NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 699/2012
ze dne 30. července 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Dne 1. listopadu 2011 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím zveřejnění oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka (dále též „dotčené země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 20. září 2011 Výborem na obranu výrobního odvětví Evropské unie vyrábějícího ocelové tvarovky pro svařování natupo (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 40 % celkové výroby některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
Komise o zahájení řízení úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a zástupce dotčených zemí, známé dovozce a uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(5)
V souladu s článkem 17 základního nařízení a s ohledem na zjevně velký počet výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku pro účely zjištění újmy.
(6)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze tří společností z celkového počtu 22 výrobců v Unii, o nichž bylo známo před zahájením šetření, že vyrábí obdobný výrobek.
(7)
Vzorek byl vybrán na základě objemu prodeje a výroby, jež mohou být přiměřeně prošetřeny v daném časovém rámci. Do vzorku byli zařazeni výrobci se sídlem ve čtyřech členských státech, přičemž na ně připadá 48 % celkového prodeje všech výrobců z Unie, které se uskutečnily v Unii, a představují 64 % výrobců, kteří se přihlásili. Žádná ze zúčastněných stran nevyjádřila nesouhlas s navrženým vzorkem.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(8)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011).
(9)
Z celkem 38 dovozců, kteří nejsou ve spojení a na něž se Komise obrátila, odpovědělo ve stanovené lhůtě na dotazník pro výběr vzorku pouze pět společností. Jedna společnost se ukázala být spíše uživatelem, než dovozcem výrobku. Proto se mělo za to, že výběr vzorku není nutný, a dotazníky byly zaslány všem čtyřem dovozcům, kteří se přihlásili. Na dotazník nakonec odpověděli pouze dva dovozci, kteří při šetření plně spolupracovali.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(10)
Vzhledem k zřejmému vysokému počtu vyvážejících výrobců se v oznámení o zahájení řízení počítalo v souladu s článkem 17 základního nařízení s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011). Konzultovány byly rovněž orgány dotčených zemí.
(11)
Pokud jde o Rusko, při šetření nespolupracovali žádní vyvážející výrobci. Pokud jde o turecké vyvážející výrobce, přihlásily se tři společnosti, a Komise proto rozhodla, že výběr vzorku není v případě Turecka nutný. Dané tři spolupracující turecké společnosti představují většinu tureckého vývozu do Unie během období šetření.
d) Odpovědi na dotazník a ověření informací na místě
(12)
Aby mohla Komise provést svou analýzu, zaslala dotazníky všem třem spolupracujícím tureckým vyvážejícím výrobcům, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku a spolupracujícím dovozcům a uživatelům, kteří nejsou ve spojení.
(13)
Odpovědi na dotazník přišly od všech tří spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a čtyř uživatelů.
(14)
Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. V prostorách těchto společností se uskutečnily inspekce na místě:
Vyvážející výrobci v Turecku
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turecko,
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turecko,
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turecko.
Výrobci v Unii
-
ERNE Fittings, Schlinz, Rakousko,
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Itálie.
3. Období šetření
(15)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. Platná opatření vztahující se na další třetí země
(16)
V platnosti jsou antidumpingová opatření vztahující se na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Malajsie, Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Thajska a v důsledku praktik obcházení rovněž na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Čínské lidové republiky a zasílané z Indonésie, Srí Lanky, Filipín a Tchaj-wanu (s určitými výjimkami) (3). Země uvedené v předchozí větě se dále označují jako „země v režimu antidumpingových opatření“.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(17)
Dotčeným výrobkem jsou potrubní tvarovky (jiné nežli lité tvarovky, příruby a tvarovky se závitem) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) o největším vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm, používané ke svařování natupo a jiným účelům, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 („dotčený výrobek“).
(18)
V rámci výrobního procesu se pro výrobu kolen, přechodek a profilů tvaru T používají bezešvé nebo svařované ocelové trubky, zatímco pro výrobu uzávěrů se obvykle jako surovina používají ocelové plechy. Kolena a přechodky se vyrábějí řezáním a tvarováním, ohýbáním nebo krácením. Profily tvaru T se vyrábějí za použití hydrostatického tlaku a uzávěry jsou vyráběny tvarováním plechů nebo desek. Před zabalením výrobku dále obvykle dochází k srážení hran a otryskávání pískem. V určitých případech se též provádí galvanizace výrobku. Všechny typy výrobků mají stejné základní fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní užití.
(19)
Potrubní tvarovky se používají v petrochemickém průmyslu, stavebnictví, při výrobě energie, stavbě lodí a v průmyslových zařízeních. Ve všech výše uvedených aplikacích jsou používány za účelem spojování trubek nebo rour.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek a některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané na domácím trhu v dotčených zemích a rovněž některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní užití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Rusko
(21)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění výše, žádný ruský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byly v souladu s článkem 18 základního nařízení výpočty související s dumpingem v případě Ruska byly provedeny na základě dostupných údajů, jak je vysvětleno níže.
1.1 Běžná hodnota
(22)
V důsledku neexistující spolupráce ze strany ruských vyvážejících výrobců byla běžná hodnota pro Rusko vypočtena na základě dostupných údajů.
(23)
Je třeba připomenout, že podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu v souvislosti s ruským dovozem dotčeného výrobku. V důsledku chybějících podrobnějších informací byl výpočet, jenž vedl k uvedeným důkazům, založen na početně zjištěné běžné hodnotě pro Rusko. Nicméně za účelem přesnějšího stanovení běžné hodnoty Komise předběžně rozhodla, že běžná hodnota pro Rusko má být stanovena na základě informací získaných během šetření od těch tureckých vyvážejících výrobců, kteří používají ruské bezešvé trubky a roury jako vstupy pro výrobu dotčeného výrobku. Náklady na suroviny skutečně představují převážnou část celkových výrobních nákladů dotčeného výrobku, a proto byla tato metoda považována za nejvíce přiměřenou pro stanovení běžné hodnoty pro Rusko na základě dostupných skutečností.
(24)
Běžná hodnota pro Rusko byla tudíž vypočtena určením váženého průměru běžné hodnoty těch spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, kteří kupují část svých surovin z Ruska.
(25)
Je důležité poznamenat, že výsledná běžná hodnota byla místo všech typů dotčeného výrobku stanovena pro typ výrobku (kolena), který představuje nejvyšší objem dovozu, s cílem umožnit reprezentativní srovnání s vývozní cenou (viz následující body odůvodnění).
1.2 Vývozní cena
(26)
V důsledku chybějících podrobnějších informací o cenách byla vývozní cena pro dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska stanovena na základě údajů Eurostatu o dovozu. Vzhledem k velké škále sortimentní skladby spadající pod určité kódy KN byla vývozní cena určena omezením využití údajů Eurostatu na typ výrobku (kolena) představující nejvyšší objem dovozu, což je považováno za reprezentativní pro všechny typy dotčeného výrobku. Vývozní cena byla proto založena na kódu KN 7307 93 11.
(27)
Výše zmíněné údaje Eurostatu o dovozu musely být upraveny s ohledem na skutečnost, že některé dovozní transakce z Ruska do Bulharska, Estonska a Litvy obsahovaly chybná celní prohlášení, s největší pravděpodobností v důsledku chybného zařazení výrobků. Tyto transakce byly určeny s využitím statistiky dovozu dostupné v databázi podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení a byly vyňaty z výpočtu vývozní ceny s cílem vyhnout se při výpočtu dumpingu použití zkreslené vývozní ceny.
1.3 Srovnání
(28)
Dumpingové rozpětí bylo stanoveno srovnáním vývozní ceny ze závodu na základě údajů Eurostatu s běžnou hodnotou pro Rusko stanovenou, jak je uvedeno výše.
(29)
Pro účely stanovení vývozní ceny ze závodu byla vývozní cena CIF vycházející z údajů Eurostatu (s korekcí pro eliminaci zkreslení, jak je uvedeno výše) upravena o náklady na přepravu. Pro tento účel byly použity náklady na přepravu, jak jsou vypočítány v podnětu, což bylo považováno za přiměřený odhad.
1.4 Dumpingové rozpětí
(30)
Celostátní dumpingové rozpětí bylo vyjádřeno jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(31)
Na základě výše uvedeného celostátní prozatímní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Všechny společnosti
23,8 %
2. Turecko
2.1 Běžná hodnota
(32)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise u každého ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců nejdříve stanovila, zda je jejich celkový domácí prodej obdobného výrobku reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představuje alespoň 5 % jejich celkového objemu prodeje dotčeného výrobku na vývoz do Unie. Šetření stanovilo, že domácí prodej obdobného výrobku byl u všech spolupracujících vyvážejících výrobců reprezentativní.
(33)
Komise následně určila ty typy výrobků prodávané na domácím trhu společnostmi s celkově reprezentativním domácím prodejem, které byly shodné s typy prodávanými na vývoz do Unie nebo jim byly velmi podobné.
(34)
Dále bylo pro každý typ obdobného výrobku, který prodali vyvážející výrobci na domácím trhu a který je srovnatelný s typem dotyčného výrobku, jenž je prodáván na vývoz do Unie, zjištěno, zda byl domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud objem prodeje tohoto typu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům v období šetření představoval přibližně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie. Šetřením bylo zjištěno, že v případě všech tří společností byl domácí prodej pro většinu typů výrobku reprezentativní.
(35)
Komise následně zkoumala, zda je možné prodej každého typu dotčeného výrobku na domácím trhu v reprezentativním množství považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Tento přezkum proběhl tak, že byl pro každý typ výrobku stanoven podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(36)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje daného typu výrobku.
(37)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku.
(38)
Šetřením bylo stanoveno, že ziskový prodej některých srovnatelných typů výrobků činil více než 80 % celkového domácího prodeje, a proto byl u tohoto prodeje pro výpočet průměrné ceny pro běžnou hodnotu použit veškerý domácí prodej. Pro ostatní typy výrobků rovněž považované za prodávané v běžném obchodním styku byl použit pouze ziskový prodej.
(39)
Pokud byly všechny typy výrobků prodány se ztrátou, mělo se za to, že nebyly prodány v běžném obchodním styku. Pro prodeje typů výrobků neuskutečněné v běžném obchodním styku, jakož i pro typy výrobků, které nebyly prodány na domácím trhu v reprezentativním množství, bylo nezbytné běžnou hodnotu stanovit početně. Všechny tři šetřené společnosti prodávaly tyto typy výrobků na vývoz do Unie, i když pouze v omezeném množství.
(40)
Pro stanovení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk realizovaný příslušnými spolupracujícími vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku na domácím trhu v běžném obchodním styku během období šetření přičteny k jejich průměrným výrobním nákladům během období šetření. Pro typy výrobku prodávané na domácím trhu v nereprezentativním množství byl ke stanovení běžné hodnoty použit vážený průměr zisku a prodejní, správní a režijní náklady na tento nereprezentativní prodej v běžném obchodním styku.
2.2 Vývozní cena
(41)
Ve všech případech byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, a proto byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(42)
Jedna ze tří spolupracujících tureckých společností během období šetření uskutečnila prodej na vývoz do Unie pouze ve velmi omezeném množství. Dotyčná společnost tvrdila, že chce zvýšit svůj vývoz do Unie, avšak nebyla schopna nabízet dovozcům dostatečně nízké ceny, a požádala, aby tato skutečnost byla při analýze vzata v úvahu.
