NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 231/2012
ze dne 9. března 2012,
kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na článek 14 a čl. 30 odst. 4 uvedeného nařízení, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1331/2008 ze dne 16. prosince 2008, kterým se stanoví jednotné povolovací řízení pro potravinářské přídatné látky, potravinářské enzymy a potravinářská aromata (2), a zejména na čl. 7 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro potravinářské přídatné látky uvedené na seznamech Unie v přílohách II a III nařízení (ES) č. 1333/2008 by měly být přijaty specifikace týkající se původu, kritérií pro čistotu a jakýchkoli dalších nezbytných informací.
(2)
Za tímto účelem by měly být aktualizovány a do tohoto nařízení převzaty specifikace pro potravinářské přídatné látky vypracované dříve ve směrnici Komise 2008/128/ES ze dne 22. prosince 2008, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu týkající se barviv pro použití v potravinách (3), směrnici Komise 2008/84/ES ze dne 27. srpna 2008, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu potravinářských přídatných látek jiných než barviva a náhradní sladidla (4), a směrnici Komise 2008/60/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu náhradních sladidel pro použití v potravinách (5). V důsledku toho by uvedené směrnice měly být zrušeny.
(3)
Je nezbytné vzít v úvahu specifikace a analytické techniky, které jsou stanoveny v Codex Alimentarius připraveném společným výborem odborníků FAO/WHO pro potravinářské přídatné látky (dále jen JECFA).
(4)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) vydal své stanovisko týkající se bezpečnosti bazického kopolymeru methakrylátu (6) jako lešticí látky. Uvedená potravinářská přídatná látka byla následně povolena pro specifická použití a bylo jí přiděleno číslo E 1205. Pro uvedenou potravinářskou přídatnou látku by tudíž měly být přijaty specifikace.
(5)
Podle informací předložených výrobci potravin se již nepoužívají potravinářská barviva ethylester kyseliny beta-apo-8'-karotenové (E 160f) a hněď FK (E 154), ani nosič bentonit obsahující hliník (E 558). Stávající specifikace pro uvedené potravinářské přídatné látky by proto neměly být převzaty do tohoto nařízení.
(6)
Dne 10. února 2010 úřad vydal své stanovisko týkající se bezpečnosti esterů sacharosy s mastnými kyselinami (E 473) připravovaných z vinylesterů mastných kyselin (7). Stávající specifikace by měly být odpovídajícím způsobem upraveny zejména tak, že se sníží maximální limity pro nečistoty představující bezpečnostní riziko.
(7)
Platná zvláštní kritéria pro čistotu by měla být upravena tak, že se sníží maximální limity pro jednotlivé významné těžké kovy tam, kde je to možné, a v případech, že limity stanovené JECFA jsou nižší než ty, které jsou v současné době v platnosti. V souladu s tímto přístupem by měly být sníženy maximální limity pro kontaminující látku 4-methylimidazol v amoniakovém karamelu (E 150c), síranový popel v beta-karotenu (E 160a (i)) a hořečnaté soli a alkalické soli v uhličitanu vápenatém (E 170). Odchylně od uvedeného přístupu by se mělo postupovat pouze u přídatných látek citronan trisodný (E 331 (iii)) (obsah olova), karagenan (E 407) a guma Eucheuma / afinát řasy Eucheuma (E 407a) (obsah kadmia), protože výrobci uvedli, že dodržení přísnějších ustanovení Unie, která zohledňují limity stanovené JECFA, by nebylo technicky dosažitelné. Příspěvek množství obsaženého v uvedených třech jednotlivých potravinářských přídatných látkách k celkovému příjmu uvedených dvou kontaminujících látek (olova a kadmia) se nepovažuje za významný. Naopak u fosforečnanů (E 338-E 341 a E 450-E 452) by měly být stanoveny nové značně nižší hodnoty ve srovnání s těmi, které uvádí JECFA, a to vzhledem k nejnovějším změnám ve výrobním postupu, přičemž by se měla zohlednit nedávná doporučení úřadu ohledně snížení příjmu arzenu, zejména v anorganické formě (8). Z bezpečnostních důvodů by navíc měla být zavedena nová ustanovení ohledně arzenu v kyselině glutamové (E 620). Celková bilance uvedených úprav je ku prospěchu spotřebitelů, neboť maximální limity pro těžké kovy se obecně zpřísňují, a to ve většině potravinářských přídatných látek. K usnadnění jakéhokoli budoucího rozhodnutí podle článku 12 nařízení (ES) č. 1333/2008 by do specifikací měly být zahrnuty podrobné informace o výrobním procesu a výchozích materiálech potravinářské přídatné látky.
