ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 15. září 2010
o státní podpoře C 8/09 (ex N 357/08), kterou Itálie hodlá poskytnout společnosti Fri-El Acerra S.r.l.
(oznámeno pod číslem K(2010) 6159)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/110/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské Unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, (1) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dne 22. května 2008 se uskutečnilo setkání týkající se předběžného oznámení mezi útvary Komise a italskými orgány.
(2)
Elektronickým sdělením ze dne 16. července 2008, zaevidovaným Komisí tentýž den, italské orgány Komisi oznámily, podle čl. 108 odst. 3 SFEU, úmysl poskytnout podporu ad hoc společnosti Fri-El Acerra S.r.l.
(3)
Dopisy ze dne 2. září 2008 (D/53398) a ze dne 12. prosince 2008 (D/54895) si Komise vyžádala další informace, které italské orgány poskytly dopisy ze dne 1. října 2008 (A/20101), ze dne 22. října 2008 (A/22018) a ze dne 19. ledna 2009, přičemž poslední byl Komisí zaevidovaný dne 21. ledna 2009 (A/1460).
(4)
Dne 10. března 2009 Komise rozhodla o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci předmětné podpory. Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 24. dubna 2009 (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v této věci.
(5)
Dne 15. května 2009 příjemce podpory, společnost Fri-El Acerra S.r.l., předložil své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení (A/11823). Dne 9. července 2009 byly tyto připomínky zaslány Itálii, aby se k nim mohla vyjádřit (D/52516). Dne 7. července 2009 italské orgány požádaly o tříměsíční prodloužení lhůty k předložení svých připomínek (A/16162). Dne 20. srpna 2009 útvary Komise odpověděly (D/53581) a stanovily v této souvislosti novou měsíční lhůtu. Dne 10. září 2009 si italské orgány k projednání věci naléhavě vyžádaly (A/19513) setkání s útvary Komise; dne 18. září 2009 předložily připomínky (A/20172) určené k projednání na setkání, které se konalo v Bruselu dne 24. září 2009 za přítomnosti právních zástupců poskytovatele podpory (regionu Kampánie) a příjemce (Fri-El Acerra S.r.l.).
(6)
Dopisem ze dne 21. října 2009 (D/54421) útvary Komise vyzvaly italské orgány, aby předložily doplňující informace a dokumenty dohodnuté během setkání. Dne 2. listopadu 2009 italské orgány tyto dokumenty a informace zaevidované Komisí téhož dne (A/23266) nakonec poskytly. Dopisem ze dne 23. prosince 2009 (D/55541) útvary Komise požádaly italské orgány, aby poskytly další dokumenty, pokud jsou k dispozici. Dopisem ze dne 1. února 2010 (A/1892) italské orgány předložily různé dokumenty, zejména dokumenty příjemce podpory. Itálie poté poskytla další vysvětlení e-mailem ze dne 5. května 2010.
2. PODROBNÝ POPIS PODPORY
(7)
Italské orgány oznámily úmysl poskytnout v rámci pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (3) (dále jen „pokyny z roku 2007“) regionální podporu ad hoc společnosti Fri-El Acerra S.r.l. na přeměnu uzavřené tepelné elektrárny na elektrárnu na rostlinný olej (biokapaliny) v obci Acerra (Kampánie). Kampánie je regionem způsobilým pro regionální podporu (NUTS II) podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU se standardním limitem regionální podpory pro velké podniky ve výši 30 % hrubého ekvivalentu podpory podle italské mapy vnitrostátní regionální podpory na období 2007-2013 (4). Touto podporou italské orgány zamýšlely podpořit regionální rozvoj.
2.1. Příjemce podpory
(8)
Příjemcem podpory je společnost Fri-El Acerra S.r.l (dále jen „Friel Acerra“). Friel Acerra byla založena jako společnost s ručením omezeným dne 20. prosince 2005, z 95 % ovládaná společností Fri-El Acerra Holding S.r.l. a z 5 % společností NGP S.p.A. (dále jen „NGP“), vlastníkem uzavřené tepelné elektrárny. Dne 9. února 2006 společnost NGP dočasně zvýšila svůj podíl ve společnosti Friel Acerra z 5 % na 90,5 % výměnou za vklad své části podniku týkající se elektrárny do společnosti Friel Acerra. Několik dní poté, dne 20. února 2006, byl podíl společnosti NGP snížen na 49 % a o několik měsíců později, dne 10. října 2006, se opět snížil na 5 %.
(9)
V okamžiku oznámení podpory byla společnost Friel Acerra z 95 % ovládána společností Fri-El Acerra Holding S.r.l. a ze zbývajících 5 % společností NGP. V lednu 2009 italské orgány informovaly Komisi, že 11. prosince 2008 se společnost NGP rozhodla vzdát vlastnictví společnosti Friel Acerra. V současné době je společnost Friel Acerra 100 % ovládána společností Fri-El Acerra Holding S.r.l., kterou vlastní skupina Fri-El Green Power S.p.A.
(10)
Skupina Fri-El Green Power S.p.A. (dále jen „skupina Friel“) byla založena v roce 1994 v provincii Bolzano třemi bratry Gostnerovými a zabývá se výrobou a prodejem elektřiny z obnovitelných zdrojů. Přesněji se skupina Friel zabývá výrobou elektřiny z větrné energie, kterou vyrábí v devatenácti větrných parcích v Itálii. Investiční projekt v obci Acerra je prvním, v rámci nějž skupina, která vlastní příjemce, vyrábí energii z kapalné biomasy, zatímco další elektrárny na biomasu a bioplyn se připravují (5).
(11)
Společnost NGP vznikla v roce 2003 v obci Acerra oddělením výroby polymeru polyesteru od společnosti Montefibre, která je výrobcem akrylového a polyesterového vlákna. Společnost NGP měla finanční potíže a obdržela podporu na restrukturalizaci oznámenou Komisi (NN15/2007, C14/2007) v celkové výši 20,87 milionu EUR. Komise podporu společnosti NGP schválila dne 16. července 2008 (6). Prodej uzavřené tepelné elektrárny byl součástí plánu restrukturalizace předloženého italskými orgány.
(12)
V roce 2006 poskytly italské orgány údaje potvrzující, že příjemce podpory a skupina Friel spadají do kategorie malých a středních podniků.
(13)
Během posuzování italské orgány poskytly informace o vývoji vlastnické struktury příjemce podpory, z nichž vyplývá, že v okamžiku převodu vlastnictví uzavřené elektrárny (v únoru 2006) měla společnost NGP, předchozí vlastník majetku, ve společnosti Friel Acerra podíl ve výši 90,5 %. Během roku 2006 se pak podíl společnosti NGP ve společnosti Friel Acerra snížil na 5 %.
2.2. Investiční projekt
(14)
Oznámený investiční projekt je realizován v regionu Kampánie, v průmyslové zóně v obci Acerra. Projekt se týká odkoupení uzavřené tepelné elektrárny ve vlastnictví společnosti NGP a její přeměny na elektrárnu na rostlinný olej, zejména olej palmový.
(15)
Nová elektrárna je tvořena čtyřmi spalovacími motory Wärtsilä, typ 18V46, o jednotkovém výkonu 17,2 MW a parní turbínou o výkonu 6 MW. Celková výroba této elektrárny, pokud jde o elektrickou energii a teplo, činí 74,8 MW.
(16)
Italské orgány prohlásily, že realizace projektu byla zahájena v červenci 2007 a měla být dokončena v roce 2009. Nicméně odkup staré elektrárny byl zahájen v únoru 2006. Podle veřejně dostupných informací je elektrárna na biopaliva v provozu od roku 2009 (7).
(17)
Je zapotřebí uvést, že italské orgány poskytly Komisi povolení a licence týkající se souladu investičního projektu s vnitrostátními a evropskými normami pro životní prostředí.
2.3. Způsobilé náklady projektu
(18)
Celkové způsobilé investiční náklady projektu dosahují 80,635 milionu EUR v nominální hodnotě (8), z čehož 3,3 milionu EUR představují zpracování projektu a studií proveditelnosti, 60,920 milionu EUR nové stroje a zařízení (nová elektrárna na biopaliva) a zbývající částka odkoupení stávající infrastruktury a stavební a obdobné práce. Pořizovací náklady na stávající infrastrukturu zahrnují náklady na odkoupení uzavřené tepelné elektrárny (8,296 milionu EUR) a ocelových nádrží (4,2 milionu EUR), které dříve patřily společnosti NGP.
(19)
Itálie poskytla Komisi podrobné informace o odkoupení uzavřené tepelné elektrárny společností Friel Acerra od společnosti NGP a vysvětlila, že společnost NGP upsala zvýšení kapitálu společnosti Friel Acerra a zároveň této společnosti postoupila svou část podniku týkající se elektrické energie v celkové hodnotě 8 296 520 EUR, z čehož 3 771 043 EUR činily závazky vůči třetím stranám a o rozdíl byly doplněny kapitálové rezervy (zaokrouhleno na 4,525 milionu EUR). Italské orgány předložily externí posudek k potvrzení hodnoty elektrárny.
(20)
Itálie navíc poskytla kopii dohody o prodeji nádrží, podepsanou mezi společnostmi Friel Acerra a NGP, za cenu sjednanou ve výši 4,2 milionu EUR. I přes žádost Komise během předběžného posuzování italské orgány nepředložily externí posudek, který by tuto hodnotu potvrdil.
(21)
Italské orgány prohlašují, že náklady vzniklé příjemci podpory činily 35 milionů EUR v roce 2007 a 45,635 milionu EUR v roce 2008.
2.4. Financování investice
(22)
Italské orgány oznámily, že částka 21 milion EUR odpovídající 25 % celkových investičních nákladů, které činily 80,635 milionu EUR (nominální hodnota), by byla financována z vlastních zdrojů společnosti Friel Acerra; 19,5 milionu EUR by odpovídalo výši podpory a zbývající částka by byla pokryta z krátkodobých a středně/dlouhodobých úvěrů.
2.5. Právní základ podpory ad hoc
(23)
Italské orgány tvrdí, že společnost Friel Acerra zahájila investiční projekt přeměny elektrárny v obci Acerra v roce 2006 (v okamžiku odkoupení uzavřené elektrárny) na základě závazku přijatého italskými orgány podle Programové dohody o koordinovaném zásahu v rámci průmyslové krize společnosti NGP Spa v obci Acerra (Accordo di programma per l’attuazione coordinata dell’intervento nell’area di crisi industriale della NGP Spa di Acerra). Podle italských orgánů vychází motivační účinek z programové dohody vzhledem k její závazné právní hodnotě.
(24)
Programová dohoda byla podepsána dne 15. července 2005 vnitrostátními, regionálními a místními orgány se společnostmi NGP, Montefibre a Edison S.p.A. a týká se závodu společnosti NGP, jakož i jiných činností v oblasti obce Acerra. Dohoda však nezmiňuje podporu na přeměnu uzavřené elektrárny, ale uvádí pouze seznam investic a opatření, které je třeba provést pro restrukturalizaci společnosti NGP. Energetická společnost Edison S.p.A. (která není propojena se společností Friel Acerra) v té době vystupovala jako budoucí investor do stávající elektrárny, ale nakonec od operace ustoupila. Programová dohoda byla následně pozměněna dodatkem ze dne 6. dubna 2006 (9) a dodatkem ze dne 8. dubna 2008.
(25)
Rozhodnutí regionu Kampánie obsahující závazek poskytnout regionální podporu ad hoc společnosti Friel Acerra na přeměnu elektrárny v obci Acerra bylo vydáno dne 26. října 2007.
(26)
V počátečním oznámení italské orgány poskytly chronologický seznam událostí a informovaly, že za právní základ podpory musí být považovány zejména tyto dokumenty:
-
dodatek ze dne 8. dubna 2008, kterým se mění programová dohoda, a
-
usnesení Regionální rady regionu Kampánie č. 1857 ze dne 26. října 2007(Deliberazione della Giunta regionale della Regione Campania n. 1857 del 26 ottobre 2007) (10).
2.6. Podpora
(27)
Oznámené opatření se týká podpory na převzetí a přeměnu stávajícího závodu, který byl uzavřen. Spočívá v přímé dotaci v celkové výši 19,5 milionu EUR v nominální hodnotě.
3. DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(28)
Po předběžném posouzení opatření Komise vyjádřila pochybnosti o slučitelnosti oznámené podpory s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU na základě pokynů z roku 2007 a rozhodla o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Ve svém rozhodnutí Komise vyjádřila níže uvedené pochybnosti.
(29)
Komise má pochybnosti o tom, že byla splněna podmínka týkající se motivačního účinku podle odstavce 38 pokynů z roku 2007: „V případě ad hoc podpory musí příslušný orgán ještě před zahájením prací na projektu vystavit dokument vyjadřující úmysl přiznat podporu pod podmínkou obdržení souhlasu Komise s takovým opatřením.“ Dokument zmíněný italskými orgány jako dokument vyjadřující úmysl (programová dohoda ze dne 15. července 2005) tyto podmínky zjevně nesplňuje, protože neposkytuje podporu na projekt, ani nezmiňuje příjemce podpory, projekt a výši podpory. Příjemce podpory byl formálně založen až následně, a to dne 20. prosince 2005. Podle informací, které má Komise k dispozici, byl projekt zahájen v únoru 2006 odkoupením uzavřené tepelné elektrárny (první způsobilé náklady v rámci oznámených podpor), zatímco uvedený dokument, který lze považovat za dokument vyjadřující úmysl podle odstavce 38 pokynů z roku 2007, byl vystaven regionem Kampánie mnohem později, a to dne 26. října 2007.
(30)
Komise má také pochybnosti o tom, že část stávajícího majetku (uzavřená tepelná elektrárna) byla odkoupena od nezávislého investora podle odstavců 34 a 35 pokynů z roku 2007, které uvádějí: „V případě převzetí provozovny je nutné brát v úvahu pouze náklady vynaložené na zakoupení majetku od třetích stran“ a „Na nabytí majetku přímo souvisejícího s provozovnou lze také pohlížet jako na počáteční investici za předpokladu, že tato provozovna […] byla zakoupena nezávislým investorem“. V okamžiku operace byla společnost Friel Acerra, příjemce podpory, ovládána společností NGP, vlastníkem majetku. Přesněji řečeno, společnost NGP měla ve společnosti Friel v okamžiku převodu majetku podíl ve výši 90,5 %: dne 9. února 2006 byl kapitál společnosti Friel Acerra navýšen z 10 000 EUR na 100 000 EUR a toto navýšení kapitálu bylo upsáno výlučně společností NGP. Společnost NGP tedy dočasně zvýšila svůj podíl ve společnosti Friel Acerra z 5 % na 90,5 %. Po převodu ze dne 9. února 2006 téměř okamžitě následovalo stažení společnosti NGP jako vlastníka většinového podílu ve společnosti Friel Acerra. Jak již bylo uvedeno v 8. bodě odůvodnění, pouze o několik dní později (20. února 2006) byl podíl společnosti NGP snížen na 49 % a o několik měsíců později (10. října 2006) na 5 %.
