NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1178/2010
ze dne 13. prosince 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví vajec
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1) , a zejména na čl. 161 odst. 3, článek 170 a čl. 192 odst. 2 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 596/2004 ze dne 30. března 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví vajec (2) bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Je třeba stanovit zvláštní prováděcí pravidla k režimu vývozních licencí v odvětví vajec, která by měla zejména vymezit způsoby podávání žádostí a údaje, které musí být uvedeny v žádostech a licencích, kromě ustanovení, která obsahují pravidla obsažená v nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (4).
(3)
S ohledem na zajištění účinné správy režimu vývozních licencí je třeba stanovit výši jistoty pro vývozní licence v rámci daného režimu. S ohledem na nebezpečí spekulací spojenému s tímto režimem v odvětví vajec by vývozní licence neměly být převoditelné a měly by být přesně stanoveny podmínky přístupu hospodářských subjektů k uvedenému režimu.
(4)
Článek 169 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání a týkajících se objemu vývozu je zajištěno prostřednictvím vývozních licencí. Je proto nezbytné stanovit podrobný plán pro podávání žádostí a vydávání licencí.
(5)
Kromě toho je vhodné, aby rozhodnutí týkající se žádostí o vydání vývozní licence nebyla oznamována dříve, než uplyne určitá doba nutná pro posouzení žádostí. Tato doba musí Komisi umožnit, aby vyhodnotila požadovaná množství, jakož i související výdaje, a aby případně přijala zvláštní opatření použitelná zejména na žádosti, které dosud nejsou vyřízeny. V zájmu hospodářských subjektů je třeba umožnit, aby po stanovení koeficientu pro přijetí mohla být žádost o licenci vzata zpět.
(6)
Komise by měla mít přesné údaje o podaných žádostech o licence a o využití vydaných licencí, aby režim licencí mohla řídit. V zájmu účinné správy by členské státy měly používat informační systémy v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 ze dne 31. srpna 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro předávání informací a dokumentů členskými státy Komisi v rámci provádění společné organizace trhů, režimu přímých plateb, propagace zemědělských produktů a režimů platných pro nejvzdálenější regiony a menší ostrovy v Egejském moři (5).
(7)
V případě žádostí týkajících se množství do 25 tun včetně by vývozní licence měly být vydávány okamžitě, pokud o to hospodářský subjekt požádá. Tyto licence by však měly být omezeny na krátkodobé obchodní transakce, aby se zabránilo obcházení mechanismu stanoveného v tomto nařízení.
(8)
S cílem zajistit přesné sledování vyvážených množství je nezbytné stanovit výjimku z pravidel o přípustných odchylkách stanovených nařízením (ES) č. 376/2008.
(9)
Čl. 167 odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že u násadových vajec může být vývozní náhrada poskytována na základě vývozní licence vydané ex post. Proto je třeba stanovit prováděcí pravidla k takovému režimu, který by zároveň zajistil účinnou kontrolu dodržování závazků vyplývajících z dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání. U licencí, o jejichž vydání bylo požádáno až po vývozu, však není nutné vyžadovat složení jistoty.
(10)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Při vývozu produktů z odvětví vajec, u nichž se žádá o vývozní náhradu, s výjimkou násadových vajec kódů KN 0407 00 11 a 0407 00 19, je nutné předložit vývozní licenci se stanovením náhrady předem podle článků 2 až 8.
Článek 2
1. Vývozní licence jsou platné 90 dní ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008.
2. V žádostech o licence a v licencích je v kolonce 15 uveden popis produktu a v kolonce 16 12 místný kód produktu podle nomenklatury zemědělských produktů pro vývozní náhrady.
3. Kategorie produktů uvedené v čl. 13 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 376/2008, jakož i výše jistoty u vývozních licencí jsou uvedeny v příloze I.
4. V žádostech o licence a v licencích je v kolonce 20 uveden minimálně jeden z údajů uvedených v příloze II.
Článek 3
1. Žádosti o vývozní licence se podávají u příslušných orgánů každý týden od pondělí do pátku.