(8)
Ve specifikacích by se neměly uvádět organoleptické zkoušky týkající se chuti, neboť nelze předpokládat, že by kontrolní orgány nesly riziko spojené se zkoušením chuti chemických látek.
(9)
Specifikace by neměly obsahovat odkaz na třídy, neboť takový odkaz nepředstavuje žádný přínos.
(10)
Specifikace by neměly obsahovat souhrnný parametr „těžké kovy“, neboť tento parametr nesouvisí s toxicitou, ale spíše se všeobecnou analytickou metodou. Parametry týkající se jednotlivých těžkých kovů souvisejí s toxicitou a jsou do specifikací zahrnuty.
(11)
V různých ustanoveních směrnice 95/2/ES (9) jsou některé potravinářské přídatné látky v současné době uvedeny pod různými názvy (E 466 karboxymethylcelulosa, E 468 zesíťovaná sodná sůl karboxymethylcelulosy, E 469 enzymově hydrolyzovaná karboxymethylcelulosa a E 901 včelí vosk, bílý a žlutý). Specifikace stanovené tímto nařízením by proto měly obsahovat odkazy na tyto různé názvy.
(12)
Stávající ustanovení o polycyklických aromatických uhlovodících jsou příliš obecná a nesouvisející s bezpečností a měla by být nahrazena maximálními limity pro jednotlivé polycyklické aromatické uhlovodíky relevantní pro potravinářské přídatné látky E 153 rostlinná uhlíková čerň a E 905 mikrokrystalický vosk. Obdobné maximální limity by měly být stanoveny pro formaldehyd v karagenanu (E 407) a gumě Eucheuma / afinátu řasy Eucheuma (E 407a), u konkrétních mikrobiologických kritérií pro agar (E 406) a pro obsah Salmonella spp. v mannitolu vyráběném fermentací (E 421 II.).
(13)
V souladu se specifikacemi JECFA by mělo být povoleno použití propan-2-olu (isopropanolu, isopropylalkoholu) pro výrobu přídatných látek kurkumin (E 100) a paprikový extrakt (E 160c) vzhledem k tomu, že toto konkrétní použití bylo úřadem označeno za bezpečné (10). Použití ethanolu namísto propan-2-olu při výrobě gumy gellan (E 418) by mělo být povoleno v případech, kdy konečný výrobek nadále vyhovuje všem dalším specifikacím a ethanol se považuje za menší bezpečnostní riziko.
(14)
Procentní podíl barevného základu v košenile, kyselině karmínové, karmínech (E 120) by měl být specifikován z toho důvodu, že maximální limity se mají vztahovat k množství tohoto základu.
(15)
Systém číslování podskupin karotenů (E 160a) by měl být aktualizován, aby byl v souladu se systémem číslování Codex Alimentarius.
(16)
Do specifikací by měla být rovněž zahrnuta pevná forma kyseliny mléčné (E 270), kterou lze nyní vyrábět v pevné formě a neexistuje bezpečnostní riziko.
(17)
Stávající teplotní hodnota v položce úbytek hmotnosti sušením u bezvodé formy citronanu monosodného (E 331 (i)) by měla být upravena, protože za v současnosti uvedených podmínek se látka rozkládá. Podmínky sušení citronanu trisodného (E 331 (iii)) by měly být rovněž upraveny, aby se zlepšila reprodukovatelnost metody.
(18)
Stávající hodnota specifické absorpce u alfa-tokoferolu (E 307) by měla být opravena a bod sublimace u kyseliny sorbové (E 200) by měl být nahrazen „zkouškou rozpustnosti“, neboť bod sublimace není relevantní. Specifikace bakteriálních zdrojů pro výrobu nisinu (E 234) a natamycinu (E 235) by měla být aktualizována podle platné taxonomické nomenklatury.