(31)
Není jasné, zda následné odkoupení dalšího stávajícího majetku (nádrží) od společnosti NGP proběhlo „za tržních podmínek“, jak stanoví odstavce 34 a 52 pokynů z roku 2007. Italské orgány neposkytly žádný nezávislý odborný posudek, který by jasně stanovil tržní cenu nádrží.
(32)
Regionální přínos podpory ad hoc ve prospěch společnosti Friel Acerra nebyl prokázán, jak stanoví odstavec 10 pokynů z roku 2007: „Pokud se výjimečně předpokládá poskytnutí individuální ad hoc podpory jedinému podniku […], musí členský stát prokázat, že daný projekt přispívá k jednotné strategii regionálního rozvoje“. Vytvoření (nebo udržení) 25 pracovních míst na základě podpory ve výši 19,5 milionu EUR a příspěvek elektrárny na biopaliva o výkonu 75 MW k řešení energetického deficitu regionu, který činí 2 489 MW, jsou zjevně nedostatečné a podpora je vzhledem k dopadu projektu nepřiměřená. Nebylo jasně prokázáno ani to, že by projekt přispěl k oživení průmyslové zóny v obci Acerra.
(33)
Komise požádala italské orgány a třetí strany, aby předložily své připomínky k otázce skutečného příspěvku nové elektrárny na palmový olej k rozvoji průmyslové zóny v obci Acerra a regionu Kampánie.
(34)
Ve svém rozhodnutí Komise také požádala italské orgány, aby předložily připomínky týkající se ustanovení Pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (11) (pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008).
4. PŘIPOMÍNKY OBDRŽENÉ OD TŘETÍCH STRAN A PŘIPOMÍNKY ČLENSKÉHO STÁTU
(35)
Jak již bylo uvedeno, Komise obdržela připomínky od příjemce podpory, společnosti Friel Acerra, dne 15. května 2009. K těmto připomínkám předložily italské orgány své připomínky dopisy ze dne 18. září 2009 a ze dne 2. listopadu 2009. Na základě další žádosti Komise poskytly italské orgány Komisi dokumenty týkající se příjemce podpory dne 1. února 2010.
4.1. Shrnutí připomínek příjemce, společnosti Friel Acerra
(36)
Pokud jde o motivační účinek, společnost Friel Acerra se odvolává na nejrůznější dokumenty podepsané italskými orgány od roku 2004 do roku 2008 v souvislosti s oživením průmyslové zóny v obci Acerra. Společnost Friel Acerra zmiňuje zvláště memorandum o porozumění ze dne 12. května 2004 (12), programovou dohodu ze dne 15. července 2005 (13), dodatek k programové dohodě ze dne 6. dubna 2006 (14), jakož i usnesení Regionální rady regionu Kampánie č. 1857 (15) a dodatek k programové dohodě ze dne 8. dubna 2008 (16). Hlavním argumentem společnosti Friel Acerra je, že pochybnosti vyjádřené Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení neberou v úvahu tyto dokumenty, a zejména programovou dohodu podepsanou dne 15. července 2005, která podle společnosti Friel Acerra představuje právně závazný akt pro podpory na všechny její následné zásahy.
(37)
Na druhém ze dvou zasedání výboru pověřeného prováděním programové dohody, které se konaly dne 29. září a 6. října 2005 (a z nichž Itálie poskytla Komisi zápisy), skupinu Friel zmínil zástupce společnosti NGP jako potenciálního investora, který má zájem o odkoupení staré elektrárny pod podmínkou, že investiční projekt získá regionální podporu.
(38)
Společnost Friel Acerra se domnívá, že oprávněné očekávání bylo posíleno první změnou programové dohody, podepsanou dne 6. dubna 2006 italskými orgány, která v článku 3 jasně zmiňuje povinnost regionu Kampánie finančně podpořit projekt nové elektrárny na biopaliva. Společnost Friel Acerra se proto domnívá, že region Kampánie byl právně vázán k financování investice dlouho před datem 7. června 2006, kdy podnik formálně předložil první žádost o podporu. Následné dokumenty regionu Kampánie, ze dne 26. října 2007 a ze dne 8. dubna 2008, tuto povinnost pouze potvrdily.
(39)
Pokud jde o způsobilé náklady, společnost Friel Acerra souhlasí s Komisí v tom, že v okamžiku převodu majetku (uzavřené elektrárny) nebyly společnosti NGP a Friel Acerra nezávislé, protože společnost NGP ovládala 90,5 % společnosti Friel Acerra. Společnost Friel Acerra však zdůrazňuje, že transakce proběhla za tržních podmínek, neboť kupní cena byla stanovena ve výši hodnoty určené nezávislým znalcem. Společnost Friel Acerra dodává, že podíl společnosti NGP ve společnosti Friel Acerra klesl na 5 % již během roku 2006. Pro vyloučení veškerých případných pochybností možného zvýhodnění společnosti NGP převzala dne 11. prosince 2008 skupina Friel od společnosti NGP i zbývajících 5 %. Podnik se tedy domnívá, že dočasné ovládání ze strany NGP nemá žádné střednědobé hospodářské důvody, ale vychází z konkrétního způsobu zvoleného pro převod majetku (uzavřené elektrárny).
(40)
Pokud jde o cenu zaplacenou za další majetek, který společnost Friel Acerra koupila od společnosti NGP (nádrže), jak je uvedeno ve smlouvě o budoucí kupní smlouvě ze dne 8. března 2006, příjemce podpory potvrzuje, že tato cena vychází z tržní hodnoty majetku. Jako důkaz předložil příjemce podpory nový dokument obsahující ocenění nádrží zpracovaný týmž nezávislým znalcem, který ocenil uzavřenou elektrárnu. Tento nový posudek, zpracovaný ex-post v roce 2009 ve fázi formálního vyšetřovacího řízení, se výslovně odvolává na tržní ceny tohoto použitého majetku k listopadu 2008 a potvrzuje cenu, kterou příjemce podpory společnosti NGP zaplatil.
(41)
Pokud jde o příspěvek projektu k regionálnímu rozvoji, společnost Friel Acerra uvádí především 25 vytvořených pracovních míst. Podnik také zdůrazňuje, že elektrárna na biopaliva zapadá do nové strategie rozvoje průmyslové zóny v obci Acerra. Tato strategie rozvoje zohledňuje potřebu nových investic s malým dopadem na životní prostředí (jako je právě elektrárna na biopaliva společnosti Friel Acerra). Navíc kromě areálu bývalé společnosti Montefibre zamýšlí Konsorcium pro průmyslový rozvoj provincie Neapol (17) přeměnit tuto zónu na inovační centrum pro letecký průmysl. To vše by mělo významný dopad na zaměstnanost a životní prostředí a na sociální a hospodářské podmínky regionu a elektrárna na biopaliva společnosti Friel Acerra k této strategii pozitivně přispívá.
(42)
Pokud jde o aspekty životního prostředí, společnost Friel Acerra odkazuje na tytéž programové dokumenty regionu Kampánie, které již uvedly italské orgány: pokyny k udržitelnému rozvoji v energetickém odvětví z roku 2002, které stanoví cíle regionální energetické politiky; akční plán pro regionální hospodářský rozvoj z roku 2006 a energeticko-environmentální plán z roku 2008. Podnik se domnívá, že všechny tyto dokumenty jasně uvádějí potřebu elektrárny na obnovitelné zdroje v regionu Kampánie.
4.2. Shrnutí připomínek členského státu
(43)
Dopisem ze dne 18. září 2009 italské orgány předložily podrobnou argumentaci týkající se požadavku na motivační účinek podle odstavce 38 pokynů z roku 2007. Konkrétně se italské orgány domnívají, že pokyny z roku 2007 jasně nestanoví formu vyjádření úmyslu.
(44)
Italské orgány zdůrazňují závaznou povahu programové dohody podepsané dne 15. července 2005 a potvrzují, že zahájení správního řízení vychází přinejmenším z memoranda o porozumění z roku 2004, které obsahovalo závazek institucí poskytovat pobídky k oživení průmyslové zóny v obci Acerra. Italské orgány dále uvádějí, že první dodatek ze dne 6. dubna 2006, kterým se mění programová dohoda, nepřímo odkazuje na společnost Friel Acerra a obsahuje prohlášení, že region Kampánie zamýšlí poskytnout pobídky pro investice do nové elektrárny.
(45)
Italské orgány také tvrdí, že totožnost soukromých subjektů určených jako subjekty odpovědné za provádění projektu má zcela okrajový význam, pokud by byl projekt realizován v dohodnutém rozsahu a s jeho sociálně-hospodářskými a průmyslovými cíli. Závěrem italské orgány zdůrazňují, že při nedostatku těchto pobídek by investor svou činnost v této zóně nezahájil, jak údajně vyplývá ze zápisu ze zasedání výboru pověřeného prováděním programové dohody, které se konalo dne 6. října 2005.
(46)
Pokud jde o nezávislost společností Friel Acerra a NGP, italské orgány potvrdily pozici společnosti Friel Acerra a skutečnost, že vlastníkem projektu a příjemcem oznámené podpory je pouze a výlučně tato společnost - subjekt na společnosti NGP zcela nezávislý. Italské orgány uvádějí, že dočasný podíl společnosti NGP na základním kapitálu společnosti Friel Acerra trval pouze krátké časové období (18) kvůli způsobu, který si strany zvolily pro převod elektrárny. V dopise ze dne 2. listopadu 2009 italské orgány vysvětlují, že způsob zvolený pro převod elektrárny ze společnosti NGP na společnost Friel Acerra, kdy byla v první fázi převedena část podniku na společnost Friel Acerra a následně byl prodán podíl společnosti NGP (skupině Friel), namísto prodeje daného majetku, lze v zásadě přisuzovat: a) důvodům daňové povahy; b) možnosti úhrady na splátky; c) důvodům souvisejícím s povolením.
(47)
Pokud jde o určení hodnoty majetku, italské orgány uvádějí, že společnost Friel Acerra zaplatila za uzavřenou elektrárnu ekvivalent hodnoty vycházející z nezávislých odborných posudků a že v tomto ohledu zjevně není pochyb o tom, že převod elektrárny proběhl mezi nezávislými subjekty na jedné straně a v každém případě že operace proběhla za tržních podmínek na straně druhé.
(48)
Také pokud jde o odkoupení nádrží, platí samozřejmě to, co již bylo uvedeno v souvislosti s nezávislostí společnosti NGP na společnosti Friel Acerra. Z toho vyplývá, že také prodej nádrží proběhl „mezi nezávislými subjekty“. Ostatně i v případě prodeje nádrží se strany pro účely určení hodnoty majetku striktně držely tržních hodnot a uplatnily tatáž kritéria a parametry, které použil nezávislý odborník v ocenění vypracovaném v souvislosti s elektrárnou.
(49)
Pokud jde o příspěvek k regionálnímu rozvoji, italské orgány v předložených připomínkách znovu potvrdily, že investiční projekt:
-
zvýší zaměstnanost v rozsahu 25 přímo vytvořených pracovních míst;
-
bude mít multiplikační účinek díky koncentraci významných průmyslových iniciativ v oblasti obce Acerra, přičemž přinejmenším deset dalších pracovních jednotek bude napojeno na zásobování a skladování palmového oleje a služby spojené s jeho přepravou;
-
bude mít význam v rámci strategie rozvoje průmyslového centra Acerra, která zahrnuje průmyslovou a sociální obnovu a obnovu zaměstnanosti průmyslové zóny v obci Acerra na jedné straně a realizaci tepelné elektrárny s nízkým dopadem na životní prostředí ve stejné oblasti na straně druhé;
-
přispěje k překonání energetického deficitu v regionu, pokud jde o kvalitu energie vyráběné z obnovitelných zdrojů (biopaliv). V tomto ohledu bude mít elektrárna se svým výkonem 75 MW důležitou úlohu při plnění regionálního cíle 200 MW z biomasy do roku 2013. Tento cíl je uveden v regionálním energeticko-environmentálním plánu (PEAR) z roku 2008.
(50)
Italské orgány ke svému dopisu ze dne 2. listopadu 2009 připojily také dopis Ministerstva pro hospodářský rozvoj ze dne 21. října 2009, který měl potvrdit příspěvek projektu k regionálnímu rozvoji. V tomto dopise ministerstvo potvrzuje, že:
-
programová dohoda ze dne 15. července 2005 se soustředila na: „vytvoření balíčku investic pro diverzifikaci průmyslových činností v dané oblasti […]; modernizaci hlavních pomocných infrastruktur (elektrárny a čistícího zařízení), i za účelem obnovení zaměstnanosti; souběh zdrojů centrální vlády a regionu Kampánie pro financování pobídek potřebných pro nové investice“;
-
měly být sledovány tři hospodářsko-výrobní cíle: a) zamezit uzavření novější části závodu SIMPE (dříve NGP); b) zahájit proces diverzifikace průmyslových činností v oblasti, která se historicky vyznačovala převažující přítomností jediné velké podnikatelské skupiny, a tím zmírnit hrozící rizika krize; c) zvýšit hodnotu průmyslové zóny, jako je ta v obci Acerra, zatížené zejména nezaměstnaností a sociálními problémy této oblasti;
-
velkým závazkem byla podpora nových investic do utváření „průmyslového parku“ Acerra, který region Kampánie navrhl na základě programové dohody.
(51)
Dopisem ze dne 2. listopadu 2009 italské orgány předaly připomínky k souladu provozu elektrárny s právními předpisy v oblasti obnovitelných zdrojů a k palivu pro elektrárnu a ukázaly, že kromě palmového oleje lze jako palivo s ohledem na vlastnosti použité technologie používat také kokosový nebo řepkový olej, olej z kopry nebo jiná obdobná rostlinná biopaliva, aniž by bylo ohroženo řádné fungování a produktivita elektrárny.
4.3. Další dokumenty příjemce poskytnuté členským státem
(52)
Dne 23. prosince 2009 útvary Komise pro úplné pochopení rozhodovacího procesu požádaly italské orgány, aby poskytly (případnou) další dokumentaci datovanou před zahájením investičního projektu společností Friel Acerra, která by odůvodňovala samotné rozhodnutí o investici.
(53)
Italské orgány odpověděly dne 1. února 2010 a trvaly na skutečnosti, že zápis ze zasedání ze dne 6. října 2005 jasně označuje skupinu Friel jako alternativního investora po odchodu společnosti Edison. V těchto zápisech zástupce společnosti NGP prohlašuje, že (skupina) Friel očekává regionální podporu.
(54)
Italské orgány k odpovědi připojily další dopis příjemce podpory, jehož součástí byly interní dokumenty skupiny Friel: dopis poradce uvádějící, že existuje možnost převzetí elektrárny společnosti NGP v obci Acerra po odchodu společnosti Edison; dvě po sobě jdoucí smlouvy s týmž poradcem a jedna interní zpráva ze dne 26. ledna 2006, která se zabývá finanční proveditelností projektu v případě poskytnutí i neposkytnutí regionální podpory.
5. POSOUZENÍ OPATŘENÍ PODPORY
5.1. Vyhodnocení jako státní podpora
(55)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouva jinak.
(56)
Podporu poskytují italské orgány ve formě přímého grantu. Lze mít tedy za to, že tato podpora je poskytována členským státem a ze státních prostředků podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
(57)
Podpora je určena pro jediný podnik, společnost Friel Acerra, a je tedy selektivní.