2. Žadatelem o vývozní licenci je fyzická nebo právnická osoba, která může při podání žádosti příslušným orgánům členských států uspokojivě doložit, že vykonává obchodní činnost v odvětví vajec již minimálně dvanáct měsíců. Žádosti však nemohou podávat maloobchodní prodejny nebo restaurace, které prodávají své produkty konečnému spotřebiteli.
3. Vývozní licence se vydávají ve středu následující po termínu uvedeném v odstavci 1, za předpokladu, že Komise mezitím nepřijala žádná zvláštní opatření uvedená v odstavci 4.
4. Jestliže by vydání vývozních licencí vedlo nebo mohlo vést k překročení dostupných rozpočtových částek nebo k vyčerpání maximálních množství, která mohou být vyvezena s náhradou během daného období s ohledem na limity stanovené v článku 169 nařízení (ES) č. 1234/2007, nebo by vydání vývozních licencí neumožnilo zajistit kontinuitu vývozů během zbývající části dotyčného období, Komise může:
a)
stanovit jednotné procento přijetí požadovaných množství;
b)
zamítnout žádosti, pro něž vývozní licence dosud nebyly vydány;
c)
pozastavit podávání žádostí o vývozní licence, a to maximálně na dobu pěti pracovních dní s výhradou možnosti rozhodnout o pozastavení na delší období podle postupu uvedeného v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Žádosti o vývozní licence, které jsou podány během období pozastavení přijímání žádostí, nelze přijmout.
Opatření uvedená v prvním pododstavci lze přijímat nebo měnit podle kategorie produktů a podle místa určení.
5. Opatření uvedená v odstavci 4 lze přijmout v případě, kdy se žádosti o vývozní licence týkají množství, která překračují nebo by mohla překročit množství běžně vyvážené do konkrétního místa určení, a kdy vydání požadovaných licencí s sebou přináší riziko spekulací, narušení hospodářské soutěže mezi hospodářskými subjekty nebo narušení dotyčných obchodních výměn nebo vnitřního trhu.
6. Pokud dojde k zamítnutí nebo snížení požadovaného množství, jistota je neprodleně uvolněna, a to ve výši, která odpovídá zamítnutému množství.
7. Odchylně od odstavce 3, pokud je jednotná procentuální sazba pro přijetí stanovena na méně než 80 %, vydává se licence nejpozději jedenáctý pracovní den po zveřejnění dané procentuální výše v Úředním věstníku Evropské unie. Do deseti pracovních dní po zveřejnění může hospodářský subjekt:
-
buď vzít svou žádost zpět, v takovém případě je jistota neprodleně uvolněna,
-
nebo požádat o okamžité vydání licence, a v takovém případě ji příslušný orgán vydá neprodleně, nejdříve však v běžném dni pro vydávání licencí příslušného týdne.
8. Odchylně od odstavce 3 může Komise stanovit pro vydávání vývozních licencí jiný den než středu, není-li možné tento den dodržet.
Článek 4
1. Na žádost hospodářského subjektu nepodléhají žádosti o licence týkající se množství do 25 tun produktů zvláštním opatřením uvedeným v čl. 3 odst. 4 a požadované licence jsou vydány okamžitě.
V takových případech je bez ohledu na čl. 2 odst. 1 doba platnosti licencí omezena na pět pracovních dnů ode dne jejich skutečného vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 a v žádostech a licencích je v kolonce 20 uveden jeden z údajů uvedených v příloze III.
2. Komise může v případě nutnosti pozastavit použití tohoto článku.
Článek 5
Vývozní licence nejsou převoditelné.
Článek 6
1. Množství vyvezené v rámci přípustné odchylky stanovené v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 376/2008 nezakládá nárok na vyplacení náhrady.
2. V kolonce 22 licence se uveden alespoň jeden z údajů uvedených v příloze IV.
Článek 7
1. Členské státy sdělují Komisi každý pátek tyto informace:
a)
počet žádostí o vývozní licence podle článku 1, které byly podány v době od pondělí do pátku téhož týdne, a uvedou, zda se na tyto licence vztahuje článek 4 či nikoliv;
b)
množství, pro které byly vývozní licence vydány předchozí středu s výjimkou licencí vydaných okamžitě podle článku 4;
c)
množství, pro které byly žádosti o vývozní licence v průběhu předchozího týdne vzaty zpět podle čl. 3 odst. 7.