(19)
Vzhledem k tomu, že jsou nyní k dispozici nové inovativní výrobní postupy, které umožňují výrobu méně kontaminovaných potravinářských přídatných látek, měla by být omezena přítomnost hliníku v potravinářských přídatných látkách. V zájmu zvýšení právní jistoty a nediskriminace je namístě poskytnout výrobcům potravinářských přídatných látek přechodné období, aby se těmto omezením mohli postupně přizpůsobit.
(20)
V relevantních případech by měly být stanoveny maximální limity pro hliník v potravinářských přídatných látkách, a zejména u fosforečnanů vápenatých (E 341 (i)-(iii)), které mají být používány v příkrmech pro kojence a malé děti (11), v souladu s příslušným stanoviskem Vědeckého výboru pro potraviny, které bylo vydáno 7. června 1996 (12). V tomto rámci by měl být rovněž stanoven maximální limit pro hliník v citronanu vápenatém (E 333).
(21)
Maximální limity pro hliník ve fosforečnanech vápenatých (E 341 (i)-(iii)), dihydrogenfosforečnanu sodném (E 450 (i)) a dihydrogendifosforečnanu vápenatém (E 450 (vii)) by měly být v souladu se stanoviskem úřadu ze dne 22. května 2008 (13). Současné limity by měly být sníženy, je-li to technicky proveditelné a jedná-li se o významný příspěvek k celkovému příjmu hliníku. V tomto rámci by hliníkové laky jednotlivých potravinářských barviv měly být povoleny pouze tehdy, je-li to technicky nezbytné.
(22)
Ustanovení o maximálních limitech pro hliník v hydrogenfosforečnanu vápenatém (E 341 (ii)), fosforečnanu vápenatém (E 341 (iii)) a dihydrogendifosforečnanu vápenatém (E 450 (vii)) by z hlediska možného nedostatku dodávek neměla způsobit žádné narušení trhu.
(23)
V souladu s nařízením Komise (EU) č. 258/2010 ze dne 25. března 2010, kterým se ukládají zvláštní podmínky pro dovoz guarové gumy pocházející nebo zasílané z Indie vzhledem k rizikům kontaminace pentachlorfenolem a dioxiny (14), by měly být stanoveny maximální limity pro kontaminující látku pentachlorfenol v gumě guar (E 412).
(24)
Podle 48. bodu odůvodnění nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (15), se od členských států žádá posouzení i dalších potravin než těch, které zahrnuje uvedené nařízení, z hlediska výskytu kontaminující látky 3-MCPD, aby mohla být zvážena potřeba stanovit maximální limity pro tuto látku. Francouzské orgány předložily údaje o vysokých koncentracích 3-MCPD v potravinářské přídatné látce glycerol (E 422) a o průměrné úrovni používání této potravinářské přídatné látky v různých kategoriích potravin. Aby se předešlo kontaminaci konečných potravin překračující přípustné množství, měly by být stanoveny maximální limity pro 3-MCPD v této konkrétní potravinářské přídatné látce, a to s přihlédnutím k faktoru ředění.
(25)
V důsledku vývoje analytických metod by některé stávající specifikace měly být aktualizovány. Stávající mezní hodnota „neprokazatelné“ se váže na vývoj analytických metodik a měla by být nahrazena konkrétním číslem pro přídatné látky estery mono- a diglyceridů s kyselinou (E 472a-f), estery polyglycerolu s mastnými kyselinami (E 475) a estery propan-1,2-diolu s mastnými kyselinami (E 477).
(26)
Měly by být aktualizovány specifikace týkající se výrobního postupu u esterů mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou citronovou (E 472c), neboť používání alkalických bází se dnes nahrazuje použitím jejich mírněji působících solí.
(27)
Stávající kritérium „volné mastné kyseliny“ u přídatných látek estery mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou citronovou (E 472c) a estery mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou mono- a diacetylvinnou (E 472e) není vhodné. Mělo by se nahradit kritériem „číslo kyselosti“, protože toto lépe vyjadřuje titrací odhadovaný obsah skupin volných kyselin. To je v souladu se 71. zprávou JECFA o potravinářských přídatných látkách (16), v níž byla tato změna přijata pro estery mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou mono- a diacetylvinnou (E 472e).