(58)
Podpora je poskytnuta na investici týkající se výroby elektrické energie. Trh s elektřinou se postupně otevřel hospodářské soutěži, zejména směrnicí Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (Úř. věst. L 27, 1997, s. 20), a tento proces vyvrcholil úplnou liberalizací tohoto odvětví dne 1. července 2007 (19). V Itálii však určitá hospodářská soutěž v tomto odvětví existovala i před zásahem zákonodárce Společenství (20). Jelikož elektřina je předmětem obchodu mezi členskými státy, je opatření takové povahy, že ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
(59)
Podpora poskytnutá společnosti Friel Acerra zbaví tento podnik nákladů, které by normálně musel vynaložit, kdyby instaloval obdobnou elektrárnu, což znamená, že podnik získává vůči svým konkurentům hospodářskou výhodu.
(60)
Zvýhodnit společnost Friel Acerra a její výrobu vůči konkurentům znamená, že hospodářská soutěž je nebo může být narušena.
(61)
Komise se proto domnívá, že oznámené opatření představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
(62)
Jelikož bylo stanoveno, že oznámená podpora představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU, je nezbytné prověřit, zda může být považována za slučitelnou s vnitřním trhem.
5.2. Oprávněnost opatření podpory
(63)
Oznámením podpory ve prospěch společnosti Friel Acerra před jejím provedením Itálie dodržela požadavek individuální oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU.
5.3. Právní základ posouzení
(64)
Jelikož bylo stanoveno, že výše uvedené opatření představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU, je nezbytné prověřit, zda tato podpora může být považována za slučitelnou s vnitřním trhem na základě výjimek podle čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU.
5.3.1. Čl. 107 odst. 2 SFEU
(65)
Výjimky podle čl. 107 odst. 2 SFEU týkající se podpor sociální povahy poskytovaných individuálním spotřebitelům, podpor určených k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a podpor poskytovaných hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo se na tento případ nevztahují.
5.3.2. Čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU
(66)
Čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU stanoví, že povoleny jsou podpory, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností. Jak je vysvětleno v části 2 tohoto rozhodnutí, region Kampánie je způsobilý pro podpory podle této výjimky.
(67)
Komise uvádí, že deklarovaným cílem podpory je podpořit regionální rozvoj, a opatření se týká projektu regionální investiční podpory ad hoc. Komise konstatuje, že investiční projekt, který italské orgány zamýšlí podpořit, byl zahájen v roce 2006. Je tedy nezbytné objasnit, zda musí být opatření posouzeno podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2000-2006 (dále jen „pokyny z roku 1998“) (21) nebo podle pokynů z roku 2007.
(68)
Odstavec 105 pokynů z roku 2007 stanoví normy týkající se uplatňování příslušných textů v čase. Uvádí, že pokyny z roku 2007 se uplatní na všechny regionální podpory poskytnuté po 31. prosinci 2006, zatímco pokyny z roku 1998 se uplatní na všechny regionální podpory poskytnuté nebo přiznané do roku 2007. V tomto případě podpora nebyla poskytnuta před rokem 2007, ačkoli projekt byl zahájen v roce 2006. Prvním aktem, který lze považovat za poskytnutí podpory příjemci, je rozhodnutí regionu Kampánie ze dne 26. října 2007 (viz část 5.4.1.5) (22). Základem pro posuzování slučitelnosti podpory s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU jsou tedy pokyny z roku 2007.
5.3.3. Čl. 107 odst. 3 písm. b), c) a d) SFEU
(69)
Opatření nemůže být považováno za významný projekt společného evropského zájmu nebo za podporu, která má napravit vážnou poruchu v hospodářství ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU. Jejím cílem není ani podpora kultury nebo zachování kulturního dědictví, jak stanoví čl. 107 odst. 3 písm. d) SFEU.
(70)
Pokud jde o výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU povolující podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, Komise uvádí, že podpora na ochranu životního prostředí může být považována za slučitelnou na tomto základě pod podmínkou, že splňuje podmínky stanovené pokyny Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (23) (dále jen „pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008“).
(71)
Italské orgány navíc nepředložily žádné další argumenty, které by naznačovaly, že daná podpora by mohla být slučitelná s ostatními ustanoveními Smlouvy, ostatními normami týkajícími se státních podpor nebo pokyny.
5.4. Slučitelnost podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU na základě ustanovení pokynů z roku 2007
(72)
Pokyny z roku 2007 stanoví v článku 2 (Oblast působnosti) a článku 4 (Regionální investiční podpora) podmínky pro schvalování regionálních investičních podpor. V tomto případě musí být dodržen odstavec 10 (příspěvek režimů ad hoc ke strategii regionální rozvoje) e části 4.1 (Forma a výše podpory) a 4.2 (Způsobilé výdaje), které stanoví tyto požadavky:
- Motivační účinek: Aby bylo zajištěno, že regionální podpora má skutečný motivační účinek k investování, k němuž by v podporovaných oblastech jinak nedošlo, odstavec 38 pokynů z roku 2007 stanoví: „V případě ad hoc podpory musí příslušný orgán ještě před zahájením prací na projektu vystavit dokument vyjadřující úmysl přiznat podporu pod podmínkou obdržení souhlasu Komise s takovým opatřením.“
- Příspěvek k jednotné strategii regionálního rozvoje: Odstavec 10 pokynů z roku 2007 uvádí: „Pokud se výjimečně předpokládá poskytnutí individuální ad hoc podpory jedinému podniku […], musí členský stát prokázat, že daný projekt přispívá k jednotné strategii regionálního rozvoje…“.
- Způsobilé náklady: Přesná definice způsobilých nákladů je uvedena v odstavcích 34, 35 a 36 a 50-56 pokynů z roku 2007.
- Vlastní příspěvek: Odstavec 39 pokynů z roku 2007 vyžaduje vlastní příspěvek ve výši 25 %.
- Udržení investice v regionu: Odstavec 40 pokynů z roku 2007 stanoví, že investice se musí v daném regionu udržet po dobu pěti let (tři roky v případě malých a středních podniků).
- Limity podpory: Odstavce 42-49 pokynů z roku 2007 definují limity podpory.
(73)
Komise již posoudila soulad opatření podpory navrhovaného v odstavci 34 části 3.3 rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (24). Přesněji, jak již bylo vysvětleno v odstavci 34 bodě i) rozhodnutí, opatření podpory se týká počáteční investice, tj. založení nové provozovny. Na nabytí majetku přímo souvisejícího s provozovnou, v tomto případě nabytí uzavřené tepelné elektrárny a použitých nádrží, lze také pohlížet jako na počáteční investici, pokud byl majetek zakoupen nezávislým investorem (viz odstavce 34 a 35 pokynů z roku 2007): tento prvek bude posuzován v následující části 5.4.3; v bodě vi) se uvádí, že příjemce podpory se na investici finančně spolupodílí nejméně ve výši 25 % způsobilých nákladů formou, která není předmětem veřejné podpory (viz odstavec 39 pokynů z roku 2007); v bodě vii) že podpora je podmíněna požadavkem, aby předmětná investice zůstala v daném regionu nejméně pět let po její realizaci (viz odstavec 40 pokynů z roku 2007); v bodech ii) a iii) že míra oznámené podpory (viz odstavce 42-49 pokynů z roku 2007) je nižší než použitelný limit regionální podpory ve výši 30 % hrubého ekvivalentu podpory (HEP), upravený podle ustanovení odstavce 67 pokynů z roku 2007; v bodě iv) se uvádí, že podpory na náklady na přípravné studie a poradenství jsou nižší než 50 % limit schválený pro malé a střední podniky (viz odstavec 51 pokynů z roku 2007).
(74)
Komise v následujících částech posoudí dodržení podmínek týkajících se motivačního účinku, příspěvku k regionálnímu rozvoji a způsobilých investičních nákladů.
5.4.1. Motivační účinek (odstavec 38 pokynů z roku 2007)
(75)
Odstavec 38 pokynů z roku 2007 stanoví:
-
Je důležité zajistit, aby regionální podpora měla skutečný motivační účinek k investování, k němuž by v podporovaných oblastech jinak nedošlo. Podporu lze tedy na základě režimu podpory poskytnout pouze tehdy, jestliže příjemce podal žádost a orgán odpovědný za provádění režimu podpory následně písemně potvrdil, že projekt ještě před zahájením prací na projektu vyhověl podmínkám způsobilosti stanoveným v režimu podpory. Všechny režimy podpory musí obsahovat výslovnou zmínku o obou podmínkách. V případě podpory ad hoc musí příslušný orgán ještě před zahájením prací na projektu vystavit dokument vyjadřující úmysl přiznat podporu pod podmínkou obdržení souhlasu Komise s takovým opatřením. Pokud práce započnou před splněním podmínek uvedených v tomto odstavci, nebude celý projekt způsobilý pro přiznání podpory.
-
Poznámka 39 uvádí: „Pokud podpora podléhá individuální oznamovací povinnosti a schválení Komisí, musí se potvrzení způsobilosti podmínit rozhodnutím Komise, kterým dochází ke schválení podpory.“
-
Poznámka 40 uvádí: „‚Zahájení pracíznamená‘ buď zahájení stavebních prací nebo první závazný příslib objednávky zařízení; tento pojem však nezahrnuje předběžné studie proveditelnosti“.
-
Poznámka 41 uvádí: „Jedinou výjimkou je schválený režim daňové podpory, kdy se prominutí daní nebo úleva na daňové povinnosti poskytuje na způsobilé výdaje automaticky bez aplikace uvážení správních orgánů.“
(76)
Podle ustálené judikatury:
„… je třeba uvést, že Komise může podporu prohlásit za slučitelnou s čl. 87 odst. 3 ES, pouze pokud může konstatovat, že tato podpora přispívá k uskutečňování některého z uvedených cílů, kterých by podnik, jenž je příjemcem podpory, nemohl za obvyklých tržních podmínek dosáhnout vlastními prostředky. Jinými slovy, aby se na podporu mohly vztahovat výjimky podle čl. 87 odst. 3 ES, musí nejen splňovat jeden z cílů uvedených v čl. 87 odst. 3 písm. a), b), c) nebo d) ES, ale musí být také pro dosažení těchto cílů nezbytná (rozsudek Soudu ze dne 7. června 2001, věc T-187/99, Agrana Zucker und Stärke/Komise, Sb. rozh., s. II-1587, bod 74).
Podpora, která má za následek zlepšení finanční situace podniku, který je jejím příjemcem, aniž by byla nezbytná k dosažení cílů stanovených v čl. 87 odst. 3 ES, nemůže být považována za slučitelnou se společným trhem (rozsudek Soudního dvora ze dne 15. dubna 2008, věc C-390/06, Nuova Agricast, Sb. rozh., s. I-2577, bod 68; viz rovněž v tomto smyslu rozsudky Soudního dvora ze dne 24. února 1987, věc 310/85, Deufil/Komise, Sb. rozh., s. 901, bod 18, a ze dne 5. října 1994, věc C-400/92, Německo/Komise, Sb. rozh., s. I-4701, body 12, 20 a 21).“ (25)
Soud prvního stupně přijal tento postoj také ve věci (26), jejímž předmětem bylo opatření ad hoc podle předcházejících pokynů k vnitrostátní regionální podpoře (27), a vysvětlil, že ustanovení týkající se motivačních účinků se vztahují také na opatření ad hoc. Soud dále potvrzuje, že Komise může motivační účinek posuzovat s odvoláním na okolnost chronologického charakteru (28).
(77)
Ve své ustálené rozhodovací praxi v oblasti opatření podpory ad hoc (29) schválených podle pokynů z roku 2007 se Komise domnívá, že aby mohlo být písemné potvrzení příslušného orgánu považováno za důkaz motivačního účinku podle odstavce 38 pokynů z roku 2007, musí obsahovat minimum informací určujících alespoň investiční projekt, který má být podpořen, výši způsobilých nákladů, výši podpory a podmiňovací doložku.
(78)
Italské orgány a příjemce poskytly některé dokumenty, o kterých se domnívají, že představují písemné potvrzení podle odstavce 38 pokynů z roku 2007. Komise každý z nich přezkoumá, aby ověřila, zda splňují podmínky podle odstavce 38 pokynů z roku 2007. Dříve než Komise přistoupí k tomuto přezkumu, musí stanovit datum zahájení realizace projektu.
5.4.1.1. Datum zahájení realizace projektu
(79)
Italské orgány prohlásily, že realizace projektu byla zahájena v červenci 2007. Komise však uvádí, že odkup uzavřené tepelné elektrárny byl zahájen dne 9. února 2009 převodem části podniku společnosti NGP týkající se elektrárny na společnost Friel Acerra. Vzhledem k tomu, že na toto nabytí majetku (uzavřené elektrárny) přímo souvisejícího s provozovnou se pohlíží jako na počáteční investici, datum nabytí uzavřené tepelné elektrárny je datem zahájení realizace projektu. Komise se tedy domnívá, že datem zahájení realizace je 9. únor 2006. Uvádí však, že její závěry týkající se motivačního účinku by se nezměnily, ani kdyby se za datum zahájení realizace považoval 4. srpen 2006, kdy společnost Friel Acerra objednala dodávku nové elektrárny u společnosti Wärtsilä, nebo dokonce období 23-30. července 2007, kdy společnost Friel Acerra zahájila stavební práce na nové elektrárně na biopaliva.
5.4.1.2. Programová dohoda ze dne 15. července 2005
(80)
Komise se domnívá, že dokument popsaný ve 23. a 24. bodě odůvodnění nelze považovat za písemné potvrzení podle odstavce 38 pokynů z roku 2007, protože se vztahuje především k plánu záchrany a restrukturalizace společnosti NGP (30). Výstavba nové elektrárny je sice skutečně zmíněna, ale vztahuje se k jinému podniku (Edison), k jinému projektu (nové tepelné elektrárně o výkonu 400 MW) a nezmiňuje poskytnutí žádné podpory na tento projekt. Programová dohoda podepsaná dne 15. července 2005 pouze uvádí, že společnosti NGP a Edison a italské orgány budou muset uzavřít další dohodu ve lhůtě 60 dní (což se nestalo). Jak již bylo uvedeno ve 24. bodě odůvodnění, společnost Edison není nijak spojena se společností Friel Acerra.
(81)
Komise se domnívá, že argumentace italských orgánů, podle které pokyny z roku 2007 nestanoví přesnou formu písemného potvrzení, nepostačuje k tomu, aby byl jakýkoli dokument neurčitě odkazující na možný projekt podpory považován za dokument, který splňuje požadavky podle odstavce 38 pokynů z roku 2007. V této souvislosti Komise uvádí, že programová dohoda podepsaná dne 15. července 2005 nezmiňuje ani investiční projekt, který má být podpořen (elektrárna na biopaliva), ani výši způsobilých nákladů, ani výši podpory. Rovněž neuvádí, že na přeměnu uzavřené elektrárny se počítá s podporou. Podmínky týkající se prokázání motivačního účinku podle odstavce 38 pokynů z roku 2007 se jasně odvolávají na investiční projekt, podporu, příjemce a nezbytné schválení podpory ze strany Komise. Proto musí dokument, který takovýto motivační účinek odůvodňuje, tyto informace obsahovat.
