Investigaciones de la AEVM
La AEVM podrá, a instancia de una o varias autoridades competentes, del Parlamento Europeo, del Consejo o de la Comisión, o por iniciativa propia, investigar una cuestión o una práctica concreta relacionada con las ventas en corto o con el uso de permutas de cobertura por impago para evaluar si dicha cuestión o práctica supone alguna amenaza potencial para la estabilidad financiera o la confianza del mercado en la Unión.
La AEVM publicará un informe en el que exponga sus conclusiones y sus posibles recomendaciones en lo que respecta a la mencionada cuestión o práctica en un plazo de tres meses tras haber concluido dicha investigación.
CAPÍTULO VI
PAPEL DE LAS AUTORIDADES COMPETENTES
Artículo 32
Autoridades competentes
Cada Estado miembro designará una o varias autoridades competentes a efectos de lo previsto en el presente Reglamento.
Cuando un Estado miembro designe más de una autoridad competente, determinará con claridad las funciones respectivas de cada una y asignará a una de ellas las funciones de coordinación e intercambio de información con la Comisión, la AEVM y las autoridades competentes de los demás Estados miembros.
Los Estados miembros informarán a la Comisión, a la AEVM y a las autoridades competentes de los demás Estados miembros de tales designaciones.
Artículo 33
Facultades de las autoridades competentes
1. A fin de desempeñar sus funciones de conformidad con el presente Reglamento, las autoridades competentes dispondrán de todas las facultades de supervisión e investigación necesarias para el ejercicio de sus funciones. Ejercerán sus facultades de las siguientes formas, indistintamente:
a)
directamente;
b)
en colaboración con otras autoridades;
c)
mediante recurso a los jueces competentes.
2. A fin de desempeñar el cometido que les asigna el presente Reglamento, las autoridades competentes estarán facultadas, de conformidad con el Derecho nacional, para:
a)
obtener acceso a cualquier documento bajo cualquier forma y recibir o realizar una copia del mismo;
b)
requerir información de cualquier persona física o jurídica y, en su caso, convocar e interrogar a una persona física o jurídica para obtener información;
c)
realizar inspecciones in situ con o sin previo aviso;
d)
requerir los registros existentes de comunicaciones telefónicas y tráfico de datos;
e)
exigir el cese de toda práctica que sea contraria a las disposiciones del presente Reglamento;
f)
exigir el bloqueo y/o el secuestro de activos.
3. Sin perjuicio de lo dispuesto en el apartado 2, letras a) y b), las autoridades competentes estarán facultadas en casos individuales para exigir de una persona física o jurídica que realice una operación con una permuta de cobertura por impago la siguiente información:
a)
una explicación del objeto de la operación y de si su finalidad es cubrir un riesgo u otro, y
b)
datos que demuestren el riesgo subyacente si la operación es para cobertura.
Artículo 34
Secreto profesional
1. Estarán sujetas a la obligación de secreto profesional todas las personas físicas y jurídicas que trabajen o hayan trabajado para la autoridad competente o para cualquier autoridad o persona física o jurídica en la que la autoridad competente haya delegado tareas, incluidos los auditores y expertos contratados por la autoridad competente. La información confidencial amparada por el secreto profesional no podrá revelarse a ninguna persona física o jurídica o autoridad, salvo si tal revelación resulta necesaria en el marco de un procedimiento judicial.
2. Toda la información intercambiada por las autoridades competentes en virtud del presente Reglamento referida a actividades económicas o a las condiciones de las operaciones, así como otros asuntos de tipo económico y personal, se considerará confidencial y estará amparada por el secreto profesional, salvo cuando la autoridad competente declare, en el momento de su comunicación, que la información puede ser revelada o esta revelación resulte necesaria en el marco de un procedimiento judicial.
Artículo 35
Obligación de cooperar
Las autoridades competentes cooperarán cuando resulte necesario o conveniente a efectos de lo previsto en el presente Reglamento. En particular, las autoridades competentes se facilitarán mutuamente y sin dilaciones indebidas la información pertinente para el desempeño de sus funciones con arreglo al presente Reglamento.
