PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 390/2011
ze dne 19. dubna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 474/2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 ze dne 14. prosince 2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES (1), a zejména na článek 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Komise (ES) č. 474/2006 (2) byl vytvořen seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy v Unii, uvedený v kapitole II nařízení (ES) č. 2111/2005.
(2)
V souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 2111/2005 sdělily některé členské státy Komisi informace, které jsou podstatné v souvislosti s aktualizací seznamu Společenství. Příslušné informace Komisi sdělily také třetí země. Na základě těchto informací by měl být seznam Společenství aktualizován.
(3)
Komise informovala všechny dotčené letecké dopravce buď přímo, nebo pokud to nebylo možné, prostřednictvím orgánů odpovědných za regulační dohled nad nimi a uvedla podstatné skutečnosti a úvahy, které budou základem pro rozhodnutí o uložení zákazu provozování letecké dopravy těmto dopravcům v Unii nebo o změně podmínek zákazu provozování letecké dopravy, který byl uložen leteckému dopravci uvedenému na seznamu Společenství.
(4)
Komise poskytla dotčeným leteckým dopravcům možnost konzultovat dokumenty poskytnuté členskými státy, předložit písemné připomínky a do deseti pracovních dnů přednést ústně své stanovisko Komisi a Výboru pro leteckou bezpečnost, který byl zřízen nařízením Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví (3).
(5)
Komise a v konkrétních případech některé členské státy rovněž konzultovaly orgány odpovědné za regulační dohled nad dotčenými leteckými dopravci.
(6)
Výbor pro leteckou bezpečnost vyslechl příspěvky Evropské agentury pro bezpečnost letectví (EASA) a Komise o projektech technické pomoci prováděných v zemích, které spadají do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 2111/2005. Výbor byl informován o žádostech o další technickou pomoc a o spolupráci za účelem zlepšení správní a technické způsobilosti úřadů pro civilní letectví s cílem vyřešit jakýkoli nesoulad s příslušnými mezinárodními normami.
(7)
Výbor pro leteckou bezpečnost byl rovněž informován o donucovacích opatřeních ze strany EASA a členských států pro zajištění zachování letové způsobilosti a údržby letadel registrovaných v Unii a provozovaných leteckými dopravci, kteří získali osvědčení od úřadů pro civilní letectví třetích zemí.
(8)
Výbor pro leteckou bezpečnost rovněž vyslechl příspěvky agentury EASA o kategorizaci zjištění při provádění prohlídek letadel na odbavovací ploše v rámci programu EU pro posuzování bezpečnosti zahraničních letadel (SAFA) a schválil návrhy agentury na novou kategorizaci nedodržování požadavků Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) na jazykové znalosti angličtiny pilotů v zájmu bezodkladného zaručení plného souladu s normami pro jazykové znalosti angličtiny. Podle tohoto návrhu by mělo být nedodržení požadavku na jazykové znalosti angličtiny nedostatkem kategorie 2 v případě, že stát vydávající licenci předložil ICAO akční plán na splnění požadavku. Kromě toho by mělo být nedodržení požadavku na jazykové znalosti angličtiny nedostatkem kategorie 3 v případě, že stát vydávající licenci nepředložil ICAO akční plán nebo pokud oznámil splnění požadavku, aniž by tento požadavek účinně dodržoval. Dále by měla být zaznamenána obecná poznámka (kategorie G) v případě, že dodržení požadavku na jazykové znalosti angličtiny může být formálně doloženo, přestože je vlastní komunikace během prohlídky na odbavovací ploše velmi obtížná z důvodu nedostatečné znalosti angličtiny pilotů. Výbor pro leteckou bezpečnost souhlasil s tím, že se pokusí tyto návrhy uplatňovat harmonizovaným způsobem. EASA se zavázala, že v nejbližší době zveřejní příslušné pokyny.
(9)
Výbor pro leteckou bezpečnost rovněž schválil návrh agentury, aby členské státy zřídily funkční vazby s příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb s cílem informovat o obtížích v komunikaci s posádkou letadel kvůli nedostatečným znalostem angličtiny pilotů. Výbor pro leteckou bezpečnost dále požádal EASA, aby na příštím zasedání výboru informovala o výsledcích programu SAFA, pokud jde o provádění požadavku na jazykové znalosti angličtiny pilotů a rovněž o provádění navrhované kategorizace.
(10)
Nařízení (ES) č. 474/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(11)
Na základě analýzy informací vyplývajících z prohlídek letadel některých leteckých dopravců Unie na odbavovací ploše v rámci programu SAFA, které provedla Evropská agentura pro bezpečnost letectví, a rovněž na základě inspekcí a auditů určitých oblastí provedených vnitrostátními úřady pro letectví přijaly některé členské státy určitá donucovací opatření. O těchto opatřeních informovaly Komisi a Výbor pro leteckou bezpečnost: Kypr dne 26. listopadu 2010 rozhodl, že pozastaví platnost osvědčení leteckého provozovatele leteckému dopravci Eurocypria Airlines, poté, co tento letecký dopravce ukončil provoz a nemá dostatek finančních prostředků k provozu za bezpečných podmínek; Itálie dne 24. října 2010 rozhodla o pozastavení platnosti licence k letecké dopravě, kterou drží letecký dopravce Livingston, a dne 11. března 2010 o pozastavení platnosti licence leteckého dopravce ItaliAirlines; Litva dne 11. listopadu 2010 rozhodla o zrušení osvědčení leteckého provozovatele leteckého dopravce Star 1 Airlines; po likvidaci leteckého dopravce Blue Line a následném pozastavení jeho provozní licence Francie dne 6. října 2010 rozhodla o pozastavení osvědčení leteckého provozovatele tohoto leteckého dopravce. Kromě toho Francie dne 16. září 2010 rozhodla, že neobnoví osvědčení leteckého provozovatele Strategic Airlines; Řecko v listopadu 2010 rozhodlo o zrušení osvědčení leteckého provozovatele Hellas Jet, v lednu 2011 pozastavilo osvědčení leteckého provozovatele Athens Airways a umístilo Hellenic Imperial Airways pod zvýšený dohled; Švédsko dne 31. prosince 2010 rozhodlo, že neobnoví osvědčení leteckého provozovatele leteckého dopravce Viking Airlines AB, a Spojené království zvýšilo dohled nad leteckými dopravci Jet2.com, Oasis a Titan Airways.
(12)
V návaznosti na přezkum situace některých leteckých dopravců, jimž byla v Portugalsku udělena licence, na zasedání Výboru pro leteckou bezpečnost v listopadu 2010 (4) příslušný orgán Portugalska (INAC) informoval o výsledcích posíleného bezpečnostního dohledu nad leteckými dopravci Luzair a White. Pokud jde o Luzair, orgán INAC oznámil, že po změně letadlového parku bylo dne 11. února 2011 osvědčení leteckého provozovatele Luzair pozastaveno. Pokud jde o dopravce White, INAC oznámil, že provedl 29 inspekcí provozu a 5 inspekcí letové způsobilosti, které neodhalily závažné nedostatky. Kromě toho EASA oznámila, že u těchto leteckých dopravců byly v listopadu 2010 provedeny inspekce, které neodhalily závažné nedostatky. V souvislosti s obecnou změnou politiky společnosti byla dvě letadla typu A320 s poznávacími značkami CS-TQO a CS-TQK dne 12. listopadu 2010, resp. 22. února 2011 vyřazena z provozu.
(13)
Na základě analýzy údajů vyplývajících z prohlídky v rámci programu SAFA, kterou provedla agentura EASA, a poté, co byl zaznamenán rostoucí počet některých německých leteckých dopravců, u nichž výsledky prohlídek v rámci programu SAFA svým významem přesáhly podstatná zjištění při jednotlivých prohlídkách, Komise zahájila formální konzultace s příslušnými orgány Německa (Luftfahrtbundesamt -LBA) a dne 10. března 2011 uspořádala zasedání.
(14)
Analýza hlavních příčin výkonnosti těchto leteckých dopravců odhalila obzvláštní slabiny v dohledu nad těmito dopravci, což rovněž přímo doložila normalizační inspekce, kterou ve dnech 26.-29. května 2009 provedla agentura EASA v oblasti provozu a která rovněž poukázala na nedostatečný počet kvalifikovaných pracovníků v LBA, čímž byla ovlivněna schopnost Německa zaručit soustavný dohled a omezena schopnost LBA zvýšit v nezbytných případech úroveň dohledu.
(15)
Na zasedání dne 10. března se jednalo konkrétně o situaci společnosti Bin Air, leteckého dopravce s osvědčením Německa. Tento letecký dopravce se zasedání zúčastnil a v příspěvcích popsal opatření, která přijal s cílem odstranit ověřené bezpečnostní nedostatky zjištěné při prohlídkách v rámci programu SAFA. Příslušné orgány Německa rovněž informovaly Komisi pozastavení osvědčení leteckého provozovatele leteckému dopravci ACH Hamburg GmbH.
(16)
Německo Výboru pro leteckou bezpečnost potvrdilo, že osvědčení leteckého provozovatele ACH Hamburg GmbH zůstává pozastaveno a situace bude přezkoumána v květnu 2011; nedojde-li u tohoto leteckého dopravce k tomuto datu ke zlepšení, bude mu osvědčení leteckého provozovatele zrušeno. Německo rovněž informovalo, že byl posílen dohled nad leteckým dopravcem Bin Air, letadlo typu Cessna C550 s poznávací značkou D-IJJJ bylo vyškrtnuto z osvědčení leteckého provozovatele Advance Air Luftfahrtgesellschaft a orgán LBA posílil dohled nad dalšími leteckými dopravci, u kterých špatné výsledky prohlídek na odbavovací ploše odhalily bezpečnostní nedostatky. Orgán LBA uvedl, že těmto leteckým dopravcům jasně oznámil, že pokud nebudou zaznamenána zlepšení, mohlo by to vést k pozastavení jejich osvědčení leteckého provozovatele.
(17)
Pokud jde o nedostatek kvalifikovaných pracovníků, informovalo Německo Výbor pro leteckou bezpečnost, že v roce 2011 nedojde ke zlepšení situace. Probíhá však posouzení lidských zdrojů orgánu LBA, které by mělo být dokončeno na jaře 2011, a je tedy možné očekávat zlepšení personální situace od roku 2012.
(18)
Komise a Výbor pro leteckou bezpečnost vzaly na vědomí úsilí příslušných orgánů Německa vyvinuté při řešení zjištěných bezpečnostních nedostatků některých leteckých dopravců a rovněž probíhající činnosti zaměřené na řešení nedostatku lidských zdrojů orgánu LBA. Komise však také zdůraznila, aniž jsou dotčeny donucovací pravomoci, které jí byly svěřeny Smlouvou, že budou-li tato opatření na zlepšení výkonnosti leteckých dopravců, jimž bylo osvědčení uděleno v Německu, neúčinná, bude nutné podniknout kroky k zajištění odpovídající kontroly zjištěných bezpečnostních rizik.
(19)
Na základě analýzy údajů vyplývajících z prohlídky v rámci programu SAFA, kterou provedla agentura EASA, a poté, co byl zaznamenán rostoucí počet španělských leteckých dopravců, u nichž výsledky prohlídky v rámci programu SAFA svým významem přesáhly podstatné nedostatky při jednotlivých prohlídkách, Komise zahájila formální konzultace s příslušnými orgány Španělska (AESA) a dne 14. března 2011 uspořádala zasedání.
(20)
Na zasedání se jednalo konkrétně o situaci společnosti Flightline, leteckého dopravce s osvědčením Španělska. Tento letecký dopravce se zasedání zúčastnil a popsal opatření, která přijal s cílem odstranit ověřené bezpečnostní nedostatky zjištěné při prohlídkách SAFA. Kromě toho letecký dopravce podrobně popsal opatření, která přijal po nehodě letadla typu Fairchild Metro 3 s poznávací značkou EC-ITP. Dopravce Flightline vysvětlil, že uzavřel obchodní dohodu se společností Air Lada (letecký dopravce bez osvědčení) na provozování dvou letadel Fairchild Metro 3 s poznávacími značkami EC-GPS a EC-ITP, s nimiž létali piloti společnosti Air Lada. Komise společnosti Flightline připomněla, že totéž letadlo dříve létalo v rámci osvědčení leteckého provozovatele společnosti Eurocontinental, dalšího leteckého dopravce s osvědčením Španělska, a že na základě výsledků prohlídek v rámci programu SAFA a závažných bezpečnostních incidentů při provozu těchto letadel orgán AESA pozastavil platnost osvědčení leteckého provozovatele společnosti Eurocontinental.
(21)
Společnost Flightline uvedla, že provedla veškerý požadovaný přeškolovací výcvik pilotů a kontroly kvality provozu letadla na ostrově Isle of Man. Komise požádala o další podrobnosti o nápravném akčním plánu leteckého dopravce a o kopie zpráv o interním auditu provozu letadla Fairchild Metro 3. Po obdržení informací Komise dne 22. března vyzvala leteckého dopravce Flightline, aby Výboru pro leteckou bezpečnost předložil vyjádření.
(22)
Na zasedání dne 14. března 2011 orgán AESA informoval Komisi, že se rozhodl omezit osvědčení leteckého provozovatele společnosti Flightline, aby zabránil provozu letadel Fairchild Metro 3, a že zahájil postup k pozastavení osvědčení leteckého provozovatele.
(23)
Komise vyzvala orgán AESA, aby důkladněji objasnil donucovací opatření týkající se čtyř dalších leteckých dopravců s osvědčením Španělska, kteří podle agentury EASA dosáhli špatných výsledků při prohlídkách v rámci programu SAFA. AESA následně dne 28. března 2011 informovala Komisi, že po nedávných auditech společností Air Taxi and Charter International a Zorex byly zjištěny závažné bezpečnostní nesrovnalosti, a proto bylo zahájeno řízení o pozastavení osvědčení leteckého provozovatele obou leteckých dopravců. Pokud jde o leteckého dopravce Jetnova, orgán AESA očekává reakci leteckého dopravce na konkrétní nedostatky zjištěné tímto orgánem, a pokud tato odpověď nebude dostačující, AESA zahájí řízení o pozastavení. Co se týká leteckých dopravců Aeronova, Tag Aviation a Alba Star, pokračuje AESA v dohledu, avšak v současné době nepovažuje konkrétní regulační opatření za nezbytná. Výbor pro leteckou bezpečnost vyslechl leteckého dopravce Flightline dne 5. dubna 2011. Výbor byl informován, že letecký dopravce zavedl revidované postupy k posílení provozní kontroly letů Flightline, zejména letů provozovaných mimo jeho základnu, změnil provozní příručku tak, aby zahrnovala pokyny o používání náhradních letišť, pozměnil školící program k rozšíření znalostí pilotů týkajících se provozních postupů a revidoval výběrová řízení na piloty.
(24)
Španělsko informovalo Výbor pro leteckou bezpečnost, že na základě nesrovnalostí zjištěných během inspekcí dopravce Flightline zahájil orgán AESA dne 14. března 2011 řízení o pozastavení osvědčení leteckého provozovatele Flightline a zavedl preventivní opatření k řešení bezprostředních bezpečnostních problémů. Orgán AESA potvrdil, že dopravce Flightline následně přijal opatření k řešení bezprostředních bezpečnostních problémů a rovněž předložil nápravný akční plán, který AESA právě posuzuje.