(82)
Komise nemůže přijmout ani argumentaci italských orgánů, podle které vytvořila programová dohoda ze dne 15. července 2005 oprávněné očekávání podpory na jakýkoli projekt realizovaný v průmyslové zóně v obci Acerra ve vztahu k výrobě elektřiny, neboť tato dohoda neuvádí, že podpora by za tímto účelem byla poskytnuta.
(83)
Komise proto dospěla k závěru, že programová dohoda ze dne 15. července 2005 podmínky podle odstavce 38 pokynů z roku 2007 nesplňuje.
5.4.1.3. Změna programové dohody ze dne 6. dubna 2006
(84)
Programová dohoda byla změněna dne 6. dubna 2006 regionem Kampánie a společností NGP (viz 36. bod odůvodnění). Komise uvádí, že tato změna odkazuje na alternativní plán pro elektrárnu, tj. její přeměnu na elektrárnu na biopaliva, a počítá s poskytnutím podpory na projekt na základě systému blokových výjimek, tj. opatření 1.12 operačního programu pro region Kampánie (31).
(85)
Komise však uvádí, že toto opatření nemohlo pokrýt celou výši státní podpory plánované na projekt společnosti Friel Acerra, neboť vylučovalo podpory významné výše, tj. projekty se způsobilými náklady přesahujícími 25 milionů EUR a mírou podpory přesahující 17,5 % (čistý grantový ekvivalent) a projekty, u kterých celková výše podpory přesahovala 15 milionů EUR. Tento vyňatý režim vylučoval ze způsobilých nákladů také odkup použitých zařízení a strojů (32).
(86)
Komise proto uvádí, že i kdybychom chtěli změnu ze dne 6. dubna 2006 absurdně považovat za dopis vypracovaný při poskytnutí podpory, podmínky podle odstavce 38 pokynů z roku 2007 by stejně nebyly splněny: za prvé byla tato změna provedena po datu zahájení prací (9. února 2006); za druhé změna, stejně jako programová dohoda, neobsahuje všechny informace nezbytné k tomu, aby byla považována za dokument vyjadřující úmysl, zejména neuvádí výši způsobilých nákladů a výši podpory, která má být poskytnuta, ani neobsahuje podmiňovací doložku; za třetí se tento dopis o poskytnutí podpory výslovně odvolává na regionální režim, jehož platnost uplynula dne 31. prosince 2006 (33). Komise již rozhodla, že motivační účinek nemůže být převáděn z jednoho režimu podpory do druhého, protože každý režim je nezávislý a má své vlastní podmínky způsobilosti (34), tím spíše pokud vnitrostátní orgány odkázaly na možnost poskytnutí podpory v rámci určitého režimu, který nedovoluje poskytnutí podpory ve výši a na projekt takového rozsahu, jaké jsou plánované v tomto případě.
(87)
Komise proto dospěla k závěru, že změna programové dohody ze dne 15. července 2005 provedená dne 6. dubna 2006 rovněž nesplňuje podmínky podle odstavce 38 pokynů z roku 2007, a v každém případě je datována po datu zahájení realizace projektu.
(88)
Během roku 2006 (před uplynutím platnosti stávajících režimů podpory) žádala společnost Friel Acerra o státní podporu dvakrát: dne 7. června 2006 předložila žádost o 30 milionů EUR na základě opatření 1.12 operačního programu pro region Kampánie na období 2000-2006; dne 18. prosince 2006 předložila žádost o 43 396 000 EUR na základě vnitrostátního režimu č. 488/1992 ve znění pozdějších předpisů, který byl schválen jako opatření státní podpory N 715/99 (35). Komise nebyla informována o žádné kladné reakci italských orgánů na uvedené žádosti. Společnost Friel Acerra však zahájila práce převedením majetku ze společnosti NGP již v únoru 2006 a dne 4. srpna 2006 objednala dodávku nové elektrárny u společnosti Wärtsilä. Společnost nakonec zahájila stavební práce na nové elektrárně na biopaliva v období 23.-30. července 2007. Ani tyto žádosti proto nemohou být považovány za dokument vyjadřující úmysl podle odstavce 38 pokynů z roku 2007 a nemohou prokazovat, že podpora skutečně má motivační účinek.
5.4.1.4. Schválení regionu Kampánie ze dne 9. října 2006
(89)
Pokud je o další dokument citovaný italskými orgány v jejich připomínkách, tedy schválení regionu Kampánie ze dne 9. října 2006 (36), tento dokument se týká správních povolení technické přeměny stávající elektrárny, a nikoli podpory, kterou měly regionální orgány za tímto účelem poskytnout. Nemůže být tedy považován za dokument vyjadřující úmysl podle odstavce 38 pokynů z roku 2007 a je datován po datu zahájení realizace projektu.
5.4.1.5. Rozhodnutí regionu Kampánie ze dne 26. října 2007
(90)
Komise se domnívá, že usnesení Regionální rady regionu Kampánie č. 1857 ze dne 26. října 2007, již zmiňované ve 25., 26., 29. a 68. bodě odůvodnění, je prvním dokumentem vydaným italskými orgány v souladu s odstavcem 38 pokynů z roku 2007, který by byl právně závazný pro poskytnutí podpory společnosti Friel Acerra. Dokument jasně určuje investiční projekt (elektrárna na biopaliva) a výši podpory (nejvýše 19,5 milionu EUR) a před oznámením podléhá schválení Komisí.
(91)
Jelikož práce na projektu začaly v únoru 2006, tj. více než rok a půl před přijetím uvedeného dokumentu, Komise se domnívá, že oznámený projekt nesplňuje podmínky odstavce 38 pokynů z roku 2007 (37) a neprokazuje motivační účinek podpory. Oznámení bylo nicméně provedeno až 16. července 2008. Rozhodnutí regionu z října 2007 obsahující podmíněný závazek k poskytnutí podpory nelze považovat za rozhodující činitel, který by společnost Friel Acerra motivoval k realizaci investičního projektu ve skutečnosti zahájeného v únoru 2006 nabytím elektrárny. Regionální rozhodnutí z října 2007 nelze považovat za dostatečné k prokázání motivačního účinku podpory i s přihlédnutím k datu prvních stavebních prací, které společnost Friel Acerra provedla v červenci 2007, neboť i tyto práce předcházely uvedenému rozhodnutí.
5.4.1.6. Zápis ze zasedání výboru pověřeného prováděním programové dohody, které se konalo dne 6. října 2005
(92)
Italské orgány dále odkázaly na zápis ze zasedání výboru pověřeného prováděním programové dohody, které se konalo dne 6. října 2005, na důkaz motivačního účinku pro investiční projekt společnosti Friel Acerra. Podle zápisu byla skupina Friel na tomto zasedání poprvé zmíněna zástupcem společnosti NGP jako potenciální investor, který projevil zájem o převzetí uzavřené elektrárny. Tento zájem byl údajně motivován dostupností regionálních podpor pro toto odvětví, které by mohly snížit finanční náklady v oblasti, jež v té době nebyla příliš konkurenceschopná.
(93)
Komise se domnívá, že existence tohoto prohlášení v zápise nevyjadřuje pevný a závazný úmysl italských orgánů poskytnout podporu na investiční projekt pod podmínkou obdržení souhlasu Komise s takovým opatřením. Prohlášení činí osoba, která zastupuje podnik v obtížích NGP, který hledá kupce pro svou uzavřenou elektrárnu. Komise dále uvádí, že zápis neobsahuje žádné prohlášení italských orgánů potvrzující, že očekávání skupiny Friel ohledně regionální investiční podpory budou naplněna.
(94)
Komise zdůrazňuje skutečnost, že dokument vyjadřující úmysl musí jasně být písemný dokument vystavený orgánem, který je příslušný k poskytnutí podpory, a nikoli zástupcem podniku, který není příjemcem podpory a který má zájem o prodej daného majetku (tepelné elektrárny). Tento zápis navíc nesplňuje minimální požadavky na obsah dokumentu vyjadřujícího úmysl podle odstavce 38 pokynů z roku 2007.
5.4.1.7. Interní dokumenty podniku
(95)
Konečně, pokud jde o další dokumenty poskytnuté italskými orgány (viz 54. bod odůvodnění), Komise se domnívá, že vzhledem k jasnosti poslední věty odstavce 38 pokynů z roku 2007 a vzhledem ke skutečnosti, že dokument vyjadřující úmysl musí vystavit orgán příslušný v poskytnutí podpory, interní dokumenty podniku nemohou být stavěny na stejnou úroveň jako dokument vyjadřující úmysl, který prokazuje záměr veřejných orgánů poskytnout podporu na regionální investiční projekt.
(96)
V každém případě tyto dokumenty spíše potvrzují, že investiční rozhodnutí bylo učiněno, aniž by italské orgány vyjádřily rozhodný a závazný příslib poskytnutí podpory. Zejména v interní zprávě ze dne 26. ledna 2006 se posuzuje finanční proveditelnost projektu při poskytnutí i neposkytnutí regionální podpory. Prokazuje to, že byly zohledněny obě možnosti. Zpráva uzavírá, že pokud by společnost Friel Acerra podporu na regionální investici neobdržela, projekt by byl méně ziskový a více riskantní. Nejvýše o dva týdny později, dne 9. února 2006, společnost Friel Acerra zahájila investice nabytím uzavřené elektrárny společnosti NGP. Ani italské orgány, ani příjemce neuvedly, že by v období od 26. ledna 2006 do 9. února 2006 došlo k události, která by schválila nebo potvrdila úmysl italských orgánů poskytnout podporu.
5.4.1.8. Závěr: neexistuje motivační účinek
(97)
Komise se proto domnívá, že oznámený projekt nesplňuje podmínku motivačního účinku podpory ad hoc podle odstavce 38 pokynů z roku 2007, který stanoví, že ještě před zahájením prací na projektu musí být tento motivační účinek prokázán dokumentem vystaveným příslušnými orgány vyjadřujícím úmysl přiznat podporu, ve kterém se prohlásí, že daný investiční projekt je v zásadě způsobilý pro přiznání podpory (pod podmínkou obdržení souhlasu Komise).
5.4.2. Příspěvek k jednotné strategii regionálního rozvoje (odstavec 10 pokynů z roku 2007)
(98)
Komise zejména připomíná, v souladu s odstavcem 10 pokynů z roku 2007, že regionální podpory ad hoc jsou považovány za způsobilé pouze výjimečně. Je tedy na členském státu, aby prokázal, že regionální podpora ad hoc svými kladnými účinky přispívá k regionálnímu rozvoji, například z hlediska tvorby pracovních míst (počtu přímých a nepřímých míst vytvořených investicí), vzdělávání a přenosu technologií, účinku přelévání a multiplikačního účinku na další investice ze strany propojených poskytovatelů služeb a výrobců, a zároveň omezuje narušení hospodářské soutěže.
(99)
Komise přihlíží zejména ke skutečnosti, že vytvoření (nebo udržení) 25 přímých a 10 nepřímých pracovních míst skutečně představuje příspěvek k regionálnímu rozvoji. Domnívá se však, že existuje zjevný nepoměr mezi počtem vytvořených pracovních míst a výší podpory (19,5 milionu EUR s podporou ad hoc ve výši 780 000 EUR na jedno přímé pracovní místo), zejména v porovnání s mnoha dalšími opatřeními regionální podpory ad hoc schválenými Komisí v posledních letech (38), u kterých byla výše podpory na jedno pracovní místo (udržené nebo vytvořené) nižší než 70 000 EUR. Tento závěr platí, i když odhlédneme od skutečnosti, že náklady na vytvoření a udržení pracovního místa se mohou v různých členských státech lišit.
(100)
Komise se dále domnívá, že formální podmínky stanovené v různých dokumentech týkajících se programu a plánu regionálního rozvoje v oblasti výroby energie (39), zejména cíl dosáhnout instalovaného výkonu výroby elektřiny z biomasy ve výši 200 MW do roku 2013, který je stanoven v regionálním energeticko-environmentálním plánu z roku 2008, nepředstavují zásadní a významný důvod pro přiznání této podporyad hoc. Přínos elektrárny společnosti Friel Acerra (se svým výkonem 74,8 MW) odpovídající 600 GWh ročně je vzhledem k celkovému regionálnímu energetickému deficitu, který odpovídá 15 000 GWh ročně, minimální. Komise se domnívá, že existence fungujícího trhu s energií neodůvodňuje potřebnost této konkrétní investice. Pokud jde o další formální cíle stanovené v různých dokumentech týkajících se regionálních programů, Komise uznává, že investiční projekt může přispět k dosažení těchto cílů, ale zároveň se domnívá, že přínos z hlediska energie vyráběné z obnovitelných zdrojů stěží představuje dostatečné odůvodnění pro přiznání regionální podpory ad hoc jedinému podniku.
(101)
Dalším důvodem, který italské orgány opakovaně uváděly ve fázi oznámení, bylo, že elektrárna by měla vyrábět energii pro průmyslovou zónu v obci Acerra, a tím předcházet výpadkům energie v podnicích, které vzniknou v průmyslovém parku. Od tohoto odůvodnění se ustoupilo během formálního vyšetřování, protože Itálie potvrdila, že společnost Friel Acerra musí prodávat svou výrobu na trhu s energií, jelikož je napojena na vnitrostátní síť (40). Komise proto uvádí, že jedno z hlavních odůvodnění uvedených v oznámení již neplatí, protože energie vyráběná společností Friel Acerra se prodává na vnitrostátním trhu s energií a nová elektrárna na biopaliva je přímo napojená na vnitrostátní síť.
(102)
Na základě informací poskytnutých italskými orgány ve fázi formálního vyšetřování Komise bere na vědomí argumentaci, podle které by vývoj průmyslové zóny v obci Acerra mohl být v případě přerušení investičního projektu společnosti Friel Acerra ohrožen, protože by to znamenalo další negativní signál pro potenciální investory v této oblasti již tak těžce zasažené sociálními a hospodářskými obtížemi. Ostatní podniky, které projevily zájem usadit se v této zóně, by mohly od svého záměru ustoupit, což by mělo další negativní vliv na městskou oblast, která již tak upadla do krize. Je však třeba zdůraznit, že Komise prohlašuje podporu, která nemá žádný motivační účinek ex ante, za neslučitelnou, což nemůže ve svém důsledku bránit tomu, aby se ve stejné průmyslové zóně usadili další investoři, nebo připravit jiné podpory o příslušný motivační účinek.
(103)
Nakonec Komise uvádí, že italské orgány neposkytly konkrétní údaje týkající se jakéhokoli vzdělávání nebo předávání znalostí nebo jakéhokoli účinku přelévání nebo multiplikačního účinku investice, jako tomu bylo ve většině případů regionální podpory ad hoc, které byly schváleny Komisí v posledních letech (41).