Artículo 36
Cooperación con la AEVM
Las autoridades competentes cooperarán con la AEVM a efectos del presente Reglamento, de conformidad con el Reglamento (UE) no 1095/2010.
Las autoridades competentes proporcionarán, sin demora, a la AEVM toda la información necesaria para cumplir sus obligaciones, de conformidad con el Reglamento (UE) no 1095/2010.
Artículo 37
Cooperación en caso de solicitud de inspección in situ o de investigación
1. La autoridad competente de un Estado miembro podrá solicitar la asistencia de la autoridad competente de otro Estado miembro en relación con inspecciones in situ o investigaciones.
La autoridad competente que solicita la asistencia informará a la AEVM de cualquier solicitud con arreglo al párrafo primero. Cuando se trate de una investigación o inspección con repercusiones transfronterizas, la AEVM podrá encargarse de su coordinación, y se encargará de ella si así se lo solicita.
2. Cuando una autoridad competente reciba de la autoridad competente de otro Estado miembro la solicitud de realizar una inspección in situ o una investigación, podrá:
a)
realizar ella misma la inspección in situ o investigación;
b)
permitir a la autoridad competente que haya presentado la solicitud participar en la inspección in situ o investigación;
c)
permitir a la autoridad competente que haya presentado la solicitud realizar ella misma la inspección in situ o investigación;
d)
designar a auditores o expertos para que realicen la inspección in situ o investigación;
e)
compartir tareas específicas relacionadas con las actividades de supervisión con las demás autoridades competentes.
3. La AEVM podrá requerir de las autoridades competentes que lleven a cabo tareas específicas de investigación e inspecciones in situ, cuando las informaciones sean razonablemente necesarias a la AEVM para poder ejercer un poder que le haya sido conferido expresamente en virtud del presente Reglamento.
Artículo 38
Cooperación con terceros países
1. Siempre que sea posible, las autoridades competentes celebrarán convenios de cooperación con las autoridades supervisoras de terceros países, con vistas al intercambio de información con estas últimas, al cumplimiento de las obligaciones derivadas del presente Reglamento en terceros países y a la adopción por sus autoridades supervisoras de medidas similares que completen las adoptadas en virtud del capítulo V. Estos convenios de cooperación asegurarán como mínimo un intercambio eficaz de informaciones que permita a las autoridades competentes de los Estados miembros el desempeño de sus tareas en el marco del presente Reglamento.
Una autoridad competente de un Estado miembro informará a la AEVM y a las autoridades competentes de los demás Estados miembros cuando se proponga celebrar un convenio de este tipo.
2. El convenio de cooperación incluirá disposiciones sobre el intercambio de datos e información necesario para que la autoridad competente pertinente cumpla la obligación establecida en el artículo 16, apartado 2.
3. La AEVM coordinará la elaboración de los convenios de cooperación entre las autoridades competentes y las autoridades supervisoras pertinentes de terceros países. A tal fin, la AEVM elaborará un modelo de documento para los convenios de cooperación que podrán usar las autoridades competentes.
La AEVM coordinará, asimismo, el intercambio entre las autoridades competentes de información recibida de las autoridades supervisoras de terceros países que pueda resultar pertinente a efectos de la adopción de medidas con arreglo al capítulo V.
4. Las autoridades supervisoras celebrarán convenios de cooperación para el intercambio de información con las autoridades supervisoras de terceros países, únicamente si la información revelada goza de una garantía de secreto profesional al menos equivalente a la exigida en virtud del artículo 34. Este intercambio de información se destinará a la realización de las tareas de esas autoridades competentes.
Artículo 39
Transmisión y conservación de datos personales
En lo que respecta a la transmisión de datos personales entre Estados miembros o entre estos y terceros países, los Estados miembros estarán a lo dispuesto en la Directiva 95/46/CE. En relación con la transmisión de datos personales a los Estados miembros o a terceros países por parte de la AEVM, esta se atendrá a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 45/2001.