(43)
Pokud však jde o výpočet dumpingu pro tuto společnost, bylo nutné vycházet z jejího omezeného prodeje. Ačkoli byl prodej této společnosti do Unie omezený, musí být brán v potaz a použit jako jediný možný základ pro výpočet individuálního dumpingového rozpětí pro tuto společnost. V žádném případě nelze neschopnost společnosti prodat více kvůli své údajně vysoké ceně posuzovat jako faktor, který by měl ovlivnit výpočet dumpingu ve vztahu k této společnosti.
2.3 Srovnání
(44)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy byly provedeny ve všech případech, kdy to bylo považováno za přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy. Zejména byla umožněna úprava zohledňující náklady na přepravu a pojištění včetně přepravy ve vyvážející zemi, slev, provizí, úvěrových nákladů a bankovních poplatků.
2.4 Dumpingová rozpětí
(45)
Prozatímní dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
a) Dumpingové rozpětí u prošetřovaných společností
(46)
Individuální dumpingové rozpětí u jednoho ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců bylo stanoveno v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem ceny společností za dotčený výrobek při vývozu do Unie.
(47)
Pokud však jde o zbývající dva spolupracující turecké výrobce, výpočty týkající se dumpingu v jejich případě ukázaly, že společnosti prováděly cílený dumping, a sice pokud jde o konkrétní období, jakož i konkrétní zákazníky a regiony. Ukázalo se, že jejich vývozní ceny byly jasně strukturované a lišily se pro různé zákazníky, regiony i časová období. Kromě toho výpočet dumpingu na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen neodráží plný rozsah dumpingu, kterého se dopouštěli oba dotčení výrobci.
(48)
Za účelem zohlednění plného rozsahu dumpingu prováděného oběma dotčenými společnostmi byla proto v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení běžná hodnota stanovená na základě váženého průměru v jejich případě porovnána s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí směřujících do Unie.
b) Dumpingové rozpětí u nespolupracujících společností
(49)
Pokud jde o všechny nespolupracující turecké vyvážející výrobce, bylo stanoveno zbytkové dumpingové rozpětí. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla považována za poměrně nízkou (objem vývozu tří spolupracujících tureckých společností představoval méně než 80 % celkového tureckého vývozu do Unie během období šetření), bylo zbytkové dumpingové rozpětí určeno na základě odpovídající metody vedoucí k rozpětí, které je vyšší než nejvyšší z individuálních rozpětí uvedených tří spolupracujících společností. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě prodeje reprezentativních typů výrobku, který uskutečnil turecký spolupracující výrobce s nejvyšším dumpingovým rozpětím z uvedených tří spolupracujících společností.
(50)
Na základě výše uvedeného prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(51)
V průběhu období šetření vyrábělo obdobný výrobek 22 výrobců v Unii. Všech 22 výrobců v Unii představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude tudíž dále souhrnně označováno jako „výrobní odvětví Unie“.
(52)
Jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění výše, tři výrobci v Unii vybraní do vzorku představují přibližně 50 % celkového prodeje obdobného výrobku uskutečněného výrobci z Unie.
2. Spotřeba v Unii
(53)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle informací získaných z odpovědí společností vybraných do vzorku na dotazník, na základě odhadů uvedených v podnětu týkajících se zbývajících výrobců v Unii a na základě údajů Eurostatu o objemu dovozu.
(54)
Spotřeba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření výrazně poklesla, a sice o 40 %. V roce 2009 se snížila o 44 % a na dané úrovni se udržela i v roce 2010 a poté se v období šetření mírně zvýšila o 4 procentní body.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Dovoz z dotčených zemí
3.1 Souhrnné posouzení účinků dotčeného dovozu
(55)
Komise zjišťovala, zda by dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka neměly být posouzeny souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(56)
Šetření v případě obou dotčených zemí ukázalo, že dumpingová rozpětí byla nad úrovní minimální hranice určené v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a že objem dumpingového dovozu z těchto dvou zemí nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení.
(57)
Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže mezi dovozem z Ruska a Turecka v případě obdobného výrobku, z šetření vyplynulo, že výrobci z těchto zemí využívají stejné prodejní kanály a prodávají obdobným kategoriím odběratelů. Z šetření navíc vyplynulo, že dovoz z obou těchto zemí vykazoval v posuzovaném období stoupající trend, pokud jde o podíly na trhu.
(58)
Dva spolupracující turečtí vývozci tvrdili, že kumulace dovozu z Ruska a Turecka není v tomto případě vhodná, neboť dovoz z obou těchto zemí vykazuje různé trendy, pokud jde o objem a ceny.
(59)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetřením bylo stanoveno, že zatímco dovoz z Turecka je relativně stabilní, pokud jde o objemy, dovoz z Ruska narůstá. Vzhledem k poklesu poptávky v posuzovaném období však podíl dovozu z obou zemí na trhu roste. Zároveň se nezdá, že jejich ceny přinejmenším v období mezi rokem 2009 a obdobím šetření (vysoká průměrná cena u dovozu z Ruska v roce 2008 byla pravděpodobně důsledkem nesprávného vykazování), byly významně odlišné, přičemž průměrné ruské ceny jsou poněkud nižší, ale velmi blízké průměrným tureckým cenám.
(60)
S ohledem na výše uvedené se má předběžně za to, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Ruska a Turecka by měl být posuzován souhrnně.
3.2 Objem dumpingového dovozu
(61)
Objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí na trh Unie v posuzovaném období vzrostl o 46 %. Konkrétně se dovoz v roce 2009 snížil o 31 %, a poté se v roce 2010 prudce zvýšil o 89 procentních bodů a v období šetření mírně klesl přibližně o 12 procentních bodů. Objem dumpingového dovozu v období šetření dosáhl 2 935 tun.
Tabulka 2
Dumpingový dovoz z dotčených zemí
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Podíl na trhu
2 %
3 %
6 %
5 %
Zdroj: Eurostat.
3.3 Podíl dumpingového dovozu na trhu
(62)
Podíl dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu se v průběhu posuzovaného období více než zdvojnásobil, když vzrostl z 2 % na 5 %.
3.4 Ceny
a) Vývoj cen
(63)
Níže uvedená tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu z dotčených zemí s dodáním na hranice Unie před proclením, a to na základě údajů Eurostatu. Během posuzovaného období průměrná cena dovozu z dotčených zemí zůstala obecně na stabilní úrovni 1 961 EUR za tunu, s výjimkou roku 2010, kdy se snížila o zhruba 150 EUR.
Tabulka 3
Průměrné ceny dumpingového dovozu
2008
2009
2010
OŠ
Průměrné prodejní ceny za tunu
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Zdroj: Eurostat.
b) Cenové podbízení
(64)
Bylo provedeno cenové srovnání jednotlivých typů výrobku z hlediska prodejních cen spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobců z Unie zařazených do vzorku. Vzhledem k tomu, že ruští vývozci při šetření nespolupracovali, byl proveden výpočet podbízení za použití průměrných cen CIF uváděných Eurostatem a průměrných prodejních cen unijních výrobců v rámci Unie. V případě potřeby byly učiněny úpravy s ohledem na obě dotčené země, aby se zohlednila úroveň obchodu a náklady vynaložené po dovozu, včetně cla v případě Ruska.
(65)
Srovnání ukázalo, že u dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a prodávaného v Unii za dumpingové ceny docházelo během období šetření k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie až o cca 30 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(66)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(67)
Jak je vysvětleno výše, Komise v případě výrobců v Unii využila výběr vzorku. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
Makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, ceny a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii na základě posouzení údajů od spolupracujících výrobců a v případě ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů z podnětu.
-
Analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
4.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(68)
Výroba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 44 %. Konkrétně v roce 2009 šlo o pokles o 47 % a v roce 2010 o další 2 procentní body, načež v období šetření následoval mírný nárůst o 5 procentních bodů a výroba dosáhla hodnoty 53 653 tun.
Tabulka 4
Výroba
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(69)
Výrobní kapacita výrobců v Unii vykazovala v posuzovaném období stálou úroveň a dosahovala hodnoty 179 912 tun.
Tabulka 5
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
Míra využití
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(70)
Využití kapacity v roce 2008 odpovídalo 53 %, v roce 2009 se snížilo na 28 %, v roce 2010 na 27 % a v období šetření mírně stouplo na 30 %. Vývoj míry využití jasně odráží trend výroby, neboť výrobní kapacita zůstávala stejná.
c) Objem prodeje
(71)
Objem prodeje uskutečněného výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, v průběhu posuzovaného období klesl o 38 %. V roce 2009 klesl prodej o 45 %, v roce 2010 zůstal na této úrovni a v období šetření mírně stoupl o 7 procentních bodů. Během období šetření prodej výrobního odvětví Unie činil 42 379 tun.
Tabulka 6
Prodej výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
d) Podíl na trhu
(72)
Podíl výrobců z Unie na trhu byl během posuzovaného období poměrně stálý a v období šetření dokonce narostl na 72 %. Větší podíl na trhu je odrazem skutečnosti, že se objem prodeje výrobců z Unie snížil o něco méně nežli spotřeba v daném období.
Tabulka 7
Podíl výrobců z Unie na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Zdroj: odpovědi na dotazník, podnět a Eurostat
e) Růst
(73)
Vzhledem k tomu, že spotřeba mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 40 %, konstatuje se, že výrobci v Unii nemohli profitovat z růstu trhu.
f) Zaměstnanost
(74)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie mezi rokem 2008 a obdobím šetření vykazuje pokles o 18 %. Konkrétně počet zaměstnaných lidí významně poklesl mezi lety 2008 a 2009 z 982 na 824 neboli o 16 % a v roce 2010 zůstal blízko této hodnoty, než došlo k dalšímu poklesu na 801 v období šetření.
Tabulka 8
Zaměstnanost
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (počet osob)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
g) Produktivita
(75)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená výstupem (v tunách) na zaměstnance a rok, poklesla v průběhu posuzovaného období o 31 %. Tento pokles odráží skutečnost, že se výroba snižovala rychleji než úroveň zaměstnanosti.
Tabulka 9
Produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v tunách na zaměstnance)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
h) Prodejní ceny
(76)
Roční průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro nezávislé odběratele na trhu Unie poklesly v průběhu posuzovaného období o více než 10 %. Konkrétně se v roce 2009 průměrné ceny nejprve zvýšily o přibližně 12 %, aby v roce 2010 prudce poklesly o 23 procentních bodů, a na této úrovni se udržely během období šetření. V období šetření průměrná cena výrobců v Unii činila 3 096 EUR za tunu.
Tabulka 10
Průměrné ceny výrobců v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR/t)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(77)
Jak je uvedeno výše, u prodejních cen výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu z Ruska a Turecka.
i) Rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(78)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z Ruska a Turecka nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný. Je důležité připomenout, že proti osmi zemím jsou uplatňována antidumpingová opatření, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění výše. Vzhledem k tomu, že v období posuzovaném v tomto šetření výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles prodeje a ztráty, není možné zaznamenat žádné skutečné překonání účinků dřívějšího dumpingu a má se za to, že výroba Unie je nadále zranitelná vůči poškozujícímu účinku případného dumpingového dovozu na trhu Unie.
4.2 Mikroekonomické prvky
a) Stav zásob
(79)
Konečný stav zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku poklesl mezi rokem 2008 a obdobím šetření o 18 %. Konkrétně se stav zásob v roce 2009 mírně zvýšil o 2 % a později v roce 2010 klesl o 13 procentních bodů a v období šetření o dalších 7 procentních bodů. V období šetření činil konečný stav zásob výrobců v Unii 5 338 tun.