(104)
Z výše uvedených důvodů a s přihlédnutím k předchozí praxi a všem možným aspektům (omezený počet přímých a nepřímých pracovních míst vytvořených na základě projektu, zanedbatelný příspěvek k regionální energetické politice, absence přímého energetického vstupu pro danou průmyslovou zónu, neexistence účinků přelévání a zejména jasně nepřiměřená výše podpory vzhledem k počtu vytvořených nebo udržených pracovních míst) Komise dospěla k závěru, že investice nepřispívá k jednotné strategii regionálního rozvoje, jak vyžaduje odstavec 10 pokynů z roku 2007).
5.4.3. Způsobilé náklady (odstavce 34, 35 a 36 a 50 až 56 pokynů z roku 2007)
(105)
Navzdory hospodářskému odůvodnění uvedenému italskými orgány neproběhl převod majetku (elektrárny) ze společnosti NGP na společnost Friel Acerra zcela v souladu s předpisy. Samotná společnost Friel Acerra jakožto nabyvatel potvrzuje, že v okamžiku převodu byla ovládána z 90,5 % společností NGP.
(106)
Dočasný podíl společnosti NGP ve společnosti Friel Acerra se však zdá být spojen se způsobem (vkladem části podniku) zvoleným pro převod stávající elektrárny mezi dvěma formálně nezávislými stranami. Po skončení operace (vkladu části podniku společností NGP do společného podniku a prodeji podílů skupině Friel) se oba podniky opět staly nezávislými. Navíc požadavek na ocenění uzavřené tepelné elektrárny nezávislým znalcem byl splněn v souladu se zásadami a účelem uvedenými v odstavci 35 pokynů z roku 2007.
(107)
Pokud jde tedy o převod uzavřené tepelné elektrárny, Komise dospěla k závěru, že ačkoli nebylo ustanovení odstavce 35 pokynů z roku 2007 - které stanoví, že provozovna musí být „zakoupena nezávislým investorem“ - z formálního hlediska zcela splněno, byla naplněna jeho podstata. Cena zaplacená společností Friel Acerra za uzavřenou tepelnou elektrárnu skutečně odpovídá hodnotě stanovené nezávislým znalcem a krátce po převodu majetku se nabyvatelská společnost stala na prodávající společnosti (NGP) nezávislou.
(108)
Pokud jde o další použitý majetek zahrnutý do způsobilých nákladů, Komise přijímá argumentaci předloženou italskými orgány a společností Friel Acerra, podle které převod použitých nádrží proběhl mezi dvěma nezávislými stranami za tržních podmínek, i když bez předchozího formálního posudku provedeného nezávislým znalcem. Cena zaplacená za tento majetek odpovídá tržní ceně, jak potvrzuje nový dokument vypracovaný týmž nezávislým znalcem, který již dříve ocenil uzavřenou elektrárnu.
(109)
Na nabytí majetku přímo souvisejícího s provozovnou, tj. uzavřené tepelné elektrárny a použitých nádrží, lze tedy také pohlížet jako na počáteční investici podle odstavce 35 pokynů z roku 2007.
5.4.4. Závěry týkající se slučitelnosti s pokyny z roku 2007
(110)
I když tedy některé požadavky týkající se regionální investiční podpory podle pokynů z roku 2007 byly dodrženy, dospěla Komise k závěru, že v souvislosti s regionální podporou ad hoc na investiční projekty nebyly splněny výše uvedené povinnosti (motivační účinek a příspěvek k regionálnímu rozvoji). Komise proto dospěla k závěru, že předmětné opatření nemůže být prohlášeno za slučitelné podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU a podle pokynů z roku 2007.
5.5. Slučitelnost s ustanoveními pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008
(111)
Ani ve fázi předběžného posouzení, ani ve fázi formálního vyšetřování italské orgány nereagovaly na připomínku Komise, podle které se na posuzování podpor tohoto druhu, které jsou charakteristické energetickými/environmentálními cíli a investicemi této povahy (elektrárna na biopaliva), spíše vztahují pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008.
(112)
Komise uvádí, že pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 v části 1.3.4 vyžadují existenci motivačního účinku. Odstavec 27 stanoví, že je nutné ověřit, zda by k dané investici nedošlo i bez poskytnutí státní podpory.
(113)
Komise se domnívá, že v tomto případě byla investice z důvodů uvedených v části 5.4.1 zahájena dříve, než orgán příslušný k poskytnutí podpory vyjádřil pevný úmysl podporu na tento projekt skutečně poskytnout. Oznámená podpora proto nemůže mít žádný motivační účinek, a podmínky pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 tedy nejsou splněny již z tohoto důvodu.
(114)
Komise dále uvádí, že Itálie ani přes výslovnou výzvu neposkytla informace nezbytné k tomu, aby prokázala splnění podmínek stanovených pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 pro investice v odvětví obnovitelné energie (odstavce 102 až 106 pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008).
(115)
Komise uvádí, že je na členském státu, aby prokázal slučitelnost podpory (42). Jelikož Itálie v této věci žádné informace neposkytla, Komise nemá dostatečné informace, aby rozhodla o splnění dalších kritérií stanovených pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí.
(116)
Komise proto dospěla k závěru, že předmětná podpora nemůže být prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem ani podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, ani podle pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008, ani podle žádné jiné výjimky obsažené v SFEU. Podpora tedy musí být zakázána.
6. ZÁVĚR
(117)
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise uvedla důvody shrnuté v části 3 tohoto rozhodnutí, na jejichž základě zpochybnila, že by se na dané opatření mohla vztahovat výjimka podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Tyto pochybnosti nebyly zcela rozptýleny informacemi a argumenty obsaženými v připomínkách italských orgánů a příjemce podpory.
(118)
Komise dospěla k závěru, že regionální podpora ad hoc společnosti Friel Acerra oznámená italskými orgány popsaná v části 2 tohoto rozhodnutí nesplňuje všechny podmínky stanovené v pokynech z roku 2007, aby mohla být považována za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU, ani nesplňuje všechny podmínky stanovené v pokynech k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008, aby mohla být považována za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Podpora není slučitelná ani z žádného jiného důvodu.
(119)
Vzhledem k tomu, že podpora není slučitelná s žádnou další výjimkou obsaženou v SFEU, nemůže být provedena. Podle italských orgánů nebyla podpora dosud vyplacena, takže není třeba ji vracet,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Italská republika hodlá poskytnout společnosti Fri-El Acerra S.r.l. ve výši 19,5 milionu EUR, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Uvedená podpora tedy nemůže být provedena.
Článek 2
Italská republika bude informovat Komisi do dvou měsíců od data oznámení tohoto rozhodnutí o přijetí příslušných opatření.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 15. září 2010.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 15 de septiembre de 2010
relativa a la ayuda estatal C 8/09 (ex N 357/08) que Italia pretende ejecutar en beneficio de Fri-El Acerra S.r.l.
[notificada con el número C(2010) 6159]
(El texto en lengua italiana es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2011/110/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Habiendo invitado a los interesados a que presentaran sus observaciones, de conformidad con los citados artículos (1) y vistas las observaciones formuladas,
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
(1)
El 22 de mayo de 2008 se celebró una reunión previa a la notificación entre los servicios de la Comisión y las autoridades italianas.
(2)
Por correo electrónico de 16 de julio de 2008, registrado en la Comisión el mismo día, las autoridades italianas notificaron a la Comisión, de conformidad con el artículo 108, apartado 3, del TFUE, su intención de conceder una ayuda ad hoc a Fri-El Acerra S.r.l.
(3)
Mediante cartas de 2 de septiembre (D/53398) y 12 de diciembre de 2008 (D/54895), la Comisión solicitó nuevas informaciones, suministradas por las autoridades italianas por cartas de 1 (A/20101) y 22 de octubre de 2008 (A/22018) y de 19 de enero de 2009, registrada esta última en la Comisión el 21 de enero de 2009 (A/1460).
(4)
El 10 de marzo de 2009, la Comisión decidió incoar el procedimiento del artículo 108, apartado 2, del TFUE en relación con la citada ayuda. Esta Decisión se publicó en el Diario Oficial el 24 de abril de 2009 (2). La Comisión invitó a los interesados a presentar observaciones al respecto.
(5)
El 15 de mayo de 2009, el beneficiario de la ayuda, Fri-El Acerra S.r.l., presentó sus observaciones sobre la Decisión de incoar el procedimiento (A/11823). El 9 de junio de 2009, se enviaron a Italia estas observaciones para que pudiese comentarlas (D/52516). El 7 de julio de 2009, las autoridades italianas solicitaron una prórroga de tres meses del plazo para presentar sus comentarios (A/16162). El 20 de agosto de 2009 los servicios de la Comisión contestaron (D/53581) concediendo un nuevo plazo de un mes. El 10 de septiembre de 2009, las autoridades italianas solicitaron (A/19513) urgentemente una reunión con los servicios de la Comisión para discutir el asunto; el 18 de septiembre de 2009, presentaron las observaciones (A/20172) que se habían de discutir en la reunión, celebrada en Bruselas el 24 de septiembre de 2009 en presencia de los abogados representantes del organismo que concede la ayuda (Región de Campania) y del beneficiario (Fri-El Acerra S.r.l.).
(6)
Mediante carta de 21 de octubre (D/54421), los servicios de la Comisión solicitaron a las autoridades italianas que presentaran las informaciones y documentos suplementarios relativos a la reunión. El 2 de noviembre de 2009 las autoridades italianas facilitaron finalmente estos documentos e informaciones, registrados en la Comisión ese mismo día (A/23266). Por carta de 23 de diciembre de 2009 (D/55541), los servicios de la Comisión solicitaron a las autoridades italianas que presentasen, a ser posible, otros documentos. Por carta de 1 de febrero de 2010 (A/1892), dichas autoridades presentaron diferentes documentos, principalmente del beneficiario de la ayuda. Por último, Italia envió nuevas aclaraciones por correo electrónico de 5 de mayo de 2010.
2. DESCRIPCIÓN DETALLADA DE LA MEDIDA DE AYUDA
(7)
Las autoridades italianas notificaron su intención de conceder, en el marco de las Directrices sobre las ayudas estatales de finalidad regional para el período 2007-2013 (3) (denominadas en lo sucesivo las «Directrices de 2007»), una ayuda ad hoc de finalidad regional a Fri-El Acerra S.r.l. para la reconversión de una central termoeléctrica obsoleta en una central eléctrica que utilizará aceite vegetal como combustible (biolíquidos) en Acerra (Campania). Campania es una región que puede recibir ayudas de finalidad regional (NUTS 2) en el sentido del artículo 107, apartado 3, letra a), del TFUE, con un límite estándar de ayuda regional para las grandes empresas del 30 % de equivalente de subvención bruto (ESB), con arreglo al Mapa de ayudas regionales para Italia para el período 2007-2013 (4). Mediante esta ayuda, las autoridades italianas pretendían fomentar el desarrollo regional.
2.1. Beneficiario de la ayuda
(8)
Fri-El Acerra S.r.l (denominada en lo sucesivo «Friel Acerra») es el beneficiario de la ayuda. Friel Acerra se constituyó como sociedad de responsabilidad limitada el 20 de diciembre de 2005, controlada al 95 % por Fri-El Acerra Holding S.r.l. y al 5 % por NGP S.p.A. (denominada en lo sucesivo «NGP»), propietaria de la central termoeléctrica obsoleta. El 9 de febrero de 2006, NGP incrementó temporalmente su participación en Friel Acerra del 5 % al 90,5 %, a cambio de la aportación a Friel Acerra de su actividad de negocio de la central eléctrica. Unos días después, el 20 de febrero de 2006, la participación de NGP se redujo al 49 % y unos meses más tarde, el 10 de octubre de 2006, descendió de nuevo al 5 %.
(9)
Cuando se notificó la medida, Friel Acerra estaba controlada al 95 % por Fri-El Acerra Holding S.r.l. y al 5 % por NGP. En enero de 2009, las autoridades italianas informaron a la Comisión de que NGP había decidido retirarse de la propiedad de Friel Acerra el 11 de diciembre de 2008. Por consiguiente, actualmente Friel Acerra está controlada al 100 % por Fri-El Acerra Holding S.r.l., controlada a su vez por el grupo Fri-El Green Power S.p.A.
(10)
El grupo Fri-El Green Power S.p.A. (denominado en lo sucesivo «grupo Friel») fue fundado en 1994 en la provincia de Bolzano por los tres hermanos Gostner y se dedica a la producción y venta de electricidad procedente de fuentes renovables. Más concretamente, el grupo Friel opera en la producción de energía eólica, produciendo energía eléctrica en 19 parques eólicos de Italia. El proyecto de inversión de Acerra es el primero en el que el grupo al que pertenece el beneficiario produce energía a partir de biomasa líquida, mientras que otras centrales eléctricas de biomasa y biogás se encuentran en fase de desarrollo (5).
(11)
NGP nació en 2003 de la separación de la actividad, en Acerra, de producción de polímeros de poliéster de Montefibre, un productor de fibras acrílicas y de poliéster. NGP experimentó dificultades financieras y se benefició de una ayuda a la reestructuración, notificada a la Comisión (NN15/2007, C14/2007), por un importe total de 20,87 millones EUR. La Comisión aprobó la ayuda a NGP el 16 de julio de 2008 (6). La venta de la central termoeléctrica obsoleta era uno de los elementos del plan de reestructuración presentado por las autoridades italianas.
(12)
Dichas autoridades han presentado datos que confirman que en 2006 el beneficiario de la ayuda y el grupo Friel eran PYME.
(13)
Durante la evaluación, las autoridades italianas facilitaron informaciones sobre la evolución de la estructura de propiedad del beneficiario de la ayuda, de las que se desprende que, en el momento de la transferencia de la propiedad de la central eléctrica obsoleta (febrero de 2006), NGP, anterior propietario de los activos, detentaba una participación del 90,5 % en Friel Acerra. Posteriormente, durante 2006, dicha participación descendió al 5 %.
2.2. El proyecto de inversión
(14)
El proyecto de inversión notificado se lleva a cabo en la región de Campania, en la zona industrial de Acerra. El proyecto consiste en la adquisición de la central termoeléctrica obsoleta propiedad de NGP y su reconversión en una central eléctrica que utilizará como combustible aceite vegetal, principalmente de palma.
(15)
La nueva central eléctrica se compone de cuatro motores de combustión Wärtsilä, tipo 18V46, con una potencia unitaria de 17,2 MW y una turbina a vapor de 6 MW. La producción total de la central, en términos de energía eléctrica y de calor, es de 74,8 MW.
(16)
Las autoridades italianas han declarado que la ejecución del proyecto comenzó en julio de 2007 y debe finalizar en 2009. No obstante, la operación de adquisición de la vieja central eléctrica dio comienzo en febrero de 2006. Según informaciones de dominio público, la central eléctrica alimentada por biocarburantes está en funcionamiento desde 2009 (7).
(17)
Cabe señalar que las autoridades italianas han presentado a la Comisión autorizaciones y licencias relativas a la conformidad del proyecto de inversión con las normas medioambientales italianas y europeas.
2.3. Gastos subvencionables del proyecto
(18)
Los costes de inversión totales subvencionables del proyecto ascienden a 80,635 millones EUR en valor nominal (8), de los que 3,3 millones EUR corresponden a proyectos y estudios de viabilidad, 60,920 millones EUR a nuevos equipos e instalaciones (la nueva central eléctrica alimentada por biocarburantes), y el importe restante a la adquisición de la infraestructura existente y a otros trabajos de construcción y similares. Los costes de compra de la infraestructura existente incluyen los costes de adquisición de la central termoeléctrica obsoleta (8,296 millones EUR) y el parque de tanques de acero (4,2 millones EUR) perteneciente anteriormente a NGP.