(28)
Stávající chybný popis přídatné látky oxid hořečnatý (E 530) by měl být opraven podle informací, které předložili výrobci, aby byl v souladu s Pharmacopoeia Europea (17). Měla by být rovněž aktualizována stávající maximální hodnota pro redukující látky v přídatné látce kyselina glukonová (E 574), poněvadž splnění tohoto limitu není technicky dosažitelné. U odhadu obsahu vody v xylitolu (E 967) by měla být stávající metoda založená na „úbytku hmotnosti sušením“ nahrazena vhodnější metodou.
(29)
Některé stávající specifikace pro přídatnou látku kandelilový vosk (E 902) by neměly být do tohoto nařízení převzaty vzhledem ke své proměnlivosti. Měla by být opravena stávající položka týkající se obsahu P2O5 v dihydrogendifosforečnanu vápenatém (E 450 (vii)).
(30)
Ve stávající položce „obsah“ u thaumatinu (E 957) by měl být opraven výpočetní faktor. Tento faktor se má používat při Kjeldahlově metodě k odhadu celkového obsahu látky na základě měření dusíku. Výpočetní faktor by měl být aktualizován podle relevantní literatury publikované o thaumatinu (E 957).
(31)
Úřad zhodnotil bezpečnost steviol-glykosidů jakožto sladidla a své stanovisko vydal dne 10. března 2010 (18). Steviol-glykosidům bylo přiděleno číslo E 960 a jejich použití bylo následně povoleno na základě dobře definovaných podmínek použití. Měly by být tudíž přijaty specifikace pro tuto potravinářskou přídatnou látku.
(32)
V důsledku taxonomické změny by měly být aktualizovány stávající specifikace pro výchozí materiály (kvasinky) používané při výrobě erythritolu (E 968).
(33)
U extraktu z kvillaji (E 999) by měla být upravena stávající specifikace týkající se rozmezí pH, aby byla v souladu s JECFA.
(34)
Kombinace kyseliny citronové a kyseliny fosforečné (které jsou v současnosti jednotlivě schváleny pro použití při výrobě přídatné látky E 1200 polydextrosa) by měla být povolena v případech, kdy konečný výrobek stále splňuje specifikace čistoty, neboť zlepšuje výtěžek a umožňuje lépe řídit reakční kinetiku. Tato změna neobnáší žádné bezpečnostní riziko.
(35)
Na rozdíl od malých molekul není relativní molekulová hmotnost polymeru vyjádřena jedinou hodnotou. V polymeru se mohou vyskytovat molekuly o různé hmotnosti. Rozložení molekul může záviset na způsobu výroby polymeru. Fyzikální vlastnosti polymeru a reakce závisí na hmotnosti a rozložení molekul s určitou hmotností ve směsi. Soustava matematických modelů směs popisuje různými způsoby, aby se objasnilo rozložení molekul ve směsi. Z různých modelů, které jsou k dispozici, se ve vědecké literatuře k popisu polymerů doporučuje používat hmotnostně střední molekulovou hmotnost (Mw). Specifikace pro polyvinylpyrolidon (E 1201) by měla být odpovídajícím způsobem upravena.
(36)
Kritérium „destilační rozmezí“ ve stávajících specifikacích pro propan-1,2-diol (E 1520) uvádí výsledky, které neodpovídají chemické analýze. Uvedené kritérium by proto mělo být opraveno a přejmenováno na „destilační zkouška“.
(37)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Specifikace pro potravinářské přídatné látky
Specifikace pro potravinářské přídatné látky včetně barviv a sladidel, které jsou uvedeny v příloze II a III nařízení (ES) č. 1333/2008, jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Zrušující ustanovení
Směrnice 2008/60/ES, 2008/84/ES a 2008/128/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. prosince 2012.
Článek 3
Přechodná opatření
Potraviny obsahující potravinářské přídatné látky, které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. prosincem 2012, ale nejsou v souladu s tímto nařízením, mohou být nadále uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. prosince 2012.
Avšak specifikace stanovené v příloze pro přídatné látky steviol-glykosidy (E 960) a bazický kopolymer methakrylátu (E 1205) se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
V Bruselu dne 9. března 2012.