(25)
Vzhledem ke krokům učiněným příslušnými orgány Španělska při řešení zjištěných bezpečnostních nedostatků společnosti Flightline a dalších španělských leteckých dopravců se soudí, že v této fázi není zapotřebí žádných dalších opatření. Komise však zdůraznila, že budou-li tato opatření na zlepšení výkonnosti leteckých dopravců, jimž bylo uděleno osvědčení ve Španělsku, neúčinná, bude nutné podniknout kroky k zajištění odpovídající kontroly zjištěných bezpečnostních rizik. Mezitím bude Komise ve spolupráci s agenturou EASA nadále monitorovat úroveň bezpečnosti španělských leteckých dopravců.
(26)
INAVIC informoval o dalším pokroku v řešení přetrvávajících nedostatků zjištěných organizací ICAO během její mise na místě vykonané v lednu 2010. INAVIC zejména pokračuje v aktualizaci angolských předpisů v oblasti letecké bezpečnosti v souladu s posledními změnami norem ICAO, dále posílil svou kapacitu, pokročil ve vydávání nových osvědčení leteckým dopravcům v souladu s těmito normami a dále konsoliduje svůj program dohledu.
(27)
Pokud jde o dohled nad společností TAAG Angolan Airlines, INAVIC potvrdil informace, které byly Komisi předloženy dne 3. března 2011: dvě letadla B777 provozovaná společností TAAG byla v prosinci 2010 účastníky dvou závažných nehod v Portugalsku a Angole, přičemž poškozen nebyl pouze motor. Podle předběžných výsledků šetření provedeného příslušnými orgány Portugalska se v této fázi zdálo, že jak letecký dopravce, tak příslušné orgány přijali nezbytná opatření s cílem odstranit příčiny zjištěné ve vztahu k výrobci a zabránit jejich opakovanému vzniku. Provoz je nyní obnoven včetně provozu do EU, a to za posíleného programu dohledu ve spolupráci s výrobcem.
(28)
INAVIC informoval, že během procesu vydávání nových osvědčení odhalila dohledová činnost u některých leteckých dopravců bezpečnostní problémy a případy porušení platných bezpečnostních předpisů, na něž INAVIC reagoval příslušnými donucovacími opatřeními. U šesti leteckých dopravců bylo zjištěno, že nedodržují angolské předpisy v oblasti letecké bezpečnosti: AIR GEMINI, SERVISAIR, ALADA, RUI & CONCEICAO, PHA a SAL. INAVIC zejména předložil důkazy, že skončila platnost jejich osvědčení leteckého provozovatele, že nebyla obnovena nebo že byla zrušena. Z toho důvodu by na základě společných kritérií měli být uvedení dopravci vyjmuti z přílohy A.
(29)
INAVIC rovněž uvedl, že dvěma leteckým dopravcům, společnostem ANGOLA AIR SERVICES a GIRA GLOBO, byla pozastavena platnost osvědčení leteckého provozovatele. Dokud nebudou předloženy důkazy o technické kapacitě k úspěšnému dokončení procesu vydávání nových osvědčení do 15. dubna 2011, na základě společných kritérií se soudí, že by tito dopravci měli zůstat v příloze A.
(30)
INAVIC uvedl, že v souladu s angolskými předpisy v oblasti letecké bezpečnosti vydal nová osvědčení pěti leteckým dopravcům: společnosti SONAIR Air Services v prosinci 2010, společnosti AIR26 dne 31. ledna 2011, společnostem HELI-MALONGO Aviation Services of Angola, AEROJET, AIRJET a HELIANG dne 15. února 2011. Dosud však nejsou k dispozici žádné ověřené důkazy o tom, že byla před vydáním těchto nových osvědčení leteckého provozovatele provedena dostatečná šetření, ani o tom, že byly účinně vyřešeny závažné bezpečnostní problémy zjištěné organizací ICAO v souvislosti s osvědčováním leteckých dopravců v Angole. Z toho důvodu se na základě společných kritérií soudí, že by uvedení dopravci měli zůstat v příloze A.
(31)
INAVIC dále uvedl, že udělil osvědčení jednomu novému leteckému dopravci: společnosti FLY540, a to dne 31. ledna 2011. Dosud však nejsou k dispozici žádné ověřené důkazy o tom, že byla před vydáním těchto nových osvědčení leteckého provozovatele provedena dostatečná šetření, ani o tom, že byly účinně vyřešeny závažné bezpečnostní problémy zjištěné organizací ICAO v souvislosti s osvědčováním leteckých dopravců v Angole. Z toho důvodu se na základě společných kritérií soudí, že by uvedení dopravci měli být zařazeni do přílohy A.
(32)
INAVIC rovněž oznámil, že čtyři letečtí dopravci jsou dosud v procesu vydávání nových osvědčení: jde o společnosti DIEXIM, AIRNAVE, GUICANGO a MAVEWA. Proces vydávání nového osvědčení, který měl být podle očekávání ukončen do konce roku 2010, byl prodloužen do 15. dubna 2011 a INAVIC prohlásil, že uvedení letečtí dopravci do tohoto data ukončí provoz, jestliže jim do té doby nebude vydáno nové osvědčení v souladu s angolskými předpisy v oblasti letecké bezpečnosti. Do dokončení tohoto procesu se na základě společných kritérií soudí, že by tito dopravci a ostatní letečtí dopravci podléhající regulační odpovědnosti INAVIC měli zůstat v příloze A.
(33)
Komise vyzývá INAVIC, aby dokončil proces vydávání nového osvědčení angolským leteckým dopravcům s rozhodností a po pečlivém zvážení potenciálních bezpečnostních nedostatků zjištěných v rámci tohoto procesu. Komise rovněž podněcuje INAVIC k plné spolupráci s Mezinárodní organizací pro civilní letectví, aby byl potvrzen pokrok při provádění jeho nápravného akčního plánu, a to včetně misí na místě (koordinační a validační mise ICAO, ICVM), bude-li to možné a vhodné.
(34)
V návaznosti na svoji poslední zprávu o situaci v Kambodžském království (5) příslušné orgány Kambodže (SSCA) informovaly, že donucovací opatření přijatá s cílem odstranit nedostatky zjištěné v průběhu auditů organizace ICAO vedly k tomu, že byla zrušena všechna osvědčení leteckého provozovatele, která byla vydána leteckým dopravcům s licencí Kambodžského království v době auditu ICAO.
(35)
Zejména potvrdily, že dne 10. října 2010 bylo zrušeno osvědčení leteckého provozovatele společnosti Siem Reap International Airways. Na základě společných kritérií se soudí, že by tento letecký dopravce měl být vyjmut z přílohy A.
(36)
Agentura EASA podala zprávu o misi technické pomoci, která se uskutečnila v lednu 2011 a měla podpořit budování kapacity příslušných orgánů Kambodžského království. Agentura EASA potvrdila, že kambodžské orgány učinily při odstraňování nedostatků zjištěných organizací ICAO mimořádný pokrok. Zejména naprosto restrukturalizovaly právní předpisy v oblasti letectví a interní postupy pro počáteční a trvalý dohled nad podniky, čímž je připravena cesta k provádění dohledu v souladu s mezinárodními bezpečnostními normami. Komise uznává, že orgán SSCA vyvinul značné úsilí, aby vyhověl mezinárodním bezpečnostním normám, a rovněž uznává význam donucovacích opatření, která byla v tomto ohledu přijata.
(37)
Všichni letečtí dopravci s osvědčením Demokratické republiky Kongo podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství a byli zařazeni na seznam v příloze A. Existují ověřené důkazy, že příslušné orgány Demokratické republiky Kongo vydaly dne 7. ledna 2011 licenci k provozování letecké dopravy leteckému dopravci Korongo Airlines.
(38)
Komise zahájila konzultace s příslušnými orgány Demokratické republiky Kongo, aby získala objasnění situace tohoto leteckého dopravce a podmínek dohledu nad ním. Příslušné orgány Demokratické republiky Kongo však žádnou odpověď neposkytly.
(39)
Jelikož neexistují žádné důkazy o tom, že by se změnila schopnost příslušných orgánů Demokratické republiky Kongo zaručit dohled nad leteckými dopravci s licencí tohoto státu v souladu s platnými bezpečnostními normami, na základě společných kritérií se soudí, že by společnost Korongo Airlines měla být doplněna do přílohy A.
(40)
Existují ověřené důkazy o různých závažných nedostatcích zjištěných při kontrolách letadel některých leteckých provozovatelů registrovaných v Gruzii, které byly provedeny na odbavovací ploše v rámci programu SAFA (6). Příslušné orgány Gruzie (sdružení dopravní správy - UTA) předložily informace týkající se donucovacích opatření přijatých s ohledem na osvědčení leteckého provozovatele uvedených leteckých dopravců i dalších dopravců. Podle těchto informací byla zrušena tato osvědčení leteckého provozovatele: osvědčení LTD Eurex Airline a JSC Tam Air zrušena 24. listopadu 2010, osvědčení LTD Sky Way a LTD Sakaviaservice zrušena 29. listopadu 2010, osvědčení LTD Jav Avia zrušeno 18. ledna 2011, osvědčení LTD Carre Aviation Georgia zrušeno 8. února 2011, osvědčení LTD Air Batumi zrušeno 17. března 2011 a LTD Air Iberia zrušeno 4. dubna 2011. Platnost osvědčení leteckého provozovatele společnosti LTD Sun Way skončila dne 3. února 2011 a nebyla obnovena.
(41)
Existují ověřené důkazy o haváriích a nehodách několika gruzínských leteckých dopravců. Patří sem nehoda letadla typu Iljušin 76TD s poznávací značkou 4L-GNI provozovaného společností Sun Way, která se stala v Karáčí v Pákistánu dne 28. listopadu 2010, a nedávná nehoda letadla typu Canadair CL 600 s poznávací značkou L-GAE provozovaného společností Georgian Airways, která se stala v Kinshase v Demokratické republice Kongo dne 4. dubna 2011. Existují také důkazy o nedodržování bezpečnostních požadavků týkající se letadel registrovaných v Gruzii a dovezených ze zemí, jejichž letečtí dopravci podléhají zákazu provozování letecké dopravy v Evropské unii.
(42)
S ohledem na výše uvedený důkazní materiál se Komise dne 22. března 2011 setkala s příslušnými orgány Gruzie. Sdružení UTA předložilo dne 22., 25., 28. a 29. března 2011 další dokumentaci. Z této dokumentace vyplývá, že dne 15. dubna 2011 má být zřízena nová nezávislá agentura pro civilní letectví a že řada letadel byla vyřazena z rejstříku (7) v důsledku revize „Předpisů pro státní registraci a vydávání osvědčení o letecké způsobilosti gruzínským civilním letadlům“, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 2011.
(43)
Sdružení UTA dne 5. dubna 2011 ústně předneslo své stanovisko Výboru pro leteckou bezpečnost. Sdružení UTA během slyšení potvrdilo, že byla zrušena řada osvědčení leteckého provozovatele a že ze státního rejstříku bylo vyjmuto dvacet devět ze sedmdesáti devíti letadel. Sdružení UTA dále informovalo o nápravných opatřeních provedených v důsledku auditu USOAP ICAO uskutečněného v roce 2007 a předložilo reformní program, který zahrnuje harmonizaci předpisů v oblasti letectví s acquis EU, jež vyplývá z dohody o společném leteckém prostoru. Toto úsilí podporují různé iniciativy, jako je twinningový program a technická pomoc sdružení UTA v rámci programu TRACECA (dopravní koridor Evropa-Kavkaz-Asie).
(44)
Komise a Výbor pro leteckou bezpečnost vzaly na vědomí pokrok učiněný sdružením UTA, jeho ochotu poskytnout transparentní informace a úzce spolupracovat s cílem odstranit nedostatky a rovněž skutečnost, že se v nejbližší době plánují další reformy. Komise bude nadále úzce spolupracovat s příslušnými orgány Gruzie v jejich úsilí o modernizaci bezpečnostního systému civilního letectví.
(45)
Členské státy zajistí, aby prohlídky na odbavovací ploše prováděné u letadel leteckých provozovatelů registrovaných v Gruzii s cílem ověřit účinné dodržování příslušných bezpečnostních norem byly posíleny v souladu s nařízením Komise (ES) č. 351/2008 (8) tak, aby na jejich základě mohl být tento případ během příštího zasedání Výboru pro leteckou bezpečnost opětovně posouzen.
(46)
V návaznosti na nařízení (EU) č. 590/2010 (9) Komise aktivně pokračovala v konzultacích s příslušnými orgány Indonésie ve věci opatření, která tyto orgány přijaly, aby zvýšily leteckou bezpečnost v Indonésii a zaručily soulad s platnými bezpečnostními normami.
(47)
Příslušný orgán Indonésie (DGCA) se dne 11. března 2011 zúčastnil videokonference s Komisí a informoval ji o tom, že všem leteckým dopravcům, jimž bylo v Indonésii uděleno osvědčení, bylo až na společnost Wing Air osvědčení opětovně vydáno. DGCA rovněž informoval o tom, že pouze 9 % letadlového parku, který je v Indonésii v provozu, dosud nebylo vybaveno požadovaným vybavením organizace ICAO, že DGCA udělil výjimku, kterou povoluje provoz až do konce roku 2011, a že letadla, která vybavením nebudou vybavena ani po tomto datu, budou vyřazena z provozu.
(48)
Výbor pro leteckou bezpečnost bere tento vývoj na vědomí a podporuje příslušné orgány Indonésie v pokračujícím úsilí o rozšíření dohledu nad leteckými dopravci, kteří podléhají jejich regulační odpovědnosti.
(49)
DGCA požádal o to, aby byli z přílohy odstraněni letečtí dopravci přepravující pouze náklad, konkrétně Cardig Air, Republic Express, Asia Link a Air Maleo, a poskytl doložené důkazy, z nichž je zřejmé, že provoz těchto leteckých dopravců se omezoval pouze na náklad a vylučoval přepravu cestujících a že tyto orgány přijaly příslušná donucovací opatření, aby omezily jejich osvědčení leteckého provozovatele s cílem vyloučit letecký provoz do Evropské unie a z ní.
(50)
Z toho důvodu se na základě společných kritérií soudí, že by indonéští letečtí dopravci Cardig Air, Republic Express, Asia Link a Air Maleo měli být vyjmuti z přílohy A.
(51)
Poté, co analýza výsledků prohlídek na odbavovací ploše, které agentura EASA provedla u letadel, jež od roku 2008 provozuje na linkách do EU letecký dopravce Sun D’Or, jemuž bylo uděleno osvědčení v Izraeli, odhalila opakované závažné případy nesouladu s mezinárodními bezpečnostními normami, Komise zahájila formální konzultace s příslušnými orgány Izraele a dne 16. března 2010 vyslechla leteckého dopravce. Při konzultacích bylo zjištěno, že letecký dopravce není příslušnými orgány Izraele řádně osvědčen, neboť je držitelem osvědčení leteckého provozovatele navzdory tomu, že nebyl schopen prokázat, že zaručuje bezpečný provoz letadel způsobilých k letu, za něž odpovídá (údržba a kontrola provozu mimo společnost). Kromě toho nebyla společnost schopna prokázat, že zavedla odpovídající nápravná opatření, aby zajistila udržitelná řešení různých problémů, které vyvstaly během prohlídek na odbavovací ploše v rámci programu SAFA. Na základě konzultací tudíž nebylo možné zjistit, že dopravce splňuje příslušné bezpečnostní normy.