(19)
Italia ha facilitado a la Comisión los detalles de la compra, por parte de Friel Acerra, de la central eléctrica obsoleta de NGP, explicando que esta última, en el marco de suscripción de un aumento de capital de Friel Acerra, le transfirió su actividad de negocio de la central eléctrica por un valor total de 8 296 520 EUR, de los cuales 3 771 043 EUR correspondían a deudas con terceros, contabilizando como reservas patrimoniales la diferencia (redondeada a 4,525 millones EUR). Las autoridades italianas presentaron una tasación externa que confirmaba el valor de la centra eléctrica.
(20)
Además, Italia ha presentado una copia del acuerdo de venta del parque de tanques, firmado entre Friel Acerra y NGP, al precio pactado de 4,2 millones EUR. A pesar de que la Comisión lo solicitó durante la fase de evaluación preliminar, las autoridades italianas no presentaron una valoración externa que atestiguara dicho valor.
(21)
Las autoridades italianas afirman que los costes soportados por el beneficiario de la ayuda ascendieron a 35 millones EUR en 2007 y a 45,635 millones EUR en 2008.
2.4. Financiación de la inversión
(22)
Las autoridades italianas informaron de que 21 millones EUR, correspondientes al 25 % de los costes totales de la inversión, que ascendía a 80,635 millones EUR (en valor nominal), se habían financiado a través de los recursos propios de Friel Acerra; 19,5 millones EUR correspondían al importe de la ayuda, mientras que el resto se cubrió mediante préstamos bancarios a medio y largo plazo.
2.5. Base jurídica de la ayuda ad hoc
(23)
Las autoridades italianas sostienen que Friel Acerra dio comienzo al proyecto de inversión para la reconversión de la central eléctrica de Acerra en 2006 (cuando se compró la central eléctrica obsoleta), basándose en el compromiso asumido por aquella conforme al Acuerdo programático (Acuerdo para la coordinación de la intervención en la zona de crisis industrial de NGP Spa de Acerra). Según las autoridades italianas, el efecto incentivador debía ser el resultado del Acuerdo, merced a su valor jurídico vinculante.
(24)
El Acuerdo programático, firmado el 15 de julio de 2005 entre las autoridades nacionales, regionales y locales y NGP, Montefibre y Edison S.p.A., se refiere al establecimiento de NGP y a otras actividades en la zona de Acerra. No obstante, el Acuerdo no menciona la ayuda para la reconversión de la central eléctrica obsoleta, pero enumera las medidas que se deben tomar para reestructurar NGP. La empresa energética Edison S.p.A. (no vinculada con Friel Acerra) figuraba en aquel momento como futuro inversor en la central eléctrica existente, pero acabó retirándose de la operación. Posteriormente, el Acuerdo programático sufrió sendas modificaciones mediante protocolos de 6 de abril de 2006 (9) y 8 de abril de 2008.
(25)
La decisión de la Región de Campania por la que se comprometía a conceder una ayuda ad hoc de finalidad regional a Friel Acerra para la reconversión de la central eléctrica de Acerra se adoptó el 26 de octubre de 2007.
(26)
En la notificación inicial, las autoridades italianas facilitaron un calendario de las actuaciones e informaron de que había que considerar que los siguientes documentos constituían la base jurídica de la ayuda, en particular:
-
Protocolo de 8 de abril de 2008 que modifica el Acuerdo programático, y
-
Deliberación de la Junta Regional de la Región de Campania no 1857 de 26 de octubre de 2007 (10).
2.6. La ayuda
(27)
La medida notificada se refiere a una ayuda para el traspaso y la reconversión de una instalación existente que se había cerrado. La ayuda consiste en una subvención directa por un importe total de 19,5 millones EUR, en valor nominal.
3. MOTIVOS PARA LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO FORMAL DE INVESTIGACIÓN
(28)
Tras evaluar la medida con carácter preliminar, la Comisión manifestó dudas en cuanto a la compatibilidad de la ayuda notificada con el mercado interior en el sentido del artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE a la luz de las Directrices de 2007, y decidió incoar el procedimiento de artículo 108, apartado 2, del TFUE. En su Decisión, la Comisión expuso las dudas siguientes.
(29)
La Comisión duda de que se cumpla la condición relativa al efecto incentivador contemplado en el punto 38 de las Directrices de 2007: «En caso de ayuda ad hoc, la autoridad competente debe remitir una carta de intenciones, supeditada a la autorización de la medida por la Comisión, relativa a la concesión de ayudas antes del inicio de las labores del proyecto». El documento que, según las autoridades italianas, es la carta de intenciones (el Acuerdo programático de 15 de julio de 2005), no parece cumplir la citada condición ya que no concede ayuda al proyecto ni menciona el beneficiario de la ayuda, el proyecto y el importe de la ayuda. El beneficiario de la ayuda no se constituyó formalmente hasta el 20 de diciembre de 2005. Según las informaciones que obran en poder de la Comisión, el proyecto se inició el 26 de febrero de 2006 con la adquisición de la central termoeléctrica obsoleta (primeros gastos subvencionables en el marco de las ayudas notificadas), mientras que el documento que se puede considerar como carta de intenciones en el sentido del punto 38 de las Directrices de 2007 fue adoptado por la Región de Campania mucho después, el 26 de octubre de 2007.
(30)
La Comisión duda asimismo de que una parte de los activos existentes (la central termoeléctrica obsoleta) hubiera sido adquirida por un inversor independiente conforme a lo establecido en los puntos 34 y 35 de la Directrices de 2007, según las cuales: «En caso de adquisición de un establecimiento, únicamente deberán tomarse en consideración los costes de la adquisición de activos a terceros» y «podrá también considerarse inversión inicial la adquisición de los activos directamente vinculados a un establecimiento, siempre y cuando […] el comprador sea un inversor independiente». En el momento de la operación, Friel Acerra, beneficiario de la ayuda, estaba controlada por NGP, propietaria de los activos. Mas concretamente, NGP tenía una participación del 90,5 % en Friel cuando se transfirieron los activos: el 9 de febrero de 2006 el capital de Friel Acerra se incrementó de 10 000 EUR a 100 000 EUR, aumento que fue suscrito exclusivamente por NGP. Así pues, NGP aumentó temporalmente su participación en Friel Acerra del 5 % al 90,5 %. Después de la transferencia de 9 de febrero de 2006, el proceso que desembocó en la retirada de NGP como accionista mayoritario de Friel Acerra fue casi inmediato. Como ya se ha explicado en el considerando 8, tan solo unos pocos días más tarde (20 de febrero de 2006), la participación de NGP se redujo al 49 %, y unos meses después (10 de octubre de 2006), pasó al 5 %.
(31)
No está claro que la adquisición posterior por NGP de otros activos existentes (los tanques), se realizara en «condiciones de mercado», según se contempla en los puntos 34 y 52 de las Directrices de 2007. Las autoridades italianas no han presentado tasación alguna de un perito independiente que determine sin ambages el precio de mercado de los tanques.
(32)
La contribución a escala regional de la ayuda ad hoc a Friel Acerra no se ha demostrado tal como se exige en el punto 10 de las Directrices de 2007: «Cuando, a título excepcional, se contemple conceder ayudas individuales ad hoc a una única empresa […], será responsabilidad del Estado miembro demostrar que el proyecto contribuye a una estrategia coherente de desarrollo regional». La creación (o el mantenimiento) de 25 puestos de trabajo a cambio de una ayuda de 19,5 millones EUR y la contribución de la central eléctrica a base de biocarburante con una capacidad de 75 MW a la solución del déficit energético de la región, de 2 489 MW, parecen insuficientes y la ayuda no guarda proporción con el impacto del proyecto. Tampoco se ha demostrado claramente la contribución del proyecto al relanzamiento de la zona industrial de Acerra.
(33)
La Comisión ha solicitado a las autoridades italianas que expliquen el aspecto de la contribución efectiva de la nueva central eléctrica que utilizará aceite de palma al desarrollo de la zona de Acerra y de la región de Campania.
(34)
En la Decisión, la Comisión solicitaba además a las autoridades italianas que comentasen las disposiciones de las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales en favor del medio ambiente (11) (Directrices medioambientales de 2008).
4. OBSERVACIONES DE TERCEROS Y COMENTARIOS DEL ESTADO MIEMBRO
(35)
Como ya se ha indicado anteriormente, el 15 de mayo de 2009 la Comisión recibió observaciones del beneficiario de la ayuda, Friel Acerra. Por cartas de 18 de septiembre y 2 de noviembre de 2009, las autoridades italianas presentaron sus comentarios a estas observaciones. A raíz de una posterior solicitud de la Comisión, el 1 de febrero de 2010, las autoridades italianas facilitaron a la Comisión documentos del beneficiario de la ayuda.
4.1. Síntesis de las observaciones del beneficiario Friel Acerra
(36)
Por lo que respecta al efecto incentivador, Friel Acerra se remite a varios documentos firmados por las autoridades italianas entre 2004 y 2008 para el relanzamiento de la zona industrial de Acerra. Más concretamente, Friel Acerra menciona el Memorándum de Acuerdo de 12 de mayo de 2004 (12), el Acuerdo programático de 15 de julio de 2005 (13), el Protocolo integrante del Acuerdo programático de 6 de abril de 2006 (14), así como la Decisión de la Junta Regional de la Región de Campania no 1857 (15) y el Protocolo integrante del Acuerdo programático de 8 de abril de 2008 (16). El principal argumento de Friel Acerra es que las dudas manifestadas por la Comisión en la Decisión de incoar el procedimiento no tienen en cuenta estos documentos y, en particular, el Acuerdo programático de 15 de julio de 2005 que, según Friel Acerra, tiene carácter de acto jurídicamente vinculante para las ayudas a favor de todas sus intervenciones posteriores.
(37)
En la segunda de las dos reuniones del comité encargado de la ejecución del Acuerdo programático, celebradas respectivamente los días 29 de septiembre y 6 de octubre de 2005 (cuyas actas han sido presentadas a la Comisión por Italia), el representante de NGP indicó que el grupo Friel era un inversor potencial, interesado en la compra de la antigua central eléctrica siempre que el proyecto de inversión obtuviese una ayuda regional.
(38)
Friel Acerra considera que la confianza legítima se vio reforzada por la primera modificación del Acuerdo programático, firmada el 6 de abril de 2006 por las autoridades italianas, que, en su artículo 3, expresa claramente la obligación de la Región de Campania de prestar apoyo financiero al proyecto de la nueva central eléctrica a base de biocarburante. Por consiguiente, Friel Acerra considera que dicha Región estaba obligada jurídicamente a mantener su inversión mucho antes del 7 de junio de 2006, cuando la empresa presentó formalmente la primera solicitud de ayuda. Las decisiones posteriores de la Región de Campania, de 26 de octubre de 2007 y 8 de abril de 2008, no hicieron sino confirmar esta obligación.
(39)
Por lo que respecta a los gastos subvencionables, Friel Acerra coincide con la Comisión en que, en el momento de la transferencia de los activos (la central eléctrica obsoleta) ni NGP ni Friel Acerra eran independientes, ya que NGP controlaba el 90,5 % de Friel Acerra. No obstante, Friel Acerra subraya que la transacción se realizó en condiciones de mercado, puesto que el precio de compra se fijó en el valor determinado por un experto independiente. Friel Acerra añade que la participación de NGP en la empresa ya bajó al 5 % durante 2006. Con objeto de disipar todas las posibles dudas respecto de una eventual ventaja para NGP, el 11 de diciembre de 2008, el grupo Friel recuperó de NGP incluso el 5 % restante. Así pues, la empresa sostiene que el control temporal por parte de NGP no responde a una lógica económica a medio y largo plazo sino que se debió a una modalidad de transferencia de activos (la central eléctrica obsoleta) elegida ex profeso.
(40)
En cuanto al precio abonado por los otros activos que Friel Acerra compró a NGP (el parque de tanques), establecido en el contrato preliminar de compraventa de 8 de marzo de 2006, el beneficiario de la ayuda confirmó que reflejaba el valor de mercado de los activos. Para demostrarlo, dicho beneficiario presentó un nuevo documento que contenía una estimación del valor del parque de tanques, elaborado por el mismo experto que tasó el valor de la central eléctrica obsoleta. Esta nueva tasación, realizada a posteriori en 2009, durante la fase del procedimiento de investigación formal, se refiere explícitamente a los precios de mercado de estos activos usados en noviembre de 2008 y confirma el precio pagado a NGP por el beneficiario de la ayuda.
(41)
Por lo que respecta a la contribución del proyecto al desarrollo regional, Friel Acerra menciona ante todo la creación de 25 puestos de trabajo. La empresa subraya asimismo que la central eléctrica alimentada por biocarburantes se inscribe en la nueva estrategia de desarrollo de la zona industrial de Acerra. Esta estrategia de desarrollo tiene en cuenta la necesidad de efectuar nuevas inversiones de bajo impacto ambiental (tales como, precisamente, la central eléctrica alimentada por biocarburantes de Friel Acerra). Además, aparte de la antigua zona de Montefibre, el Consorzio per l’Area di Sviluppo Industriale della Provincia di Napoli (17) pretende trasformar la zona en un polo de innovación para la industria aeronáutica. Todo esto tendría un impacto significativo en términos de empleo y medioambientales y en las condiciones sociales y económicas de la región, y la central eléctrica alimentada por biocarburantes de Friel Acerra contribuye positivamente a esta estrategia.
(42)
Finalmente, por lo que respecta a los aspectos medioambientales, Friel Acerra se remite a los mismos documentos programáticos de la Región de Campania ya mencionados por las autoridades italianas: las Líneas directrices en materia de desarrollo sostenible del sector energético de 2002, que establecen los objetivos de la política energética regional; el Plan de acción para el desarrollo económico de 2006 y el Plan energético medioambiental de 2008. La empresa recuerda que todos estos documentos reflejan claramente la necesidad de una central eléctrica alimentada por fuentes renovables en la Región de Campania.
4.2. Síntesis de los comentarios del Estado miembro
(43)
Mediante carta de 18 de septiembre de 2009, las autoridades italianas presentaron una argumentación detallada sobre el requisito del efecto incentivador establecido en el punto 38 de las Directrices de 2007. Más concretamente, las autoridades italianas destacan que dichas Directrices no especifican claramente la forma de la carta de intenciones.
(44)
Las autoridades italianas ratifican el carácter vinculante del Acuerdo programático firmado el 15 de julio de 2005, e insisten en que el inicio del procedimiento administrativo se remonta al menos al Protocolo de acuerdo de 2004, que recogía el compromiso de las instituciones de ofrecer incentivos para la reactivación de la zona industrial de Acerra. Asimismo, indican que el primer Protocolo de 6 de abril de 2006, que modifica el Acuerdo programático, contiene una referencia implícita a Friel Acerra y declara que la Región de Campania pretende ofrecer incentivos para la inversión en la nueva central.