REGLAMENTO (UE) No 231/2012 DE LA COMISIÓN
de 9 de marzo de 2012
por el que se establecen especificaciones para los aditivos alimentarios que figuran en los anexos II y III del Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 2008, sobre aditivos alimentarios (1), y, en particular, sus artículos 14 y 30, apartado 4, y el Reglamento (CE) no 1331/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 2008, por el que se establece un procedimiento de autorización común para los aditivos, las enzimas y los aromas alimentarios (2), y, en particular, su artículo 7, apartado 5,
Considerando lo siguiente:
(1)
Deben adoptarse especificaciones relativas al origen, los criterios de pureza y cualquier otra información necesaria sobre los aditivos alimentarios de las listas de la Unión que figuran en los anexos II y III del Reglamento (CE) no 1333/2008.
(2)
Para ello, deben actualizarse e incluirse en el presente Reglamento las especificaciones para los aditivos que se recogen en la Directiva 2008/128/CE de la Comisión, de 22 de diciembre de 2008, por la que se establecen criterios específicos de pureza en relación con los colorantes utilizados en los productos alimenticios (3); en la Directiva 2008/84/CE de la Comisión, de 27 de agosto de 2008, por la que se establecen criterios específicos de pureza de los aditivos alimentarios distintos de los colorantes y edulcorantes (4), y en la Directiva 2008/60/CE de la Comisión, de 17 de junio de 2008, por la que se establecen criterios específicos de pureza de los edulcorantes que pueden emplearse en los productos alimenticios (5). Como consecuencia de ello, deben derogarse dichas Directivas.
(3)
Es necesario tener en cuenta las especificaciones y técnicas analíticas establecidas en el Codex Alimentarius tal como han sido formuladas por el Comité mixto FAO/OMS de expertos en aditivos alimentarios (en lo sucesivo, «JECFA»).
(4)
La Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (en lo sucesivo, «EFSA») emitió un dictamen sobre la seguridad del copolímero de metacrilato básico (6) como agente de recubrimiento. Dicho aditivo alimentario se autorizó posteriormente para usos específicos y se le asignó el número E 1205. Por tanto, conviene adoptar especificaciones para este aditivo alimentario.
(5)
En virtud de la información presentada por los productores de alimentos, ya no se utilizan los colorantes alimentarios éster etílico del ácido beta-apo-8'-caroténico (E 160f) y marrón FK (E 154), así como la bentonita (E 558), que contiene aluminio. Por tanto, las especificaciones vigentes para dichos aditivos alimentarios no deben incluirse en el presente Reglamento.
(6)
El 10 de febrero de 2010, la EFSA emitió un dictamen sobre la seguridad de los sucroésteres de ácidos grasos (E 473) preparados a partir de ésteres de vinilo de ácidos grasos (7). Las especificaciones vigentes deben adaptarse en consecuencia, especialmente mediante la reducción de los límites máximos de impurezas que presenten riesgos para la seguridad.
(7)
Los actuales criterios específicos de pureza deben adaptarse reduciendo en lo posible los niveles máximos de determinados metales pesados, y en caso de que los límites del JECFA sean inferiores a los vigentes. Con arreglo a ese enfoque, deben reducirse los límites máximos del contaminante 4-metilimidazol en el colorante caramelo amónico (E 150c), de las cenizas sulfatadas en el beta-caroteno, [E 160a i)] y de las sales de magnesio y álcali en el carbonato de calcio (E 170). No obstante, debe hacerse una excepción con el contenido en plomo del aditivo citrato trisódico [E 331 iii)] y con el contenido en cadmio del carragenano (E 407) y las algas Eucheuma transformadas (E 407a), ya que los fabricantes han declarado que no sería técnicamente viable cumplir con unas prescripciones más estrictas si la Unión adopta los límites del JECFA. La aportación a la ingesta total de estos dos contaminantes (plomo y cadmio) en cada uno de estos tres aditivos alimentarios no se considera significativa. Por el contrario, para los fosfatos (E 338 a E 341 y E 450 a E 452) deben establecerse nuevos valores notablemente inferiores en comparación con los indicados por el JECFA, debido a nuevos avances en los procesos de fabricación, y teniendo en cuenta las recientes recomendaciones de la EFSA para reducir la ingesta de arsénico, en particular en forma inorgánica (8). Además, por razones de seguridad debe introducirse una nueva disposición sobre el arsénico en el ácido glutámico (E 620). El resultado de esas adaptaciones beneficia a los consumidores al reducir cada vez más los límites máximos de metales pesados en general y en la mayoría de aditivos alimentarios. Debe incluirse en las especificaciones información detallada sobre el proceso de producción y las materias primas de un aditivo alimentario para facilitar cualquier futura decisión con arreglo al artículo 12 del Reglamento (CE) no 1333/2008.