(52)
Po konzultacích s Komisí a Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví a dalších konzultacích s leteckým dopravcem rozhodly příslušné orgány Izraele zrušit osvědčení leteckého dopravce Sun D’Or s účinkem od 1. dubna 2011. V důsledku jejich rozhodnutí byla všechna letadla převedena do osvědčení leteckého provozovatele jiného izraelského leteckého dopravce a společnost Sun D’Or vykonávala pouze činnost prodejce letenek.
(53)
Příslušné orgány Izraele byly vyzvány, aby Výboru pro leteckou bezpečnost přednesly stanoviska, pokud jde o dohled nad tímto leteckým dopravcem, což učinily dne 6. dubna 2011. Během slyšení uvedly, že společnosti Sun D’Or nebude vydáno nové osvědčení. Příslušné orgány Izraele během slyšení rovněž informovaly o svém úsilí o rozšíření své schopnosti dohledu a o modernizaci bezpečnostního systému Izraele.
(54)
Z toho důvodu se na základě společných kritérií soudí, že není zapotřebí žádných dalších opatření.
(55)
Poté, co analýza výsledků prohlídek na odbavovací ploše, které agentura EASA provedla u letadel, jež od roku 2008 provozuje na linkách do EU letecký dopravce Israir, jemuž bylo uděleno osvědčení v Izraeli, odhalila opakované závažné případy nesouladu s mezinárodními bezpečnostními normami, Komise zahájila formální konzultace s příslušnými orgány Izraele a dne 16. března 2010 vyslechla leteckého dopravce. Při konzultacích vyšlo najevo, že letecký dopravce zavedl řadu strukturálních opatření, která mají zaručit, aby udržitelným způsobem splňoval příslušné bezpečnostní normy. Letecký dopravce vyměnil vedení (vedoucí pracovníky), aby na základě systému řízení bezpečnosti účinně zavedl bezpečnostní politiku. Ze svého letadlového parku vyřadil 3 letadla typu Airbus A-320 (s poznávacími značkami 4X-ABH, 4X-ABD a 4X-ABF), u nichž došlo k většině závažných problémů zjištěných během prohlídek na odbavovací ploše v rámci programu SAFA. Rovněž zesílil odbornou přípravu kvalifikovaných pracovníků, aby zaručil, že jsou řádně prováděny předletové prohlídky; přezkoumal vnitřní provozní postupy a zavedl nový systém zabezpečení kvality spolu se systémem auditu zabezpečení kvality; zcela přepracoval pokyny k pozemnímu provozu a pokyny k údržbě a zavedl moderní pokyny pro středisko kontroly provozu.
(56)
S ohledem na tyto změny a na stanovisko příslušných orgánů Izraele předložené Výboru pro leteckou bezpečnost dne 6. dubna 2011 se soudí, že letecký dopravce je schopen soustavně zlepšovat svoji výkonnost. Členské státy budou nadále ověřovat, zda dopravce Israir účinně dodržuje příslušné bezpečnostní normy, a to stanovením priorit pro prohlídky na odbavovací ploše, které mají být u letadel tohoto dopravce provedeny podle nařízení (ES) č. 351/2008.
(57)
Příslušné orgány Kazachstánu informovaly Komisi, že pokračují v provádění ambiciózní reformy leteckého odvětví, která byla zahájena v roce 2009 s cílem posílit leteckou bezpečnost. Poté, co byl v červenci 2010 přijat nový zákon o civilním letectví, je nyní připravováno více než 100 konkrétních leteckých předpisů a většina z nich již byla přijata. Příslušné orgány rovněž dosáhly pokroku při budování svých kapacit náborem dalších kvalifikovaných inspektorů a tento nábor bude v následujících měsících pokračovat.
(58)
Příslušné orgány Kazachstánu informovaly o tom, že i nadále přijímají donucovací opatření. Zejména sdělily, že zrušily osvědčení leteckého provozovatele těchto leteckých dopravců: Air Flamingo; Almaty Aviation; Atyrau Aye Zholy; Arkhabay; Asia Continental Avialines; Centr Pankh; Kazavia National Airlines; Kokhshetau Airlines, Orlan 2000; Zherzu Avia.
(59)
Příslušné orgány Kazachstánu uvedly a poskytly důkazy o tom, že tito letečtí dopravci již nevykonávají komerční leteckou dopravu a nejsou dále držiteli platného osvědčení leteckého provozovatele. Proto se už nepovažují za letecké dopravce ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2111/2005. Vzhledem k těmto zjištěním se na základě společných kritérií soudí, že by těchto deset leteckých dopravců mělo být vyjmuto ze seznamu v příloze A.
(60)
Příslušné orgány Kazachstánu rovněž sdělily, že znovu zvážily případ leteckého dopravce KazAirWest, jemuž bylo dříve osvědčené leteckého provozovatele zrušeno, a vydaly tomuto leteckému dopravci nové osvědčené leteckého provozovatele. Na základě společných kritérií se soudí, že by tento letecký dopravce měl zůstat v příloze A.
(61)
Komise podporuje ambiciózní reformu systému civilního letectví, kterou uskutečnily orgány Kazachstánu, a vyzývá tyto orgány, aby svá úsilí i nadále zaměřily na plnění nápravného akčního plánu dohodnutého s ICAO a aby se přednostně soustředily na nevyřešené vážné bezpečnostní problémy a vydání nových osvědčení všem provozovatelům, za něž nesou odpovědnost. Komise je mezitím ochotna zorganizovat za pomoci Evropské agentury pro bezpečnost letectví a s podporou členských států posouzení na místě, aby ověřila pokrok, jehož bylo při provádění akčního plánu dosaženo.
(62)
Příslušné orgány Kyrgyzstánu informovaly o tom, že čtyřem leteckým dopravcům, konkrétně společnostem Golden Rules Airlines (GRS), Max Avia (MAI), Tenir Airlines (TEB) a Sky Gate International (SGD) byla v letech 2009 a 2010 zrušena osvědčení leteckého provozovatele a organizace ICAO zrušila jejich identifikační kódy ICAO. Z toho důvodu se na základě společných kritérií soudí, že by uvedení dopravci měli být vyjmuti z přílohy A.
(63)
Příslušné orgány Kyrgyzstánu rovněž informovaly o tom, že uplynula platnost osvědčení leteckého provozovatele tří dalších leteckých dopravců, společností Itek Air, Trast Aero a Asian Air, o této skutečnosti však nepředložily žádné důkazy. Na základě společných kritérií se proto soudí, že tito letečtí dopravci by měli zůstat v příloze A.
(64)
Vzhledem k tomu, že Komisi dosud nebyly sděleny žádné důkazy o tom, že ostatní letečtí dopravci, jimž bylo v Kyrgyzstánu uděleno osvědčení, a orgány, které jsou odpovědné za regulační dohled nad těmito leteckými dopravci, v plném rozsahu provedly odpovídající nápravná opatření, se na základě společných kritérií soudí, že by uvedení dopravci měli zůstat v příloze A.
(65)
Komise příslušné orgány Kyrgyzstánu podporuje, aby pokračovaly v úsilí o vyřešení všech neshod zjištěných během auditu provedeného organizací ICAO v dubnu 2009 v rámci všeobecného programu pro audit dohledu nad bezpečností provozu (USOAP). Jakmile provádění akčního plánu předloženého organizaci ICAO dostatečně pokročí, je Evropská komise spolu s Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví a s podporou členských států připravena uskutečnit posouzení situace na místě. Cílem této návštěvy bude ověřit, jak příslušné orgány a podniky spadající pod jejich dohled plní příslušné bezpečnostní požadavky.
(66)
Existují důkazy o četných bezpečnostních nedostatcích u společnosti Air Madagascar, které bylo uděleno osvědčení na Madagaskaru. Tyto nedostatky zjistily příslušné orgány ve Francii při prohlídkách na odbavovací ploše prováděných v rámci programu SAFA. Výsledky týkající se letadla B-767 jsou výrazně horší než v případě ostatních letadel tohoto leteckého dopravce. Počet problémů zjištěných při každé prohlídce v rámci programu SAFA, opakující se bezpečnostní nedostatky a skutečnost, že situace se od roku 2010 zhoršuje, jsou příčinou vážných obav o bezpečnost.
(67)
Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) provedla v únoru 2008 všeobecný audit dohledu nad bezpečností provozu a ohlásila mnoho vážných nedostatků, pokud jde o schopnost madagaskarských orgánů pro civilní letectví plnit povinnosti spojené s dohledem nad leteckou bezpečností.
(68)
Komise s ohledem na prohlídky v rámci programu SAFA a výsledky zprávy organizace ICAO o auditu zahájila dne 28. února 2011 formální konzultaci s příslušnými orgány Madagaskaru, při níž vyjádřila vážné obavy o bezpečnost provozu dopravce Air Madagascar a vyzvala dopravce a příslušné orgány, které za něj odpovídají, aby v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 2111/2005 přijaly opatření k reakci na zjištění organizace ICAO a k uspokojivému odstranění bezpečnostních nedostatků zjištěných při prohlídkách v rámci programu SAFA.
(69)
Dne 16. března 2011 se Komise sešla s madagaskarskými orgány pro civilní letectví a zástupci společnosti Air Madagascar, aby získala záruky, že orgány i společnost přijaly opatření k odstranění bezpečnostních nedostatků, které byly zjištěny během prohlídek v rámci programu SAFA, nebo že byla alespoň přijata vhodná opatření ke zmírnění zjištěných bezpečnostních rizik. Na základě informací poskytnutých na tomto setkání bohužel nebylo možné prokázat, že společnost provedla ucelenou analýzu hlavních příčin bezpečnostních nedostatků a důsledný nápravný a preventivní akční plán ani že orgány provádějí vhodný programu dohledu nad bezpečností. Proto byly madagaskarské orgány pro civilní letectví a provozovatel Air Madagascar vyzvány, aby situaci objasnily na zasedání Výboru pro leteckou bezpečnost v dubnu 2011.
(70)
Výbor pro leteckou bezpečnost dne 5. dubna 2011 vyslechl společnost Air Madagascar a příslušné orgány Madagaskaru. Air Madagascar předložil další rozšířený nápravný a preventivní akční plán založený na důsledné ucelené analýze hlavních příčin, avšak nedokázal podat důkazy, že tato opatření již přinesla výsledky.
(71)
Výbor uvítal pozitivní kroky leteckého dopravce, avšak vyjádřil obavy týkající se přetrvávajících závažných nedostatků v oblasti zachování letecké způsobilosti všech letadel provozovaných společností Air Madagascar. Letecký dopravce akceptoval nedostatky týkající se jeho letadla typu Boeing B-767. Uvedl, že považuje stávající opatření za dostatečná ke zmírnění bezpečnostních rizik pro zbytek jeho letadlového parku z důvodu nižší četnosti letů a/nebo stáří těchto letadel.
(72)
Výbor uznal úsilí vynaložené leteckým dopravcem k nalezení udržitelných řešení v reakci na bezpečnostní nedostatky odhalené při prohlídkách v rámci programu SAFA a vyzval příslušné orgány Madagaskaru, aby posílily dohled s cílem zajistit účinné bezodkladné provádění nápravného a preventivního akčního plánu provozovatele.
(73)
Vzhledem k četným a opakovaným bezpečnostním nedostatkům zjištěným při prohlídkách letadel typu Boeing B-767 provozovaných společností Air Madagascar na odbavovací ploše a k nedostačující schopnosti společnosti provést k tomuto dni důsledný nápravný a preventivní akční plán, jakož i k tomu, že příslušné orgány Madagaskaru nedostatečně provádějí odpovídající bezpečnostní dohled nad provozem tohoto leteckého dopravce, se Komise na základě stanoviska Výboru pro leteckou bezpečnost domnívá, že by leteckému dopravci neměl být povolen provoz do Evropské unie letadly typu Boeing B-767. Stejně tak se na základě společných kritérií soudí, že by společnost Air Madagascar měla být zařazena do přílohy B a její provoz by měl být omezen s vyloučením všech letadel typu Boeing B-767. Leteckému dopravci by mělo být povoleno létat do Unie jinými typy letadel uvedenými v jeho osvědčení leteckého provozovatele podle přílohy B.
(74)
Členské státy budou nadále ověřovat účinné dodržování příslušných bezpečnostních norem ze strany Air Madagascar stanovením priorit prohlídek na odbavovací ploše prováděných u letadel tohoto leteckého dopravce podle nařízení (ES) č. 351/2008.
(75)
Existují ověřené důkazy o tom, že orgány odpovědné za bezpečnostní dohled nad leteckými dopravci, jimž bylo v Mosambiku uděleno osvědčení, nejsou schopny provádět a vynucovat příslušné bezpečnostní normy, což dokládají i výsledky auditu provedeného organizací ICAO v rámci všeobecného programu pro audit dohledu nad bezpečností provozu (USOAP) v lednu 2010. Při tomto auditu byl odhalen velký počet závažných nedostatků, pokud jde o schopnost mosambických orgánů pro civilní letectví plnit své povinnosti týkající se dohledu nad leteckou bezpečností. V době vydání závěrečné zprávy organizace ICAO nebylo účinně uplatňováno více než 77 % norem ICAO. U některých kritických prvků, např. ustanovení pro kvalifikovaný technický personál, nebylo účinně provedeno více než 98 % norem ICAO. Pokud jde o řešení bezpečnostních obav, nebylo účinně provedeno více než 93 % norem ICAO.
(76)
Po auditu Mosambiku v rámci programu USOAP organizace ICAO uvědomila všechny státy, které jsou stranami Chicagské úmluvy, o tom, že panují značné obavy o bezpečnost v souvislosti s bezpečnostním dohledem nad dopravci s licencí Mosambiku (10), podle nichž postup udělování osvědčení, který je v Mosambiku používán k vydávání osvědčení leteckého provozovatele, nezohledňuje platná ustanovení v příloze 6 dohody ICAO. Především jde o to, že 15 mosambických leteckých provozovatelů včetně mezinárodních leteckých provozovatelů stále provozuje činnost na základě osvědčení leteckého provozovatele, jež jim byla vydána podle předchozích předpisů, které již byly zrušeny. Příslušný orgán Mosambiku (IACM) před vydáním osvědčení leteckého provozovatele nevyhodnotil všechny konkrétní body spojené s postupem udělování osvědčení, a tudíž nemůže zaručit, že všech 15 držitelů osvědčení leteckého provozovatele před zahájením mezinárodních letů splnilo ustanovení přílohy 6 a vnitrostátních právních předpisů. Kromě toho orgán IACM již déle než dva roky neprovádí dohledové kontroly leteckých provozovatelů.
(77)
Existují důkazy o tom, že příslušné orgány Mosambiku nejsou dostatečně schopny účinně napravit případy nesouladu, které zjistila organizace ICAO, což dokládá skutečnost, že podstatná část nápravných akčních plánů navržených těmito orgány s cílem řešit případy nesouladu, které zjistila organizace ICAO, nepovažovala organizace ICAO za přijatelné. To se konkrétně týká případu závažného bezpečnostního problému zjištěného organizací ICAO, který stále není vyřešen. Kromě toho příslušné orgány Mosambiku sdělily, že provádění nápravných akčních plánů má zpoždění.
(78)
Komise s ohledem na výsledky auditu v rámci programu USOAP provedeného organizací ICAO zahájila v březnu 2010 konzultace s příslušnými orgány Mosambiku (IACM), v nichž vyjádřila vážné obavy o bezpečnost provozu leteckých dopravců s licencí Mosambiku a požádala o vysvětlení opatření, která příslušné orgány přijaly k řešení nedostatků zjištěných organizací ICAO.