Tabulka 11
Konečný stav zásob
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotka (t)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Zdroj: odpovědi na dotazník.
b) Mzdy
(80)
Roční mzdové náklady mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesly o 10 %. Konkrétně v roce 2009 mzdové náklady významně klesly, a sice o 20 % (což odpovídalo snížení zaměstnanosti), a později v roce 2010 se zvýšily o 4 procentní body a během období šetření o dalších 5 procentních bodů.
Tabulka 12
Roční mzdové náklady
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Zdroj: odpovědi na dotazník.
c) Ziskovost a návratnost investic
(81)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na trhu Unie, uskutečněného výrobním odvětvím Unie, vyjádřená jako procento čistých prodejů, snížila z úrovně zdravých zisků na úroveň významných ztrát. Konkrétně se zisk propadl z 9,6 % v roce 2008 na - 1,2 % v roce 2009 a v roce 2010 následoval další propad na - 7,8 %. V období šetření se situace mírně zlepšila, když ztráty dosahovaly - 7,0 %.
Tabulka 13
Ziskovost a návratnost investic
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Návratnost investic
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Zdroj: odpovědi na dotazník.
(82)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě odpovídala vývoji ziskovosti.
d) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(83)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti byl v roce 2008 kladný ve výši 9,3 milionu EUR. V roce 2009 došlo k jeho mírnému zvýšení na 9,8 milionu EUR, avšak v roce 2010 nastal pokles až na hodnotu pouze 1,5 milionu EUR, načež v období šetření dosáhl peněžní tok záporné hodnoty - 4,6 milionu EUR.
(84)
Známky toho, že by výrobní odvětví Unie mělo problémy s navyšováním kapitálu, se neobjevily, zejména z toho důvodu, že někteří výrobci jsou součástí větších skupin.
Tabulka 14
Peněžní tok
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Zdroj: odpovědi na dotazník.
e) Investice
(85)
Roční investice do výroby obdobného výrobku u společností zařazených do vzorku v průběhu posuzovaného období neustále klesaly. Největší pokles o 32 % nastal v roce 2009, načež následoval pokles o 25 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 8 procentních bodů v období šetření. Celkově roční investice poklesly z 8,3 milionu EUR v roce 2008 na 2,9 milionu EUR v období šetření.
Tabulka 15
Čisté investice
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Zdroj: odpovědi na dotazník.
5. Závěr ohledně újmy
(86)
Z rozboru makroekonomických údajů vyplývá, že výrobci v Unii během posuzovaného období významně snížili výrobu a prodej. To se časově shodovalo s poklesem poptávky na trhu Unie, proto došlo k mírnému zvýšení podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Využití kapacity pokleslo z již nízké hodnoty 53 % v roce 2008 až na hodnotu 30 % v období šetření. Zaměstnanost též poklesla, a to o 18 %.
(87)
Příslušné mikroekonomické ukazatele současně ukazují na jednoznačné zhoršení ekonomické situace výrobců v Unii zařazených do vzorku. Vývoj cen, ziskovost a návratnost investic ukazují velmi negativní obrázek, kdy ze zdravých hodnot dosahovaných v roce 2008 došlo k poklesu s výraznými ztrátami v období šetření. Peněžní tok též významně poklesl.
(88)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(89)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(90)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostl objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku o 46 %, a to na trhu, který se zmenšil o 40 %, což mělo za následek zvýšení jeho podílu na trhu Unie ze 2 % na 5 %.
(91)
Nárůst dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí v posuzovaném období se časově shodoval s klesající tendencí všech ukazatelů újmy zaznamenaných u výrobního odvětví Unie s výjimkou podílu na trhu. Výrobní odvětví Unie přišlo o 38 % svého prodeje v Unii a prodejní ceny klesly o 11 % kvůli cenovému tlaku, který na trhu Unie působil levný dumpingový dovoz.
(92)
Významné cenové podbízení zabránilo výrobnímu odvětví Unie dále promítnout zvýšené výrobní náklady, což mělo za následek klesající a záporné hodnoty ziskovosti během období šetření.
(93)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z Ruska a Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dovoz z dalších třetích zemí
(94)
Během posuzovaného období byl zaznamenán významný dovoz z dalších třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření. Celkový podíl dovozu z jiných zemí než z Ruska a Turecka na trhu se mezi rokem 2008 a obdobím šetření snížil z 28 % na 23 %.
(95)
Následující tabulka, která vychází z údajů Eurostatu, ukazuje vývoj dovozních objemů, cen a podílů na trhu zemí v režimu antidumpingových opatření a dalších třetích zemí.
Tabulka 16
Dovoz z dalších třetích zemí
Země
2008
2009
2010
OŠ
Země v režimu antidumpingových opatření
Objemy (v t)
20 614
13 286
9 721
9 784
Podíl na trhu (v %)
21
24
18
17
Prům. cena (v EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Ostatní třetí země
Objemy (v t)
6 705
2 844
4 093
3 608
Podíl na trhu (v %)
7
5
7
6
Prům. cena (v EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Souhrn všech třetích zemí s výjimkou Ruska a Turecka
Objemy (v t)
27 319
16 131
13 814
13 392
Podíl na trhu (v %)
28
29
25
23
Prům. cena (v EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Jak ukazuje tabulka výše, dovoz z daných osmi zemí v režimu antidumpingových opatření nadále pronikal na trh Unie, ačkoliv jeho podíl na trhu klesl z 21 % v roce 2008 na 17 % v období šetření. Průměrné ceny u uvedeného dovozu jsou obecně nižší než ceny u dumpingového dovozu z dotčených zemí. Výše uvedená tabulka vycházející z údajů Eurostatu samozřejmě ukazuje průměrné ceny CIF před uplatněním cla. Přesto však i v případě, kdy je antidumpingové clo zohledněno, ceny těchto dovozů nadále zůstávají na nízké úrovni srovnatelné s cenami ruského a tureckého dovozu a jsou mnohem nižší než průměrné ceny výrobců v Unii.
(97)
Uznává se však, že výrobek, který je předmětem šetření, existuje ve značném množství různých typů a porovnání celkových průměrných cen možná nemusí být relevantním ukazatelem. Současně se má se za to, že v současnosti platná antidumpingová opatření odstraňují poškozující účinek uvedeného dovozu.
(98)
Vzhledem k tomu, že tržní podíl dovozu ze zemí, které jsou předmětem opatření, se snižuje, na základě uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek tohoto levného dovozu není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(99)
Podíl dovozu z ostatních třetích zemí na trhu během posuzovaného období mírně poklesl z 7 % v roce 2008 na 6 % v období šetření. Průměrné ceny daného dovozu jsou obecně vyšší než u dumpingového dovozu z dotčených zemí, avšak o něco nižší než průměrné ceny u výrobců v Unii.
(100)
Ačkoli porovnání celkových průměrných cen nemusí být považováno za relevantní ukazatel kvůli existenci široké škály typů výrobků, vzhledem k tomu, že uvedený dovoz vykazuje klesající trend, se předběžně konstatuje, že jakýkoli nepříznivý účinek dovozu z ostatních třetích zemí rovněž není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou působenou výrobnímu odvětví Unie.
3.2 Dopad zmenšení trhu a hospodářské krize
(101)
Finanční a hospodářská krize z období 2008/09 je se vší pravděpodobností důvodem snížení spotřeby potrubních tvarovek. Spotřeba v letech 2008 a 2009 klesla o více než 40 % a na této nízké úrovni zůstala po celý zbytek posuzovaného období (ačkoliv v období šetření došlo k jejímu mírnému zvýšení). Vzhledem k tomu, že fixní náklady představují až 40 % výrobních nákladů výrobců v Unii, vede snížení poptávky, prodeje a výroby k výrazně vyšším jednotkovým výrobním nákladům. To má samozřejmě významný dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(102)
Ačkoliv se uznává, že pokles produkce mohl mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, a to zejména v roce 2009 (kdy k tomuto poklesu došlo), je možné důvodně očekávat, že výrobní odvětví Unie by za normálních mohlo zvýšit své ceny alespoň ve střednědobém až dlouhodobém horizontu a zvýšení nákladů v následujících letech dále promítnout. Jak je však patrné z klesajících cen v Unii, v tomto případě tomu tak nebylo a má se za to, že důvodem bylo závažné podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu.
(103)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem se vyvozuje prozatímní závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek poklesu poptávky není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobovanou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z Ruska a Turecka.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(104)
Závěrem je třeba uvést, že dumpingový dovoz z Ruska a Turecka způsobil podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(105)
Analyzovány byly rovněž jiné činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V této souvislosti bylo zjištěno, že dovoz z ostatních třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření, a dopad poklesu poptávky, které sice možná také přispěly k újmě, nenarušují příčinnou souvislost.
(106)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů, které mají vliv na situaci výrobního odvětví Unie, náležitě rozlišeny a odděleny od poškozujícího účinku dumpingového dovozu, se vyvozuje předběžný závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(107)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(108)
V případě uložení opatření se očekává, že dojde ke zmírnění poklesu cen a ztrát a že se prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou narovnávat, což povede k významnému zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie.
(109)
Pokud by na druhou stranu antidumpingová opatření uložena nebyla, s největší pravděpodobností by se situace výrobního odvětví Unie nadále zhoršovala. Při takovém vývoji by výrobní odvětví Unie mohlo přijít o další podíl na trhu, jelikož není schopno držet krok s tržními cenami určovanými dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Pravděpodobným dopadem by bylo další nikoli nezbytné snižování nákladů a zavírání výrobních zařízení v Unii s následným značným úbytkem pracovních míst.
(110)
S přihlédnutím k výše uvedeným činitelům se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(111)
Jak je uvedeno výše, pouze dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali a poskytli odpověď na dotazník. Pouze malá část obratu těchto dvou dovozců souvisela s dalším prodejem dotčeného výrobku. Proto je pravděpodobné, že dopad opatření bude minimální.
3. Zájem uživatelů
(112)
Čtyři uživatelé spolupracovali v tomto šetření tím, že předložili odpověď na dotazník. Žádný z nich nedováží předmětný výrobek z dotčených zemí a všichni uvedli, že dopad případných opatření nebude významný.
(113)
Vzhledem k tomu, že se nepřihlásil žádný uživatel dovážející z dotčených zemí a při neexistenci jakýchkoli informací, které by naznačovaly opak, lze vyvodit předběžný závěr, že dopad opatření na ziskovost uživatelských výrobních odvětví a hospodářskou situaci bude spíše omezený.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Lze vyvodit závěr, že uložení opatření na dumpingový dovoz dotčeného výrobku z Ruska a Turecka umožní výrobnímu odvětví Unie podle očekávání zlepšit jeho situaci skrze vyšší objem prodeje, prodejní ceny a zisky. Ačkoliv se mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů pro některé dovozce, budou pravděpodobně omezené.
(115)
Dva spolupracující turečtí vývozci uvedli, že uložení opatření proti malé vyvážející zemi, jako je Turecko, by celý trh Unie prakticky ponechalo několika málo výrobcům, s výsledným negativním dopadem na konkurenční prostředí.
(116)
V této souvislosti je třeba uvést, že platí, že antidumpingové clo nemá být omezujícím prostředkem a bránit obchodním tokům ze zemí, které jsou předmětem šetření. Opatření mají zajistit narovnání podmínek pro různé účastníky na trhu. Zároveň je třeba poznamenat, že na trhu Unie je přítomno více než 20 evropských výrobců a dovoz z dalších třetích zemí je značný. Proto se jakékoli výhrady týkající se konkurenčního prostředí na trhu Unie nezdají být odůvodněné.