(8)
Las especificaciones no deben hacer referencia a las pruebas organolépticas relativas al sabor, pues las autoridades de control no pueden pretender que se corra el riesgo de probar una sustancia química.
(9)
Las especificaciones no deben hacer referencia a las clases, pues no hay ningún valor añadido en esta referencia.
(10)
Las especificaciones no deben hacer referencia al parámetro general «metales pesados», dado que este parámetro no se refiere a la toxicidad, sino más bien a un método de análisis genérico. Los parámetros relacionados con cada metal pesado se refieren a su toxicidad y se incluyen en las especificaciones.
(11)
Algunos aditivos alimentarios figuran actualmente con diversos nombres [carboximetilcelulosa (E 466), carboximetilcelulosa sódica entrelazada (E 468), carboximetilcelulosa hidrolizada enzimáticamente (E 469) y cera de abeja, blanca y amarilla (E 901)] en diversas disposiciones de la Directiva 95/2/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (9). Por tanto, las especificaciones establecidas en el presente Reglamento deben hacer referencia a los diversos nombres.
(12)
Las disposiciones actuales sobre hidrocarburos aromáticos policíclicos (HAP) son demasiado genéricas y no pertinentes para la seguridad, por lo que deben ser sustituidas por los límites máximos de cada HAP en los aditivos alimentarios carbón vegetal (E 153) y cera microcristalina (E 905). Deben establecerse límites máximos similares para el formaldehído en los carragenanos (E 407) y en las algas Eucheuma transformadas (E 407a); para criterios microbiológicos específicos en el agar (E 406), y para el contenido de Salmonella spp. en el manitol producido por fermentación [E 421 ii)].
(13)
Debe permitirse la utilización de propan-2-ol (isopropanol, alcohol isopropílico) para fabricar los aditivos curcumina (E 100) y extracto de pimentón (E 160c), de acuerdo con las especificaciones del JECFA, ya que la EFSA ha considerado inocuo este uso concreto (10). Debe permitirse el uso de etanol en lugar de propan-2-ol para fabricar la goma gellan (E 418) si el producto final sigue cumpliendo las restantes especificaciones y el etanol se considera de bajo riesgo para la seguridad.
(14)
Debe especificarse el porcentaje del principio colorante en la cochinilla, el ácido carmínico y los carmines (E 120), ya que los límites máximos deben aplicarse en función de las cantidades de este principio.
(15)
Debe actualizarse el sistema de numeración de las subcategorías de los carotenos (E 160a) para ajustarlo al sistema de numeración del Codex Alimentarius.
(16)
La forma sólida del ácido láctico (E 270) debe incluirse en las especificaciones, pues ya puede fabricarse en esta forma y no existe riesgo.
(17)
Debe ajustarse la actual temperatura de pérdida por desecación de la forma anhidra del citrato monosódico [E 331 i)], ya que en las condiciones autorizadas actualmente la sustancia se descompone. También deben ajustarse las condiciones de secado del citrato trisódico [E 331 iii)] para mejorar la reproducibilidad del método.
(18)
Debe corregirse el valor actual de absorción específica del alfa-tocoferol (E 307) y debe sustituirse el punto de sublimación del ácido sórbico (E 200) por un «ensayo de solubilidad», ya que el primero no es pertinente. Debe actualizarse la especificación de las fuentes bacterianas para fabricar la nisina (E 234) y la natamicina (E 235) para ajustarla a la nomenclatura taxonómica vigente.
(19)
Dado que ya están disponibles nuevas técnicas innovadoras de fabricación, que reducen la contaminación de los aditivos alimentarios, debe limitarse la presencia de aluminio en ellos. A fin de reforzar la seguridad jurídica y evitar cualquier discriminación, conviene conceder a los fabricantes de aditivos alimentarios un periodo transitorio para que vayan adaptándose paulatinamente a estas restricciones.
