ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. března 2011,
kterým se mění rozhodnutí Komise 2010/221/EU týkající se schválení vnitrostátních opatření pro prevenci zavlečení nákazy ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar) do některých oblastí Irska a Spojeného království
(oznámeno pod číslem K(2011) 1825)
(Text s významem pro EHP)
(2011/187/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty akvakultury a o prevenci a tlumení některých nákaz vodních živočichů (1), a zejména na čl. 43 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Komise 2010/221/EU ze dne 15. dubna 2010, kterým se schvalují vnitrostátní opatření pro omezení dopadu některých nákaz živočichů pocházejících z akvakultury a volně žijících vodních živočichů podle článku 43 směrnice Rady 2006/88/ES (2) umožňuje některým členským státům uplatnit omezení pro uvádění na trh a dovoz zásilek uvedených živočichů za účelem prevence zavlečení určitých nákaz na jejich území, za předpokladu, že buď prokázaly, že jejich území nebo určité vymezené části jejich území jsou prosty dotčených nákaz, nebo zavedly program eradikace, aby status území prostého nákazy získaly.
(2)
Od roku 2008 došlo ke zvýšenému úhynu ústřic obrovských (Crassostrea gigas) v několika oblastech v Irsku, Francii a Spojeném království. Epizootologická šetření provedená v roce 2009 naznačují, že zásadní roli ve zvýšení úhynu hrál nově popsaný kmen ostreid herpesviru-1 (OsHV-1), a sice OsHV-1 μνar.
(3)
S cílem zabránit dalšímu šíření nákazy OsHV-1 μνar bylo přijato nařízení Komise (EU) č. 175/2010 ze dne 2. března 2010, kterým se provádí směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o opatření pro omezení zvýšeného úhynu ústřic druhu Crassostrea gigas v souvislosti se zjištěním nákazy Ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar) (3). To zavedlo opatření pro omezení šíření uvedené nákazy a je použitelné do 30. dubna 2011.
(4)
Dne 27. října 2010 přijal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) vědecké stanovisko k případům zvýšeného úhynu ústřic obrovských, Crassostrea gigas (4) (dále jen „stanovisko EFSA“). EFSA v tomto stanovisku došel k závěru, že OsHV-1, a to jak referenční kmen, tak i nová varianta μ (μνar) tohoto herpesviru postihujícího ústřice souvisí s vysokým stupněm úmrtnosti larev a nedospělých jedinců ústřic obrovských a že tyto dostupné důkazy naznačují, že nákaza OsHV-1 je nutnou příčinou, ale sama o sobě nemusí být dostačující, protože důležitou roli hrají zřejmě i další faktory. EFSA ve svém stanovisku dále dospěl k závěru, že OsHV-1 μνar byl nejspíše dominantním kmenem viru v období výskytu ohnisek zvýšené úmrtnosti (2008-2010), ačkoli není jasné, zda se jednalo o důsledek zvýšené virulence nebo jiných epizootologických faktorů.
(5)
Irsko, Španělsko, Holandsko a Spojené království zavedly v roce 2010 programy zaměřené na včasné zjištění viru OsHV-1 μνar a uplatnily příslušná omezení přesunu stanovená v nařízení (EU) č. 175/2010. Z výsledků získaných z dozoru prováděného uvedenými členskými státy v rámci příslušných programů vyplývá, že některé části Unie jsou prosty nákazy OsHV-1 μνar.
(6)
Irsko a Spojené království předložily Komisi ke schválení programy pro dozor podle směrnice 2006/88/ES (dále jen „programy pro dozor“). Cílem těchto programů pro dozor je dokázat, že oblasti, v nichž OsHV-1 μνar nebyl zjištěn, jsou prosty výskytu tohoto viru, a zabránit jeho zavlečení do těchto oblastí.
(7)
V rámci uvedených programů pro dozor Irsko a Spojené království uplatní základní opatření pro zajištění biologické bezpečnosti proti viru OsHV-1 μνar, jež jsou rovnocenná opatřením stanoveným ve směrnici 2006/88/ES, a cílený dozor. Dále uplatní omezení přesunů ústřic obrovských do všech oblastí, na něž se vztahují programy pro dozor.
(8)
Omezení přesunů stanovená v programech pro dozor by se vztahovala pouze na ústřice obrovské určené pro využití při chovu a pro sádkovací oblasti, střediska pro odesílání, střediska pro čištění nebo podobná zařízení, jež nejsou vybavena systémy čištění odpadních vod, které snižují riziko přenosu nákazy do přírodních vod na přijatelnou úroveň.