(117)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(118)
S ohledem na závěry, k nimž se dospělo v souvislosti s dumpingem, újmou, příčinnou souvislostí a zájmem Unie, je třeba uložit prozatímní opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, aby se zabránilo další újmě způsobované výrobnímu odvětví Unie dumpingovým dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(119)
Prozatímní opatření na dovoz pocházející z dotčených zemí by měla být uložena ve výši dostatečné k odstranění dumpingu, aniž by přitom přesahovala výši újmy, která je výrobnímu odvětví Unie působena dumpingovým dovozem. Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se má za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout celkově zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez přítomnosti dumpingového dovozu.
(120)
Vzhledem k tomu, že zjištěná rozpětí cenového podbízení jsou ve všech případech vyšší než příslušná dumpingová rozpětí a že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření ztráty, byla by jakákoli vypočtená úroveň pro odstranění újmy sama o sobě vždy ještě vyšší. Proto se mělo za to, že podrobný výpočet výše újmy není nutný.
2. Prozatímní opatření
(121)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se usuzuje, že by mělo být uloženo prozatímní antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, a to ve výši odpovídající nižší ze zjištěných hodnot dumpingového rozpětí a úrovně pro odstranění újmy, podle pravidla nižšího cla, jímž je ve všech případech zjištěné dumpingové rozpětí.
(122)
S ohledem na to, že žádný z ruských vyvážejících výrobců nespolupracoval, bylo pro Rusko vypočteno celostátní dumpingové rozpětí, jak bylo vysvětleno výše v 21. až 31. bodě odůvodnění.
(123)
Na základě skutečnosti, že v případě Turecka byla úroveň spolupráce posouzena jako poměrně nízká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí založeno na přiměřené metodě vedoucí ke stanovení rozpětí, které je vyšší než nejvyšší individuální dumpingové rozpětí tří spolupracujících společností, jak je vysvětleno ve 49. bodě odůvodnění výše.
(124)
Na základě výše uvedených skutečností navrhované celní sazby činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
Turecko
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
(125)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
(126)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být zaslány Komisi (4) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(127)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(128)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Je třeba rovněž uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz potrubních tvarovek (jiných než litých tvarovek, přírub a závitových tvarovek) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) s největším vnějším průměrem nejvýše 609,6 mm, druhu používaného pro svařování natupo nebo jiné účely, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 (kódy TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 a 7307998098), pocházejících z Ruska a Turecka.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
-
Turecko
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zúčastněné strany mohou vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 2012.
REGLAMENTO (UE) No 699/2012 DE LA COMISIÓN
de 30 de julio de 2012
por el que se establece un derecho antidumping provisional sobre las importaciones de determinados accesorios de tubería, de hierro o de acero, originarios de Rusia y Turquía
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea («el Reglamento de base») (1), y, en particular, su artículo 7,
Previa consulta al Comité consultivo,
Considerando lo siguiente:
A. PROCEDIMIENTO
1. Inicio
(1)
La Comisión Europea («la Comisión») comunicó el 1 de noviembre de 2011, mediante un anuncio («el anuncio de inicio») publicado en el Diario Oficial de la Unión Europea (2), el inicio de un procedimiento antidumping relativo a las importaciones de determinados accesorios de tubería, de hierro o de acero, originarios de Rusia y Turquía («los países afectados»).
(2)
El procedimiento se inició a raíz de una denuncia presentada el 20 de septiembre de 2011 por el Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry (Comité de defensa de la industria de accesorios de acero para la soldadura a tope) de la Unión Europea («los denunciantes»), en nombre de productores que representaban una porcentaje mayoritario, en este caso más del 40 %, de la producción total de determinados accesorios de tubería, de hierro o de acero, de la Unión. La denuncia contenía indicios razonables para justificar la presunción del dumping de dicho producto y del perjuicio importante resultante, que se consideraron suficientes para justificar el inicio de un procedimiento.
2. Partes a las que afecta el procedimiento
(3)
La Comisión comunicó oficialmente el inicio del procedimiento a los denunciantes, los demás productores de la Unión conocidos, los productores exportadores conocidos y los representantes de los países afectados, así como a los importadores y usuarios conocidos. Se dio a las partes interesadas la oportunidad de dar a conocer sus puntos de vista por escrito y de solicitar audiencia en el plazo fijado en el anuncio de inicio.
(4)
Se concedió audiencia a todas las partes interesadas que lo solicitaron y que demostraron la existencia de razones específicas para ser oídas.
a) Muestreo de los productores de la Unión
(5)
Dado el número aparentemente elevado de productores de la Unión, en el anuncio de inicio se previó la posibilidad de recurrir a un muestreo para determinar el perjuicio de conformidad con el artículo 17 del Reglamento de base.
(6)
En el anuncio de inicio, la Comisión comunicó que había seleccionado provisionalmente una muestra de productores de la Unión. Esta muestra estaba compuesta por tres empresas de entre los 22 productores de la Unión conocidos que fabricaban el producto similar antes del inicio de la investigación.
(7)
La muestra se seleccionó sobre la base de los volúmenes de ventas y de producción que podían investigarse razonablemente en el plazo disponible. Los productores de la Unión incluidos en la muestra están ubicados en cuatro Estados miembros y representan el 48 % del total de las ventas en la Unión de todos los productores de la Unión y el 64 % de los productores que se presentaron. Ninguna de las partes interesadas se opuso a la muestra propuesta.
b) Muestreo de los importadores no vinculados
(8)
Dado el número potencialmente elevado de importadores no vinculados, en el anuncio de inicio se previó la posibilidad de recurrir a un muestreo con arreglo al artículo 17 del Reglamento de base. Para que la Comisión pudiera decidir si el muestreo era necesario y, en ese caso, seleccionar una muestra, se pidió a todos los importadores que se dieran a conocer a la Comisión y facilitaran, tal como se especificaba en el anuncio de inicio, información básica sobre sus actividades relacionadas con el producto investigado durante el período de investigación (del 1 de octubre de 2010 al 30 de septiembre de 2011).
(9)
De los 38 importadores no vinculados con los que la Comisión se puso en contacto, solo cinco empresas respondieron a las preguntas sobre el muestreo en el plazo fijado. Una empresa resultó ser un usuario y no un importador. Por tanto, se consideró que no era necesario el muestreo y se enviaron cuestionarios a los cuatro importadores que se presentaron. Finalmente, solo dos importadores respondieron al cuestionario y cooperaron plenamente en la investigación.
c) Muestreo de productores exportadores
(10)
Dado el número aparentemente elevado de productores exportadores, en el anuncio de inicio se previó la posibilidad de recurrir a un muestreo para la determinación del dumping, de conformidad con el artículo 17 del Reglamento de base. Para que la Comisión pudiera decidir si el muestreo era necesario y, en ese caso, seleccionar una muestra, se pidió a todos los productores exportadores que se dieran a conocer a la Comisión y facilitaran, tal como se especificaba en el anuncio de inicio, información básica sobre sus actividades relacionadas con el producto investigado durante el período de investigación (del 1 de octubre de 2010 al 30 de septiembre de 2011). También se consultó a las autoridades de los países afectados.
(11)
En lo que respecta a Rusia, ningún productor exportador cooperó en la investigación. En cuanto a los productores exportadores turcos, se presentaron tres empresas, por lo que la Comisión decidió que en el caso de Turquía no era necesario un muestreo. Las tres empresas turcas que cooperaron representan la mayor parte de las exportaciones turcas a la Unión durante el período de investigación.
d) Respuestas al cuestionario y verificaciones
(12)
Para realizar su análisis, la Comisión envió cuestionarios a los tres productores exportadores turcos que cooperaron y a los productores de la Unión incluidos en la muestra, así como a los usuarios y a los importadores no vinculados que cooperaron.
(13)
Se recibieron respuestas al cuestionario de los tres productores exportadores turcos que cooperaron, de todos los productores de la Unión incluidos en la muestra, de dos importadores vinculados de la Unión y de cuatro usuarios.
(14)
La Comisión recabó y verificó toda la información que consideró necesaria para la determinación provisional del dumping, el perjuicio resultante y el interés de la Unión. Se realizaron inspecciones in situ en los locales de las siguientes empresas:
Productores exportadores turcos
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Estambul, Turquía,
-
Sardoğan Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Estambul, Turquía,
-
Unifit Boru Baglanti Elemanlari Ltd Sti, Tuzla, Estambul, Turquía.
Productores de la Unión
-
ERNE Fittings, Schlinz, Austria,
-
Virgilio CENA & Figli SpA, Brescia, Italia.
3. Período de investigación
(15)
La investigación del dumping y el perjuicio abarcó el período comprendido entre el 1 de octubre de 2010 y el 30 de septiembre de 2011 («el período de investigación» o «PI»). El análisis de las tendencias pertinentes para la evaluación del perjuicio abarcó desde 2008 hasta el final del período de investigación («el período considerado»).
4. Medidas en vigor respecto de otros terceros países
(16)
Existen medidas antidumping en vigor respecto de determinados accesorios de tubería, de hierro o de acero, originarios de Malasia, la República Popular China, la República de Corea y Tailandia, así como, a raíz de prácticas de elusión, también respecto de determinados accesorios de tubería, de hierro o de acero, originarios de la República Popular China consignados desde Indonesia, Sri Lanka, Filipinas y Taiwán (con determinadas excepciones) (3). En lo sucesivo, los países mencionados en la frase anterior se denominarán «los países sujetos a medidas antidumping».
B. PRODUCTO AFECTADO Y PRODUCTO SIMILAR
1. Producto afectado
(17)
El producto afectado son accesorios de tubería (distintos de los accesorios moldeados, las bridas y los roscados), de hierro o de acero (excluido el acero inoxidable), con un diámetro exterior que no exceda de 609,6 mm, de una clase utilizada para la soldadura a tope u otros fines, actualmente clasificado en los códigos NC ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 y ex 7307 99 80 («el producto afectado»).
(18)
En el proceso de producción se utilizan tubos de acero, sin soldadura o soldados, para fabricar codos, reductores y tubos en T, mientras que para fabricar tapones se utilizan habitualmente placas de acero como materia prima. Los codos y reductores se fabrican por corte y moldeado, curvado o reduccción. Los tubos en T se fabrican por hidropresión y los tapones se fabrican moldeando láminas o placas. A continuación, generalmente se biselan y granallan antes del envasado. En algunos casos también se aplica galvanización al producto. Todos los tipos de productos comparten las mismas características físicas, químicas y técnicas básicas, así como los mismos usos básicos.
(19)
Los accesorios de tubería se utilizan principalmente en la industria petroquímica, la construcción, la generación de energía, la construcción naval y las instalaciones industriales. Se utilizan para unir tuberías entre sí en todas las aplicaciones citadas.
2. Producto similar
(20)
Se constató que el producto afectado y determinados accesorios de tubería, de hierro o de acero, vendidos en el mercado nacional de los países afectados, así como determinados accesorios de tubería, de hierro o de acero, vendidos en la Unión por la industria de la Unión presentaban las mismas características básicas físicas, químicas y técnicas y tenían los mismos usos básicos. Por tanto, se consideran provisionalmente similares a tenor de lo dispuesto en el artículo 1, apartado 4, del Reglamento de base.