(79)
Mezi dubnem 2010 a dubnem 2011 předložily orgány IACM dokumentaci a dne 6. dubna 2011 podaly Výboru pro leteckou bezpečnost stanovisko. Orgány IACM uvedly, že po předložení výše zmíněného nápravného akčního plánu organizaci ICAO zahájily první kroky v rámci jeho provádění. Konkrétně sdělily, že probíhá reforma IACM s cílem výrazně posílit nezávislost a kapacitu pro dohled těchto orgánů a že do náboru dostatečně kvalifikovaných inspektorů podepsaly orgány IACM smlouvy s externími konzultanty na podporu dohledu. Podle stanoviska Výboru pro leteckou bezpečnost však orgány IACM neposkytly důkazy, že mají v současnosti samy dostatečné zdroje k zajištění dohledu nad všemi leteckými dopravci s osvědčením Mosambiku. Orgány sdělily, že v Mosambiku je 13 leteckých dopravců s osvědčením a že byly v roce 2010 schopny za podpory těchto konzultantů v souladu s předpisy pro civilní letectví Mosambiku udělit nová osvědčení osmi z nich, včetně tří leteckých dopravců provozujících mezinárodní lety - Mozambique Airlines, Mozambique Express a Trans Airways. Podle stanoviska Výboru pro leteckou bezpečnost však neposkytly důkazy, že nad těmito dopravci je vykonáván soustavný dohled v souladu s příslušnými bezpečnostními normami. Orgány dále potvrdily, že pět leteckých dopravců, o kterých bylo prohlášeno, že vykonávají pouze vnitrostátní provoz, stále provozují činnost na základě osvědčení leteckého provozovatele, jež byla vydána podle předchozích předpisů, které již byly zrušeny; orgány IACM však tato osvědčení nepředložily. Kromě toho závažné obavy o bezpečnost, které v tomto ohledu oznámila organizace ICAO, dosud zůstávají nevyřešené.
(80)
Společnost Mozambique Airlines (LAM) dne 6. dubna 2011 Výboru pro leteckou bezpečnost předložila písemná podání a podala vysvětlení. LAM potvrdila, že jí dne 6. dubna 2010 bylo v souladu s předpisy pro civilní letectví Mosambiku uděleno nové osvědčení. Toto osvědčení leteckého provozovatele, jehož platnost uplynula 5. dubna, však bylo dne 6. dubna 2011 obnoveno orgánem IACM s omezením k vyloučení přiblížení při nízké viditelnosti v Cat III, neboť bylo potvrzeno, že dopravce nemá povolení provádět tato přiblížení. Společnost Mozambique Express (MEX) dne 6. dubna 2011 Výboru pro leteckou bezpečnost předložila písemná podání a podala vysvětlení. Společnost MEX potvrdila, že jí v dubnu 2010 bylo v souladu s předpisy pro civilní letectví Mosambiku vydáno nové osvědčení, ačkoli jsou čtyři letadla typu Embraer 120 provozována, aniž jsou vybavena E-GPWS (TAWS).
(81)
Komise a Výbor pro leteckou bezpečnost oceňují úsilí, které bylo učiněno s cílem reformovat systém civilního letectví v Mosambiku, jakož i první kroky učiněné k odstranění bezpečnostních nedostatků oznámených organizací ICAO. Na základě společných kritérií a vzhledem k tomu, že dosud nebyla účinně provedena vhodná nápravná opatření s cílem odstranit nedostatky zjištěné organizací ICAO, a zejména závažné bezpečnostní problémy, lze nicméně soudit, že příslušné orgány Mosambiku v tomto okamžiku nejsou schopny provést a vynucovat příslušné bezpečnostní normy u všech leteckých dopravců, kteří spadají pod jejich regulační dohled. Všem leteckým dopravcům s osvědčením Mosambiku by proto mělo být zakázáno provozovat leteckou dopravu a měli by být zařazeni do přílohy A.
(82)
Příslušné orgány Portugalska oznámily, že souhlasily s poskytnutím technické pomoci příslušným orgánům Mosambiku a již s ní započaly. Tato technická pomoc bude zejména zahrnovat školení kvalifikovaných pracovníků a postupy v oblasti vykonávání dohledu.
(83)
Komise a Výbor pro leteckou bezpečnost podporují Mosambik v další úzké spolupráci s ICAO s cílem potvrdit odpovídající nápravný akční plán na odstranění nedostatků zjištěných touto organizací a prostřednictvím včasné mise ICVM ověřit pokrok při jeho provádění. Evropská komise je za podpory Evropské agentury pro bezpečnost letectví a členských států připravena zvážit poskytnutí technické pomoci, pokud to bude v tomto ohledu nutné.
(84)
Komise bude po předložení stanoviska Výboru pro leteckou bezpečnost připravena na základě ověřených důkazů, že provádění akčního plánu předloženého organizaci ICAO dostatečně pokročilo, situaci znovu posoudit.
(85)
Poté, co Komise v prosinci 2010 navštívila Ruskou federaci, příslušné orgány Ruské federace poskytly informace o osvědčeních leteckého provozovatele některých ruských leteckých dopravců, u nichž výsledky prohlídek na odbavovací ploše v rámci programu SAFA poukazují na různé závažné nedostatky zjištěné při jednotlivých prohlídkách. Kromě toho se během konzultací s těmito orgány příslušné orgány Ruské federace dne 8. března zavázaly, že Komisi poskytnou tyto informace: a) informace o výsledcích dohledu prováděného orgány Ruské federace nad určenými ruskými leteckými dopravci; b) informace o tom, jaká nápravná opatření tito letečtí dopravci provádějí, aby vyřešili problémy zjištěné během prohlídek na odbavovací ploše v rámci programu SAFA; a c) seznam osvědčení leteckého provozovatele některých ruských leteckých dopravců létajících do EU.
(86)
Na základě informací předložených příslušnými orgány Ruské federace nesplňují níže uvedená letadla uvedená v osvědčeních leteckého provozovatele některých leteckých dopravců normy ICAO a Výbor pro leteckou bezpečnost naléhavě vyzývá Komisi, aby požádala příslušné orgány Ruské federace o objasnění mezinárodního provozu těchto letadel:
a)
Aircompany Yakutia: letadlo Antonov AN-140 s poznávací značkou RA-41250; AN-24RV s poznávacími značkami RA-46496, RA-46665, RA-47304, RA-47352, RA-47353, RA-47360; RA-47363AN-26 s poznávací značkou RA-26660; letadla Tupolev TU-154M s poznávacími značkami RA-85007, RA-85707 a 85794;
b)
Atlant Soyuz: obě letadla Tupolev TU-154M s poznávacími značkami RA-85672 a RA-85682, která dříve provozovala společnost Atlant Soyuz, nyní provozují jiní letečtí dopravci, jimž bylo v Ruské federaci uděleno osvědčení;
c)
Gazpromavia: letadla Tupolev TU-154M s poznávacími značkami RA-85625 a RA-85774; Jakovlev Yak-40 s poznávacími značkami RA-87511, RA-88300 a RA-88186; Yak-40K s poznávacími značkami RA-21505, RA-98109 a RA-8830; Yak-42D s poznávací značkou RA-42437; všechny (22) vrtulníky Kamov Ka-26 (neznámé poznávací značky); všechny (49) vrtulníky Mi-8 (neznámé poznávací značky); všechny (11) vrtulníky Mi-171 (neznámé poznávací značky); všechny (8) vrtulníky Mi-2 (neznámé poznávací značky); všechny (1) vrtulníky EC-120B: RA-04116;
d)
Kavminvodyavia: letadla Tupolev TU-154B s poznávacími značkami RA-85494 a RA-85457;
e)
Krasnoyarsky Airlines: letadlo typu TU-154M RA-85672 dříve uvedené v osvědčení leteckého provozovatele Krasnoyarsky Airlines, které bylo v roce 2009 zrušeno, je v současnosti provozováno společností Atlant Soyuz; letadlo stejného typu s poznávací značkou RA-85682 je provozováno jiným leteckým dopravcem s osvědčením Ruské federace;
f)
Kuban Airlines: letadla Jakovlev Yak-42 s poznávacími značkami RA-42331, RA-42350, RA-42538, a RA-42541;
g)
Orenburg Airlines: letadlo Tupolev TU-154B s poznávací značkou RA-85602; všechna letadla TU-134 (neznámé poznávací značky); všechna letadla Antonov An-24 (neznámé poznávací značky); všechna letadla An-2 (neznámé poznávací značky); všechny vrtulníky Mi-2 (neznámé poznávací značky); všechny vrtulníky Mi-8 (neznámé poznávací značky);
h)
Moscovia Airlines: letadla Antonov AN-12 RA-12193 a RA-12194;
i)
Tatarstan Airlines: letadla Jakovlev Yak-42D s poznávacími značkami RA-42374 a RA-42433;
j)
Ural Airlines: letadla Tupolev TU-154B s poznávacími značkami RA-85508 (letadla RA-85319, RA-85337, RA-85357, RA-85375, RA-85374 a RA-85432 v současné době nejsou z finančních důvodů v provozu);
k)
UTAir: letadla Tupolev TU-154M s poznávacími značkami RA-85733, RA-85755, RA-85806, RA-85820; všechna (24) TU-134: RA-65024, RA-65033, RA-65127, RA-65148, RA-65560, RA-65572, RA-65575, RA-65607, RA-65608, RA-65609, RA-65611, RA-65613, RA-65616, RA-65620, RA-65622, RA-65728, RA-65755, RA-65777, RA-65780, RA-65793, RA-65901, RA-65902, a RA-65977; letadla RA-65143 a RA-65916 jsou provozována jiným ruským leteckým dopravcem; všechna (1) TU-134B: RA-65726; všechna (10) letadla Jakovlev Yak-40: RA-87348 (není v současné době z finančních důvodů v provozu), RA-87907, RA-87941, RA-87997, RA-88209, RA-88227 a RA-88280; letadla stejného typu s poznávacími značkami RA-87292 a RA-88244 byla vyřazena z provozu; všechny vrtulníky Mil-26: (neznámé poznávací značky); všechny vrtulníky Mil-10: (neznámé poznávací značky); všechny vrtulníky Mil-8 (neznámé poznávací značky); všechny vrtulníky AS-355 (neznámé poznávací značky); všechny vrtulníky BO-105 (neznámé poznávací značky); letadla typu AN-24B RA-46388 a RA-87348 nejsou z finančních důvodů v provozu; RA-46267 a RA-47289 a letadla typu AN-24RV RA-46509, RA-46519 a RA-47800 jsou provozována jiným ruským leteckým dopravcem;
l)
Rossija (STC Russia): letadlo Tupolev TU-134 s poznávací značkou RA-65979, letadla RA-65904, RA-65905, RA-65911, RA-65921 a RA-65555 jsou provozována jiným ruským leteckým dopravcem; letadlo Iljušin IL-18 s poznávací značkou RA-75454 je provozováno jiným ruským leteckým dopravcem; letadla Jakovlev Yak-40 s poznávacími značkami RA-87203, RA-87968, RA-87971, RA-87972 a RA-88200 jsou provozována jiným ruským leteckým dopravcem;
m)
Russair: letadla Tupolev TU-134 A s poznávacími značkami RA 65124, RA-65908, RA-65087, RA-65790, RA-65576, RA-65102, RA-65550 a RA-65691;
n)
Kosmos: letadla Tupolev TU-134-A3 s poznávacími značkami RA-65805, RA-65010, RA-65097, RA-65557, RA-65566, TU-134-B s poznávací značkou RA-65574;
o)
The 224th-Flight Unit State Airlines: letadla Iljušin IL-76MD s poznávacími značkami RA-76638 a RA-78750;
p)
Daghestan Airlines: letadlo Tupolev TU-134B s poznávací značkou RA-65569;
q)
Kogalymavia: letadla Tupolev TU-134A3 s poznávacími značkami RA-65943, RA-65045, RA-65943, RA65944 a RA-65944; Tupolev TU-154B2 s poznávací značkou RA-85522.
(87)
Komise a Výbor pro leteckou bezpečnost berou na vědomí podání příslušného orgánu Ruské federace a budou usilovat o udržitelné řešení zjištěných případů nesouladu s bezpečnostními normami, a to prostřednictvím dalších technických konzultací s příslušnými orgány Ruské federace.
(88)
Členské státy budou mezitím pokračovat v ověřování účinného dodržování příslušných bezpečnostních norem leteckými dopravci Ruské federace upřednostňováním kontrol na odbavovací ploše, které se mají provádět u letadel těchto dopravců podle nařízení (ES) č. 351/2008, a Komise bude nadále pečlivě sledovat opatření přijatá těmito dopravci.
(89)
Letecký dopravce Ukrainian Mediterranean Airlines (UMAir) požádal Výbor pro leteckou bezpečnost o slyšení a předem předložil písemná podání. Informoval o tom, že po provedení plánů na obnovu letadlového parku již nejsou provozována letadla typu DC-9 51. Rovněž informoval, že mu bylo ukrajinským orgánem pro civilní letectví (UKR SAA) v lednu 2011 vydáno nové osvědčení a že získal osvědčení leteckého provozovatele platné na dva roky.
(90)
Dopravce UMAir rovněž poskytl dokumentaci, která měla prokázat, že byla dokončena všechna nápravná opatření vyplývající z návštěv ze strany EU v květnu a říjnu 2009. Dále poskytl dokumentaci týkající se ověřování stavu provádění nápravných opatření k řešení nedostatků zjištěných orgánem UKR SAA během vykonávání dohledu. Poskytl rovněž zprávu o šetření vážné nehody, k níž došlo v Bejrútu dne 21. září 2010. Podle této zprávy došlo k nouzovému přistání letadla DC-9-51 s poznávací značkou UR-CBY krátce po startu v důsledku selhání motoru, což bylo s největší pravděpodobností způsobeno srážkou s ptákem. Zpráva nicméně rovněž odhalila, že do provozní příručky společnosti UMAir nebyl zařazen kritický postup v případě selhání motoru.
(91)
Vzhledem k tomu, že zpráva o prohlídce na odbavovací ploše provedené v EU (11) dne 28. února 2011 u letadla UR-CHN provozovaného leteckým dopravcem odhalila závažné nedostatky, požádala Komise leteckého dopravce o dodatečné informace. V reakci na tuto žádost letecký dopravce poskytl dokumentaci o provozních specifikacích a osvědčení letové způsobilosti letadla MD83 s poznávací značkou UR-CHN, z nichž vyplývá, že letadlo disponuje vybavením, které je podle organizace ICAO povinné.
(92)
Dopravce byl pozván na technické zasedání dne 25. března 2011, aby vyjasnil nedořešené otázky. Dopravce během zasedání a po něm poskytl informace o výsledcích interních auditů, inspekcí a kontrol na odbavovací ploše a o příslušných nápravných opatřeních, která přijal, a uvedl, že jeho provozní příručka obsahuje veškeré nezbytné normální, mimořádné a nouzové postupy a že stanoví opakující se školení na simulátorech.
(93)
UKR SAA požádal o možnost podání Výboru pro leteckou bezpečnost, která učinil dne 6. dubna 2011, kdy předložil postup inspekcí a ověřování a podávání zpráv o provádění nápravných opatření leteckými dopravci, kteří podléhají jeho bezpečnostnímu dohledu, včetně UMAir. UKR SAA potvrdil, že UMAir napravil všechny nedostatky zjištěné během návštěv EU v květnu a říjnu 2009. UKR SAA také uvedl, že nadále vykonává své povinnosti jako stát zápisu letadla do rejstříku a stát provozovatele, pokud jde o operace společnosti UMAir v oblasti provozování letadel pronajatých s posádkou.