(9)
Ze závěrů stanoviska EFSA a z epizootologických údajů pro rok 2010 vyplývá, že rozšíření viru OsHV-1 μνar do oblastí prostých tohoto viru pravděpodobně způsobí nárůst úmrtnosti a následně velké ztráty pro průmysl ústřice obrovské.
(10)
Je tudíž vhodné uplatnit omezení přesunů ústřic obrovských do oblastí, na které se vztahují programy pro dozor s cílem zabránit zavlečení nákazy OsHV-1 μνar do těchto oblastí. Z důvodu přehlednosti a zjednodušení právních předpisů Unie se příslušné požadavky na uvádění na trh zahrnou do nařízení Komise (ES) č. 1251/2008 ze dne 12. prosince 2008, kterým se provádí směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o podmínky a požadavky na osvědčení pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh a pro jejich dovoz do Společenství, a kterým se stanoví seznam druhů přenašečů (5).
(11)
Uvedené programy pro dozor by proto měly být schváleny.
(12)
Vzhledem k tomu, že OsHV-1 μνar je nově se objevující nákaza, kolem níž existuje stále mnoho nejasností, měla by omezení přesunů stanovená v programech pro dozor schválených tímto rozhodnutím být v přiměřené době znovu posouzena a jejich vhodnost a potřebnost by měly být znovu zhodnoceny. Proto by se požadavky pro uvádění na trh stanovené v tomto rozhodnutí měly uplatňovat pouze po omezenou dobu. Kromě toho by mělo Irsko a Spojené království posílat Komisi výroční zprávy o tom, jak omezení přesunů funguje, a o uskutečněném dozoru.
(13)
Jakékoliv podezření na výskyt nákazy OsHV-1 μνar v oblastech, na které se vztahují programy pro dozor by mělo být prošetřeno, přičemž v průběhu šetření by se měla uplatňovat určitá omezení přesunů uvedená ve směrnici 2006/88/ES za účelem ochrany dalších členských států se schválenými vnitrostátními opatřeními, která se týkají OsHV-1 μνar. Dále by za účelem usnadnění opětovného posouzení schválených vnitrostátních opatření mělo být jakékoliv následné potvrzení nákazy oznámeno Komisi a ostatním členským státům.
(14)
Rozhodnutí 2010/221/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2010/221/EU se mění takto:
1)
Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto rozhodnutím se schvalují vnitrostátní opatření členských států uvedených v přílohách I, II a III, jejichž účelem je omezení dopadu a šíření některých nákaz živočichů pocházejících z akvakultury a volně žijících vodních živočichů, přijatá v souladu s čl. 43 odst. 2 směrnice 2066/88/ES.“
2)
Vkládá se nový článek 3a, který zní:
„Článek 3a
Schválení vnitrostátních programů pro dozor nad ostreid herpesvirem 1 μνar (OsHV-1 μνar)
1. Schvalují se programy pro dozor nad ostreid herpesvirem 1 μνar (OsHV-1 μνar) přijaté členskými státy uvedenými v druhém sloupci tabulky v příloze III, pokud jde o území uvedená ve čtvrtém sloupci této tabulky (dále jen „programy pro dozor“).
2. V období do 30. dubna 2013 mohou členské státy uvedené v tabulce v příloze III požadovat, aby následující zásilky vstupující na území uvedená ve čtvrtém sloupci dané přílohy splňovaly tyto požadavky:
a)
zásilky ústřic obrovských určené pro využití při chovu a pro sádkovací oblasti musí splňovat požadavky pro uvádění na trh stanovené v článku 8a nařízení (ES) č. 1251/2008;
b)
zásilky ústřic obrovských musí splňovat požadavky pro uvádění na trh stanovené v článku 8b nařízení (ES) č. 1251/2008, jsou-li tyto zásilky před lidskou spotřebou určené pro střediska pro odesílání, pro střediska pro čištění nebo podobná zařízení, jež nejsou vybavena systémem čištění odpadních vod schváleným příslušným orgánem, který:
i)
ničí obalené viry nebo
ii)
snižuje riziko přenosu nákaz do přírodních vod na přijatelnou úroveň.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Podávání zpráv
1. Členské státy uvedené v příloze I a II předloží každoročně nejpozději do 30. dubna Komisi zprávu o schválených vnitrostátních opatřeních zmíněných v článcích 2 a 3.
2. Členské státy uvedené v příloze III předloží každoročně nejpozději do 31. prosince Komisi zprávu o schválených vnitrostátních opatřeních zmíněných v článku 3a.