2. Oznámení o žádostech uvedených v odst. 1 písm. a) musí obsahovat:
a)
hmotnostní množství produktu pro každou kategorii uvedenou v čl. 2 odst. 3;
b)
rozdělení množství produktu podle místa určení u každé kategorie v případě, že se sazba náhrady liší podle místa určení;
c)
použitelnou sazbu náhrady;
d)
celkovou výši náhrady stanovenou předem v eurech podle jednotlivých kategorií produktů.
3. Členské státy oznámí Komisi jednou za měsíc po skončení platnosti vývozních licencí, kolik vývozních licencí nebylo využito.
Článek 8
1. Při vyřizování celních formalit při vývozu násadových vajec kódů KN 0407 00 11 a 0407 00 19 učiní hospodářské subjekty prohlášení, že zamýšlejí požádat o vývozní náhradu.
2. Hospodářské subjekty podají u příslušných orgánů nejpozději dva pracovní dny po vývozu žádost o vývozní licenci ex-post pro vyvezená násadová vejce. V žádosti o licenci a v licenci je v kolonce 20 uveden výraz ex-post, dále celní úřad, kde byly celní formality vyřízeny, jakož i den vývozu ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (6).
Odchylně od čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 se nepožaduje složení jistoty.
3. Členské státy oznámí Komisi každý pátek údaje za probíhající týden o počtu požadovaných vývozních licencí ex-post, včetně oznámení „žádné“. Oznámení případně musí obsahovat údaje podle čl. 7 odst. 2.
4. Vývozní licence ex-post se vydávají následující středu, pokud Komise po uskutečnění daného vývozu nepřijme žádná zvláštní opatření uvedená v čl. 3 odst. 4. V opačném případě se uvedená opatření vztahují na dovozy již uskutečněné.
Tato licence zakládá nárok na vyplacení náhrady počínaje dnem vývozu ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009.
5. Článek 23 nařízení (ES) č. 376/2008 se nepoužije na licence ex-post podle odstavců 1 až 4 tohoto článku.
Dotyčná osoba tyto licence předloží přímo orgánu pověřenému vyplácením vývozní náhrady. Tento orgán licenci zapíše do seznamu a orazítkuje.
Článek 9
Oznámení uvedená v tomto nařízení, včetně oznámení „žádné“, se provádějí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 10
Nařízení (ES) č. 596/2004 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VII.
Článek 11
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. prosince 2010.
REGLAMENTO (UE) No 1178/2010 DE LA COMISIÓN
de 13 de diciembre de 2010
por el que se establecen disposiciones de aplicación del régimen de certificados de exportación en el sector de los huevos
(texto codificado)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1234/2007 del Consejo, de 22 de octubre de 2007, por el que se crea una organización común de mercados agrícolas y se establecen disposiciones específicas para determinados productos agrícolas (Reglamento único para las OCM) (1), y, en particular, su artículo 161, apartado 3, su artículo 170 y su artículo 192, apartado 2, en relación con su artículo 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 596/2004 de la Comisión, de 30 de marzo de 2004, por el que se establecen disposiciones de aplicación del régimen de certificados de exportación en el sector de los huevos (2), ha sido modificado en diversas ocasiones (3) y de forma sustancial. Conviene, en aras de una mayor racionalidad y claridad, proceder a la codificación de dicho Reglamento.
(2)
Procede establecer normas específicas de aplicación de dicho régimen para los certificados de exportación en el sector de los huevos y, más particularmente, disponer las normas de presentación de las solicitudes y los datos que deben figurar en las solicitudes y en los certificados, al mismo tiempo que se completa el Reglamento (CE) no 376/2008 de la Comisión, de 23 de abril de 2008, por el que se establecen disposiciones comunes de aplicación del régimen de certificados de importación, de exportación y de fijación anticipada para los productos agrícolas (texto codificado) (4).