(94)
Výbor pro leteckou bezpečnost uvítal zlepšení dosažená společností UMAir při provádění mezinárodních bezpečnostních norem a pozastavení provozu letadla DC-9-51, jakož i prohlášení orgánu UKR SAA, a domnívá se, že provoz tohoto leteckého dopravce by již neměl podléhat omezením. Na základě společných kritérií se tedy soudí, že společnost Ukrainian Mediterranean Airlines (UM Air) by měla být vyškrtnuta z přílohy B.
(95)
Členské státy budou nadále ověřovat, zda dopravce UMAir účinně dodržuje příslušné bezpečnostní normy, a to upřednostňováním prohlídek na odbavovací ploše, které mají být u letadel tohoto dopravce provedeny podle nařízení (ES) č. 351/2008.
(96)
Navzdory výslovným žádostem Komise jí nebyly dosud sděleny žádné důkazy, že ostatní letečtí dopravci uvedení na seznamu Společenství aktualizovaném dne 22. listopadu 2010 a orgány odpovědné za regulační dohled nad těmito leteckými dopravci plně provádějí příslušná nápravná opatření. Proto se na základě společných kritérií soudí, že tito letečtí dopravci by měli nadále podléhat zákazu provozování letecké dopravy (příloha A), případně provozním omezením (příloha B).
(97)
Opatření stanovená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro leteckou bezpečnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 474/2006 se mění takto:
1.
Příloha A se nahrazuje zněním uvedeným v příloze A tohoto nařízení.
2.
Příloha B se nahrazuje zněním uvedeným v příloze B tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. dubna 2011.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 390/2011 DE LA COMISIÓN
de 19 de abril de 2011
que modifica el Reglamento (CE) no 474/2006, por el que se establece la lista comunitaria de las compañías aéreas objeto de una prohibición de explotación en la Comunidad
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 2111/2005 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 14 de diciembre de 2005, relativo al establecimiento de una lista comunitaria de las compañías aéreas sujetas a una prohibición de explotación en la Comunidad y a la información que deben recibir los pasajeros aéreos sobre la identidad de la compañía operadora, y por el que se deroga el artículo 9 de la Directiva 2004/36/CE (1), y, en particular, su artículo 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 474/2006 de la Comisión (2), estableció la lista de compañías aéreas objeto de una prohibición de explotación en la Unión Europea, prevista en el capítulo II del Reglamento (CE) no 2111/2005.
(2)
De conformidad con el artículo 4, apartado 3, del Reglamento (CE) no 2111/2005, algunos Estados miembros comunicaron a la Comisión información pertinente en el contexto de la actualización de la lista comunitaria. También algunos terceros países comunicaron información pertinente. Por lo tanto, procede actualizar la lista comunitaria.
(3)
Todas las compañías aéreas afectadas fueron informadas por la Comisión, directamente o, cuando ello no fue posible, a través de las autoridades responsables de su supervisión normativa, de los hechos y argumentos esenciales por los que podía imponérseles una prohibición de explotación dentro de la Unión o modificarse las condiciones de esa prohibición en el caso de las compañías ya incluidas en la lista comunitaria.
(4)
La Comisión, además, brindó a las compañías aéreas afectadas la posibilidad de consultar la documentación facilitada por los Estados miembros, así como de comunicar por escrito sus observaciones y de efectuar en un plazo de diez días hábiles una presentación oral de su posición ante la Comisión y ante el Comité de Seguridad Aérea establecido por el Reglamento (CEE) no 3922/1991 del Consejo, de 16 de diciembre de 1991, relativo a la armonización de normas técnicas y procedimientos administrativos aplicables a la aviación civil (3).
(5)
Las autoridades responsables de la supervisión normativa de las compañías aéreas afectadas fueron también consultadas por la Comisión y, en algunos casos, por algunos Estados miembros.
(6)
El Comité de Seguridad Aérea ha oído las exposiciones de la Agencia Europea de Seguridad Aérea y de la Comisión sobre los proyectos de asistencia técnica desarrollados en los países afectados por el Reglamento (CE) no 2111/2005. Se ha informado a dicho Comité de las peticiones de más asistencia técnica y cooperación a fin de reforzar la capacidad administrativa y técnica de las autoridades de aviación civil para resolver cualquier incumplimiento de las normas internacionales aplicables.
(7)
El Comité de Seguridad Aérea también ha sido informado de las medidas de ejecución adoptadas por la Agencia Europea de Seguridad Aérea y los Estados miembros para seguir garantizando la aeronavegabilidad y las tareas de mantenimiento de las aeronaves matriculadas en la Unión Europea y explotadas por compañías aéreas certificadas por autoridades de aviación civil de terceros países.
(8)
El Comité de Seguridad Aérea también escuchó la presentación de la Agencia Europea de Seguridad Aérea sobre la categorización de las deficiencias detectadas al llevar a cabo inspecciones en pista en el marco del programa de Evaluación de la Seguridad de Aeronaves Extranjeras (SAFA) de la UE y ha aprobado las propuestas de la Agencia en relación con una nueva categorización de los incumplimientos de los requisitos de la OACI en materia de dominio de la lengua inglesa por los pilotos para garantizar el pleno cumplimiento de esos requisitos sin más demora. De acuerdo con esa propuesta, debe señalarse una deficiencia de categoría 2 si se da un incumplimiento del requisito de dominio del inglés, pero el Estado que emita la licencia ha presentado un plan de acción a la OACI de cara al cumplimiento. Además, debe señalarse una deficiencia de categoría 3 en caso de incumplimiento del requisito de dominio del inglés sin que el Estado que emita la licencia haya presentado un plan de acción a la OACI o haya notificado el pleno cumplimiento sin respetar realmente ese requisito. Por último, debe consignarse una observación general (categoría G) si puede probarse el cumplimiento formal del requisito de dominio del inglés aun cuando la comunicación sea muy difícil en la práctica durante las inspecciones en pista debido a la falta clara de dominio de la lengua inglesa por parte de los pilotos. El Comité de Seguridad Aérea acordó intentar aplicar esas propuestas de manera armonizada. La Agencia Europea de Seguridad Aérea se comprometió a publicar en breve las orientaciones pertinentes.
(9)
El Comité de Seguridad Aérea también aprobó la propuesta de la Agencia de que los Estados miembros establecieran vínculos funcionales con los proveedores de servicios de navegación aérea para notificar problemas de comunicación con la tripulación de las aeronaves debido al dominio insuficiente de la lengua inglesa por los pilotos. Por último, el Comité de Seguridad Aérea solicitó a la Agencia Europea de Seguridad Aérea que notificase en la primera reunión del Comité los resultados SAFA relativos al cumplimiento de los requisitos de dominio del inglés por los pilotos y a la aplicación de la categorización propuesta.
(10)
Procede modificar el Reglamento (CE) no 474/2006 en consecuencia.
(11)
Tras el análisis por la Agencia Europea de Seguridad Aérea de la información obtenida de las inspecciones en pista realizadas a las aeronaves de algunas compañías de la Unión Europea en el marco del Programa SAFA, así como de otras inspecciones y auditorías en ámbitos específicos llevadas a cabo por sus respectivas autoridades nacionales de aviación, algunos Estados miembros han adoptado medidas de ejecución, de las cuales han informado a la Comisión y al Comité de Seguridad Aérea. Dichas medidas son las siguientes: Chipre decidió el 26 de noviembre de 2010 suspender el certificado de operador aéreo (AOC) de la compañía Eurocypria Airlines a raíz del cese de sus operaciones y de la falta de recursos financieros de la compañía aérea para operar en condiciones de seguridad; Italia decidió suspender la licencia de explotación de que era titular la compañía aérea Livingston el 24 de octubre de 2010 y la licencia de la compañía aérea ItaliAirlines, el 11 de marzo de 2010; Lituania decidió revocar el AOC de la compañía aérea Star 1 Airlines el 11 de noviembre de 2010; tras la liquidación de la compañía aérea Blue Line y la suspensión subsiguiente de su licencia de explotación, Francia decidió suspender el AOC de esta compañía aérea el 6 de octubre de 2010. Además, Francia decidió no prorrogar el AOC de Strategic Airlines el 16 de septiembre de 2010; Grecia decidió revocar el AOC de Hellas Jet en noviembre de 2010, suspendió el AOC de Athens Airways en enero de 2011 y sometió Hellenic Imperial Airways a mayor vigilancia; Suecia decidió no prorrogar el AOC de la compañía aérea Viking Airlines AB el 31 de diciembre de 2010 y el Reino Unido intensificó su vigilancia de las compañías aéreas Jet2.com, Oasis y Titan Airways.
(12)
Tras el examen de la situación de determinadas compañías aéreas con licencia de Portugal en la reunión del Comité de Seguridad Aérea celebrada en noviembre de 2010 (4), las autoridades competentes de Portugal (INAC) informaron de los resultados de la supervisión de seguridad mejorada de las compañías aéreas Luzair y White. En lo que respecta a Luzair, INAC notificó que, a raíz de un cambio de flota, el AOC de Luzair se suspendió el 11 de febrero de 2011. En lo que respecta a White, INAC notificó haber procedido a 29 inspecciones en el ámbito operativo y a 5 en el ámbito de la aeronavegabilidad, que no revelaron deficiencias graves. Además, la Agencia Europea de Seguridad Aérea notificó que las compañías aéreas habían sufrido una inspección en noviembre de 2010 y que ninguna de ellas reveló deficiencias graves. En el marco de un cambio general de la política de la compañía, dos aeronaves de tipo A320 con matrículas CS-TQO y CS-TQK fueron retiradas el 12 de noviembre de 2010 y el 22 de febrero de 2011, respectivamente.
(13)
Tras el análisis por la Agencia Europea de Seguridad Aérea de los datos de la inspección SAFA y la identificación de un número mayor de compañías aéreas alemanas con resultados de las inspecciones SAFA equivalentes a más de una deficiencia importante por inspección, la Comisión entabló consultas oficiales con las autoridades competentes de Alemania (Luftfahrtbundesamt-LBA) y celebró una reunión el 10 de marzo de 2011.
(14)
El análisis de las causas subyacentes del comportamiento de esas compañías aéreas reveló deficiencias especiales en la supervisión de las mismas, lo que también puso de manifiesto directamente una inspección efectuada por la Agencia Europea de Seguridad Aérea del 26 al 29 de mayo de 2009 en el ámbito operativo, que también indicó un número insuficiente de trabajadores cualificados en la LBA, lo que también repercute en la capacidad de Alemania de garantizar una supervisión permanente y limita su capacidad de aumentar el nivel de supervisión en caso necesario.
(15)
La situación especial de Bin Air, una compañía aérea certificada en Alemania, se debatió en la reunión del 10 de marzo, a la que asistió la compañía aérea y en la que esta presentó las medidas que había adoptado para solucionar las deficiencias de seguridad detectadas durante las inspecciones SAFA. Asimismo, las autoridades competentes de Alemania informaron a la Comisión de la suspensión del AOC de la compañía aérea ACH Hamburg GMBH.
(16)
Alemania confirmó al Comité de Seguridad Aérea que el AOC de ACH Hamburg GmbH seguía suspendido, que la situación se volvería a examinar en mayo de 2011 y que, si esta compañía no registraba progresos hasta esa fecha, su AOC sería revocado. Alemania también informó de que se habían intensificado las actividades de supervisión de la compañía Bin Air, de que la aeronave de tipo Cessna C550 con matrícula D-IJJJ se había retirado del AOC de la compañía Advance Air Luftfahrtgesellschaft y de que la LBA había intensificado su vigilancia de otras compañías aéreas cuyos pobres resultados en las inspecciones en pista habían puesto de manifiesto deficiencias de seguridad. La LBA declaró que había explicado claramente a esas compañías aéreas que se expondrían a la suspensión de sus AOC de no observarse mejoras.
(17)
En lo que respecta a la falta de personal cualificado, Alemania informó al Comité de Seguridad Aérea de que la situación no mejoraría en 2011. No obstante, está en curso una evaluación de los recursos humanos de la LBA cuya conclusión está prevista en la primavera de 2011, por lo que se pronostica una mejora a este respecto a partir de 2012.
(18)
La Comisión y el Comité de Seguridad Aérea tomaron nota de los esfuerzos de las autoridades competentes de Alemania a la hora de resolver las deficiencias de seguridad detectadas de algunas compañías aéreas, así como el trabajo en curso para solucionar las carencias de recursos humanos en el seno de la LBA. Sin embargo, la Comisión también hizo hincapié en que, no obstante los poderes ejecutivos que le habían sido conferidos por el Tratado, si esas medidas resultaban ineficaces a la hora de mejorar los resultados de las compañías aéreas certificadas en Alemania, habría que tomar medidas para velar por el control oportuno de los riesgos de seguridad detectados.
(19)
Tras el análisis por la Agencia Europea de Seguridad Aérea de los datos de la inspección SAFA y la identificación de un número mayor de compañías aéreas españolas con resultados de las inspecciones SAFA equivalentes a más de una deficiencia importante por inspección, la Comisión entabló consultas oficiales con las autoridades competentes de España (AESA) y celebró una reunión el 14 de marzo de 2011.
(20)
La situación especial de Flightline, una compañía aérea certificada en España, se debatió en la reunión, a la que asistió la compañía aérea y en la que esta presentó las medidas que había adoptado para solucionar las deficiencias de seguridad detectadas durante las inspecciones SAFA. Además, la compañía aérea explicó las medidas tomadas a raíz del accidente sufrido por la aeronave de tipo Fairchild Metro 3, con matrícula EC-ITP. Flightline explicó que había celebrado un acuerdo comercial con la compañía Air Lada, que no es una compañía certificada, para explotar dos aeronaves Fairchild Metro 3, con matrículas EC-GPS y EC-ITP, recurriendo a pilotos proporcionados por Air Lada. La Comisión señaló a Flightline que las mismas aeronaves se habían explotado antes con el AOC de Eurocontinental, otra compañía aérea certificada en España y que, a resultas de las inspecciones SAFA y de varios incidentes graves de seguridad durante la explotación de esa aeronave, la AESA había suspendido el AOC de Eurocontinental.
(21)
Flightline declaró que habían procedido a todo el entrenamiento de conversión necesario de los pilotos y que habían efectuado controles de calidad de la explotación de la aeronave en la isla de Man. La Comisión recabó más información sobre al plan de medidas correctoras de la compañía aérea y ejemplares de los informes de auditoría interna de la explotación del Fairchild Metro 3. Tras recibir la información el 22 de marzo, la Comisión invitó a la compañía aérea Flightline a hacer una presentación ante el Comité de Seguridad Aérea.
(22)
En la reunión de 14 de marzo de 2011, la AESA informó a la Comisión de que había decidido limitar el AOC de Flightline para impedir la explotación de los Fairchild Metro 3 y que se había iniciado el procedimiento para suspender el AOC.