C. DUMPING
1. Rusia
(21)
Como se ha indicado en el considerando 11, ningún productor exportador ruso cooperó en esta investigación. Por lo tanto, de conformidad con el artículo 18 del Reglamento de base, los cálculos del dumping relativos a Rusia se efectuaron sobre la base de los datos disponibles, tal como se explica a continuación.
1.1. Valor normal
(22)
Dado que no cooperó ningún productor exportador ruso, el valor normal se calculó para Rusia a partir de los datos disponibles.
(23)
Cabe recordar que la denuncia contenía pruebas suficientes para justificar la presunción de dumping respecto de las importaciones rusas del producto afectado. A falta de información más detallada, el cálculo sobre el que se basaban dichas pruebas se realizó a partir de un valor normal calculado para Rusia. No obstante, para establecer un valor normal más exacto, la Comisión decidió provisionalmente calcular el valor normal para Rusia a partir de la información facilitada durante la investigación por los productores exportadores turcos que utilizan tubos de acero sin soldadura de origen ruso como insumo para fabricar el producto afectado. Dado que el coste de la materia prima representa la mayor parte de los costes totales de fabricación del producto afectado, se consideró que este método era el más razonable a efectos de determinar el valor normal para Rusia a partir de los datos disponibles.
(24)
El valor normal para Rusia se calculó, por tanto, determinando la media ponderada del valor normal de los productores exportadores turcos que cooperaron que compraban parte de su materia prima en Rusia.
(25)
Es importante mencionar que el valor normal resultante se determinó para el tipo de producto (codos) que supone el mayor volumen de importaciones y no para todos los tipos del producto afectado, a fin de poder realizar una comparación representativa con el precio de exportación (véanse los considerandos siguientes).
1.2. Precio de exportación
(26)
A falta de información más detallada sobre precios, el precio de exportación de las importaciones del producto afectado originario de Rusia se determinó a partir de los datos de importación de Eurostat. Dada la gran variedad de tipos de producto declarados en determinados códigos NC, el precio de exportación se determinó limitando el uso de datos de Eurostat al tipo de producto (codos) que supone el mayor volumen de importaciones, que se considera representativo de todo el producto afectado. Por tanto, el precio de exportación se basó en el código NC 7307 93 11.
(27)
Fue preciso ajustar las cifras de importación de Eurostat, ya que determinadas transacciones de importación de Rusia a Bulgaria, Estonia y Lituania contenían declaraciones erróneas, debido probablemente a errores de clasificación del producto. Estas transacciones se identificaron utilizando las estadísticas de importación disponibles de la base de datos con arreglo al artículo 14, apartado 6, del Reglamento de base, y se excluyeron del cálculo del precio de exportación para no utilizar de un precio de exportación distorsionado en el cálculo del dumping.
1.3. Comparación
(28)
El margen de dumping se determinó comparando el precio de exportación franco fábrica basado en datos de Eurostat con el valor normal establecido antes para Rusia.
(29)
Para determinar el precio de exportación franco fábrica, se ajustó el precio de exportación cif basado en datos de Eurostat (y corregido, como se ha indicado, para eliminar las distorsiones) a fin de tener en cuenta los costes de transporte. A tal efecto, se utilizó el coste de transporte calculado en la denuncia, al considerarse una estimación razonable.
1.4. Margen de dumping
(30)
Los márgenes de dumping a escala nacional se expresan como porcentaje del precio cif en frontera de la Unión, no despachado de aduana.
(31)
Sobre esta base, el margen de dumping provisional a escala nacional, expresado como porcentaje del precio cif en frontera de la Unión, no despachado de aduana, es el siguiente:
Empresa
Margen de dumping provisional
Todas las empresas
23,8 %
2. Turquía
2.1. Valor normal
(32)
De conformidad con el artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base, la Comisión determinó en primer lugar, para cada uno de los tres productores exportadores que cooperaron, si sus ventas totales del producto similar en el mercado nacional eran representativas, es decir, si el volumen total de tales ventas representaba, como mínimo, el 5 % de su volumen total de ventas de exportación del producto afectado a la Unión. La investigación demostró que las ventas en el mercado nacional del producto similar eran representativas para todos los productores exportadores que cooperaron.
(33)
A continuación, la Comisión identificó los tipos de producto vendidos en el mercado nacional por las empresas con ventas representativas en el mercado nacional, que eran idénticos o directamente comparables con los tipos vendidos para su exportación a la Unión.
(34)
Para cada tipo del producto similar vendido por los productores exportadores en su mercado nacional que resultó ser directamente comparable con el tipo de producto afectado vendido para su exportación a la Unión, se determinó si las ventas nacionales eran suficientemente representativas a efectos del artículo 2, apartado 2, del Reglamento de base. Las ventas nacionales de un tipo concreto de producto se consideran suficientemente representativas cuando la cantidad de ese producto vendida en el mercado nacional a clientes independientes durante el PI está en torno al 5 % del volumen total del tipo de producto comparable vendido para su exportación a la Unión. La investigación mostró que las ventas de la mayoría de tipos de producto en el mercado nacional fueron representativas en cada una de las tres empresas.
(35)
A continuación, la Comisión analizó si se podía considerar si cada tipo del producto afectado vendido en el mercado nacional en cantidades representativas se había vendido en el curso de operaciones comerciales normales, de conformidad con el artículo 2, apartado 4, del Reglamento de base. Para ello se estableció, en relación con cada tipo de producto, la proporción de ventas rentables a clientes independientes en el mercado nacional durante el PI.
(36)
Cuando el volumen de ventas de un tipo de producto, vendido a un precio de venta neto igual o superior a su coste de producción calculado, representaba más del 80 % del volumen total de las ventas de ese tipo, y cuando el precio de venta medio ponderado era igual o superior al coste unitario, el valor normal por tipo de producto se calculó como la media ponderada de todos los precios de venta en el mercado nacional del tipo de producto en cuestión.
(37)
Cuando el volumen de ventas rentables de un tipo de producto representaba un 80 % o menos del volumen total de las ventas de ese tipo, o si su precio medio ponderado era inferior al coste unitario, el valor normal se basó en el precio real en el mercado nacional, calculado como media ponderada únicamente de las ventas nacionales rentables de ese tipo.
(38)
La investigación mostró que las ventas rentables de determinados tipos comparables de producto eran más del 80 % de las ventas nacionales totales, por lo que, para dichas ventas, se utilizaron todas las ventas nacionales al calcular el precio medio para el valor normal. Para los demás tipos de producto que también se consideraron vendidos en el curso de operaciones comerciales normales, solo se utilizaron las ventas rentables.
(39)
Si los tipos de producto se habían vendido en su totalidad con pérdidas, se consideró que no se habían vendido en el curso de operaciones comerciales normales. Para los tipos de productos no vendidos en el curso de operaciones comerciales normales y para los tipos de productos que no se habían vendido en cantidades representativas en el mercado nacional, se tuvo que calcular el valor normal. Las tres empresas investigadas vendieron esos tipos de productos para su exportación a la Unión, aunque en cantidades limitadas.
(40)
Para calcular el valor normal de acuerdo con el artículo 2, apartado 6, del Reglamento de base, los gastos de venta, generales y administrativos y la media ponderada de los beneficios que obtuvieron los productores exportadores afectados que cooperaron por las ventas del producto similar en el mercado nacional, en el curso de operaciones comerciales normales, durante el PI, se añadieron a sus propios costes medios de fabricación durante ese período. Para calcular el valor normal en lo que respecta a los tipos de producto vendidos en cantidades no representativas en el mercado nacional, se utilizaron la media ponderada de los beneficios y los gastos de venta, generales y administrativos en el curso de operaciones comerciales normales de dichas ventas no representativas.
2.2. Precio de exportación
(41)
En todos los casos, el producto en cuestión fue exportado a clientes no vinculados de la Unión, por lo que el precio de exportación se estableció con arreglo al artículo 2, apartado 8, del Reglamento de base, es decir, con arreglo a los precios realmente pagados o pagaderos.
(42)
Las ventas de exportación a la Unión durante el PI de una de las tres sociedades turcas que cooperaron fueron muy limitadas. La empresa afectada alegó que deseaban exportar más a la Unión, pero no podían ofrecer precios suficientemente bajos a los importadores, y pidió que tuviéramos en cuenta ese hecho en nuestro análisis.
(43)
Sin embargo, el cálculo del dumping para esta empresa tuvo que basarse en sus ventas limitadas. Aunque las ventas de la empresa a la Unión eran limitadas, no podían ignorarse, por lo que podían constituir la única base de cálculo del margen de dumping individual de esta empresa. En todo caso, no puede considerarse que la incapacidad de la empresa para vender más debido a sus precios supuestamente elevados sea un factor que pueda influir en el cálculo del dumping respecto de esta empresa.
2.3. Comparación
(44)
El valor normal y los precios de exportación se compararon utilizando precios franco fábrica. A fin de garantizar una comparación ecuánime entre el valor normal y el precio de exportación, se realizaron los debidos ajustes para tener en cuenta las diferencias que afectaban a los precios y su comparabilidad, de conformidad con el artículo 2, apartado 10, del Reglamento de base. Se admitieron los ajustes oportunos en todos aquellos casos en que se consideró que eran razonables y exactos y que estaban justificados por pruebas contrastadas. En particular, se efectuó un ajuste por los costes de transporte y seguro, incluido el flete en el país exportador, los descuentos, las comisiones, los costes de crédito y los gastos bancarios.
2.4. Márgenes de dumping
(45)
Los márgenes de dumping provisionales se expresaron como porcentaje del precio cif en frontera de la Unión, no despachado de aduana.
a) Margen de dumping de las empresas investigadas
(46)
De conformidad con el artículo 2, apartados 11 y 12, del Reglamento de base, el margen de dumping individual de uno de los tres productores exportadores que cooperaron se determinó comparando el valor normal medio ponderado con el precio medio ponderado al que la empresa exportó el producto afectado a la Unión.
(47)
Sin embargo, los cálculos de dumping mostraron que los otros dos productores turcos que cooperaron habían practicado un dumping dirigido, durante un determinado período de tiempo, a determinados clientes y regiones. Sus precios de exportación seguían una pauta clara, que difería perceptiblemente entre los diferentes compradores, regiones y períodos de tiempo. Además, el cálculo del dumping basado en la comparación del valor normal medio ponderado con la media ponderada de los precios de exportación no reflejaba el nivel completo de dumping practicado por los dos productores afectados.
(48)
Por tanto, para reflejar el importe completo del dumping practicado por las dos empresas afectadas, con arreglo al artículo 2, apartado 11, del Reglamento de base, el valor normal establecido a partir de la media ponderada se comparó, en su caso, con los precios de todas las transacciones de exportación individuales a la Unión.
b) Margen de dumping para las empresas no cooperantes
(49)
Se determinó un margen de dumping residual para todos los productores exportadores turcos que no cooperaron. Dado que el nivel de cooperación se consideró relativamente bajo (el volumen de las exportaciones de los tres sociedades turcas que cooperaron representa menos del 80 % de las exportaciones totales turcas a la Unión durante el PI), el margen de dumping residual se basó en un método razonable que condujo a un margen más elevado que el mayor de los márgenes individuales de las tres empresas que cooperaron. Este margen se determinó a partir de las ventas de los tipos de productos representativos del productor turco con mayor margen de dumping de las tres empresas que cooperaron.