(3)
Para garantizar una gestión eficaz del régimen de los certificados de exportación, procede fijar la cuantía de la garantía correspondiente a los certificados de exportación en el contexto de ese régimen. El riesgo de especulación inherente a este régimen en el sector de los huevos lleva a prever que los certificados de exportación no sean transmisibles y que la participación de los operadores en él esté supeditada al cumplimiento de requisitos precisos.
(4)
El artículo 169 del Reglamento (CE) no 1234/2007 prevé que el cumplimiento de las obligaciones derivadas de los acuerdos celebrados en el marco de las negociaciones comerciales de la Ronda Uruguay se debe garantizar, en lo que respecta al volumen de exportación, mediante los certificados de exportación. Por consiguiente, ha lugar a establecer un plan preciso para la presentación de las solicitudes y la expedición de los certificados.
(5)
Además, conviene que las decisiones sobre las solicitudes de certificados de exportación no se comuniquen hasta pasado un período de reflexión. Este período debe permitir que la Comisión pueda hacer un balance de las cantidades solicitadas y de los gastos que vayan a generar para, en su caso, prever medidas especiales que se apliquen a las solicitudes que estén tramitándose. En interés de los operadores, procede prever la posibilidad de retirar la solicitud de certificado una vez que se haya fijado el coeficiente de aceptación.
(6)
Para poder administrar este régimen, la Comisión debe disponer de datos precisos sobre las solicitudes de certificado presentadas y sobre la utilización de los certificados expedidos. En aras de la eficacia administrativa, los Estados miembros deben usar los sistemas de información con arreglo al Reglamento (CE) no 792/2009 de la Comisión, de 31 de agosto de 2009, que establece las disposiciones de aplicación de la notificación a la Comisión por los Estados miembros de la información y los documentos relacionados con la ejecución de la organización común de mercados, el régimen de pagos directos, la promoción de los productos agrícolas y los regímenes aplicables a las regiones ultraperiféricas y a las islas menores del Mar Egeo (5).
(7)
Es oportuno permitir que, a instancia del operador, se expidan de forma inmediata los certificados de exportación de las solicitudes que se refieran a cantidades iguales o inferiores a 25 toneladas. No obstante, conviene limitar dichos certificados a las operaciones comerciales a corto plazo a fin de que no se eluda la aplicación del sistema previsto en este Reglamento.
(8)
En aras de una gestión exacta de las cantidades que se vayan a exportar, es preciso establecer excepciones a las normas sobre la tolerancia previstas en el Reglamento (CE) no 376/2008.
(9)
El artículo 167, apartado 3 del Reglamento (CE) no 1234/2007 prevé que, en el caso de los huevos para incubar, la restitución por exportación puede concederse sobre la base de un certificado de exportación a posteriori. Por consiguiente, procede establecer las disposiciones de aplicación de ese régimen, que, además, deben hacer posible un control eficaz del cumplimiento de las obligaciones derivadas de los acuerdos celebrados en el marco de las negociaciones comerciales de la Ronda Uruguay. No obstante, no resulta necesario exigir una garantía para los certificados solicitados una vez efectuada la exportación.
(10)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de la organización común de mercados agrícolas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Todas las exportaciones de productos del sector de los huevos por las que se solicite una restitución a la exportación, exceptuando las de huevos para incubar de los códigos NC 0407 00 11 y 0407 00 19, estarán sujetas a la presentación de un certificado de exportación con fijación por anticipado de la restitución con arreglo a lo dispuesto en los artículos 2 a 8.
Artículo 2
1. Los certificados de exportación serán válidos por un período de 90 días a partir de su fecha de expedición efectiva en el sentido del artículo 22, apartado 2, del Reglamento (CE) no 376/2008.
2. Tanto en las solicitudes de certificado como en los certificados se indicará en la casilla 15 la denominación del producto y, en la casilla 16, el código de 12 cifras del mismo que figure en la nomenclatura de productos agrícolas para las restituciones a la exportación.
3. Las categorías de productos contempladas en el artículo 13, apartado 1, párrafo segundo, del Reglamento (CE) no 376/2008 y la cuantía de la garantía correspondiente a los certificados de exportación serán las que se indican en el anexo I.