3. Zprávy podle odstavce 1 a 2 musí obsahovat alespoň aktuální informace ohledně:
a)
závažných rizik pro zdravotní stav živočichů pocházejících z akvakultury nebo volně žijících vodních živočichů, která představují nákazy, na které se vztahují příslušná vnitrostátní opatření, a rovněž ohledně vhodnosti a nezbytnosti takových opatření;
b)
vnitrostátních opatření přijatých za účelem zachování statusu území prostého nákazy, včetně jakýchkoli provedených vyšetření; pro poskytnutí informací týkajících se takových vyšetření musí být použit vzorový formulář uvedený v příloze VI rozhodnutí Komise 2009/177/ES (6);
c)
vývoje programu eradikace nebo programů pro dozor včetně jakýchkoli provedených vyšetření; pro poskytnutí informací týkajících se takových vyšetření musí být použit vzorový formulář uvedený v příloze VI rozhodnutí 2009/177/ES.
4)
Vkládá se nový článek 5a, který zní:
„Článek 5a
Podezření na přítomnost ostreid herpesviru 1 μνar (OsHV-1 μνar) a jeho zjištění na územích, kde jsou uplatňovány programy pro dozor
1. Pokud má některý z členských států uvedených v příloze III podezření na výskyt nákazy OsHV-1 μνar na území uvedeném ve čtvrtém sloupci dané přílohy, přijme příslušný členský stát opatření, která jsou alespoň rovnocenná opatřením stanoveným v článku 28, čl. 29 odst. 2, 3 a 4 a článku 30 směrnice 2006/88/ES.
2. Pokud se epizootologickým šetřením prokáže nákaza OsHV-1 μνar v oblastech zmíněných v odstavci 1, uvědomí dotčený členský stát Komisi a ostatní členské státy o této skutečnosti a o opatřeních, která přijal za účelem zastavení této nákazy.“
5)
Doplňuje se nová příloha III, jejíž znění je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. května 2011.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 24. března 2011.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 24 de marzo de 2011
por la que se modifica la Decisión 2010/221/UE en cuanto a la aprobación de medidas nacionales para impedir la introducción del herpesvirus de los ostreidos tipo 1 μνar (OsHV-1 μνar) en determinadas zonas de Irlanda y el Reino Unido
[notificada con el número C(2011) 1825]
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2011/187/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2006/88/CE del Consejo, de 24 de octubre de 2006, relativa a los requisitos zoosanitarios de los animales y de los productos de la acuicultura, y a la prevención y el control de determinadas enfermedades de los animales acuáticos (1), y, en particular, su artículo 43, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Decisión 2010/221/UE de la Comisión, de 15 de abril de 2010, por la que se aprueban medidas nacionales para limitar el impacto de determinadas enfermedades de los animales de la acuicultura y de los animales acuáticos silvestres de conformidad con el artículo 43 de la Directiva 2006/88/CE (2), permite a algunos Estados miembros aplicar restricciones de comercialización e importación a partidas de esos animales para impedir la introducción en su territorio de determinadas enfermedades, a condición de que, o bien hayan demostrado que su territorio, o ciertas zonas demarcadas del mismo, están libres de las enfermedades en cuestión, o bien hayan establecido un programa de erradicación para conseguir que lo estén.
(2)
Desde 2008, la mortalidad de los ostiones (Crassostrea gigas) ha aumentado en varias zonas de Irlanda, Francia y el Reino Unido. Según las investigaciones epidemiológicas emprendidas en 2009, en ese aumento de la mortalidad ha desempeñado un papel importante una cepa recientemente descrita del herpesvirus de los ostreidos tipo 1 (OsHV-1), a saber, la cepa OsHV-1 μνar.
(3)
El Reglamento (UE) no 175/2010 de la Comisión, de 2 de marzo de 2010, por el que se aplica la Directiva 2006/88/CE del Consejo en lo referente a las medidas de lucha contra el aumento de la mortalidad de los ostiones de la especie Crassostrea gigas en relación con la detección del herpesvirus de los ostreidos tipo 1 μνar (OsHV-1 μνar) (3), se adoptó con el fin de impedir que la cepa OsHV-1 μνar siguiera propagándose. Dicho Reglamento introdujo medidas para combatir la propagación de la enfermedad y es aplicable hasta el 30 de abril de 2011.