(23)
La Comisión instó a la AESA a dar más explicaciones acerca de otras cuatro compañías aéreas certificadas en España cuyos resultados SAFA deficientes había detectado la Agencia Europea de Seguridad Aérea. La AESA informó luego a la Comisión el 28 de marzo de 2011 de que, a raíz de auditorías recientes de Air Taxi and Charter International y de Zorex, se habían observado graves deficiencias de seguridad y de que se había puesto en marcha, en consecuencia, el procedimiento de suspensión de los AOC de ambas compañías. En cuanto a la compañía aérea Jetnova, la AESA esperaba su respuesta a las deficiencias concretas que había detectado y, de no ser satisfactoria dicha respuesta, pondría en marcha el procedimiento de suspensión. En lo que respecta a las compañías aéreas Aeronova, Tag Aviation y Alba Star, la AESA proseguía su vigilancia, pero consideraba que no hacían falta actuaciones reglamentarias por el momento. La compañía aérea Flightline fue escuchada por el Comité de Seguridad Aérea el 5 de abril de 2011. Notificó que había introducido procedimientos revisados para mejorar el control operativo de los vuelos de Flightline, especialmente los explotados desde su base principal, que había modificado su manual de operaciones para incluir directrices sobre el uso de aeródromos alternativos, había modificado su programa de formación para reforzar el conocimiento por los pilotos de los procedimientos operativos y había revisado sus procedimientos de selección de pilotos.
(24)
España informó al Comité de Seguridad Aérea de que, a raíz de las discrepancias detectadas en las inspecciones de Flightline, la AESA había puesto en marcha el 14 de marzo de 2011 el procedimiento de suspensión del AOC de Flightline y había aplicado medidas cautelares para solucionar el problema de seguridad inmediato. La AESA confirmó que Flightline había tomado luego medidas para solucionar el problema de seguridad inmediato y de que había presentado también un plan de medidas correctoras que la AESA estaba evaluando.
(25)
Teniendo en cuenta las medidas adoptadas por las autoridades competentes de España para resolver las deficiencias de seguridad detectadas de Flightline y de otras compañías aéreas españolas, se considera que no hace falta tomar otras medidas por el momento. No obstante, la Comisión señaló que, si esas medidas resultaban ineficaces para mejorar los resultados de las compañías aéreas certificadas en España, sería necesario actuar para garantizar el control adecuado de los riesgos de seguridad detectados. Mientras tanto, la Comisión, en cooperación con la Agencia Europea de Seguridad Aérea, seguirá controlando los resultados de seguridad de las compañías aéreas españolas.
(26)
El INAVIC señaló nuevos avances en la resolución de las deficiencias pendientes detectadas por la OACI durante su inspección in situ realizada en enero de 2010. En concreto, el INAVIC sigue actualizando las normas de seguridad aérea de Angola con arreglo a las últimas modificaciones de las normas de la OACI, continúa reforzando su capacidad, avanza en la nueva certificación de las compañías aéreas de conformidad con esas reglas y sigue consolidando su programa de supervisión.
(27)
Respecto a la supervisión de TAAG Angolan Airlines, el INAVIC confirmó la información presentada a la Comisión el 3 de marzo de 2011: dos aeronaves B777 explotadas por TAAG se vieron involucradas en dos incidentes graves en diciembre de 2010 en Portugal y Angola con daños que afectaron al motor. A raíz de los resultados preliminares de la investigación llevada a cabo por las autoridades competentes de Portugal, se puso de manifiesto que, por el momento, tanto la compañía aérea como las autoridades competentes habían tomado las medidas oportunas para solucionar las causas detectadas en relación con el fabricante y para prevenir que se reprodujeran. Se han reanudado las operaciones, inclusive con destino a la UE, bajo el programa de supervisión mejorada en colaboración con el fabricante.
(28)
El INAVIC informó de que, durante el proceso de nueva certificación, las actividades de supervisión de algunas compañías aéreas habían puesto de manifiesto problemas de seguridad y vulneraciones de la normativa de seguridad vigente, lo que motivó la adopción de las medidas de ejecución adecuadas. Se comprobó que seis compañías aéreas no cumplían las normas de seguridad aérea de Angola, a saber: AIR GEMINI, SERVISAIR, ALADA, RUI & CONCEIÇÃO, PHA y SAL. En concreto, el INAVIC aportó justificantes de que sus AOC habían expirado, no se había prorrogado o se habían revocado. Por consiguiente, sobre la base de los criterios comunes, estas compañías deben ser retiradas del anexo A.
(29)
El INAVIC también indicó que se había suspendido el AOC de dos compañías aéreas, ANGOLA AIR SERVICES y GIRA GLOBO. A la espera de justificantes de la capacidad técnica para ultimar satisfactoriamente el proceso de certificación a más tardar el 15 de abril de 2011, sobre la base de los criterios comunes, se considera que esas compañías deben seguir figurando en el anexo A.
(30)
El INAVIC indicó qué había vuelto a certificar cinco compañías aéreas de conformidad con las normas de seguridad aérea de Angola: SONAIR Air Services en diciembre de 2010, AIR26 el 31 de enero de 2011, HELI-MALONGO Aviation Services of Angola, AEROJET, AIRJET y HELIANG el 15 de febrero de 2011. Sin embargo, no hay pruebas contrastadas hasta la fecha de la realización de investigaciones suficientes antes de la expedición de los nuevos AOC ni del cierre efectivo de la importante cuestión de seguridad indicada por la OACI en relación con la certificación de las compañías aéreas en Angola. Así pues, sobre la base de los criterios comunes, se considera que estas compañías aéreas deben seguir figurando en el anexo A.
(31)
El INAVIC ha también notificado la certificación de una nueva compañía aérea, FLY540, el 31 de enero de 2011. Sin embargo, no hay pruebas contrastadas hasta la fecha de la realización de investigaciones suficientes antes de la expedición de los nuevos AOC ni del cierre efectivo de la importante cuestión de seguridad indicada por la OACI en relación con la certificación de las compañías aéreas en Angola. Así pues, sobre la base de los criterios comunes, se considera que estas compañías aéreas deben seguir figurando en el anexo A.
(32)
Por último, el INAVIC notificó que cuatro compañías aéreas seguían en curso de recertificación: DIEXIM, AIRNAVE, GUICANGO y MAVEWA. El procedimiento de nueva certificación, que debía finalizar para finales de 2010 según lo previsto, se aplazó hasta el 15 de abril de 2011, fecha en que el INAVIC indicó que esas compañías dejarían de operar de no recibir un nuevo certificado de conformidad con las normas de seguridad aérea de Angola. A la espera de la finalización del procedimiento, sobre la base de los criterios comunes, se considera que esas compañías aéreas, igual que las demás compañías aéreas sujetas a la responsabilidad reglamentaria del INAVIC, deben seguir figurando en el anexo A.
(33)
La Comisión insta al INAVIC a ultimar decididamente la nueva certificación de las compañías aéreas angoleñas, teniendo debidamente en cuenta los problemas potenciales de seguridad detectados en este proceso. La Comisión también anima al INAVIC a cooperar plenamente con la OACI a fin de validar la ejecución de su plan de medidas correctoras, inclusive mediante una inspección in situ, si procede (misión de validación coordinada de la OACI, ICVM).
(34)
Tras su último informe sobre la situación en el Reino de Camboya (5), las autoridades competentes de Camboya (SSCA) informaron de que las medidas de ejecución aplicadas para solucionar las deficiencias detectadas gracias a las auditorías de la OACI se habían traducido en la revocación de todos los certificados de operador aéreos (AOC) expedidos a las compañías aéreas con licencia del Reino de Camboya en la época de la auditoría de la OACI.
(35)
En concreto, confirmaron que el AOC de Siem Reap International Airways se revocó el 10 de octubre de 2010. Sobre la base de los criterios comunes, se considera que esta compañía aérea debe retirarse del anexo A.
(36)
La Agencia Europea de Seguridad Aérea ha informado acerca de la misión de asistencia técnica realizada en enero de 2011 para apoyar la capacitación de las autoridades competentes del Reino de Camboya. La Agencia Europea de Seguridad Aérea confirmó que las autoridades competentes de Camboya habían registrado grandes progresos en la solución de las deficiencias detectadas por la OACI. En concreto, han reestructurado completamente la legislación en materia de transporte aéreo y los procedimientos internos de supervisión inicial y permanente de las compañías, lo que sienta las bases de una supervisión según las normas de seguridad internacionales. La Comisión reconoce los grandes esfuerzos de la autoridad SSCA para cumplir las normas de seguridad internacionales, así como la importancia de las medidas de ejecución adoptadas al respecto.
(37)
Todas las compañías aéreas certificadas en la República Democrática del Congo son objeto de una prohibición de explotación en la Comunidad y figuran en el anexo A. Hay pruebas de que las autoridades competentes de este país han expedido una licencia de explotación a la compañía Korongo Airlines el 7 de enero de 2011.
(38)
La Comisión mantuvo consultas con las autoridades competentes de la República Democrática del Congo para recabar explicaciones sobre la situación de esta compañía aérea y las condiciones de su supervisión. Las autoridades competentes de la República Democrática del Congo no respondieron.
(39)
Como no hay pruebas de cambio alguno de la capacidad de las autoridades competentes de la República Democrática del Congo para garantizar la supervisión de las compañías aéreas licenciadas en dicho Estado con arreglo a las normas de seguridad aplicables, sobre la base de los criterios comunes, se considera que Korongo Airlines debe añadirse al anexo A.
(40)
Existen pruebas contrastadas resultantes de las inspecciones SAFA en pista (6) de las aeronaves de compañías aéreas matriculadas en Georgia que indican diversas deficiencias graves. Las autoridades competentes de Georgia (United Transport Administration-UTA) presentaron información sobre las medidas de ejecución adoptadas en relación con los AOC de esas y otras compañías aéreas. Según esos datos, se revocaron los AOC siguientes: LTD Eurex Airline y JSC Tam Air, revocados el 24 de noviembre de 2010; LTD Sky Way y LTD Sakaviaservice, revocados el 29 de noviembre de 2010; LTD Jav Avia, revocado el 18 de enero de 2011; LTD Carre Aviation Georgia, revocado el 8 de febrero de 2011; LTD Air Batumi, revocado el 17 de marzo de 2011 y LTD Air Iberia, revocado el 4 de abril de 2011. El AOC de LTD Sun Way expiró el 3 de febrero de 2011 sin que fuera prorrogado.
(41)
Hay pruebas contrastadas de accidentes e incidentes en que se han visto envueltas compañías aéreas georgianas. Se cuentan entre ellos el accidente de una aeronave de tipo Ilyushin 76TD con matrícula 4L-GNI explotada por Sun Way en Karachi (Pakistán) el 28 de noviembre de 2010 y el reciente accidente de la aeronave de tipo Canadair CL 600 con matrícula 4L-GAE explotada por Georgian Airways en Kinshasa (República Democrática del Congo) el 4 de abril de 2011. También hay indicios de incumplimientos de seguridad relacionados con aeronaves matriculadas en Georgia e importadas de países cuyas compañías aéreas tiene prohibido operar en la Unión Europea.
(42)
Habida en cuenta las pruebas mencionadas, la Comisión se reunió con las autoridades competentes de Georgia el 22 de marzo de 2011. La UTA presentó documentación complementaria los días 22, 25, 28 y 29 de marzo de 2011. Esta documentación indicaba que se iba a crear una nueva agencia de aviación civil independiente el 15 de abril de 2011 y que varias aeronaves se habían desmatriculado (7) a resultas de la revisión de las normas de matriculación estatal y de expedición de certificados de aeronavegabilidad para las aeronaves civiles georgianas, que entraron en vigor el 1 de enero de 2011.
(43)
La UTA hizo una presentación oral ante el Comité de Seguridad Aérea el 5 de abril de 2011. Durante la presentación, la UTA confirmó que se habían prorrogado varios certificados de operador aéreo y que se habían retirado del registro nacional veintinueve de setenta y nueve aeronaves. Además, la UTA informó de las medidas correctoras aplicadas a raíz de la inspección USOAP de la OACI llevada a cabo en 2007 y presentó un programa de reformas que abarcaba la armonización de la legislación aérea con el acervo de la UE derivado del Acuerdo sobre el Espacio Aéreo Común Europeo. Apoyan estos esfuerzos varias iniciativas tales como un programa de hermanamiento y de asistencia técnica a la UTA en el marco del programa TRACECA (Corredor de Transporte Europa-Cáucaso-Asia).
(44)
La Comisión y el Comité de Seguridad Aérea toman nota de los progresos de la UTA, de su voluntad de facilitar información transparente y de cooperar estrechamente para eliminar lagunas y de que están previstas nuevas reformas en breve. La Comisión seguirá colaborando estrechamente con las autoridades competentes de Georgia en sus esfuerzos por modernizar su sistema de seguridad de la aviación civil.
(45)
Los Estados miembros velarán por que las inspecciones en pista de las aeronaves de las compañías aéreas matriculadas en Georgia para comprobar que se intensifica su cumplimiento efectivo de las normas de seguridad pertinentes conforme a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 351/2008 de la Comisión (8) al efecto de fundamentar la reevaluación de este asunto en la próxima reunión del Comité de Seguridad Aérea.
(46)
Con arreglo al Reglamento (UE) no 590/2010 (9), la Comisión prosiguió las consultas con las autoridades competentes de Indonesia en lo que se refiere a las medidas adoptadas por estas para mejorar la seguridad de la aviación en Indonesia y al cumplimiento de las normas de seguridad aplicables.
(47)
Las autoridades competentes de Indonesia (DGCA) participaron en una videoconferencia con la Comisión el 11 de marzo de 2011 e informaron de que todas las compañías aéreas certificadas en Indonesia, salvo Wing Air, habían recibido una nueva certificación. La DGCA también informó de que solo el 9 % de la flota de aeronaves explotadas en Indonesia tenía que equiparse con los dispositivos necesarios de la OACI, que la DGCA había concedido una excepción por la que se autorizaba la explotación hasta el final de 2011 y que las aeronaves no equipadas después de esa fecha tendrían prohibido volar.
(48)
El Comité de Seguridad Aérea toma nota de estas novedades y alienta a las autoridades competentes de Indonesia a no cejar en sus esfuerzos por mejorar la supervisión de las compañías aéreas sujetas a su responsabilidad normativa.
(49)
La DGCA solicitó la retirada de las compañías dedicadas únicamente al transporte de carga Cardig Air, Republic Express, Asia Link y Air Maleo, y presentó justificantes de que las operaciones de esas compañías aéreas se limitaban a la carga y excluían el transporte de pasajeros y de que las autoridades habían tomado las medidas de ejecución necesarias para limitar sus AOC de forma que no pudiesen volar a la Unión Europea o desde esta.
(50)
Por consiguiente, sobre la base de los criterios comunes, se considera que las compañías aéreas indonesias Cardig Air, Republic Express, Asia Link y Air Maleo deben retirarse del anexo A.
(51)
A raíz del análisis por la Agencia Europea de Seguridad Aérea de los resultados de las inspecciones en pista efectuadas en la UE desde 2008 por la compañía aérea Sun D’Or, certificada en Israel, que revelaban incumplimientos graves reiterados de las normas internacionales de seguridad, la Comisión entabló consultas oficiales con las autoridades competentes de Israel y escuchó a la compañía aérea el 16 de marzo de 2010. Las consultas revelaron que la compañía aérea no contaba con una certificación correcta de las autoridades de Israel, ya que era titular de un AOC pese a no poder demostrar que garantizaba la explotación segura de aeronaves aeronavegables bajo su responsabilidad (mantenimientos y operaciones fuera de la compañía). Además, la compañía no fue capaz de demostrar que hubiese aplicado medidas correctoras para aportar soluciones sostenibles a las diversas deficiencias detectadas durante las inspecciones SAFA en pista. Por lo tanto, las consultas no probaron que la compañía cumpliera las normas de seguridad pertinentes.
