PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. prosince 2011,
kterým se potvrzuje předběžný výpočet průměrných specifických emisí CO2 a cílů pro specifické emise pro výrobce osobních automobilů za kalendářní rok 2010 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009
(Text s významem pro EHP)
(2011/878/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nové osobní automobily v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel (1), a zejména na čl. 8 odst. 5 druhý pododstavec a čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 443/2009 je Komise povinna každý rok potvrdit průměrné specifické emise CO2 a cíl pro specifické emise pro každého výrobce osobních automobilů v Unii, jakož i pro každé sdružení výrobců vytvořené v souladu s čl. 7 odst. 7 uvedeného nařízení. Na základě tohoto potvrzení Komise určí, zda výrobci a sdružení splnili požadavky článku 4 uvedeného nařízení. Jestliže je zřejmé, že výrobce nebo sdružení nesplnili svůj cíl pro specifické emise, je Komise podle čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení povinna uložit poplatky za překročení emisí prostřednictvím individuálních rozhodnutí určených dotčeným výrobcům nebo správcům sdružení.
(2)
Podle článku 4 nařízení (ES) č. 443/2009 jsou cíle pro výrobce a sdružení závazné s účinkem od roku 2012. Pro kalendářní roky 2010 a 2011 by však Komise měla vypočítat orientační cíle a podle čl. 8 odst. 6 uvedeného nařízení výrobcům nebo sdružením, jejichž průměrné specifické emise překračují jejich orientační cíle, tuto skutečnost oznámit. Jelikož tyto cíle pro roky 2010 a 2011 budou výrobcům sloužit jako ukazatel úsilí nutného pro dosažení závazného cíle v roce 2012, je vhodné určit průměrné specifické emise výrobců za roky 2010 a 2011 v souladu s požadavky uvedenými v článku 4 druhém odstavci uvedeného nařízení a vzít při tom u každého výrobce v úvahu pouze 65 % vozidel s nejnižšími emisemi.
(3)
Údaje, které se použijí pro výpočet průměrných specifických emisí a cílů pro specifické emise, jsou uvedeny v příloze II části C nařízení (ES) č. 443/2009 a vycházejí z počtu registrací nových osobních automobilů v členských státech během předchozího kalendářního roku. Údaje se získávají z prohlášení o shodě vydaných výrobci nebo z dokumentů obsahujících rovnocenné informace v souladu s čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1014/2010 ze dne 10. listopadu 2010 o sledování a hlášení údajů o registraci nových osobních automobilů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 (2).
(4)
Údaje za rok 2010 byly Komisi většinou členských států předány ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 443/2009, tedy do 28. února 2011. Úplné soubory údajů za všechny členské státy však byly Komisi definitivně dány k dispozici teprve do poloviny dubna a následně byly předběžně ověřeny.
(5)
V případech, kdy bylo na základě počátečního ověření jasné, že některé údaje chybějí nebo jsou zjevně nesprávné, se Komise obrátila na dotčené členské státy a údaje příslušným způsobem upravila nebo doplnila, jestliže s tím tyto členské státy souhlasily. Pokud se s některým členským státem nebylo možné dohodnout, předběžné údaje tohoto členského státu upraveny nebyly.
(6)
Dne 29. června 2011 Komise v souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 443/2009 předběžné údaje zveřejnila a oznámila 89 výrobcům předběžné výpočty jejich průměrných specifických emisí v roce 2010 a jejich cílů pro specifické emise. Výrobci byli požádáni, aby tyto údaje ověřili a oznámili Komisi případné chyby ve lhůtě tří měsíců od obdržení oznámení v souladu s čl. 8 odst. 5 prvním pododstavcem uvedeného nařízení.
(7)
Dne 12. srpna byly na internetových stránkách Komise zveřejněny pokyny k oznámení o chybách v údajích o emisích CO2 z automobilů. Tyto pokyny obsahují formát pro oznámení a je v nich uvedeno, které informace od výrobců Komise potřebuje, aby mohla tyto chyby zohlednit.