(4)
El 27 de octubre de 2010, la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA) adoptó un dictamen científico sobre el aumento de la mortalidad de los ostiones Crassostrea gigas (4) («el dictamen de la EFSA»). En ese dictamen, la EFSA llegaba a la conclusión de que tanto la cepa de referencia como la nueva variante μ (μνar) del herpesvirus de la ostra OsHV-1 estaban asociadas con unos elevados niveles de mortalidad de las semillas y juveniles de ostiones y de que las pruebas disponibles sugerían que la infección con la cepa OsHV-1 era una causa necesaria, pero quizá no suficiente por sí sola, pues había otros factores que parecían importantes. En su dictamen, la EFSA concluía además que la cepa OsHV-1 μνar parece ser la cepa vírica predominante en los brotes mortales que aumentaron en el período 2008-2010, si bien no está claro si ello se debe a un aumento de la virulencia o a otros factores epidemiológicos.
(5)
En 2010, Irlanda, España, los Países Bajos y el Reino Unido establecieron programas de detección precoz de la cepa OsHV-1 μνar y aplicaron las pertinentes restricciones de los desplazamientos dispuestas por el Reglamento (UE) no 175/2010. Los resultados de la vigilancia realizada por los Estados miembros citados en el marco de esos programas sugieren que hay partes de la Unión que no están afectadas por la cepa OsHV-1 μνar.
(6)
Irlanda y el Reino Unido han presentado a la Comisión programas de vigilancia para su aprobación de acuerdo con la Directiva 2006/88/CE («los programas de vigilancia»). Tales programas tienen como objetivo demostrar que las zonas donde no se ha detectado la cepa OsHV-1 μνar están libres del virus e impedir su introducción en esas zonas.
(7)
Con arreglo a los programas de vigilancia, Irlanda y el Reino Unido aplicarían contra la cepa OsHV-1 μνar medidas básicas de bioseguridad que son equivalentes a las establecidas en la Directiva 2006/88/CE y efectuarían una vigilancia específica. Además, restringirían los desplazamientos de ostiones a las zonas incluidas en tales programas.
(8)
Las restricciones de los desplazamientos indicadas en los programas de vigilancia se limitarían a los ostiones destinados a zonas de cría y reinstalación y a centros de expedición, centros de depuración o empresas similares que no estén equipados con sistemas de tratamiento de efluentes que reduzcan, hasta un nivel aceptable, el riesgo de transmitir enfermedades a las aguas naturales.
(9)
Las conclusiones del dictamen de la EFSA y los datos epidemiológicos de 2010 hacen pensar que la propagación de la cepa OsHV-1 μνar a zonas libres del virus puede causar un aumento de la mortalidad de los ostiones, con las consiguientes pérdidas para el sector.
(10)
En consecuencia, conviene aplicar restricciones a los desplazamientos de ostiones a zonas incluidas en los programas de vigilancia, a fin de impedir que se introduzca en ellas la cepa OsHV-1 μνar. En aras de la claridad y la simplificación de la legislación de la Unión, los correspondientes requisitos de comercialización deben incluirse en el Reglamento (CE) no 1251/2008 de la Comisión, de 12 de diciembre de 2008, por el que se aplica la Directiva 2006/88/CE del Consejo en lo referente a las condiciones y los requisitos de certificación para la comercialización y la importación en la Comunidad de animales de la acuicultura y productos derivados y se establece una lista de especies portadoras (5).
(11)
Por tanto, procede aprobar los programas de vigilancia.
(12)
Puesto que la cepa OsHV-1 μνar representa una enfermedad emergente con respecto a la cual todavía quedan muchos interrogantes, conviene, a su debido tiempo, volver a evaluar las restricciones de los desplazamientos incluidas en los programas de vigilancia aprobados por la presente Decisión y comprobar si siguen siendo apropiadas y necesarias. Así pues, los requisitos de comercialización establecidos en la presente Decisión deben aplicarse solo durante un período limitado. Además, Irlanda y el Reino Unido deben enviar a la Comisión informes anuales sobre el funcionamiento de las restricciones de los desplazamientos y de la vigilancia llevada a cabo.
(13)
Debe investigarse toda sospecha de presencia de la cepa OsHV-1 μνar en zonas incluidas en los programas de vigilancia y, durante esa investigación, conviene aplicar determinadas restricciones de los desplazamientos conforme a la Directiva 2006/88/CE, a fin de proteger a otros Estados miembros que cuentan con medidas nacionales aprobadas en relación con dicha cepa. Por otro lado, con el fin de facilitar la reevaluación de las medidas nacionales aprobadas, debe notificarse a la Comisión y a los demás Estados miembros toda confirmación posterior de la presencia de la enfermedad.
(14)
Procede, por tanto, modificar la Decisión 2010/221/UE en consecuencia.