(45)
Las autoridades italianas afirman además que la identidad de las entidades privadas «ejecutantes» tiene una importancia totalmente marginal siempre que el proyecto se atenga a los límites acordados y a sus objetivos socioeconómicos e industriales. Por último, subrayan que a falta de estos incentivos, el inversor no situaría en esa zona sus actividades, tal como se desprende del acta de la reunión del Comité encargado de la ejecución del Acuerdo programático celebrada el 6 de octubre de 2005.
(46)
Por lo que respecta a la independencia entre Friel Acerra y NGP, las autoridades italianas han confirmado la situación de Friel Acerra y el hecho de que la titular del proyecto y única beneficiaria de la ayuda notificada es exclusivamente esta empresa, entidad totalmente independiente de NGP. Las autoridades italianas señalan que la participación temporal de NGP en el capital social de Friel Acerra solo duró un breve período de tiempo (18) debido a la modalidad elegida por la partes para proceder a la transferencia de la central. En la carta de 2 de noviembre de 2009, las autoridades italianas explican que el método adoptado para transferir la central eléctrica de NGP a Friel Acerra, consistente en transferir inicialmente la actividad de negocio a Friel Acerra, vendiendo luego la participación de NGP (al grupo Friel), en lugar de realizar una compraventa de los activos en cuestión, se debe fundamentalmente a: a) razones de índole fiscal; b) aplazamiento de los pagos; c) aspectos relacionados con la autorización.
(47)
Por lo que se refiere a la determinación del valor de los activos, las autoridades italianas observan que Friel Acerra pagó por la central eléctrica obsoleta el equivalente del valor establecido en la tasación de un experto independiente y que, en este respecto, no parece que se pueda poner en duda, por una parte, que la transferencia de la central se efectuó entre entidades independientes y, por otra, que, en todo caso, la operación se realizó en condiciones de mercado.
(48)
Del mismo modo, por lo que respecta a la adquisición del parque de tanques, vale, naturalmente, todo lo apuntado ya en cuanto a la independencia entre NGP y Friel Acerra. Por consiguiente, la cesión del citado parque se realizó igualmente «entre entidades independientes». Además, también en el caso de la compra del parque de tanques, las partes convinieron atenerse estrictamente al valor de mercado a la hora de determinar el valor que se debía atribuir al bien, aplicando los mismos criterios y parámetros empleados por el experto independiente en el informe de tasación de la central.
(49)
En lo que se refiere a la contribución regional, las autoridades italianas confirmaron en sus comentarios que el proyecto de inversión:
-
incrementará el empleo al crear 25 puestos de trabajo directos;
-
tendrá un efecto multiplicador debido a la concentración de iniciativas industriales importantes en la zona de Acerra, con un mínimo de otros 10 puestos de trabajo relacionados con las actividades de abastecimiento y almacenamiento de aceite de palma y de asistencia para su transporte;
-
será importante para la estrategia de desarrollo del polo industrial de Acerra, con la reactivación industrial, ocupacional y social de la zona industrial de Acerra, por una parte, y la realización, en esa misma zona, de una central termoeléctrica de bajo impacto ambiental;
-
contribuirá a colmar el déficit energético en la región en términos de calidad de la energía, producida a partir de fuentes renovables (biolíquidos). Desde este punto de vista, la central, con sus 75 MW de potencia, asumirá un papel importante de cara a alcanzar el objetivo regional de 200 MW a base de biomasa en 2013. Este objetivo se menciona en el Plan energético medioambiental regional (PEAR) de 2008.
(50)
Las autoridades italianas adjuntaron también a su carta de 2 de noviembre de 2009 una nota del Ministerio de Desarrollo Económico, de 21 de octubre de 2009, que reitera la contribución del proyecto al desarrollo regional. En esa nota, el Ministerio confirma que:
-
el Acuerdo programático de 15 de julio de 2005 se centraba en «la elaboración de un conjunto de inversiones para la diversificación de las actividades industriales de la zona […]; la modernización de las principales infraestructuras de apoyo (central eléctrica y depuradora), con objeto, asimismo, de recolocar a los trabajadores; la confluencia de recursos del gobierno central y de la Región de Campania para financiar los incentivos necesarios para las nuevas inversiones»;
-
se persiguieron tres objetivos económicos e industriales: a) evitar el cierre de la parte más nueva del establecimiento de SIMPE (antes NGP); b) iniciar un proceso de diversificación de las actividades industriales en un lugar caracterizado hasta entonces por la presencia hegemónica de un único gran grupo empresarial, con la consiguiente reducción de los riesgos de crisis recurrentes; c) valorizar una aglomeración industrial como la de Acerra, especialmente afectada por los problemas de desempleo y las dificultades sociales de la zona;
-
existía el compromiso general de fomentar las nuevas inversiones para configurar el «parque industrial»de Acerra propuesto por la Región de Campania en el Acuerdo programático.
(51)
En su carta de 2 de noviembre de 2009, las autoridades italianas presentaron comentarios relativos a la conformidad de la central con la normativa sobre fuentes renovables y sobre el combustible destinado a su alimentación, que indican que, junto con el aceite de palma, la central eléctrica, debido a las características de la tecnología empleada, puede alimentarse también con aceite de coco, de copra, de colza, o con otros biocombustibles vegetales similares, sin que ello afecte negativamente a su funcionamiento regular ni a su productividad.
4.3. Otros documentos del beneficiario presentados por el Estado miembro
(52)
El 23 de diciembre de 2009, con objeto de comprender plenamente el proceso decisorio, los servicios de la Comisión solicitaron a las autoridades italianas que suministraran más documentos (si se disponía de ellos) anteriores a la fecha de inicio del proyecto de inversión por parte de Friel Acerra, que justificasen la propia decisión de invertir.
(53)
Las autoridades italianas contestaron el 1 de febrero de 2010, insistiendo en que el acta de la reunión de 6 de octubre de 2005 señalaba claramente que el grupo Friel era el inversor alternativo tras la retirada de Edison. En dicha acta, el representante de NGP afirmaba que (el grupo) Friel esperaba obtener un apoyo regional.
(54)
Las autoridades italianas adjuntaron a su contestación otra carta del beneficiario de la ayuda, que incluía documentos internos del grupo Friel: una nota de un consultor que mencionaba la oportunidad de hacerse con la central de NGP en Acerra tras la retirada de Edison, dos contratos posteriores con el mismo consultor y un informe interno, de 26 de enero de 2006, que examinaba la viabilidad financiera del proyecto con y sin la ayuda regional.
5. EVALUACIÓN DE LA MEDIDA DE AYUDA
5.1. Ayuda estatal
(55)
Con arreglo al artículo 107, apartado 1, del TFUE, salvo que los Tratados dispongan otra cosa, serán incompatibles con el mercado interior, en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros, las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones.
(56)
La ayuda será concedida por las autoridades italianas en forma de subvención directa. Por lo tanto, se puede considerar que es el Estado miembro quien concede la ayuda mediante recursos estatales en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(57)
La ayuda se destina a una única empresa, Friel Acerra, y, por consiguiente, es selectiva.
(58)
La ayuda se concede para una inversión relacionada con la producción de energía eléctrica. El mercado de la electricidad se ha abierto a la competencia gradualmente, en especial gracias a la Directiva 96/92/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 19 de diciembre de 1996, sobre normas comunes para el mercado interior de la electricidad (DO L 27 de 30.1.1997, p. 20), proceso que culminó con la liberalización total del sector el 1 de julio de 2007 (19). Además, incluso antes de la promulgación de la normativa comunitaria, ya existía en Italia una cierta competencia en este sector (20). Dado que la electricidad es objeto de comercio entre los Estados miembros, la medida puede, por su propia naturaleza, afectar a los intercambios entre Estados miembros.
(59)
La ayuda concedida a Friel Acerra aliviará a la empresa de los costes que debería sufragar normalmente si tuviera que construir una central similar, lo que significa que la empresa se beneficia de una ventaja económica sobre sus competidores.
(60)
El hecho de beneficiar a Friel Acerra y a su producción en comparación con sus competidores significa que se falsea o se puede falsear la competencia.
(61)
Por consiguiente, la Comisión considera que la medida notificada constituye ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(62)
Habiendo establecido que la medida notificada constituye ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE, es necesario examinar si puede ser considerada compatible con el mercado interior.
5.2. Legitimidad de la medida de ayuda
(63)
Al haber notificado la ayuda a Friel Acerra antes de ejecutarla, Italia ha cumplido el requisito referente a la notificación individual contemplado en el artículo 108, apartado 3, del TFUE.
5.3. Base jurídica de la evaluación
(64)
Habiendo establecido que dicha medida constituye ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE, es necesario examinar si puede ser considerada compatible con el mercado interior a la luz de las excepciones previstas en el artículo 107, apartados 2 y 3, del TFUE.
5.3.1. Artículo 107, apartado 2, del TFUE
(65)
Las excepciones establecidas en el artículo 107, apartado 2, del TFUE, relativas a las ayudas de carácter social concedidas a los consumidores individuales, las ayudas destinadas a reparar los perjuicios causados por desastres naturales o por otros acontecimientos de carácter excepcional, y las ayudas concedidas a determinadas regiones de la República Federal de Alemania, no son aplicables en el presente asunto.
5.3.2. Artículo 107, apartado 3, letra a), del TFUE
(66)
El artículo 107, apartado 3, letra a), del TFUE autoriza las ayudas destinadas a favorecer el desarrollo económico de regiones en las que el nivel de vida sea anormalmente bajo o en las que exista una grave situación de subempleo. Tal como se ha explicado en la sección 2 de la presente Decisión, la Región de Campania puede beneficiarse de ayuda con arreglo a esta excepción.
(67)
La Comisión observa que el objetivo declarado de la ayuda consiste en promover el desarrollo regional y que la ayuda se refiere a un proyecto de ayuda regional ad hoc a la inversión. La Comisión tiene en cuenta que el proyecto de inversión que las autoridades italianas pretenden apoyar dio comienzo en 2006. Por lo tanto, procede aclarar si la medida debe evaluarse con arreglo a las Directrices sobre las ayudas estatales de finalidad regional para el período 2000-2006 (denominadas en lo sucesivo «las Directrices de 1998») (21) o a las Directrices de 2007.
(68)
El punto 105 de las Directrices de 2007 establece las normas relativas al ámbito de aplicación temporal de cada una de las Directrices y prevé que las Directrices de 2007 se aplicarán a toda ayuda de finalidad regional concedida con posterioridad al 31 de diciembre de 2006, mientras que las ayudas de finalidad regional concedidas o previstas con anterioridad a 2007 se evaluarán con arreglo a las Directrices de 1998. En el presente caso, la ayuda no se concedió antes de 2007, a pesar de que el proyecto se inició en 2006. El primer acto que se puede considerar una concesión de ayuda al beneficiario es la Decisión de la Región de Campania de 26 de octubre de 2007 (véase la sección 5.4.1.5) (22). Por lo tanto, la base para la evaluación de compatibilidad de la ayuda con el mercado interior en el sentido del artículo 107, apartado 3, letra a), del TFUE, son las Directrices de 2007.
5.3.3. Artículo 107, apartado 3, letras b),c) y d), del TFUE
(69)
No puede considerarse que la medida constituya una ayuda para fomentar la realización de un proyecto importante de interés común europeo o para poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro según se establece en el artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE. Tampoco está destinada a promover la cultura y la conservación del patrimonio, tal como se establece en el artículo 107, apartado 3, letra d), del TFUE.
(70)
Por lo que respecta a la excepción del el artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE, que autoriza las ayudas destinadas a facilitar el desarrollo de determinadas actividades o de determinadas regiones económicas, siempre que no alteren las condiciones de los intercambios en forma contraria al interés común, la Comisión observa que la ayuda para la protección del medio ambiente puede declararse compatible al amparo de dicha disposición siempre que cumpla las condiciones contempladas en las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales en favor del medio ambiente (23) (denominadas en lo sucesivo «las Directrices medioambientales de 2008»).
(71)
Por otra parte, las autoridades italianas han presentado otros argumentos que sugieren que la ayuda en cuestión podría ser compatible con otras disposiciones del Tratado, otras normas relativas a las ayudas estatales, Marcos o Directrices.
5.4. Compatibilidad con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra a), del TFUE a la luz de lo dispuesto en las Directrices de 2007
(72)
Las Directrices de 2007 establecen las condiciones para la autorización de las ayudas a la inversión regional en las secciones 2 («Ámbito de aplicación») y 4 («Ayudas regionales a la inversión»). En el presente asunto la ayuda debe cumplir lo establecido en el apartado 10 (contribución del régimen a una estrategia de desarrollo regional) y las secciones 4.1 («Forma y límites de las ayudas») y 4.2 («Gastos subvencionables»), que establecen los siguientes requisitos:
- Efecto incentivador: para garantizar que las ayudas regionales produzcan verdaderos efectos de incentivación de inversiones que de otro modo no se realizarían en las regiones asistidas, el punto 38 de las Directrices de 2007 establece: «En caso de ayuda ad hoc, la autoridad competente debe remitir una carta de intenciones, supeditada a la autorización de la medida por la Comisión, relativa a la concesión de ayudas antes del inicio de las labores del proyecto».
- Contribución a una estrategia coherente de desarrollo regional: según el punto 10 de las Directrices de 2007: «Cuando, a título excepcional, se contemple conceder ayudas individuales ad hoc a una única empresa […], será responsabilidad del Estado miembro demostrar que el proyecto contribuye a una estrategia coherente de desarrollo regional …».
- Gastos subvencionables: la definición concreta de los gastos subvencionables figura en los puntos 34 a 36 y 50 a 56 de las Directrices de 2007.
- Contribución propia: el punto 39 de las Directrices de 2007 exige una contribución propia del 25 %.
- Mantenimiento de la inversión en la región: el punto 40 de las Directrices de 2007 prevé que la inversión se deberá mantener en la región interesada durante un período de cinco años (tres en el caso de las PYME).
- Intensidades máximas de ayuda: los puntos 42 a 49 de las Directrices de 2007 definen las intensidades máximas de ayuda.
(73)
La Comisión ya evaluó la conformidad de la medida de ayuda propuesta en el apartado 34, sección 3.3 de la Decisión de iniciar el procedimiento formal de investigación (24). Concretamente, como se explicaba en el apartado 34, inciso i), la medida se refería a un proyecto de inversión inicial, es decir, a la creación de un nuevo establecimiento. También la adquisición de activos directamente ligados a un establecimiento, en este caso la central termoeléctrica obsoleta y el parque de tanques usados, puede considerarse inversión inicial, a condición de que los activos sean comprados por un inversor independiente (véase los apartados 34 y 35 de las Directrices de 2007): este aspecto se examinará en la sección 5.4.3. El apartado 34, inciso vi), de la Decisión de iniciar el procedimiento afirmaba que el beneficiario debía aportar una contribución financiera, de por lo menos el 25 % de los gastos subvencionables, exenta de cualquier tipo de ayuda pública (véase el apartado 39 de las Directrices de 2007). El apartado 34, inciso vii), de la Decisión de iniciar el procedimiento indicaba que la ayuda estaba sujeta a la obligación de mantener la inversión al menos durante los cinco años siguientes a su realización (véase el apartado 40 de las Directrices de 2007). El apartado 34, incisos ii) y iii), establecía que la intensidad de la ayuda notificada (véanse los apartados 42 a 49 de las Directrices de 2007) era inferior al límite máximo de ayuda regional aplicable del 30 % ESB, ajustado de conformidad con el apartado 67 de las Directrices de 2007. El apartado 34, inciso iv), señalaba que la ayuda para los costes de estudios preparatorios y los costes de consultoría era inferior al límite máximo del 50 % autorizado para las PYME (véase el apartado 51 de las Directrices de 2007).