(50)
Sobre esta base, los márgenes de dumping provisionales, expresados como porcentaje del precio cif en frontera de la Unión, no despachado de aduana, son los siguientes:
Empresa
Margen de dumping provisional
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Todas las demás empresas
16,7 %
D. PERJUICIO
1. Producción de la Unión e industria de la Unión
(51)
Durante el PI, 22 productores de la Unión fabricaron el producto similar. Los 22 productores de la Unión existentes constituyen la industria de la Unión a tenor del artículo 4, apartado 1, y del artículo 5, apartado 4, del Reglamento de base y, en lo sucesivo, se hace referencia a ellos como «la industria de la Unión».
(52)
Como se indica en el considerando 7, los tres productores de la Unión incluidos en la muestra suponen en torno al 50 % de las ventas totales de la Unión del producto similar.
2. Consumo de la Unión
(53)
El consumo en la Unión se determinó a partir de los volúmenes de ventas de la industria de la Unión en el mercado de la Unión sobre la base de la información facilitada por las empresas incluidas en la muestra en las respuestas al cuestionario, de las estimaciones que figuraban en la denuncia para los restantes productores de la Unión y de los datos sobre volúmenes de importación obtenidos de Eurostat.
(54)
El consumo de la Unión disminuyó considerablemente, en un 40 %, entre 2008 y el PI. Disminuyó un 44 % en 2009, se mantuvo en ese nivel en 2010 y aumentó ligeramente en 4 puntos porcentuales en el PI.
Cuadro 1
Consumo de la Unión
2008
2009
2010
PI
Unidades (toneladas)
98 197
55 172
54 878
58 706
Índice (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Importaciones procedentes de los países afectados
3.1. Evaluación acumulativa de los efectos de las importaciones afectadas
(55)
La Comisión examinó si las importaciones del producto afectado originario de Rusia y Turquía debían evaluarse acumulativamente, con arreglo al artículo 3, apartado 4, del Reglamento de base.
(56)
La investigación mostró que los márgenes de dumping medios de ambos países afectados superaban el umbral mínimo, según se define en el artículo 9, apartado 3, del Reglamento de base, y que el volumen de importaciones objeto de dumping procedentes de ambos países no era insignificante a tenor del artículo 5, apartado 7, del Reglamento de base.
(57)
En cuanto a las condiciones de competencia entre las importaciones procedentes de Rusia y Turquía y el producto similar, la investigación mostró que los productores de esos países utilizan los mismos canales de ventas y venden a categorías similares de clientes. Además, la investigación reveló que la cuota de mercado de las importaciones procedentes de ambos países experimentó una tendencia al alza en el período considerado.
(58)
Dos exportadores turcos que cooperaron alegaron que en este caso no procedía acumular las importaciones procedentes de Rusia y de Turquía, ya que estas mostraban tendencias diferentes en cuanto a volumen y precios.
(59)
A este respecto cabe señalar que la investigación mostró que, aunque el volumen de importaciones procedentes de Turquía es relativamente estable, las importaciones procedentes de Rusia aumentan. Sin embargo, debido a la contracción de la demanda en el período considerado, crece la cuota de mercado de las importaciones procedentes de ambos países. Al mismo tiempo, sus precios no parecen ser sustancialmente diferentes, al menos en el período comprendido entre 2009 y el PI (el elevado precio medio de las importaciones procedentes de Rusia en 2008 se debe a una comunicación incorrecta). Los precios medios rusos son algo inferiores, pero muy parecidos a los precios medios turcos.
(60)
A la luz de lo expuesto, se consideró provisionalmente que se cumplían todos los criterios establecidos en el artículo 3, apartado 4, del Reglamento de base y que las importaciones procedentes de Rusia y Turquía debían examinarse acumulativamente.
3.2. Volumen de las importaciones objeto de dumping
(61)
El volumen de importaciones objeto de dumping del producto afectado en el mercado de la Unión procedentes de los países afectados aumentó un 46 % durante el período considerado. Concretamente, en 2009 las importaciones disminuyeron un 31 %, en 2010 aumentaron de forma considerable, 89 puntos porcentuales, y luego disminuyeron ligeramente, en torno a 12 puntos porcentuales, en el PI. El volumen de importaciones objeto de dumping en el PI fue de 2 935 toneladas.
Cuadro 2
Importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados
2008
2009
2010
PI
Unidades (toneladas)
2 009
1 392
3 174
2 935
Índice (2008 = 100)
100
69
158
146
Cuota de mercado
2 %
3 %
6 %
5 %
Fuente: Eurostat.
3.3. Cuota de mercado de las importaciones objeto de dumping
(62)
Durante el período considerado, la cuota de mercado correspondiente a las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados creció más del doble, aumentando del 2 % al 5 %.
3.4. Precios
a) Evolución de los precios
(63)
El cuadro que figura a continuación muestra el precio medio de las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados en la frontera de la Unión no despachado de aduana, según los datos de Eurostat. Durante el período considerado, el precio medio de las importaciones procedentes de los países afectados se mantuvo generalmente estable en 1 961 EUR por tonelada, salvo en 2010, cuando disminuyó unos 150 EUR.
Cuadro 3
Precios medios de las importaciones objeto de dumping
2008
2009
2010
PI
Precio medio de venta por tonelada
1 961
1 936
1 788
1 961
Índice (2008 = 100)
100
99
91
100
Fuente: Eurostat.
b) Subcotización de los precios
(64)
Se llevó a cabo una comparación de precios de tipo a tipo entre los precios de venta de los productores exportadores turcos que cooperaron y los precios de venta en la Unión de los productores de la Unión incluidos en la muestra. Dado que los exportadores rusos no cooperaron en la investigación, la subcotización se calculó utilizando los precios cif medios comunicados por Eurostat y los precios medios de venta en la Unión de los productores de la Unión. Cuando fue necesario, se aplicaron ajustes en lo que respecta a los dos países afectados para tener en cuenta el nivel de los costes comerciales y posteriores a la importación, incluidos los derechos de aduana en el caso de Rusia.
(65)
La comparación mostró que, durante el PI, el precio de venta en el mercado de la UE del producto afectado objeto de dumping originario de los países afectados llegó a ser en torno al 30 % inferior al de la industria de la Unión.
4. Situación de la industria de la Unión
(66)
De conformidad con el artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base, el examen de los efectos de las importaciones objeto de dumping en la industria de la Unión incluyó una evaluación de todos los factores e indicadores económicos que influyeron en la situación de dicha industria durante el período considerado.
(67)
Tal como se ha explicado, la Comisión recurrió a un muestreo de los productores de la Unión. A efectos del análisis del perjuicio, los indicadores de perjuicio se establecieron en los dos niveles siguientes:
-
los elementos macroeconómicos (producción, capacidad, volumen de ventas, cuota de mercado, crecimiento, empleo, productividad, precios, magnitud de los márgenes de dumping y recuperación de los efectos de prácticas de dumping anteriores) del conjunto de la producción de la Unión se evaluaron sobre la base de la información facilitada por los productores que cooperaron y, para los demás productores de la Unión, de una estimación basada en los datos de la denuncia,
-
los elementos microeconómicos (existencias, salarios, rentabilidad, rendimiento de las inversiones, flujo de caja, capacidad de reunir capital e inversiones) relativos a los productores de la Unión incluidos en la muestra se analizaron sobre la base de la información que presentaron.
4.1. Elementos macroeconómicos
a) Producción
(68)
La producción de la Unión disminuyó un 44 % entre 2008 y el PI. Más detalladamente, disminuyó el 47 % en 2009 y otros 2 puntos porcentuales en 2010, y luego aumentó ligeramente 5 puntos porcentuales en el PI, hasta las 53 653 toneladas.
Cuadro 4
Producción
2008
2009
2010
PI
Unidades (toneladas)
95 079
49 917
48 017
53 653
Índice (2008 = 100)
100
53
51
56
Fuente: Respuestas al cuestionario y denuncia.
b) Capacidad de producción y utilización de la capacidad
(69)
La capacidad de producción de los productores de la Unión se mantuvo estable en 179 912 toneladas durante el período considerado.
Cuadro 5
Capacidad de producción y utilización de la capacidad
2008
2009
2010
PI
Unidades (toneladas)
179 912
179 912
179 912
179 912
Índice (2008 = 100)
100
100
100
100
Porcentaje de utilización
53 %
28 %
27 %
30 %
Índice (2008 = 100)
100
53
51
56
Fuente: Respuestas al cuestionario y denuncia.
(70)
La utilización de la capacidad fue del 53 % en 2008, disminuyó al 28 % en 2009 y al 27 % en 2010 y aumentó ligeramente en el PI hasta el 30 %. La evolución de la tasa de utilización refleja claramente la evolución de la producción, ya que la capacidad permaneció estable.
c) Volumen de ventas
(71)
El volumen de ventas de los productores de la Unión a clientes no vinculados en el mercado de la Unión se redujo un 38 % en el período considerado. Las ventas disminuyeron un 45 % en 2009, se mantuvieron en ese nivel en 2010 y aumentaron ligeramente, 7 puntos porcentuales, en el PI. Las ventas de la Unión fueron de 42 379 toneladas durante el PI.
Cuadro 6
Ventas de la Unión
2008
2009
2010
PI
Unidades (toneladas)
68 870
37 649
37 890
42 379
Índice (2008 = 100)
100
55
55
62
Fuente: Respuestas al cuestionario y denuncia.
d) Cuota de mercado
(72)
La cuota de mercado de los productores de la Unión se mantuvo relativamente estable durante el período considerado e incluso aumentó en el PI al 72 %. El aumento de la cuota de mercado refleja que en dicho período la disminución del volumen de ventas de los productores de la Unión fue ligeramente inferior a la del consumo.
Cuadro 7
Cuota de mercado de los productores de la Unión
2008
2009
2010
PI
Cuota de mercado
70 %
68 %
69 %
72 %
Índice (2008 = 100)
100
97
98
103
Fuente: Respuestas al cuestionario, denuncia y datos de Eurostat.
e) Crecimiento
(73)
Dado que el consumo disminuyó un 40 % entre 2008 y el PI, cabe concluir que los productores de la Unión no se beneficiaron de ningún crecimiento del mercado.
f) Empleo
(74)
El nivel de empleo de los productores de la Unión disminuyo un 18 % entre 2008 y el PI. Más detalladamente, el número de trabajadores se redujo de forma considerable en 2009, pasando de 982 en 2008 a 824 (es decir, una reducción del 16 %), se mantuvo en torno a este nivel en 2010 y luego disminuyó a 801 en el PI.
Cuadro 8
Empleo
2008
2009
2010
PI
Unidades (personas)
982
824
833
801
Índice (2008 = 100)
100
84
85
82
Fuente: Respuestas al cuestionario y denuncia.
g) Productividad
(75)
En el período considerado, la productividad de la mano de obra de los productores de la Unión, medida en toneladas producidas por trabajador y año, disminuyó un 31 %. Esto refleja que la producción se redujo a un ritmo más rápido que el empleo.
Cuadro 9
Productividad
2008
2009
2010
PI
Unidades (toneladas por trabajador)
194
121
115
134
Índice (2008 = 100)
100
63
60
69
Fuente: Respuestas al cuestionario y denuncia.
h) Precios de venta
(76)
Los precios medios de venta anuales de los productores de la Unión a clientes no vinculados en el mercado de la Unión se redujeron más del 10 % en el período considerado. Más detalladamente, los precios medios aumentaron inicialmente un 12 % en 2009, disminuyeron considerablemente, 23 puntos porcentuales, en 2010 y se mantuvieron a ese nivel en el PI. El precio medio de los productores de la Unión fue de 3 096 EUR por tonelada en el PI.