(15)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La Decisión 2010/221/UE queda modificada como sigue:
1)
El artículo 1 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 1
Objeto y ámbito de aplicación
La presente Decisión aprueba las medidas nacionales de los Estados miembros enumerados en sus anexos I, II y III para limitar el impacto y la propagación de determinadas enfermedades de los animales de la acuicultura y de los animales acuáticos silvestres de conformidad con el artículo 43, apartado 2, de la Directiva 2006/88/CE.».
2)
Se inserta el artículo 3 bis siguiente:
«Artículo 3 bis
Aprobación de programas de vigilancia nacionales relativos al herpesvirus de los ostreidos tipo 1 μνar (OsHV-1 μνar)
1. Quedan aprobados los programas de vigilancia relativos al herpesvirus de los ostreidos tipo 1 μνar (OsHV-1 μνar) adoptados por los Estados miembros enumerados en la segunda columna del cuadro del anexo III, en relación con las zonas que figuran en la cuarta columna del mismo («los programas de vigilancia»).
2. Hasta el 30 de abril de 2013, los Estados miembros enumerados en el cuadro del anexo III podrán exigir que las siguientes partidas introducidas en una zona que figure en la cuarta columna de dicho anexo cumplan los requisitos que siguen:
a)
las partidas de ostiones destinadas a zonas de cría y reinstalación deben cumplir los requisitos de comercialización establecidos en el artículo 8 bis del Reglamento (CE) no 1251/2008;
b)
las partidas de ostiones deben cumplir los requisitos de comercialización establecidos en el artículo 8 ter del Reglamento (CE) no 1251/2008 si están destinadas, antes del consumo humano, a centros de expedición, centros de depuración o empresas similares que no estén equipados con un sistema de tratamiento de efluentes, validado por la autoridad competente, que:
i)
inactive los virus con envoltura, o
ii)
reduzca a un nivel aceptable el riesgo de transmisión de enfermedades a las aguas naturales.».
3)
El artículo 4 se sustituye por el texto siguiente:
«Artículo 4
Elaboración de informes
1. A más tardar, el 30 de abril de cada año, los Estados miembros enumerados en los anexos I y II presentarán a la Comisión un informe sobre las medidas nacionales aprobadas a las que se hace referencia en los artículos 2 y 3.
2. A más tardar, el 31 de diciembre de cada año, los Estados miembros enumerados en el anexo III presentarán a la Comisión un informe sobre las medidas nacionales aprobadas a las que se hace referencia en el artículo 3 bis.
3. Los informes contemplados en los apartados 1 y 2 incluirán como mínimo información actualizada sobre:
a)
los riesgos importantes para la situación zoosanitaria de los animales de la acuicultura o los animales acuáticos silvestres que entrañen las enfermedades con respecto a las cuales se aplican las medidas nacionales, así como la necesidad y conveniencia de dichas medidas;
b)
las medidas nacionales que se hayan tomado para mantener el estatus de libre de enfermedad, incluidas todas las pruebas que se hayan efectuado; la información relativa a estas pruebas deberá facilitarse utilizando el modelo de formulario que figura en el anexo VI de la Decisión 2009/177/CE de la Comisión (6);
c)
la evolución del programa de erradicación o de vigilancia, incluidas todas las pruebas que se hayan efectuado; la información relativa a estas pruebas deberá facilitarse utilizando el modelo de formulario que figura en el anexo VI de la Decisión 2009/177/CE.
4)
Se inserta el artículo 5 bis siguiente:
«Artículo 5 bis
Sospecha y detección del herpesvirus de los ostreidos tipo 1 μνar (OsHV-1 μνar) en zonas con programas de vigilancia
1. Cuando un Estado miembro enumerado en el anexo III sospeche la presencia de la cepa OsHV-1 μνar en una zona que figure en la cuarta columna de dicho anexo, tomará medidas como mínimo equivalentes a las establecidas en el artículo 28, el artículo 29, apartados 2, 3 y 4, y el artículo 30 de la Directiva 2006/88/CE.
2. Cuando la investigación epizoótica confirme la detección de la cepa OsHV-1 μνar en las zonas a las que se hace referencia en el apartado 1, el Estado miembro afectado informará de ello y de toda medida adoptada para contener la enfermedad a la Comisión y a los demás Estados miembros.».
5)
Se añade un nuevo anexo III, cuyo texto figura en el anexo de la presente Decisión.
Artículo 2
La presente Decisión será aplicable a partir del 1 de mayo de 2011.
Artículo 3
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 24 de marzo de 2011.