(8)
V tříměsíční lhůtě předložilo oznámení o chybách patnáct výrobců. Jeden výrobce úplné oznámení předložil po uplynutí lhůty. Sedm výrobců z uvedených patnácti předložilo oznámení obsahující podrobné informace o chybách a odůvodnění navrhovaných oprav. Zbývajících osm výrobců předložilo souhrnná oznámení, která jen zčásti odpovídala doporučením Komise k formátu a obsahu oznámení. Vedle výrobců, kteří předložili oznámení o chybách, informovalo osm výrobců Komisi, že soubory údajů obsahují chyby, aniž by poskytli jakékoli další informace nebo důkazy o povaze nebo důvodech těchto chyb.
(9)
V případě 73 výrobců, kteří neoznámili žádné chyby v souborech údajů nebo Komisi pouze informovali o chybách v souborech údajů, aniž by předložili nezbytné důkazy, by předběžné údaje a předběžné výpočty průměrných specifických emisí a cílů pro specifické emise měly být potvrzeny bez úprav.
(10)
Pokud výrobci předložili nezbytné informace a důkazy o existenci chyb v souborech údajů, měla by Komise příslušná oznámení zohlednit a ve vhodných případech změnit předběžné výpočty průměrných specifických emisí a cílů.
(11)
Za počet registrací ohlášený Komisi jsou odpovědné výlučně registrační orgány členských států. Jelikož údaje výrobců o prodeji nemusí přesně odpovídat počtu registrací v daném členském státě za dané období, pro účely výpočtu průměrných specifických emisí nelze zohlednit chyby v počtu registrací. Proto by měly být vzaty v úvahu pouze chyby týkající se obsahu souborů údajů o registrovaných vozidlech. V některých případech však výrobci oznámili, že by určité registrace měly být přiřazeny jinému výrobci. Tato nová přiřazení by se měla promítnout do konečných potvrzených souborů údajů.
(12)
Z úplných oznámení vyplývá, že část souborů údajů mohli výrobci označit za správnou a že navrhli opravy těch částí souborů údajů, které bylo možné ověřit. Nicméně 4 až 15 procent souborů údajů sestává z registrací neidentifikovatelných vozidel, u kterých výrobce nemůže ověřit hodnoty jako emise CO2 či hmotnost. To je obvykle způsobeno skutečností, že chybějí informace potřebné pro identifikaci jednotlivých vozidel výrobcem, přesněji identifikační kód sestávající z typu, varianty a verze dotčených vozidel. V malém počtu případů bylo možné registrace přiřadit výrobcům, ale klíčové údaje o emisích CO2 a hmotnosti nebyly k dispozici.
(13)
Komise ověřila opravy navrhované výrobci a podpůrné důkazy. V případech, kdy byly záznamy opraveny buď doplněním chybějící hodnoty, nebo nahrazením nesprávné hodnoty u registrací, které může výrobce ověřit, a opravené hodnoty jsou v souladu s hodnotami vyplývajícími ze zdrojů referenčních údajů, jako jsou údaje z dokumentace schválení typu, jsou takové opravy opodstatněné. Avšak pokud výrobce sice oznámil chyby, ale nenavrhl opravy, přestože tyto chyby mohly být ověřeny a opraveny, a dostatečně nedoložil, že příslušné opravy nelze provést ve tříměsíční lhůtě pro ověření, dané chyby by pro účely konečného výpočtu neměly být zohledněny.
(14)
Pokud jde o registrace, které lze přiřadit výrobcům, ale výrobci je nemohou ověřit, měly by se hodnoty emisí CO2 a hmotnosti uvedené v těchto registracích přesto použít pro výpočet průměrných emisí CO2 a cíle pro specifické mise. Je ovšem nutné vzít v úvahu skutečnost, že výrobci tyto hodnoty nemohou ověřit, a zajistit, aby jejich zahrnutí nemělo záporný dopad na konečné hodnoty stanovené pro dotčené výrobce. V souladu s tím by mělo být u tohoto výpočtu použito chybové rozpětí odpovídající individuální situaci výrobce, popsané a odůvodněné v oznámení o chybách. Přesněji řečeno by se chybové rozpětí mělo vypočítat pro průměrné specifické emise a pro průměrnou hmotnost, protože tyto dva parametry určují vzdálenost každého výrobce od cíle pro specifické emise, tj. jak blízko je výrobce k dosažení svého cíle pro specifické emise.
(15)
Chybové rozpětí by se mělo určit jako rozdíl mezi vzdálenostmi od cíle pro specifické emise, vyjádřenými jako cíle pro specifické emise minus průměrné emise, vypočtenými se zahrnutím a bez zahrnutí registrací, které výrobci nemohou ověřit. Bez ohledu na to, zda je tento rozdíl kladný, nebo záporný, by chybové rozpětí mělo vždy snižovat vzdálenost daného výrobce od cíle.