(52)
A raíz de las consultas entabladas con la Comisión y la Agencia Europea de Seguridad Aérea y de nuevas consultas con la compañía aérea, las autoridades competentes de Israel decidieron revocar el AOC de Sun D’Or con efecto a partir del 1 de abril de 2011. A raíz de su decisión, todas las aeronaves se traspasaron al AOC de otra compañía aérea israelí y Sun D’Or se dedicó únicamente a actividades como la venta de billetes.
(53)
Las autoridades competentes de Israel fueron invitadas a hacer una presentación sobre la supervisión de esta compañía aérea ante el Comité de Seguridad Aérea, lo que se llevó a cabo el 6 de abril de 2011. En dicha presentación declararon que Sun D’Or no iba a recibir una (nueva) certificación. Durante la misma presentación, las autoridades competentes de Israel también informaron de sus esfuerzos generales por mejorar sus capacidades de supervisión y por modernizar el sistema de seguridad de Israel.
(54)
Por consiguiente, sobre la base de los criterios comunes, se considera que no hace falta tomar otras medidas.
(55)
A raíz del análisis por la Agencia Europea de Seguridad Aérea de los resultados de las inspecciones en pista efectuadas en la UE desde 2008 por la compañía aérea Israir, certificada en Israel, que revelaron incumplimientos graves reiterados de las normas internacionales de seguridad, la Comisión entabló consultas oficiales con las autoridades competentes de Israel y escuchó a la compañía aérea el 16 de marzo de 2010. Las consultas revelaron que la compañía aérea había aplicado una serie de medidas estructurales para velar por su cumplimiento sostenible de las normas de seguridad internacionales pertinentes. La compañía aérea cambió de gestores (titulares de puesto) al efecto de aplicar efectivamente una política de seguridad basada en un sistema de gestión de la seguridad. Retiró de su flota las tres aeronaves de tipo Airbus A-320 (con matrículas 4X-ABH, 4X-ABD y 4X-ABF) que habían dado lugar a la mayoría de las deficiencias graves detectadas en las inspecciones SAFA en pista. Por último, mejoró la formación del personal cualificado para garantizar la realización correcta de las inspecciones previas al vuelo; revisó sus procedimientos en materia de operaciones internas e introdujo un nuevo sistema de garantía de calidad, así como un sistema de auditoría de la garantía de calidad; revisó completamente su manual de operaciones en tierra y su manual de mantenimiento e introdujo un manual del centro de control de operaciones moderno.
(56)
Teniendo en cuenta estos cambios y la presentación realizada por las autoridades competentes de Israel en el Comité de Seguridad Aérea de 6 de abril de 2011, se considera que la compañía aérea es capaz de mejorar su rendimiento de forma permanente. Los Estados miembros seguirán comprobando el cumplimiento efectivo por Israir de los requisitos de seguridad pertinentes dando prioridad a las inspecciones en pista que deban realizarse en aeronaves de esta compañía en virtud del Reglamento (CE) no 351/2008.
(57)
Las autoridades competentes de Kazajstán informaron de que están avanzando en una reforma ambiciosa del sector de la aviación emprendida en 2009 y destinada a mejorar la seguridad aérea. A raíz de la adopción de un nuevo código de aviación civil en julio de 2010, se han formulado más de cien normas aéreas específicas y la mayoría de ellas se ha adoptado ya. Las autoridades competentes también están progresando, en particular, en su refuerzo de capacidades con la contratación de nuevos inspectores cualificados, que continuará en los próximos meses.
(58)
Las autoridades competentes de Kazajstán informaron de que seguían tomando medidas de ejecución. En concreto, habían revocado el AOC de las compañías aéreas siguientes: Air Flamingo; Almaty Aviation; Atyrau Aye Zholy; Arkhabay; Asia Continental Avialines; Centr Pankh; Kazavia National Airlines; Kokhshetau Airlines, Orlan 2000; Zherzu Avia.
(59)
Las autoridades competentes de Kazajstán declararon, aportando los justificantes necesarios, que esas compañías aéreas ya no se dedicaban al transporte aéreo comercial y que ya no poseían una licencia de explotación válida al respecto. Por lo tanto, no se consideran ya compañías aéreas a tenor de la definición del artículo 2, letra a), del Reglamento (CE) no 2111/2005. Así pues, sobre la base de los criterios comunes, se considera que esas diez compañías deben ser retiradas del anexo A.
(60)
Las autoridades competentes de Kazajstán también informaron de que habían reconsiderado el asunto de la compañía aérea KazAirWest, cuyo AOC había sido revocado anteriormente, y que habían expedido un nuevo AOC para esta compañía. Sobre la base de los criterios comunes, se considera que esta compañía aérea debe seguir figurando en el anexo A.
(61)
La Comisión apoya la ambiciosa reforma del sistema de aviación civil emprendida por las autoridades de Kazajstán e invita a estas autoridades a continuar con determinación sus esfuerzos por aplicar el plan de medidas correctoras acordado con la OACI, centrándose prioritariamente en los problemas de seguridad importantes sin resolver y en la nueva certificación de todos los operadores bajo su responsabilidad. La Comisión está dispuesta a organizar el momento oportuno, con la asistencia de la Agencia Europea de Seguridad Aérea y el apoyo de Estados miembros, una evaluación in situ para comprobar los progresos registrados en la aplicación del plan de medidas.
(62)
Las autoridades competentes de Kirguistán informaron de que los AOC de las cuatro compañías aéreas Golden Rules Airlines (GRS), Max Avia (MAI), Tenir Airlines (TEB) y Sky Gate International (SGD) se revocaron en 2009 y 2010 y la OACI retiró sus códigos indicadores de la OACI. Así pues, sobre la base de los criterios comunes, se considera que estas compañías aéreas deben retirarse del anexo A.
(63)
Las autoridades de competentes de Kirguistán también informaron de que los AOC de otras tres compañías aéreas (Itek Air, Trast Aero y Asian Air) habían expirado, pero no aportaron los justificantes necesarios al respecto. Así pues, sobre la base de los criterios comunes, se considera que estas compañías aéreas deben seguir figurando en el anexo A.
(64)
Habida cuenta de que la Comisión no ha recibido hasta la fecha pruebas de la plena aplicación de las medidas correctoras adecuadas por parte de otras compañías aéreas certificadas en Kirguistán ni de las autoridades responsables de la supervisión normativa de dichas compañías aéreas, sobre la base de los criterios comunes, se considera que estas compañías aéreas deben seguir figurando en el anexo A.
(65)
La Comisión alienta a las autoridades competentes de Kirguistán a proseguir sus esfuerzos de cara a la resolución de todos los problemas de incumplimiento detectados durante la auditoría realizada por la OACI en abril de 2009 en el marco del Programa Universal de Auditoría de la Vigilancia de la Seguridad Operacional (USOAP). La Comisión Europea, con la asistencia de la Agencia Europea de Seguridad Aérea y con el apoyo de los Estados miembros, está dispuesta a realizar una evaluación in situ una vez que la aplicación del plan del medidas correctoras presentado a la OACI haya progresado suficientemente; el objetivo de esta visita sería comprobar la aplicación de los requisitos de seguridad aplicables por parte de las autoridades competentes y por las empresas sujetas a su supervisión.
(66)
Existen pruebas de que la compañía Air Madagascar, certificada en Madagascar, presenta numerosas deficiencias de seguridad. Estas deficiencias fueron detectadas por las autoridades competentes de Francia durante inspecciones en pista realizadas en el marco del programa SAFA. Los resultados de las aeronaves B-767 son claramente peores que los de las demás aeronaves de esta compañía aérea. El número de deficiencias detectadas en cada inspección SAFA, la reiteración de las deficiencias de seguridad y el hecho de que la situación se deteriora desde 2010 ponen de manifiesto un grave problema de seguridad.
(67)
La OACI llevó a cabo en febrero de 2008 su Programa Universal de Auditoría de la Vigilancia de la Seguridad Operacional y detectó la existencia de numerosas deficiencias importantes en relación con la capacidad de las autoridades de aviación civil de Madagascar de ejecutar sus tareas de supervisión de la seguridad aérea.
(68)
Habida cuenta de los informes SAFA, la Comisión entabló el 28 de febrero de 2011 consultas oficiales con las autoridades competentes de Madagascar, expresándoles su grave preocupación por la seguridad de las operaciones de Air Madagascar, y, en aplicación del artículo 7 del Reglamento (CE) no 2111/2005, instó a la compañía aérea y a las autoridades competentes a tomar las medidas necesarias para resolver de forma satisfactoria las deficiencias de seguridad detectadas durante las inspecciones SAFA.
(69)
La Comisión se reunió el 16 de marzo de 2011 con las autoridades de la aviación civil de Madagascar y con representantes de Air Madagascar a fin de recibir garantías de que todos ellos habían tomado medidas para solucionar las deficiencias de seguridad detectadas durante las inspecciones SAFA o, al menos, que se habían adoptado las medidas oportunas para paliar los riesgos de seguridad detectados. Por desgracia, la información facilitada en esa reunión no pudo demostrar que se hubiera efectuado un análisis completo de las causas subyacentes de las deficiencias de seguridad ni que la compañía hubiera aplicado un plan de acción corrector y preventivo de calidad, como tampoco la aplicación de un programa de supervisión de la seguridad apropiado por parte de las autoridades. Por lo tanto, se instó a las autoridades de la aviación civil de Madagascar y a la compañía Air Madagascar a explicar la situación durante la reunión del Comité de Seguridad Aérea celebrada en abril de 2011.
(70)
Air Madagascar y las autoridades competentes de Madagascar fueron escuchadas por el Comité de Seguridad Aérea el 5 de abril de 2011. Air Madagascar presentó un nuevo plan mejorado de medidas correctoras y preventivas basado en un análisis sólido de las causas subyacentes, pero no pudo probar que esas medidas hubieran arrojado resultados hasta el momento.
(71)
Aunque se congratuló de las medidas alentadoras de la compañía aérea, el Comité expresó su preocupación por la persistencia de deficiencias graves en el ámbito de la aeronavegabilidad permanente de todas las aeronaves explotadas por Air Madagascar. La compañía aérea admitió las deficiencias en lo que respecta a sus aeronaves de tipo Boeing B-767. Declaró que consideraba que las medidas aplicadas actualmente eran capaces de paliar los riesgos de seguridad del resto de su flota debido a las menores frecuencias de vuelo o a la antigüedad de esas aeronaves.
(72)
El Comité reconoció los esfuerzos de la compañía aérea por encontrar soluciones sostenibles a las deficiencias de seguridad detectadas durante las inspecciones SAFA e instó a las autoridades competentes de Madagascar a mejorar sus actividades de supervisión con vistas a garantizar el cumplimiento efectivo del plan de medidas correctoras y preventivas de la compañía sin demoras indebidas.
(73)
Teniendo en cuenta las deficiencias de seguridad numerosas y repetidas detectadas durante las inspecciones en pista de las aeronaves de tipo Boeing B-767 explotadas por Air Madagascar y la insuficiente capacidad de la compañía de aplicar hasta la fecha un plan de medidas correctoras y preventivas, así como la falta de una vigilancia apropiada de las operaciones de esta compañía aérea por parte de las autoridades competentes de Madagascar, la Comisión considera, siguiendo el dictamen del Comité de Seguridad Aérea, que debe tener prohibirse la explotación en la Unión de las aeronaves de tipo Boeing B-767 de esta compañía aérea. Por consiguiente, sobre la base de los criterios comunes, se considera que Air Madagascar debe figurar en el anexo B y que sus operaciones deben someterse a restricciones por las que quede prohibida la explotación de todas sus aeronaves de tipo Boeing B-767. La compañía aérea debe poder volar a la Unión con otros tipos de aeronave al amparo de su AOC de conformidad con el anexo B.
(74)
Los Estados miembros seguirán verificando el cumplimiento efectivo por Air Madagascar de los requisitos de seguridad pertinentes dando prioridad a las inspecciones en pista que deban realizarse en aeronaves de esta compañía en virtud del Reglamento (CE) no 351/2008.
(75)
Hay pruebas contrastadas de que la autoridad responsable de controlar la seguridad de las compañías aéreas certificadas en Mozambique no tiene capacidad para aplicar y ejecutar las normas de seguridad pertinentes, como lo demuestran los resultados de la auditoría efectuada por la OACI en el marco del Programa Universal de Auditoría de la Vigilancia de la Seguridad Operacional (USOAP) en enero de 2010. En dicha auditoría se informaba de gran número de deficiencias significativas con respecto a la capacidad de las autoridades de aviación civil de Mozambique para desempeñar su misión de supervisión de la seguridad aérea. En el momento de hacerse público el informe final de la OACI, más del 77 % de las normas de la OACI no se aplicaban de manera efectiva. En el caso de algunos elementos cruciales tales como la existencia de personal técnico cualificado, más del 98 % de las normas de la OACI no se aplicaba efectivamente. En cuanto a la resolución de los problemas de seguridad, más del 93 % de las normas de la OACI no se aplicaba de forma efectiva.
(76)
Tras la auditoría USOAP de Mozambique, la OACI notificó también a todos los Estados partes en el Convenio de Chicago la existencia de un grave problema de seguridad relacionado con la supervisión de la seguridad de las compañías con licencia de Mozambique (10), según el cual el procedimiento de certificación aplicado por Mozambique para la expedición de certificados de operador aéreo (AOC) no se ajustaba a las disposiciones aplicables del anexo 6 de la OACI. En concreto, quince compañías aéreas de Mozambique, incluidas compañías que explotan vuelos internacionales, siguen operando con certificados de operador aéreo (AOC) expedidos con arreglo a las disposiciones anteriores ya derogadas. Las autoridades competentes de Mozambique (IACM) no habían evaluado todos los puntos específicos del procedimiento de certificación antes de expedir los AOC, e IACM no puede garantizar que los titulares de AOC en su totalidad cumplen las disposiciones del anexo 6 y las normas nacionales antes de explotar vuelos internacionales. Además, el IACM no ha realizado inspecciones de vigilancia de las compañías aéreas desde hace más de dos años.
(77)
Hay indicios de la incapacidad de las autoridades competentes de Mozambique de poner remedio eficaz a los incumplimientos detectados por la OACI, como lo demuestra el hecho de que la OACI no considerase admisible una gran parte de los planes de medidas correctoras propuestos por esas autoridades con ese propósito, especialmente en el caso de los problemas detectados por la OACI, que siguen sin resolver. Además, las autoridades competentes de Mozambique informaron de que la ejecución de los planes de medidas correctoras ha sufrido retrasos.
(78)
Habida cuenta de las conclusiones de la auditoría USOAP de la OACI, la Comisión entabló consultas con las autoridades competentes de Mozambique (IACM) en marzo de 2010, expresándoles las serias dudas que albergaba en cuanto a la seguridad de las operaciones de las compañías aéreas con licencia de ese Estado y solicitándoles aclaraciones sobre las medidas adoptadas por las autoridades competentes para subsanar las deficiencias detectadas por la OACI.