4. En la casilla 20 de las solicitudes de certificado y de los certificados figurará al menos una de las menciones que figuran en el anexo II.
Artículo 3
1. Las solicitudes de certificados de exportación deberán presentarse a las autoridades competentes del lunes al viernes de cada semana.
2. El solicitante de un certificado de exportación deberá ser una persona física o jurídica que, en el momento de la presentación de la solicitud, pueda demostrar satisfactoriamente a las autoridades competentes del Estado miembro que lleva desde al menos 12 meses ejerciendo una actividad comercial en el sector de los huevos; no obstante, no podrán presentar solicitudes los minoristas ni los restauradores que vendan sus productos al consumidor final.
3. Los certificados de exportación se expedirán el miércoles siguiente al período indicado en el apartado 1, siempre y cuando la Comisión no adopte entretanto ninguna de las medidas especiales a que hace referencia el apartado 4.
4. Cuando la expedición de los certificados de exportación conduzca o pueda conducir a la superación de los importes presupuestarios disponibles o al agotamiento de las cantidades máximas que pueden exportarse con restitución durante el período considerado, habida cuenta de los límites contemplados en el artículo 169 del Reglamento (CE) no 1234/2007, o cuando la expedición de los certificados no permita garantizar la continuidad de las exportaciones durante el resto del período de que se trate, la Comisión podrá:
a)
fijar un porcentaje único de aceptación de las cantidades solicitadas;
b)
rechazar las solicitudes para las que aún no se hayan concedido certificados de exportación;
c)
suspender la presentación de solicitudes de certificados de exportación durante cinco días hábiles, como máximo, sin perjuicio de que pueda decidir un período de suspensión mayor con arreglo al procedimiento contemplado en el artículo 195, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1234/2007.
Las solicitudes de certificados de exportación presentadas durante el período de suspensión no serán admitidas.
Las medidas previstas en el párrafo primero podrán adoptarse o ajustarse por categoría de producto y por destino.
5. Las medidas contempladas en el apartado 4 podrán adoptarse cuando las solicitudes de certificados de exportación se refieran a cantidades que superen o puedan superar las cantidades normalmente comercializables en un destino y cuando la expedición de los certificados solicitados suponga un riesgo de especulación, distorsión de la competencia entre agentes económicos o perturbación de los intercambios correspondientes o del mercado interior.
6. En caso de que se denieguen o reduzcan las cantidades solicitadas, se liberará de inmediato la parte de la garantía que corresponda a la cantidad solicitada a la que se haya dado curso.
7. No obstante lo dispuesto en el apartado 3, en caso de que se fije un porcentaje único de aceptación inferior al 80 %, el certificado será expedido a más tardar el undécimo día hábil siguiente a la publicación de dicho porcentaje en el Diario Oficial de la Unión Europea. Durante los 10 días hábiles siguientes a esta publicación los operadores podrán:
-
bien retirar su solicitud, en cuyo caso la garantía será liberada inmediatamente,
-
bien solicitar la expedición inmediata del certificado, en cuyo caso el organismo competente lo expedirá inmediatamente, pero no antes del día normal de expedición de la semana en cuestión.
8. No obstante lo dispuesto en el apartado 3, la Comisión podrá fijar otro día distinto del miércoles para la expedición de los certificados de exportación, cuando resulte imposible respetar ese día.
Artículo 4
1. A petición del operador, las solicitudes de certificados para cantidades de producto inferiores o iguales a 25 toneladas no estarán sujetas a las posibles medidas específicas previstas en el artículo 3, apartado 4, y los certificados solicitados se expedirán de forma inmediata.
En ese caso, no obstante lo dispuesto en el artículo 2, apartado 1, el período de validez de los certificados estará limitado a cinco días hábiles a partir de la fecha de su expedición efectiva en el sentido del artículo 22, apartado 2, del Reglamento (CE) no 376/2008 y las solicitudes y certificados incluirán en su casilla 20 una de las menciones que figuran en el anexo III.
2. En caso necesario, la Comisión podrá suspender la aplicación del presente artículo.
Artículo 5
Los certificados de exportación no serán transmisibles.