(16)
Registrace, u kterých vedle identifikačního kódu chybí také hodnoty emisí CO2 nebo hmotnosti, by se pro účely konečného výpočtu průměrných emisí neměly zohlednit.
(17)
Jelikož v roce 2010 proběhlo první ověření údajů podle nařízení (ES) č. 443/2009, je vhodné vzít pro účely plného zohlednění chyb výjimečně v potaz i oznámení, která neobsahují všechny informace požadované Komisí. Chybová rozpětí, která se použijí pro konečné výpočty uvedené v těchto oznámeních, by se však měla vypočítat na základě vlastního posouzení Komise, pokud jde o počet registrací, jež příslušní výrobci nemohou ověřit. Je rovněž vhodné, aby bylo pro účely potvrzení údajů za rok 2010 výjimečně vzato v úvahu oznámení o chybách, které bylo předloženo krátce po uplynutí lhůty.
(18)
Průměrné specifické emise CO2 z nových osobních automobilů registrovaných v roce 2010, cíle pro specifické emise a rozdíl mezi těmito dvěma hodnotami by proto měly být potvrzeny,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro každého výrobce osobních automobilů a každé sdružení výrobců se pro kalendářní rok 2010 potvrzují tyto hodnoty, uvedené v příloze:
a)
cíl pro specifické emise;
b)
průměrné specifické emise CO2, případně upravené o příslušné chybové rozpětí;
c)
rozdíl mezi hodnotami uvedenými v písmenech a) a b);
d)
průměrné specifické emise CO2 pro všechny nové osobní automobily;
e)
průměrná hmotnost všech nových osobních automobilů v Unii.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 20. prosince 2011.
DECISIÓN DE EJECUCIÓN DE LA COMISIÓN
de 20 de diciembre de 2011
por la que se confirma el cálculo provisional de las emisiones medias específicas de CO2 y de los objetivos de emisiones específicas aplicables a los fabricantes de turismos, en relación con el año natural 2010, en aplicación del Reglamento (CE) no 443/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2011/878/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 443/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de abril de 2009, por el que se establecen normas de comportamiento en materia de emisiones de los turismos nuevos como parte del enfoque integrado de la Comunidad para reducir las emisiones de CO2 de los vehículos ligeros (1), y, en particular, su artículo 8, apartado 5, párrafo segundo, y su artículo 10, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
(1)
El artículo 8, apartado 5, del Reglamento (CE) no 443/2009 obliga a la Comisión a confirmar, cada año, las emisiones medias específicas de CO2 y el objetivo de emisiones específicas de cada fabricante de turismos en la Unión y de cada agrupación de fabricantes constituida de conformidad con el artículo 7, apartado 7, de ese Reglamento. Basándose en esa confirmación, la Comisión debe determinar si los fabricantes y las agrupaciones han cumplido los requisitos del artículo 4 del citado Reglamento. Si resulta evidente que un fabricante o una agrupación no ha cumplido su objetivo de emisiones específicas, la Comisión, en virtud del artículo 9, apartado 1, del mencionado Reglamento, tiene que imponerle una prima por exceso de emisiones mediante una decisión dirigida al fabricante o agrupación de que se trate.
(2)
Según lo dispuesto en el artículo 4 del Reglamento (CE) no 443/2009, los fabricantes y las agrupaciones están obligados a cumplir los objetivos a partir de 2012. No obstante, en relación con los años naturales 2010 y 2011, la Comisión debe calcular objetivos indicativos y, de conformidad con el artículo 8, apartado 6, del citado Reglamento, informar a los fabricantes o agrupaciones cuyas emisiones medias específicas superen el objetivo indicativo que les corresponda. Habida cuenta de que esos objetivos de 2010 y 2011 servirán a los fabricantes como indicadores del esfuerzo que deben realizar para alcanzar el objetivo obligatorio en 2012, procede determinar las emisiones medias específicas de los fabricantes para 2010 y 2011, de acuerdo con los requisitos establecidos en el párrafo segundo del artículo 4 de ese Reglamento y tener en cuenta únicamente el 65 % de los vehículos con menos emisiones de cada fabricante.