Cuadro 10
Precios medios de los productores de la Unión
2008
2009
2010
PI
Unidades (EUR/tonelada)
3 489
3 911
3 116
3 096
Índice (2008 = 100)
100
112
89
89
Fuente: Respuestas al cuestionario y denuncia.
(77)
Como ya se ha indicado, los precios de venta de las importaciones objeto de dumping procedentes de Rusia y Turquía fueron inferiores a los de la industria de la Unión.
i) Magnitud del margen de dumping y recuperación de prácticas de dumping anteriores
(78)
Teniendo en cuenta el volumen, la cuota de mercado y los precios de las importaciones procedentes de Rusia y Turquía, el efecto de los márgenes de dumping reales en la industria de la Unión no puede considerarse desdeñable. Es importante recordar que, como se ha indicado en el considerando 16, existen medidas antidumping en vigor contra ocho países. Dado que, durante el período considerado en esta investigación, la industria de la Unión redujo sus ventas y sufrió pérdidas, no pudo constatarse recuperación real alguna con respecto a anteriores prácticas de dumping y se considera que la producción de la Unión sigue siendo vulnerable al efecto perjudicial de toda importación objeto de dumping en el mercado de la Unión.
4.2. Elementos microeconómicos
a) Existencias
(79)
El nivel de existencias de cierre de los productores de la Unión incluidos en la muestra se redujo un 18 % entre 2008 y el PI. Más detalladamente, las existencias aumentaron ligeramente, un 2 %, en 2009 y luego se redujeron 13 puntos porcentuales en 2010 y otros 7 puntos porcentuales en el PI. Las existencias de cierre de los productores de la Unión incluidos en la muestra fueron de 5 338 toneladas en el PI.
Cuadro 11
Existencias de cierre
Muestra
2008
2009
2010
PI
Unidades (toneladas)
6 526
6 661
5 822
5 338
Índice (2008 = 100)
100
102
89
82
Fuente: Respuestas al cuestionario.
b) Salarios
(80)
El coste anual de la mano de obra disminuyó un 10 % entre 2008 y el PI. Más detalladamente, los costes laborales disminuyeron de forma significativa, en torno al 20 %, en 2009 (en consonancia con la reducción del empleo) y luego aumentaron 4 puntos porcentuales en 2010 y otros 5 puntos porcentuales en el PI.
Cuadro 12
Coste anual de la mano de obra
Muestra
2008
2009
2010
PI
Unidades (toneladas)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Índice (2008 = 100)
100
81
85
90
Fuente: Respuestas al cuestionario.
c) Rentabilidad y rendimiento de las inversiones
(81)
Durante el período considerado, se redujo la rentabilidad de las ventas del producto similar de los productores incluidos en la muestra a clientes no vinculados en el mercado de la Unión, expresada en porcentaje de las ventas netas, pasando de beneficios satisfactorios a pérdidas sustanciales. Más detalladamente, el beneficio se redujo del 9,6 % en 2008 al - 1,2 % en 2009 y se deterioró aún más en 2010, al bajar a un - 7,8 %. La situación mejoró ligeramente durante el PI, ya que las pérdidas fueron del - 7,0 %.
Cuadro 13
Rentabilidad y rendimiento de la inversión
Muestra
2008
2009
2010
PI
Rentabilidad de las ventas de la Unión
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Índice (2008 = - 100)
100
-12
-81
-73
Rendimiento de la inversión
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Índice (2008 = - 100)
100
-7
-39
-44
Fuente: Respuestas al cuestionario.
(82)
El rendimiento de la inversión, expresado como el beneficio en porcentaje del valor contable neto de esta, siguió en general la tendencia de la rentabilidad.
d) Flujo de caja y capacidad de financiación
(83)
El flujo de caja neto de las actividades de explotación fue positivo y se situó en 9,3 millones EUR en 2008. Aumentó ligeramente en 2009 a 9,8 millones EUR, pero se deterioró en 2010, bajando a solo 1,5 millones EUR, para mostrar a continuación un valor negativo de - 4,6 millones EUR en el PI.
(84)
No hubo indicios de que la Unión hallase problemas para financiarse, gracias sobre todo a que algunos productores se incorporaron a grupos de mayor envergadura.
Cuadro 14
Flujo de caja
Muestra
2008
2009
2010
PI
Unidades (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Índice (2008 = 100)
100
106
16
-50
Fuente: Respuestas al cuestionario.
e) Inversiones
(85)
Las inversiones anuales de las empresas incluidas en la muestra para fabricar el producto similar disminuyeron constantemente durante el período considerado. La mayor caída se produjo en 2009, con una disminución del 32 %, seguida por un descenso de 25 puntos porcentuales en 2010 y otros 8 puntos porcentuales en el PI. En total, la inversión anual disminuyó de 8,3 millones EUR en 2008 a 2,9 millones EUR en el PI.
Cuadro 15
Inversiones netas
Muestra
2008
2009
2010
PI
Unidades (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Índice (2008 = 100)
100
68
43
35
Fuente: Respuestas al cuestionario.
5. Conclusión sobre el perjuicio
(86)
El análisis de los datos macroeconómicos muestra que los productores de la Unión redujeron significativamente su producción y sus ventas en el período considerado. Esto coincidió con un descenso de la demanda en el mercado de la Unión y, por lo tanto, con un ligero incremento de la cuota de mercado de la industria de la Unión. La utilización de la capacidad se redujo de un ya escaso 53 % en 2008 a solo un 30 % en el PI. El empleo también disminuyó un 18 %.
(87)
Al mismo tiempo, los indicadores microeconómicos correspondientes muestran un claro deterioro de la situación económica de los productores de la Unión incluidos en la muestra. La evolución de los precios, la rentabilidad y el rendimiento de la inversión fueron muy negativos en 2008, pasando de niveles saludables a pérdidas sustanciales en el PI. El flujo de caja también se deterioró considerablemente.
(88)
Habida cuenta de lo expuesto, se concluye provisionalmente que la industria de la Unión sufrió un perjuicio importante a tenor del artículo 3, apartado 5, del Reglamento de base.
E. CAUSALIDAD
1. Introducción
(89)
De conformidad con el artículo 3, apartados 6 y 7, del Reglamento de base, la Comisión examinó si las importaciones objeto de dumping habían causado un perjuicio a la industria de la Unión que pudiera calificarse como importante. Se examinaron también otros factores conocidos, distintos de las importaciones objeto de dumping, que pudiesen haber perjudicado al mismo tiempo a la industria de la Unión, a fin de garantizar que el posible perjuicio causado por esos otros factores no se atribuyera a las importaciones objeto de dumping.
2. Efecto de las importaciones objeto de dumping
(90)
Entre 2008 y el PI, el volumen de las importaciones objeto de dumping del producto afectado aumentó un 46 % en un mercado que se contrajo un 40 %, con el consiguiente aumento de cuota en el mercado en la Unión, que pasó del 2 % al 5 %.
(91)
El aumento de las importaciones objeto de dumping del producto afectado procedente de los países afectados durante el período considerado coincidió con una tendencia a la baja de la mayoría de indicadores de perjuicio de la industria de la Unión, salvo la cuota de mercado. La industria de la Unión perdió un 38 % de las ventas de la Unión y sus precios de venta disminuyeron un 11 %, debido a la presión ejercida sobre los precios por las importaciones objeto de dumping en el mercado de la Unión.
(92)
La significativa subcotización de precios impidió que la industria de la Unión repercutiera el aumento de costes de producción, lo que produjo una reducción de los niveles de rentabilidad y una rentabilidad negativa en el PI.
(93)
Sobre la base de lo anterior, se concluye provisionalmente que las importaciones objeto de dumping a bajo precio procedentes de Rusia y Turquía están causando un perjuicio importante a la industria de la Unión.
3. Incidencia de otros factores
3.1. Importaciones procedentes de otros terceros países
(94)
Durante el período considerado, las importaciones procedentes de otros terceros países fueron significativas, incluso las de países sujetos a medidas antidumping. La cuota de mercado total de las importaciones procedentes de países distintos de Rusia y Turquía disminuyó entre 2008 y el PI, pasando del 28 % al 23 %.
(95)
El cuadro siguiente muestra la evolución del volumen de importaciones, el precio y la cuota de mercado de los países sujetos a medidas antidumping y de otros terceros países, a partir de datos de Eurostat.
Cuadro 16
Importaciones procedentes de otros terceros países
País
2008
2009
2010
PI
Países sujetos a medidas antidumping
Volumen (toneladas)
20 614
13 286
9 721
9 784
Cuota de mercado
21 %
24 %
18 %
17 %
Precio medio (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Otros terceros países
Volumen (toneladas)
6 705
2 844
4 093
3 608
Cuota de mercado
7 %
5 %
7 %
6 %
Precio medio (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Total de todos los terceros países, salvo Rusia y Turquía
Volumen (toneladas)
27 319
16 131
13 814
13 392
Cuota de mercado
28 %
29 %
25 %
23 %
Precio medio (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Como se indica en el cuadro anterior, siguieron llegando al mercado de la Unión importaciones procedentes de los ocho países sujetos a medidas antidumping, aunque su cuota de mercado disminuyó del 21 % en 2008 al 17 % en el PI. Los precios medios de estas importaciones fueron generalmente inferiores a los de las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados. Evidentemente, el cuadro anterior, basado en datos de Eurostat, muestra los precios cif medios antes de la aplicación de derechos. Aun teniendo en cuenta el derecho antidumping, los precios de dichas importaciones siguieron siendo bajos, comparables con los precios de las importaciones procedentes de Rusia y Turquía, y muy inferiores a los precios medios de los productores de la Unión.
(97)
Sin embargo, debe reconocerse que existen muchos tipos diferentes del producto investigado y que la comparación de los precios medios totales puede no ser un indicador significativo. Asimismo, se considera que las medidas antidumping actualmente en vigor eliminan el efecto perjudicial de esas importaciones.
(98)
Por tanto, y dado que se reduce la cuota de mercado de las importaciones procedentes de los países sujetos a las medidas, se concluye provisionalmente que cualquier efecto negativo de estas importaciones a bajo precio no es tal como para romper el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(99)
La cuota de mercado de las importaciones procedentes de otros terceros países disminuyó ligeramente durante el período considerado, pasando del 7 % en 2008 al 6 % en el PI. Los precios medios de estas importaciones son, en general, superiores a los de las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados, pero algo inferiores a los precios medios de los productores de la Unión.
(100)
Aunque la comparación de los precios medios totales puede no considerarse un indicador significativo debido a la variedad de tipos de producto, dada la tendencia a la baja de esas importaciones se concluye provisionalmente que cualquier efecto negativo de las importaciones procedentes de otros terceros países tampoco rompería el nexo causal entre las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados y el perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
3.2. Incidencia de la contracción del mercado y de la crisis económica
(101)
La crisis financiera y económica de 2008 y 2009 es, con toda probabilidad, la causa de la disminución del consumo de accesorios de tubería. El consumo se redujo más del 40 % entre 2008 y 2009 y se mantuvo a este reducido nivel durante el resto del período considerado, aunque aumentó ligeramente durante el PI. Dado que los costes fijos representan hasta el 40 % de los costes de fabricación de los productores de la Unión, la disminución de la demanda, las ventas y la producción redundan en unos costes unitarios de producción significativamente superiores. Evidentemente, esto afecta significativamente a la rentabilidad de la industria de la Unión.