Artículo 6
1. Las cantidades exportadas dentro del margen de tolerancia contemplada en el artículo 7, apartado 4, del Reglamento (CE) no 376/2008 no darán derecho al pago de la restitución.
2. En la casilla 22 del certificado se hará constar al menos una de las menciones que figuran en el anexo IV.
Artículo 7
1. Todos los viernes, a partir de las 13.00 horas, los Estados miembros comunicarán por fax a la Comisión en relación con el período precedente:
a)
las solicitudes de certificados de exportación mencionados en el artículo 1 que se hayan presentado del lunes al viernes de la semana en curso, indicando si entran o no en el ámbito de aplicación del artículo 4;
b)
las cantidades para las que se hayan expedido certificados de exportación el miércoles precedente, salvo las correspondientes a los certificados expedidos de forma inmediata en virtud de lo dispuesto en el artículo 4;
c)
las cantidades para las que se haya procedido a la retirada de solicitudes de exportación, en el supuesto contemplado en artículo 3, apartado 7, a lo largo de la semana precedente.
2. La comunicación de las solicitudes contempladas en el apartado 1, letra a), precisará:
a)
la cantidad, en peso del producto, de cada una de las categorías a que se refiere el artículo 2, apartado 3;
b)
el desglose por destinos de la cantidad de cada categoría, en caso de que el porcentaje de restitución sea diferente según el destino;
c)
el porcentaje de restitución aplicable;
d)
el importe total de la restitución, en euros, fijado por anticipado para cada categoría.
3. Los Estados miembros comunicarán mensualmente a la Comisión, después de la expiración del plazo de validez de los certificados, la cantidad no utilizada de certificados de exportación.
Artículo 8
1. En lo que se refiere a los huevos para incubar de los códigos NC 0407 00 11 y 0407 00 19, los operadores declararán al efectuar los trámites aduaneros de exportación que tienen la intención de solicitar la restitución a la exportación.
2. Los operadores presentarán ante las autoridades competentes, a más tardar dos días laborables después de la exportación, la solicitud de certificados de exportación a posteriori para los huevos para incubar exportados. En la casilla 20 de la solicitud de certificado y del certificado se hará constar la indicación «a posteriori», el despacho de aduana en el que se hayan efectuado los trámites aduaneros y el día de exportación a tenor del artículo 5, apartado 1, del Reglamento (CE) no 612/2009 (6).
No obstante lo dispuesto en el artículo 14, apartado 2, del Reglamento (CE) no 376/2008, no se exigirá garantía alguna.
3. Todos los viernes, los Estados miembros notificarán a la Comisión el número de certificados de exportación a posteriori solicitados durante la semana en curso, incluidas las notificaciones en las que se indique «nada». Las notificaciones especificarán, en su caso, los pormenores contemplados en el artículo 7, apartado 2.
4. Los certificados de exportación a posteriori se expedirán el miércoles siguiente, siempre y cuando la Comisión no haya adoptado ninguna de las medidas especiales a que se refiere el artículo 3, apartado 4, desde el momento en que se efectuó la exportación. En caso contrario, las exportaciones ya efectuadas estarán sujetas a tales medidas.
Este certificado dará derecho al pago de la restitución aplicable el día de la exportación, a tenor del artículo 5, apartado 1, del Reglamento (CE) no 612/2009.
5. El artículo 23 del Reglamento (CE) no 376/2008 no se aplicará a los certificados a posteriori contemplados en los apartados 1 a 4 del presente artículo.
El interesado presentará directamente estos certificados al organismo encargado del pago de la restitución a la exportación. Dicho organismo imputará y visará el certificado.
Artículo 9
Las notificaciones contempladas en el presente Reglamento, incluidas aquellas en las que se indique «nada», se realizarán de conformidad con el Reglamento (CE) no 792/2009.
Artículo 10
Queda derogado el Reglamento (CE) no 596/2004.
Las referencias al Reglamento derogado se entenderán hechas al presente Reglamento y se leerán con arreglo a la tabla de correspondencias que figura en el anexo VII.
Artículo 11
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 13 de diciembre de 2010.