(3)
Los datos que deben utilizarse para calcular las emisiones medias específicas y los objetivos de emisiones específicas son los indicados en la parte C del anexo II del Reglamento (CE) no 443/2009 y se basan en las matriculaciones de turismos nuevos de los Estados miembros durante el año natural anterior. Esos datos se obtienen de los certificados de conformidad extendidos por los fabricantes o de documentos que contienen información equivalente, de acuerdo con el artículo 3, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1014/2010 de la Comisión, de 10 de noviembre de 2010, sobre el seguimiento y la presentación de datos relativos a la matriculación de los turismos nuevos de conformidad con el Reglamento (CE) no 443/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo (2).
(4)
La mayoría de los Estados miembros comunicó a la Comisión los datos correspondientes a 2010 antes de la fecha límite (28 de febrero de 2011) establecida en el artículo 8, apartado 2, del Reglamento (CE) no 443/2009. La Comisión, sin embargo, no dispuso hasta mediados de abril de las series de datos completas de todos los Estados miembros, y esos datos fueron posteriormente objeto de una verificación provisional.
(5)
En los casos en que, tras la verificación inicial, se comprobó que algunos datos faltaban o eran manifiestamente incorrectos, la Comisión se puso en contacto con los Estados miembros de que se tratara y, siempre que contó con su aprobación, adaptó o completó esos datos. Cuando no pudo obtenerse el acuerdo de un Estado miembro, no se adaptaron los datos provisionales correspondientes.
(6)
El 29 de junio de 2011, la Comisión publicó los datos provisionales, de acuerdo con el artículo 8, apartado 4, del Reglamento (CE) no 443/2009, y notificó a 89 fabricantes los cálculos provisionales de sus emisiones medias específicas de 2010 y sus objetivos de emisiones específicas. Se pidió a los fabricantes que comprobaran esos datos y que notificaran a la Comisión cualquier error observado en un plazo de tres meses a partir de la notificación, de acuerdo con el artículo 8, apartado 5, párrafo primero, de ese Reglamento.
(7)
El 12 de agosto se publicaron en el sitio web de la Comisión unas directrices para la notificación de errores en los datos sobre las emisiones de CO2 de los vehículos. Esas directrices incluyen un modelo para la notificación e indican la información que deben comunicar los fabricantes para que la Comisión tenga en cuenta esos errores.
(8)
Quince fabricantes notificaron errores en el plazo establecido de tres meses. Un fabricante presentó una notificación completa después de que expirara la fecha límite. Siete de esos quince fabricantes presentaron notificaciones con información detallada sobre los errores y justificaron las correcciones propuestas. Los ocho fabricantes restantes presentaron notificaciones resumidas que solo se atenían en parte a las recomendaciones de la Comisión sobre el formato y contenido de las notificaciones. Además de esos fabricantes que notificaron errores, ocho informaron a la Comisión de que las series de datos contenían errores, pero sin más detalles ni pruebas en cuanto al tipo o motivo de los mismos.
(9)
Los datos y los cálculos provisionales de las emisiones medias específicas y de los objetivos de emisiones específicas de los setenta y tres fabricantes que no notificaron errores en las series de datos o que solo comunicaron a la Comisión errores sin presentar las pruebas necesarias deben confirmarse sin ajustes.
(10)
Si los fabricantes proporcionan la información y los justificantes necesarios para demostrar que hay errores en las series de datos, la Comisión debe tener en cuenta esas notificaciones y, si procede, modificar los cálculos provisionales de los objetivos y las emisiones medias específicas.
(11)
Las autoridades encargadas de las matriculaciones en los Estados miembros son las únicas responsables del número de matriculaciones que se comunica a la Comisión. Los datos sobre las ventas de los fabricantes no reflejan necesariamente con exactitud el número de matriculaciones en un Estado miembro dado durante un período de tiempo determinado y, por esa razón, no es posible tener en cuenta los errores en el número de matriculaciones para calcular las emisiones medias específicas. Por consiguiente, solo deben tomarse en consideración los errores relacionados con el contenido de las series de datos sobre los vehículos matriculados. En algunos casos, sin embargo, los fabricantes han comunicado que las matriculaciones deben atribuirse a otro fabricante. Esas reasignaciones deben reflejarse en las series de datos definitivas confirmadas.