Los datos personales a que se refiere el párrafo primero se conservarán durante un período máximo de cinco años.
Artículo 40
Revelación de información a terceros países
Una autoridad competente podrá transmitir datos y análisis de datos a las autoridades supervisoras de terceros países cuando concurran las condiciones previstas en los artículos 25 o 26 de la Directiva 95/46/CE, pero dicha transmisión se efectuará únicamente con carácter puntual. La autoridad competente se cerciorará de que la transmisión es necesaria a efectos de lo previsto en el presente Reglamento. Cualquier transmisión de este tipo se llevará a cabo únicamente si el tercer país garantiza que los datos no se transmitirán a la autoridad supervisora de otro tercer país sin la autorización expresa por escrito de la autoridad competente.
Una autoridad competente revelará información que sea confidencial de conformidad con el artículo 34 y provenga de la autoridad competente de otro Estado miembro, a la autoridad supervisora de un tercer país únicamente si ha obtenido la autorización expresa de la autoridad que haya facilitado la información y, en su caso, si la información se revela exclusivamente a los fines en relación con los cuales la citada autoridad haya otorgado su consentimiento.
Artículo 41
Sanciones
Los Estados miembros establecerán el régimen de sanciones, incluidas medidas administrativas, aplicables en caso de infracción del presente Reglamento, y tomarán todas las medidas necesarias para garantizar su aplicación. Dichas sanciones y medidas administrativas serán efectivas, proporcionadas y disuasorias.
De acuerdo con el Reglamento (UE) no 1095/2010, la AEVM podrá adoptar directrices con miras a garantizar la adopción de un enfoque coherente en relación con las sanciones y medidas administrativas que habrán de establecer los Estados miembros.
Los Estados miembros notificarán a la Comisión y a la AEVM las disposiciones a las que se hace referencia en los párrafos primero y segundo a más tardar el 1 de julio de 2012 y les comunicarán sin demora cualquier modificación posterior que afecte a dichas disposiciones.
La AEVM publicará y actualizará en su sitio web una lista de las sanciones, incluidas medidas administrativas, por Estado miembro.
Los Estados miembros facilitarán a la AEVM anualmente la información agregada referente a todas las sanciones, incluidas medidas administrativas, impuestas. Si una autoridad competente informa al público de la imposición de una sanción, incluidas medidas administrativas, notificará simultáneamente a la AEVM al respecto.
CAPÍTULO VII
ACTOS DELEGADOS
Artículo 42
Ejercicio de la delegación
1. Se otorgan a la Comisión los poderes para adoptar actos delegados en las condiciones que se establecen en el presente artículo.
2. Los poderes para adoptar los actos delegados a que se refieren el artículo 2, apartado 2, el artículo 3, apartado 7, el artículo 4, apartado 2, el artículo 5, apartado 4, el artículo 6, apartado 4, el artículo 7, apartado 3, el artículo 17, apartado 2, el artículo 23, apartado 5 y el artículo 30, se otorgan a la Comisión por tiempo indefinido.
3. La delegación de poderes a que se refieren el artículo 2, apartado 2, el artículo 3, apartado 7, el artículo 4, apartado 2, el artículo 5, apartado 4, el artículo 6, apartado 4, el artículo 7, apartado 3, el artículo 17, apartado 2, el artículo 23, apartado 5, y el artículo 30 podrá ser revocada en todo momento por el Parlamento Europeo o por el Consejo. La decisión de revocación pondrá término a la delegación de los poderes que en ella se especifiquen. La decisión de revocación surtirá efecto al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea o en una fecha posterior indicada en la misma. No afectará a la validez de los actos delegados que ya estén en vigor.