(102)
Aun reconociendo que la reducción de la producción pudo haber afectado a la situación de la industria de la Unión, especialmente en 2009 (cuando se produjo en realidad dicha reducción), podría esperarse razonablemente que la industria de la Unión estaría normalmente en condiciones de aumentar sus precios, al menos a medio y largo plazo, y repercutir el aumento de costes en años posteriores. Sin embargo, este no fue el caso, como se desprende de forma evidente de la reducción de los precios de la Unión, y se considera que ello no fue posible debido a la gran subcotización de las importaciones objeto de dumping.
(103)
Dadas estas circunstancias, se concluye provisionalmente que cualquier incidencia negativa de la contracción de la demanda no es tal como para romper el nexo causal entre el perjuicio sufrido por la industria de la Unión y las importaciones objeto de dumping procedentes de Rusia y de Turquía.
4. Conclusión sobre la causalidad
(104)
En conclusión, las importaciones objeto de dumping procedentes de Rusia y Turquía han causado el importante perjuicio sufrido por la industria de la Unión.
(105)
También se han analizado otros factores que pudieron haber causado un perjuicio a la industria de la Unión. A este respecto se constató que, aunque las importaciones procedentes de otros terceros países, incluidas las procedentes de países sujetos a medidas antidumping, y la incidencia de la contracción de la demanda posiblemente contribuyeran al perjuicio, no rompen el nexo causal.
(106)
Según este análisis, que distingue y separa debidamente la incidencia de todos los factores conocidos sobre la situación de la industria de la Unión de los efectos perjudiciales de las importaciones objeto de dumping, se concluye provisionalmente que las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados han causado un perjuicio importante a la industria de la Unión a tenor de lo dispuesto en el artículo 3, apartado 6, del Reglamento de base.
F. INTERÉS DE LA UNIÓN
(107)
De conformidad con el artículo 21 del Reglamento de base, la Comisión examinó si, a pesar de la conclusión sobre el dumping perjudicial, existían razones de peso para concluir que la adopción de medidas en este caso concreto no beneficiaría el interés de la Unión. El análisis del interés de la Unión se basó en una estimación de los diversos intereses implicados, incluidos los de la industria de la Unión, los importadores y los usuarios del producto afectado.
1. Interés de la industria de la Unión
(108)
Si se imponen medidas, se espera poner fin a la bajada de precios y a las pérdidas, así como que empiecen a recuperarse los precios de venta de la industria de la Unión, con lo que mejorará significativamente la situación financiera de dicha industria.
(109)
En cambio, si no se imponen medidas antidumping, lo más probable es que continúe el deterioro de la situación de la industria de la Unión. En tal hipótesis, la industria de la Unión posiblemente perdería cuota de mercado, ya que no sería capaz de ajustarse a los precios de mercado fijados por las importaciones objeto de dumping procedentes de los países afectados. Esto supondría probablemente más reducciones innecesarias de costes y el cierre de instalaciones de producción en la Unión, lo que provocaría pérdidas sustanciales de puestos de trabajo.
(110)
A la vista de estos factores, se concluye de forma provisional que el establecimiento de medidas antidumping redunda claramente en interés de la industria de la Unión.
2. Interés de los importadores no vinculados de la Unión
(111)
Según se ha indicado, solo dos importadores no vinculados cooperaron plenamente en esta investigación respondiendo al cuestionario. Solo una pequeña parte del volumen de negocios de estos dos importadores está relacionado con las reventas del producto afectado. Por lo tanto, probablemente la incidencia de las medidas será mínima.
3. Interés de los usuarios
(112)
Cuatro usuarios cooperaron en este procedimiento respondiendo al cuestionario. Ninguno de ellos importa el producto en cuestión de los países afectados y todos ellos han indicado que la eventual incidencia de las medidas no sería significativa.
(113)
Dado que no se presentó ningún usuario que importara de los países afectados y a falta de cualquier información que indique lo contrario, puede concluirse provisionalmente que la incidencia de las medidas en la rentabilidad y la situación económica de la industria usuaria será bastante limitada.
4. Conclusión sobre el interés de la Unión
(114)
Puede concluirse que se espera que la imposición de medidas sobre las importaciones objeto de dumping del producto afectado procedentes de Rusia y Turquía permita a la industria de la Unión mejorar su situación mediante un incremento de los volúmenes de ventas, los precios de venta y los beneficios. Aunque pueden producirse efectos negativos en forma de aumentos de costes para algunos importadores, probablemente serán limitados.
(115)
Dos exportadores turcos que cooperaron alegaron que la imposición de medidas contra un pequeño país exportador como Turquía dejaría prácticamente todo el mercado de la Unión en manos de unos pocos productores, lo que incidiría negativamente en el entorno competitivo.
(116)
Cabe señalar al respecto que, generalmente, los derechos antidumping no pretenden ser prohibitivos ni bloquear los flujos comerciales de los países investigados. Las medidas pretenden equilibrar las condiciones de competencia entre los distintos agentes del mercado. Cabe, asimismo, mencionar que en el mercado de la Unión hay más de 20 fabricantes europeos y que las importaciones procedentes de terceros países son significativas. Por tanto, las reservas sobre el entorno competitivo del mercado de la Unión no parecen justificadas.
(117)
A la luz de lo expuesto, se concluye provisionalmente que no existen razones de peso para no imponer medidas provisionales a las importaciones del producto afectado originario de Rusia y Turquía.
G. MEDIDAS ANTIDUMPING PROVISIONALES
(118)
Teniendo en cuenta las conclusiones relativas al dumping, al perjuicio, a la causalidad y al interés de la Unión, deben imponerse medidas provisionales a las importaciones del producto afectado originario de Rusia y Turquía para evitar que las importaciones objeto de dumping sigan perjudicando a la industria de la Unión.
1. Grado de eliminación del perjuicio
(119)
El nivel de las medidas provisionales aplicadas a las importaciones originarias de los países afectados debe ser suficiente para eliminar el dumping, sin sobrepasar el perjuicio causado a la industria de la Unión por las importaciones objeto de dumping. Al calcular el importe del derecho necesario para eliminar los efectos del dumping, se consideró que las medidas deberían permitir a la industria de la Unión cubrir sus costes de producción y obtener en general el beneficio (antes de impuestos) que podría conseguir razonablemente en condiciones normales de competencia, es decir, en ausencia de las importaciones objeto de dumping.
(120)
Dado que los márgenes de subcotización establecidos son en todos los casos mayores que los márgenes de dumping respectivos y que la industria de la Unión sufrió pérdidas en el PI, cualquier nivel de eliminación del perjuicio calculado es siempre de por sí incluso superior. Por tanto, no se consideró necesario calcular detalladamente los niveles de perjuicio.
2. Medidas provisionales
(121)
A la luz de lo expuesto y conforme al artículo 7, apartado 2, del Reglamento de base, se considera que debe establecerse un derecho antidumping provisional sobre las importaciones del producto afectado originario de Rusia y Turquía al nivel del menor margen de dumping y de eliminación del perjuicio constatado, de conformidad con la regla del derecho inferior, que es en todos los casos el margen de dumping.
(122)
Para Rusia, dado que los productores exportadores rusos no cooperaron, se calculó un margen de dumping de ámbito nacional, como se explica en los considerandos 21 a 31.
(123)
Para Turquía, dado que el nivel de cooperación se consideró relativamente bajo, el margen de dumping residual se basó en un método razonable que condujo a un margen más elevado que el mayor de los márgenes individuales de las tres empresas que cooperaron, como se ha explicado en el considerando 49.
(124)
Visto lo expuesto, se proponen los tipos de derecho siguientes:
País
Empresa
Derecho antidumping provisional
Rusia
Todas las empresas
23,8 %
Turquía
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Todas las demás empresas
16,7 %
(125)
Los tipos de derecho antidumping especificados en el presente Reglamento para las empresas individuales se han fijado a partir de las conclusiones de la presente investigación. Reflejan, por tanto, la situación constatada durante la investigación con respecto a dichas empresas. Esos tipos de derecho (por oposición al derecho nacional aplicable a «todas las demás empresas») son aplicables exclusivamente a las importaciones de productos originarios de los países afectados y producidos por esas empresas y, por tanto, por las personas jurídicas citadas específicamente. Los productos importados fabricados por cualquier otra empresa no mencionada específicamente en la parte dispositiva del presente Reglamento con su nombre y dirección, incluidas las entidades relacionadas con las empresas mencionadas específicamente, no pueden beneficiarse de estos tipos y deben estar sujetos al tipo de derecho aplicable a «todas las demás empresas».
(126)
Toda solicitud de aplicación de un tipo de derecho antidumping para una empresa concreta (por ejemplo, a raíz de un cambio de nombre de la entidad o de la creación de nuevas entidades de producción o de venta) debe dirigirse inmediatamente a la Comisión (4) junto con toda la información pertinente, en particular la relativa a cualquier modificación de las actividades de la empresa relacionadas con la producción, las ventas en el mercado nacional y las ventas de exportación que ataña, por ejemplo, a ese cambio de nombre o ese cambio en las entidades de producción y venta. Si procede, el Reglamento se modificará en consecuencia actualizando la lista de empresas que se benefician de los tipos de derecho individuales.
(127)
A fin de velar por la adecuada aplicación del derecho antidumping, el nivel del derecho de todas las demás empresas no solo debe aplicarse a los productores exportadores que no cooperaron, sino también a los productores que no exportaron a la Unión durante el PI.
H. DISPOSICIÓN FINAL
(128)
En aras de una buena gestión, debe fijarse un período en el cual las partes interesadas que se dieron a conocer en el plazo especificado en el anuncio de inicio puedan expresar sus puntos de vista por escrito y solicitar audiencia. Debe hacerse constar, además, que todas las conclusiones relativas al establecimiento de derechos formuladas a efectos del presente Reglamento son provisionales y pueden tener que reconsiderarse a efectos de cualquier medida definitiva.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Se establece un derecho antidumping provisional sobre las importaciones de accesorios de tubería (distintos de los accesorios moldeados, las bridas y los roscados), de hierro o de acero (excluido el acero inoxidable), con un diámetro exterior que no exceda de 609,6 mm, de una clase utilizada para la soldadura a tope u otros fines, originarios de Rusia y de Turquía y actualmente clasificados en los códigos NC ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 y ex 7307 99 80 (códigos TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 y 7307998098).
2. El tipo del derecho antidumping provisional aplicable al precio neto franco en la frontera de la Unión, no despachado de aduana, del producto descrito en el apartado 1 y producido por las empresas enumeradas a continuación, será el siguiente:
País
Empresa
Derecho antidumping provisional
Código TARIC adicional
Rusia
Todas las empresas
23,8 %
-
Turquía
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Estambul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Estambul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd Sti, Tuzla, Estambul
12,1 %
B297
Todas las demás empresas
16,7 %
B999
3. El despacho a libre práctica en la Unión del producto mencionado en el apartado 1 estará supeditado a la constitución de una garantía por un importe equivalente al del derecho provisional.
4. Salvo que se especifique lo contrario, serán aplicables las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduana.
Artículo 2
Sin perjuicio de lo dispuesto en el artículo 20 del Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, las partes interesadas podrán solicitar que se les informe de los principales hechos y consideraciones con arreglo a los cuales se adoptó el presente Reglamento, dar a conocer su opinión por escrito y solicitar audiencia a la Comisión en el plazo de un mes a partir de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento.
De conformidad con el artículo 21, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1225/2009, las partes afectadas podrán presentar observaciones sobre la aplicación del presente Reglamento en el plazo de un mes a partir de la fecha de su entrada en vigor.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El artículo 1 del presente Reglamento se aplicará durante un período de seis meses.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 30 de julio de 2012.