(12)
Las notificaciones completas ponen de manifiesto que los fabricantes han podido determinar que una parte de las series de datos es correcta y han propuesto correcciones para las partes que podían verificarse. Entre el 4 % y el 15 % de las series de datos se refieren, sin embargo, a matriculaciones de vehículos no identificables, cuya masa o emisiones de CO2 no pueden ser verificadas por el fabricante. Eso se debe, generalmente, a que el fabricante no dispone de la información necesaria para poder identificar los vehículos, en concreto el código de identificación compuesto por el tipo, variante y versión. En un pequeño número de casos, las matriculaciones podían atribuirse a los fabricantes, pero no se disponía de algunos datos clave, como los relativos a la masa y a las emisiones de CO2.
(13)
La Comisión ha verificado las correcciones propuestas por los fabricantes, así como los justificantes correspondientes. Si se modifican datos, bien introduciendo un valor que faltaba, bien sustituyendo un valor incorrecto en el caso de matriculaciones que el fabricante puede verificar, y si los valores corregidos corresponden a valores obtenidos de fuentes de datos de referencia como, por ejemplo, los documentos de homologación, esas correcciones están justificadas. No obstante, si un fabricante notifica errores pero no propone correcciones, a pesar de que esos errores podían haberse verificado y corregido, y no demuestra de forma suficiente la imposibilidad de realizar esas correcciones en el período de verificación de tres meses, esos errores no deben tenerse en cuenta en el cálculo final.
(14)
En el caso de las matriculaciones que pueden atribuirse a los fabricantes, pero que estos no han verificado, deben utilizarse también los valores correspondientes a la masa y a las emisiones de CO2 indicados en esas matriculaciones para calcular las emisiones medias específicas y los objetivos de emisiones específicas de CO2. No obstante, hay que tener en cuenta el hecho de que los fabricantes no pueden verificar esos valores ni garantizar que su inclusión no va a repercutir negativamente en los valores finales determinados respecto a los fabricantes considerados. Debe aplicarse, por tanto, a ese cálculo un margen de error que refleje la situación específica del fabricante, descrita y justificada en la notificación de errores. En concreto, debe calcularse un margen de error en relación con las emisiones medias específicas y la masa media, ya que esos dos parámetros determinan la distancia que separa a cada fabricante de su objetivo de emisiones específicas.
(15)
El margen de error debe calcularse como la diferencia existente entre las distancias respecto a los objetivos de emisiones específicas expresadas en emisiones medias y los objetivos de emisiones específicas calculados teniendo y no teniendo en cuenta las matriculaciones que los fabricantes no pueden verificar. Independientemente de que la diferencia sea positiva o negativa, el margen de error debe reducir siempre la distancia que separa al fabricante de su objetivo.
(16)
Las matriculaciones en las que no se indican los valores relativos a la masa o a las emisiones de CO2 ni el código de identificación no deben tenerse en cuenta para el cálculo final de las emisiones medias.
(17)
Como el ejercicio de verificación de datos de 2010 es el primero que se lleva a cabo al amparo del Reglamento (CE) no 443/2009, conviene considerar también, con carácter excepcional, las notificaciones que no incluyan toda la información exigida por la Comisión para tener plenamente en cuenta los errores. Los márgenes de error que deben aplicarse a los cálculos finales a que se refieren esas notificaciones deben calcularse, sin embargo, basándose en la propia evaluación de la Comisión sobre el número de matriculaciones que esos fabricantes no pueden verificar. Para la confirmación de los datos de 2010, procede tener en cuenta también, con carácter excepcional, los errores notificados poco tiempo después de la expiración de la fecha límite.
(18)
Deben confirmarse en consecuencia las emisiones medias específicas de CO2 de los turismos nuevos matriculados en 2010, los objetivos de emisiones específicas y la diferencia entre ambos valores.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Se confirman, respecto a cada fabricante de turismos y respecto a cada agrupación de fabricantes en relación con el año natural de 2010, los valores siguientes, especificados en el anexo:
a)
el objetivo de emisiones específicas;
b)
las emisiones medias específicas de CO2, ajustadas, si procede, teniendo en cuenta el margen de error correspondiente;
c)
la diferencia entre los valores a que se refieren las letras a) y b);
d)
las emisiones medias específicas de CO2 de todos los turismos nuevos;
e)
la masa media de todos los turismos nuevos en la Unión.
Artículo 2
La presente Decisión entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 20 de diciembre de 2011.