(20)
Deben establecerse límites máximos de aluminio en los aditivos alimentarios cuando proceda y, particularmente, para los fosfatos de calcio destinados a ser utilizados en alimentos para lactantes y niños de corta edad [E 341 i) a E 341 iii)] (11), con arreglo al dictamen del Comité Científico de la Alimentación Humana de 7 de junio de 1996 (12). En este marco, también debe establecerse un límite máximo para el aluminio en el citrato de calcio (E 333).
(21)
Los límites máximos de aluminio en los fosfatos de calcio [E 341 i) a E 341 iii)], el difosfato disódico [E 450 i)] y el difosfato ácido de calcio [E 450 vii)] deben ajustarse al dictamen de la EFSA de 22 de mayo de 2008 (13). Deben reducirse los límites actuales, siempre que ello sea viable técnicamente y cuando la aportación a la ingesta total de aluminio sea significativa. En este contexto, las lacas de aluminio de los colorantes alimentarios solo deben autorizarse cuando sean técnicamente necesarias.
(22)
Las disposiciones sobre los niveles máximos de aluminio en el fosfato dicálcico [E 341 ii)], el fosfato tricálcico [E 341 iii)] y el difosfato ácido de calcio [E 450 vii)] no deben provocar ninguna perturbación del mercado debida a una posible falta de suministro.
(23)
Con arreglo al Reglamento (UE) no 258/2010 de la Comisión, de 25 de marzo de 2010, por el que se imponen condiciones especiales a las importaciones de goma guar originaria o procedente de la India debido a los riesgos de contaminación por pentaclorofenol y dioxinas (14), deben establecerse límites máximos para el contaminante pentaclorofenol en la goma guar (E 412).
(24)
Con arreglo al considerando 48 del Reglamento (CE) no 1881/2006 de la Comisión, de 19 de diciembre de 2006, por el que se fija el contenido máximo de determinados contaminantes en los productos alimenticios (15), se pide a los Estados miembros que examinen productos alimenticios distintos de los incluidos en dicho Reglamento en los que pudiera detectarse la presencia del contaminante 3-MCPD con el fin de sopesar la necesidad de establecer niveles máximos para esta sustancia. Las autoridades francesas presentaron datos sobre las elevadas concentraciones de 3-MCPD en el aditivo alimentario glicerol (E 422) y sobre la utilización media de este aditivo alimentario en diversas categorías de alimentos. Deben establecerse límites máximos de 3-MCPD en este aditivo alimentario concreto a fin de evitar la contaminación del alimento final a un nivel superior al permitido, teniendo en cuenta el factor de dilución.
(25)
Debido a la evolución de los métodos de análisis, deben actualizarse determinadas especificaciones actuales. El valor límite actual «no detectable» depende de la evolución de los métodos analíticos y debe reemplazarse por un número específico para los aditivos ésteres de monoglicéridos y diglicéridos de ácidos grasos (E 472a-E 472f), ésteres poliglicéridos de ácidos grasos (E 475) y ésteres de propano-1,2-diol de ácidos grasos (E 477).
(26)
Deben actualizarse las especificaciones relativas al proceso de producción para los ésteres cítricos de monoglicéridos y diglicéridos de ácidos grasos (E 472c), pues la utilización de bases alcalinas se sustituye actualmente por la utilización de sus sales activas menos agresivas.
(27)
El actual criterio sobre «ácidos grasos libres» para los aditivos ésteres cítricos de monoglicéridos y diglicéridos de ácidos grasos (E 472c) y ésteres monoacetil y diacetil tartáricos de monoglicéridos y diglicéridos de ácidos grasos (E 472e) no es apropiado. Debe reemplazarse por el criterio del «índice de acidez», ya que expresa mejor la estimación titrimétrica de los grupos ácidos libres. Esto se ajusta al septuagésimo primer informe del JECFA sobre aditivos alimentarios (16), que estableció esta modificación para los ésteres monoacetil y diacetil tartáricos de monoglicéridos y diglicéridos de ácidos grasos (E 472e).