(79)
El IACM presentó documentación entre abril de 2010 y abril de 2011 e hizo una presentación ante el Comité de Seguridad Aérea el 6 de abril de 2011. El IACM indicó que, tras presentar a la OACI el plan de medidas correctoras mencionado, habían empezado a ejecutarlo. Informaron concretamente de que la reforma del IACM está en curso, con vistas a aumentar de forma significativa su independencia y su capacidad de supervisión y de que, a la espera de la contratación de suficientes inspectores cualificados, el IACM había celebrado contratos con consultores externos que apoyasen las actividades de supervisión. No obstante, en opinión del Comité de Seguridad Aérea, el IACM no aportó pruebas de tener actualmente por sí solo los recursos suficientes para garantizar la supervisión de todas las compañías aéreas certificadas en Mozambique. Informaron de que trece compañías aéreas están certificadas en Mozambique y de que habían sido capaces, con la ayuda de esos consultores, de volver a certificar a ocho de ellas en 2010 con arreglo a las normas de Mozambique en materia de aviación civil, incluidas tres compañías que explotan vuelos internacionales (Mozambique Airlines, Mozambique Express y Trans Airways). Sin embargo, en opinión del Comité de Seguridad Aérea, no aportaron pruebas de que esas compañías estuvieran sujetas a vigilancia permanente de acuerdo con la normativa de seguridad aplicable. Por último, confirmaron que cinco compañías aéreas habían declarado explotar únicamente vuelos nacionales y que seguían operando con AOC expedidos con arreglo a normas anteriores ya derogadas; sin embargo, el IACM no presentó esos certificados. Además, el grave problema de seguridad notificado por la OACI al respecto sigue pendiente hasta la fecha.
(80)
Mozambique Airlines (LAM) remitió documentación por escrito e hizo una presentación ante el Comité de Seguridad Aérea el 6 de abril de 2011. LAM confirmó que había recibido una nueva certificación el 6 de abril de conformidad con la normativa sobre la aviación civil de Mozambique. Sin embargo, este AOC, que expiró el 5 de abril, fue prorrogado el 6 de abril de 2011 por el IACM con la limitación de excluir las aproximaciones de baja visibilidad en Cat III por haberse confirmado que la compañía aérea no tenía la aprobación para realizar esas aproximaciones. Mozambique Airlines (MEX) remitió documentación por escrito e hizo una presentación ante el Comité de Seguridad Aérea el 6 de abril de 2011. MEX confirmó que había recibido una nueva certificación en abril de 2010 de conformidad con la normativa sobre la aviación civil de Mozambique, aunque explota cuatro aeronaves de tipo Embraer 120 no equipadas con E-GPWS (TAWS).
(81)
La Comisión y el Comité de Seguridad Aérea reconocen los esfuerzos realizados para reformar el sistema de aviación civil de Mozambique y de los pasos dados por ese país para subsanar las deficiencias de seguridad notificadas por la OACI. Sin embargo, sobre la base de los criterios comunes y en espera de la aplicación efectiva de las medidas correctoras oportunas para poner fin a las deficiencias detectadas por la OACI y, en especial, los graves problemas de seguridad, se considera que las autoridades competentes de Mozambique no son capaces por el momento de aplicar y ejecutar las normas de seguridad pertinentes en todas las compañías aéreas sujetas a su control normativo. En consecuencia, procede prohibir la explotación de todas las compañías aéreas certificadas en Mozambique, incluyéndolas en el anexo A.
(82)
Las autoridades competentes de Portugal notificaron que habían acordado proporcionar asistencia técnica a las autoridades competentes de Mozambique y que así habían empezado a hacerlo. Esta asistencia técnica abarcará concretamente la formación de personal cualificado y los procedimientos en el ámbito del ejercicio de la supervisión.
(83)
La Comisión y el Comité de Seguridad Aérea alientan a Mozambique a seguir cooperando plenamente con la OACI para validar un plan de medidas correctoras adecuando a fin de poner remedio a las deficiencias detectadas por dicha Organización y validar asimismo los avances en su aplicación mediante una misión ICVM a su debido tiempo. La Comisión Europea, con el apoyo del Comité de Seguridad Aérea y de los Estados miembros, está dispuesta a estudiar la prestación de asistencia técnica si resultara necesario al respecto.
(84)
La Comisión, siguiendo el dictamen del Comité de Seguridad Aérea, estará dispuesta a volver a examinar la situación sobre la base de pruebas contrastadas de que ha avanzado lo suficiente el plan de medidas presentado a la OACI.
(85)
A raíz de una visita de la Comisión a la Federación de Rusia en diciembre de 2010, las autoridades competentes de la Federación de Rusia facilitaron información acerca de los AOC de determinadas compañías aéreas rusas cuyos resultados con ocasión de las inspecciones SAFA en pista habían indicado varias deficiencias graves que debían inspeccionarse. Además, durante las consultas con esas autoridades el 8 de marzo, las autoridades competentes de la Federación de Rusia se comprometieron a facilitar a la Comisión los datos siguientes: a) información acerca de los resultados de las actividades de supervisión por las autoridades rusas de las compañías aéreas rusas indicadas; b) información acerca del cumplimiento de las medidas correctoras por esas compañías aéreas para solucionar los problemas detectados durante las inspecciones SAFA en pista, y c) la lista de AOC de determinadas compañías aéreas rusas que vuelan a la UE.
(86)
Sobre la base de los datos transmitidos por las autoridades competentes de la Federación de Rusia, las aeronaves siguientes que figuran en los AOC de determinadas compañías aéreas no cumplen actualmente las normas de la OACI y el Comité de Seguridad Aérea insta a la Comisión a intentar aclarar las operaciones internacionales de esas aeronaves en colaboración con las autoridades competentes de la Federación de Rusia:
a)
Aircompany Yakutia: aeronave Antonov AN-140 con matrícula RA-41250; AN-24RV con matrículas RA-46496, RA-46665, RA-47304, RA-47352, RA-47353, RA-47360; RA-47363AN-26 con matrícula RA-26660; aeronaves Tupolev TU-154M con matrículas RA-85007, RA-85707 y 85794.
b)
Atlant Soyuz: las aeronaves Tupolev TU-154M con matrículas RA-85672 y RA-85682 explotadas antes por Atlant Soyuz las explotan ahora otras compañías aéreas certificadas en la Federación de Rusia.
c)
Gazpromavia: aeronaves Tupolev TU-154M con matrículas RA-85625 y RA-85774; Yakovlev Yak-40 con matrículas RA-87511, RA- 88300 y RA-88186; Yak-40K con matrículas RA-21505, RA-98109 y RA-8830; Yak-42D con matrícula RA-42437; los (22) helicópteros Kamov Ka-26 en su totalidad (matrícula desconocida); los (49) helicópteros Mi-8 en su totalidad (matrícula desconocida); los (11) helicópteros Mi-171 en su totalidad (matrícula desconocida); los (8) helicópteros Mi-2 en su totalidad (matrícula desconocida); un helicóptero EC-120B: RA-04116.
d)
Kavminvodyavia: aeronaves Tupolev TU-154B con matrículas RA-85494 y RA-85457.
e)
Krasnoyarsky Airlines: la aeronave de tipo TU-154M RA-85672 que figuraba antes en el AOC de Krasnoyarsky Airlines, revocado en 2009, la explota actualmente Atlant Soyuz; la aeronave del mismo tipo con matrícula RA-85682 la explota otra compañía aérea certificada en la Federación de Rusia.
f)
Kuban Airlines: aeronaves Yakovlev Yak-42 con matrículas RA-42331, RA-42350, RA-42538 y RA-42541.
g)
Orenburg Airlines: aeronave Antonov TU-154B con matrícula RA-85602; las TU-134 en su totalidad (matrícula desconocida); las Antonov An-24 en su totalidad (matrícula desconocida); las An-2 en su totalidad (matrícula desconocida); los helicópteros Mi-2 en su totalidad (matrícula desconocida); los helicópteros Mi-8 en su totalidad (matrícula desconocida).
h)
Moscovia Airlines: aeronaves Antonov AN-12 RA-12193 y RA-12194.
i)
Tatarstan Airlines: aeronaves Yakovlev Yak-42D con matrículas RA-42374 y RA-42433.
j)
Ural Airlines: Tupolev TU-154B con matrícula RA-85508 (las aeronaves RA-85319, RA-85337, RA-85357, RA-85375, RA-85374 y RA-85432 no se explotan actualmente por razones económicas).
k)
UTAir: aeronaves Tupolev TU-154M con matrículas RA-85733, RA-85755, RA-85806 y RA-85820; las (24) TU-134 en su totalidad: RA-65024, RA-65033, RA-65127, RA-65148, RA-65560, RA-65572, RA-65575, RA-65607, RA-65608, RA-65609, RA-65611, RA-65613, RA-65616, RA-65620, RA-65622, RA-65728, RA-65755, RA-65777, RA-65780, RA-65793, RA-65901, RA-65902 y RA-65977; las aeronaves RA-65143 y RA-65916, que explota actualmente otra compañía aérea rusa; una TU-134: RA-65726; las (10) aeronaves Yakovlev Yak-40 en su totalidad: RA-87348 (no explotada actualmente por razones financieras), RA-87907, RA-87941, RA-87997, RA-88209, RA-88227 y RA-88280; las aeronaves del mismo tipo RA-87292 y RA-88244 han sido retiradas; los helicópteros Mil-26 en totalidad: (matrícula desconocida); los helicópteros Mil-10 en totalidad (matrícula desconocida); los helicópteros Mil-8 en su totalidad (matrícula desconocida); los helicópteros AS-355 en su totalidad (matrícula desconocida); los helicópteros BO-105 en su totalidad (matrícula desconocida); las aeronaves de tipo AN-24B RA-46388 y RA-87348 no se explotan por razones económicas; RA-46267 y RA-47289 y las aeronaves de tipo AN-24RV RA-46509, RA-46519 y RA-47800 las explota otra compañía aérea rusa.
l)
Rossija (STC Russia): la aeronave Tupolev TU-134 con matrícula RA-65979, la aeronave RA-65904, RA-65905, RA-65911, RA-65921 y RA-65555 las explota otra compañía aérea rusa; la aeronave Ilyushin IL-18 con matrícula RA-75454 la explota otra compañía aérea rusa; las aeronaves Yakovlev Yak-40 con matrículas RA-87203, RA-87968, RA-87971, RA-87972 y RA-88200 las explota otra compañía aérea rusa.
m)
Russair: aeronaves Yakovlev Yak-42 con matrículas RA 65124, RA-65908, RA-65087, RA-65790, RA-65576, RA-65102, RA-65550 y RA-65691.
n)
Kosmos: aeronaves Tupolev TU134-A3 con matrículas RA-65805, RA-65010, RA-65097, RA-65557, RA-65566; TU-134-B con matrícula RA-65574.
o)
The 224th-Flight Unit State Airlines: aeronaves Ilyushin IL-76MD con matrículas RA-76638 y RA-78750.
p)
Daghestan Airlines: aeronave Tupolev TU-134B con matrícula RA-65569.
q)
Kogalymavia: aeronaves Tupolev TU-134A3 con matrículas RA-65943, RA-65045, RA-65943, RA65944 y RA-65944; Tupolev TU-154B2 con matrícula RA-85522.
(87)
La Comisión y el Comité de Seguridad Aérea toman nota de los informes de la autoridad competente de la Federación de Rusia y perseguirán la resolución sostenible de los incumplimientos de seguridad detectados mediante nuevas consultas técnicas con las autoridades competentes de la Federación de Rusia.
(88)
Mientras tanto, los Estados miembros seguirán comprobando el cumplimiento real por las compañías aéreas rusas de las normas de seguridad pertinentes mediante la mediante la asignación de prioridad en las inspecciones en pista a estas compañías aéreas conforme a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 351/2008 y la Comisión continuará procediendo a un estrecho seguimiento de las medidas que adopten.
(89)
La compañía aérea Ukrainian Mediterranean Airlines (UMAir) solicitó ser escuchada por el Comité de Seguridad Aérea y presentó sus observaciones por escrito y por adelantado. Informó de que, tras los planes de renovación de su flota, habían dejado de explotarse 51 aeronaves de tipo DC-9. También informó de que había recibido una nueva certificación de la autoridad de aviación civil de Ucrania (UKR SAA) en enero de 2011, así como un AOC válido durante dos años.
(90)
UMAir también presentó justificantes tendentes a demostrar que se habían ultimado todas las medidas correctoras derivadas de las visitas de la UE en mayo y octubre de 2009. Además, presentó documentación relativa a la comprobación del curso de ejecución de las medidas correctoras para resolver las deficiencias señaladas por la UKR SAA en sus actividades de vigilancia. También presentó un informe de investigación sobre un incidente grave ocurrido en Beirut el 21 de septiembre de 2010. Según este informe, el aterrizaje de emergencia de la aeronave DC-9-51 con matrícula UR-CBY, poco después del despegue, se debió a que se apagó un motor, seguramente a causa de un choque con aves. Sin embargo, el informe también reveló que no se había incluido en el manual de operaciones de UMAir un procedimiento de motor inoperativo crucial.
(91)
Puesto que el informe de una inspección en pista efectuada en la UE (11) el 28 de febrero de 2011 en una aeronave UR-CHN explotada por la compañía aérea había revelado deficiencias graves, la Comisión solicitó información complementaria a dicha compañía. Como respuesta a esta solicitud, la compañía aérea presentó documentación sobre las especificaciones de operaciones y el certificado de aeronavegabilidad correspondiente a la aeronave MD83 con matrícula UR-CHN que demostraba que cuenta con los equipos obligatorios de la OACI.
(92)
Se invitó a la compañía aérea a una reunión técnica el 25 de marzo de 2011 para aclarar las cuestiones pendientes. Durante la reunión y después de la misma, la compañía facilitó información sobre los resultados de las auditorías internas, las inspecciones y controles en pista y las medidas correctoras correspondientes tomadas, e indicó que su manual de operaciones actual contempla todos los procedimientos necesarios en circunstancias normales, anormales y de emergencia, así como el entrenamiento periódico con simuladores.
(93)
La UKR SAA solicitó hacer una presentación ante el Comité de Seguridad Aérea y así lo hizo el 6 de abril de 2011 presentando el proceso de inspecciones y verificación y notificando la ejecución de las medidas correctoras por las compañías aéreas sometidas a su supervisión de la seguridad, incluida UMAir. La UKR SAA confirmó que UMAir había solucionado todas las deficiencias detectadas durante las misiones de la UE de mayo y octubre de 2009. La UKR SAA también declaró que seguía haciéndose cargo de sus responsabilidades como Estado de matrícula y Estado del explotador respecto a las operaciones de arrendamiento con tripulación de UMAir.
(94)
El Comité de Seguridad Aérea se congratuló de las mejoras conseguidas por UMAir a la hora de aplicar las normas internacionales de seguridad y la suspensión de la explotación de las aeronaves DC-9-51, así como de las declaraciones de la UKR SAA, y consideró que la explotación de esta compañía aérea ya no debía someterse a ninguna restricción. Así pues, sobre la base de los criterios comunes, se considera que Ukrainian Mediterranean Airlines (UMAir) debe ser retirada del anexo B.
(95)
Los Estados miembros seguirán verificando el cumplimiento efectivo por UMAir de los requisitos de seguridad pertinentes dando prioridad a las inspecciones en pista que deban realizarse en aeronaves de esta compañía en virtud del Reglamento (CE) no 351/2008.
(96)
Pese a las peticiones específicas de la Comisión, esta no ha recibido hasta la fecha pruebas de la plena aplicación de medidas correctoras adecuadas por parte de las demás compañías incluidas en la lista de la Comunidad actualizada el 22 de noviembre de 2010 y de las autoridades responsables de la supervisión normativa de dichas compañías. Por consiguiente, sobre la base de los criterios comunes, se considera que dichas compañías aéreas deben seguir sujetas a una prohibición de explotación (anexo A) o a restricciones de explotación (anexo B), según proceda.
(97)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de Seguridad Aérea.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (CE) no 474/2006 queda modificado como sigue:
1.
El anexo A se sustituye por el anexo A del presente Reglamento.
2.
El anexo B se sustituye por el anexo B del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 19 de abril de 2011.