4. Tan pronto como la Comisión adopte un acto delegado lo notificará simultáneamente al Parlamento Europeo y al Consejo.
5. Un acto delegado adoptado con arreglo al artículo 2, apartado 2, el artículo 3, apartado 7, el artículo 4, apartado 2, el artículo 5, apartado 4, el artículo 6, apartado 4, el artículo 7, apartado 3, el artículo 17, apartado 2, el artículo 23, apartado 5 y el artículo 30 entrará en vigor si ni el Parlamento Europeo ni el Consejo han formulado objeciones al acto en un período de tres meses después de haber notificado dicho acto al Parlamento Europeo y al Consejo, o bien si tanto el Parlamento Europeo como el Consejo han informado a la Comisión de que no tienen la intención de formular objeciones. El plazo se prorrogará tres meses a iniciativa del Parlamento Europeo o del Consejo.
Artículo 43
Plazo para la adopción de actos delegados
La Comisión adoptará los actos delegados en virtud del artículo 2, apartado 2, el artículo 3, apartado 7, el artículo 4, apartado 2, el artículo 5, apartado 4, el artículo 6, apartado 4, el artículo 7, apartado 3, el artículo 17, apartado 2, el artículo 23, apartado 5 y el artículo 30 antes del 31 de marzo de 2012.
La Comisión podrá prorrogar el plazo contemplado en el párrafo primero por seis meses.
CAPÍTULO VIII
ACTOS DE EJECUCIÓN
Artículo 44
Procedimiento de comité
1. La Comisión estará asistida por el Comité Europeo de Valores, establecido por la Decisión 2001/528/CE de la Comisión (16). Dicho comité será un comité en el sentido del Reglamento (UE) no 182/2011.
2. En los casos en que se haga referencia al presente apartado, será de aplicación el artículo 5 del Reglamento (UE) no 182/2011.
CAPÍTULO IX
DISPOSICIONES TRANSITORIAS Y FINALES
Artículo 45
Revisión e informes
A más tardar el 30 de junio de 2013, la Comisión, basándose en sus discusiones con las autoridades competentes y la AEVM, informará al Parlamento Europeo y al Consejo sobre:
a)
la adecuación de los umbrales de notificación y de revelación a que se refieren los artículos 5, 6, 7 y 8;
b)
el impacto de los requisitos particulares de revelación con arreglo al artículo 6, sobre todo en relación con la eficacia y volatilidad de los mercados financieros;
c)
la conveniencia de informar de manera centralizada y directa a la AEVM;
d)
el funcionamiento de las restricciones y los requisitos previstos en los capítulos II y III;
e)
la conveniencia de las restricciones a las permutas de cobertura por impago soberano descubiertas y la conveniencia de imponer cualesquiera otras restricciones o condiciones a las ventas en corto o las permutas de cobertura por impago.
Artículo 46
Disposición transitoria
1. Las medidas vigentes que entren en el ámbito del presente Reglamento y comenzaran a surtir efecto antes del 15 de septiembre de 2010 podrán seguir aplicándose hasta el 1 de julio de 2013, siempre que se notifiquen a la Comisión a más tardar el 24 de abril de 2012.
2. Las operaciones de permuta de cobertura por impago que den lugar a una posición descubierta en una permuta de cobertura por impago soberano concluidas antes del 25 de marzo de 2012 o durante una suspensión de restricciones a las permutas de cobertura por impago soberano descubiertas, de conformidad con el artículo 14, apartado 2, podrán mantenerse hasta la fecha de vencimiento del contrato de permuta de cobertura por impago.
Artículo 47
Personal y recursos de la AEVM
A más tardar el 31 de diciembre de 2012, la AEVM evaluará sus necesidades de personal y recursos derivadas de la asunción de sus poderes y obligaciones de conformidad con el presente Reglamento y presentará un informe al Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión.
Artículo 48
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de noviembre de 2012.
No obstante, el artículo 2, apartado 2, el artículo 3, apartado 7, el artículo 4, apartado 2, el artículo 7, apartado 3, el artículo 9, apartado 5, el artículo 11, apartados 3 y 4, el artículo 12, apartado 2, el artículo 13, apartados 4 y 5, el artículo 16, apartados 3 y 4, el artículo 17, apartado 2, el artículo 23, apartados 5, 7 y 8, y los artículos 30, 42, 43 y 44 serán aplicables a partir del 25 de marzo de 2012.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Estrasburgo, el 14 de marzo de 2012.