(28)
Debe corregirse la actual descripción errónea del aditivo óxido de magnesio (E 530) sobre la base de la información presentada por los fabricantes, a fin de adaptarla a la Farmacopea Europea (17). También debe actualizarse el valor máximo actual de la materia reductora en el aditivo ácido glucónico (E 574), ya que no es viable técnicamente. Para la estimación del contenido en agua del xilitol (E 967), el método actual, basado en la «pérdida por desecación», debe reemplazarse por un método más apropiado.
(29)
Algunas de las actuales especificaciones del aditivo cera candelilla (E 902) no deben incluirse en el presente Reglamento porque son erráticas. Debe corregirse la actual entrada relativa al difosfato ácido de calcio [E 450 vii)] en lo que se refiere al contenido en P2O5.
(30)
En la actual entrada de la taumatina (E 957) debe corregirse un factor de cálculo en la casilla «ensayo». Este factor es el que debe utilizarse en el método Kjeldahl para calcular el contenido total de la sustancia sobre la base de la medición del nitrógeno. El factor de cálculo debe actualizarse de acuerdo con la documentación pertinente publicada para la taumatina (E 957).
(31)
La EFSA evaluó la seguridad de los glicósidos de esteviol como edulcorantes, y emitió su dictamen el 10 de marzo de 2010 (18). La utilización de glicósidos de esteviol, a los que se ha asignado el número E 960, ha sido permitida posteriormente sobre la base de unas condiciones de uso bien definidas. Por tanto, conviene adoptar especificaciones para este aditivo alimentario.
(32)
Debido a una modificación taxonómica, deben actualizarse las actuales especificaciones para los materiales de base (levaduras) utilizados en la fabricación del eritritol (E 968).
(33)
En lo que se refiere al extracto de quilaya (E 999), deben modificarse las especificaciones actuales relativas al pH para ajustarlo al criterio del JECFA.
(34)
Debe permitirse la combinación de ácido cítrico y ácido fosfórico, que actualmente están autorizados por separado para su utilización en la fabricación del aditivo polidextrosa (E 1200), si el producto final sigue cumpliendo las especificaciones de pureza, ya que mejora el rendimiento y produce una reacción cinética más controlable. No hay problemas de seguridad que afecten a dicha modificación.
(35)
A diferencia de lo que ocurre en las moléculas pequeñas, la masa molecular de un polímero no es un valor único. Un polímero dado puede mostrar una distribución de moléculas con masas diferentes. La distribución puede depender de la forma en la que se produce el polímero. Las propiedades físicas y el comportamiento del polímero dependen de la masa y de la distribución en la mezcla de las moléculas con una masa determinada. Un conjunto de modelos matemáticos describe la mezcla de diferentes maneras para aclarar la distribución de las moléculas en ella. Entre los diversos modelos disponibles, los estudios científicos recomiendan describir los polímeros utilizando el peso molecular promedio (MW). Las especificaciones para la polivinilpirrolidona (E 1201) deben ajustarse en consecuencia.
(36)
El criterio de «intervalo de destilación» contemplado en las especificaciones actuales para el propano-1,2-diol (E 1520) da lugar a conclusiones contradictorias con los resultados del ensayo. Por tanto, este criterio debe corregirse y renombrarse como «prueba de destilación».
(37)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Especificaciones para aditivos alimentarios
El anexo del presente Reglamento establece las especificaciones para los aditivos alimentarios, incluidos los colorantes y edulcorantes, que figuran en los anexos II y III del Reglamento (CE) no 1333/2008.
Artículo 2
Derogaciones
Quedan derogadas las Directivas 2008/60/CE, 2008/84/CE y 2008/128/CE a partir del 1 de diciembre de 2012.
Artículo 3
Medidas transitorias
Los productos alimenticios que contengan aditivos alimentarios y se hayan introducido legalmente en el mercado antes del 1 de diciembre de 2012, pero no se ajusten al presente Reglamento, podrán seguir comercializándose hasta que agoten sus existencias.
Artículo 4
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de diciembre de 2012.
No obstante, las especificaciones establecidas en el anexo para los aditivos glicósidos de esteviol (E 960) y copolímero de metacrilato básico (E 1205) se aplicarán a partir de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 9 de marzo de 2012.