(74)
La Comisión evaluará a continuación el cumplimiento de las condiciones relativas al efecto incentivador, a la contribución al desarrollo regional, y a los costes de inversión subvencionables.
5.4.1. Efecto incentivador (punto 38 de las Directrices de 2007)
(75)
El punto 38 de las Directrices de 2007 establece lo siguiente.
-
Es importante garantizar que las ayudas regionales produzcan verdaderos efectos de incentivación de inversiones que de otro modo no se realizarían en las regiones asistidas. Por ello, únicamente podrán concederse ayudas con arreglo a regímenes de ayuda cuando el beneficiario haya presentado una solicitud de ayuda y la autoridad responsable de la administración del régimen haya confirmado por escrito que, en espera de una verificación detallada, el proyecto cumple en principio las condiciones de elegibilidad establecidas en el régimen antes de iniciarse los trabajos en el proyecto. Todos los regímenes de ayuda recogerán una referencia expresa a ambos requisitos. En caso de ayuda ad hoc, la autoridad competente debe remitir una carta de intenciones, supeditada a la autorización de la medida por la Comisión, relativa a la concesión de ayudas antes del inicio de las labores del proyecto. Si las labores comienzan antes de haberse cumplido las condiciones establecidas en el presente apartado, la totalidad del proyecto no podrá optar a ayudas.
-
Con arreglo a la nota a pie de página 39: «En el caso de las ayudas sujetas a notificación individual y autorización por la Comisión, la confirmación de la elegibilidad debe supeditarse a la decisión de la Comisión por la que se autorice la ayuda».
-
Con arreglo a la nota a pie de página 40 indica: «Por «inicio de los trabajos» se entiende, o bien el inicio de los trabajos de construcción, o bien el primer compromiso en firme para el pedido de equipos, con exclusión de los estudios previos de viabilidad».
-
Con arreglo a la nota a pie de página 41: «La única excepción a estas normas será en el caso de los regímenes fiscales autorizados en los cuales la exención o reducción fiscal se concedan de modo automático para gastos justificados, sin discrecionalidad alguna por parte de las autoridades».
(76)
Según jurisprudencia reiterada:
Cabe señalar que la Comisión puede declarar una medida de ayuda compatible con el artículo 87, apartado 3, del Tratado CE, solamente si puede concluir que la ayuda contribuye a la consecución de uno de los objetivos enumerados, que la empresa beneficiaria no podría alcanzar por sus propios medios en condiciones normales de mercado. Dicho de otro modo, «para que una ayuda pueda acogerse a una de las excepciones previstas en el artículo 87 CE, apartado 3, no solo debe responder a uno de los objetivos contemplados en el artículo 87 CE, apartado 3, letras a), b), c) o d), sino que también ha de ser necesaria para alcanzar dichos objetivos» (sentencia del Tribunal de Primera Instancia de 7 de junio de 2001, asunto T-187/99, Agrana Zucker und Stärke/Comisión, Rec. 2001, p. II-1587, apartado 74).
«Una ayuda que aporta una mejora de la situación financiera de la empresa beneficiaria sin ser necesaria para cumplir los objetivos establecidos en el artículo 87, apartado 3, del Tratado CE, no puede considerarse compatible con el mercado común» (sentencia del Tribunal de Justicia de 15 de abril de 2008, asunto C-390/06, Nuova Agricast, Rec. 2008, p. I-2577, apartado 68; véanse también, en este sentido, las sentencias del Tribunal de Justicia de 24 de febrero de 1987, asunto 310/85, Deufil/Comisión, Rec. 1987, p. 901, apartado 18, y de 5 de octubre de 1994, y asunto C-400/92, Alemania/Comisión, Rec. 1994, p. I-4701, apartados 12, 20 y 21) (25).
El Tribunal de Primera Instancia siguió el mismo planteamiento en un asunto (26) referente a una medida ad hoc al amparo de las anteriores Directrices sobre ayuda regional (27), en el que dejó claro que las disposiciones sobre el efecto incentivador también se aplican a las medidas ad hoc. El Tribunal confirmó que la Comisión podía basar su evaluación del efecto incentivador en una circunstancia de naturaleza cronológica (28).
(77)
En su praxis decisoria reiterada en materia de ayudas ad hoc (29), autorizadas con arreglo a las Directrices de 2007, la Comisión manifiesta que, para poder ser considerada como prueba del efecto incentivador en el sentido del punto 38 de las citadas Directrices, la confirmación escrita de la autoridad competente debe contener unos elementos mínimos que identifiquen, por lo menos, la inversión beneficiaria de la ayuda, el importe de los gastos subvencionables, la cuantía de la ayuda y la cláusula de condicionalidad.
(78)
Las autoridades italianas y el beneficiario han presentado algunos documentos, que según ellas constituyen una confirmación escrita en el sentido del punto 38 de las Directrices de 2007. La Comisión examinará todos estos documentos para comprobar si cumplen las condiciones contempladas en dicho punto 38. Antes de proceder a este examen, la Comisión debe determinar la fecha de inicio de la realización del proyecto.
5.4.1.1. Fecha de inicio de la realización del proyecto
(79)
Las autoridades italianas han afirmado que la realización del proyecto comenzó en julio de 2007. Sin embargo, la Comisión señala que la operación de compra de la central termoeléctrica obsoleta se inició el 9 de febrero de 2006, con la transferencia a Friel Acerra de la división de negocios de NGP correspondiente a la central eléctrica. Puesto que la adquisición de activos ligados directamente a un establecimiento (en este caso la central eléctrica obsoleta) se considera inversión inicial, la fecha de inicio de la realización del proyecto es la fecha de la compra de la central termoeléctrica obsoleta. Por lo tanto, la Comisión considera que la fecha de inicio de la realización del proyecto es el 9 de febrero de 2006. Sin embargo, la Comisión observa que sus conclusiones por lo que se refiere al efecto incentivador no cambiarían aunque se considerase que la fecha pertinente es el 4 de agosto de 2006, cuando Friel Acerra hizo el pedido del suministro de la nueva central eléctrica a Wärtsilä, o incluso los días 23-30 de julio de 2007, cuando Friel Acerra inició los trabajos de construcción de la nueva central alimentada con biocarburante.
5.4.1.2. El Acuerdo programático de 15 de julio de 2005
(80)
La Comisión considera que este documento, descrito en los considerandos 23 y 24, no puede considerarse como la confirmación escrita en el sentido del artículo 38 de las Directrices de 2007, pues se refiere principalmente al plan de salvamento y reestructuración de NGP (30). El documento menciona la construcción de una nueva central eléctrica, pero se refiere a otra empresa (Edison) y a otro proyecto (una nueva central termoeléctrica de 400 MW), y no menciona ninguna concesión de ayuda a ese proyecto. El Acuerdo programático de 15 de julio de 2005 indica solamente que NGP, Edison y las autoridades italianas tenían que celebrar otro acuerdo en el plazo de 60 días, lo que no sucedió. Según lo explicado en el considerando 24, Edison es una empresa sin ninguna vinculación con Friel Acerra.
(81)
La Comisión sostiene que la argumentación de las autoridades italianas según la cual las Directrices de 2007 no especifican la forma exacta de la confirmación escrita no basta para considerar que cualquier documento que haga una vaga referencia a un posible proyecto de ayuda cumple los requisitos del apartado 38 de las reiteradas Directrices. En este sentido, la Comisión observa que el Acuerdo programático de 15 de julio de 2005 no menciona ni el proyecto de inversión beneficiario de la ayuda (la central eléctrica alimentada con biocarburante) ni el importe de los gastos subvencionables, ni la cuantía de la ayuda. Ni siquiera menciona que se prevea una ayuda para la reconversión de la central eléctrica obsoleta. Los requisitos para probar el efecto incentivador establecidos en el punto 38 de las Directrices de 2007 hacen referencia claramente a un proyecto de inversión; una ayuda; un beneficiario y a la necesidad de aprobación de la Comisión. Así pues, un documento que justifique este efecto incentivador debe contener todos estos datos.
(82)
La Comisión tampoco puede aceptar el argumento de las autoridades italianas de que el Acuerdo programático creó una confianza legítima de que se subvencionaría cualquier proyecto relativo a la producción de electricidad en la zona industrial de Acerra ya que dicho Acuerdo no afirmaba que la ayuda se concedería con este fin.
(83)
Por lo tanto, la Comisión concluye que el Acuerdo programático de 15 de julio de 2005 no cumple las condiciones del punto 38 de las Directrices de 2007.
5.4.1.3. La modificación del Acuerdo programático de 6 de abril de 2006
(84)
El 6 de abril de 2006, la Región de Campania y NGP modificaron el Acuerdo programático (véase el considerando 36). La Comisión considera que esta modificación contiene una referencia a un plan alternativo para la central eléctrica, según el cual se convertiría en una central eléctrica alimentada con biocarburante, y prevé la concesión de ayuda para este proyecto acogiéndose a un régimen amparado por una exención por categorías, a saber la medida 1.12 del programa operativo para la Región de Campania (31).
(85)
La Comisión observa, sin embargo, que esta medida no podía cubrir todo el importe de la ayuda estatal prevista para el proyecto de Friel Acerra ya que excluía ayudas de cuantía considerable, es decir, proyectos con unos gastos subvencionables superiores a 25 millones EUR y con una intensidad de ayuda por encima del 17,5 % ESB, y proyectos cuyo importe total de ayuda excedía de 15 millones EUR. El régimen exento también excluía de los gastos subvencionables la adquisición de maquinaria y equipos usados (32).
(86)
Por consiguiente, la Comisión observa que, incluso si se quisiera considerar que la modificación de 6 de abril de 2006 era una carta de concesión de ayuda, la carta no cumple las condiciones del punto 38 de las Directrices de 2007. En primer lugar, la modificación se produjo después del inicio de los trabajos (9 de febrero de 2006). En segundo lugar, la modificación, al igual que el Acuerdo programático, no contiene todos los datos requeridos en una carta de intenciones: en especial, no indica la cuantía de los gastos subvencionables ni el importe de la ayuda que se concedería ni tampoco contiene una cláusula de condicionalidad. En tercer lugar, la carta hace referencia expresamente a un régimen regional que expiró el 31 de diciembre de 2006 (33). La Comisión ha decidido ya que el efecto incentivador no puede transferirse de un régimen de ayudas a otro, porque cada régimen es independiente y tiene sus propias condiciones de subvencionabilidad (34), con mayor motivo cuando las autoridades nacionales hayan hecho referencia a la posibilidad de conceder ayuda en el marco de un determinado régimen que no permite la concesión de ayuda de una cantidad y para un proyecto como el del presente asunto.
(87)
Así pues, la Comisión concluye que la modificación de 6 de abril de 2006 del Acuerdo programático de 15 de julio de 2005 no satisface las condiciones del punto 38 de las Directrices de 2007 y que, en cualquier caso, su fecha es posterior a la de inicio de la realización del proyecto.
(88)
Durante 2006, antes de que expiraran los regímenes de ayuda existentes, Friel Acerra solicitó ayudas estatales en dos ocasiones: el 7 de junio de 2006 solicitó 30 millones EUR con arreglo a la medida 1.12 del programa operativo para la Región de Campania 2000-2006, y el 18 de diciembre de 2006 solicitó 43 396 000 EUR al amparo del régimen nacional N 488/1992, según fue modificado y aprobado como la medida de ayuda estatal N 715/99 (35). La Comisión no tiene conocimiento de ninguna reacción positiva a esas solicitudes por parte de las autoridades italianas. No obstante, Friel Acerra ya había comenzado los trabajos adquiriendo los activos de NGP en febrero de 2006 y había realizado el pedido de suministro de la nueva central eléctrica a Wärtsilä el 4 de agosto del mismo año. Finalmente, la empresa inició los trabajos de construcción de la nueva central eléctrica alimentada con biocombustible en el período del 23 al 30 de julio de 2007. Por lo tanto, no se puede considerar que las citadas solicitudes sean una carta de intenciones en el sentido del punto 38 de las Directrices de 2007 y tampoco pueden demostrar que la ayuda tuvo realmente un efecto incentivador.
5.4.1.4. La autorización de la Región de Campania de 9 de octubre de 2006
(89)
Por lo que respecta a otro documento mencionado por las autoridades italianas en sus comentarios, a saber la autorización concedida por la Región de Campania el 9 de octubre de 2006 (36), se refiere a autorizaciones administrativas para la conversión técnica de la central eléctrica existente, y no a la ayuda que las autoridades regionales debían conceder con este fin. Por tanto, no pueden considerarse una carta de intenciones en el sentido del punto 38 de las Directrices de 2007 y su fecha es posterior a la de inicio de la realización del proyecto.
5.4.1.5. La Deliberación de la Región de Campania de 26 de octubre de 2007
(90)
La Comisión considera que la Deliberación de la Junta Regional de la Región de Campania no 1857 de 26 de octubre de 2007, ya citada en los considerandos 25, 26, 29 y 68, es el primer documento de las autoridades italianas que cumple los requisitos del punto 38 de las Directrices de 2007 y que es jurídicamente vinculante para la concesión de ayuda a Friel Acerra. Este documento identifica claramente el proyecto de inversión (la central eléctrica alimentada con biocarburante) y la cantidad de la ayuda (un máximo de 19,5 millones EUR), y está condicionado a la aprobación de la Comisión previa notificación.
(91)
Dado que los trabajos del proyecto comenzaron en febrero de 2006, es decir, más de un año y medio antes de la antedicha Deliberación, la Comisión considera que el proyecto notificado no satisface las condiciones del punto 38 de las Directrices de 2007 (37) y no demuestra el efecto incentivador de la ayuda. Ahora bien, el proyecto no se notificó hasta el 16 de julio de 2008. Una Deliberación de la región tomada en octubre de 2007, que contiene un compromiso condicional de concesión de ayuda no puede considerarse decisiva de cara a dar a Friel Acerra un incentivo para realizar un proyecto de inversión iniciado en realidad en febrero de 2006 con la compra de la central eléctrica. La Deliberación de la región tomada en octubre de 2007 no puede considerarse suficiente para probar el efecto incentivador de la ayuda, teniendo también en cuenta que los trabajos de construcción por parte de Friel Acerra se iniciaron de en julio de 2007, puesto que estos trabajos son anteriores a dicha Deliberación.
5.4.1.6. Actas de una reunión, celebrada el 6 de octubre de 2005, del comité encargado de la ejecución del Acuerdo programático
(92)
Como prueba del efecto incentivador para el proyecto de inversión de Friel Acerra, las autoridades italianas hacen además referencia al acta de una reunión, celebrada el 6 de octubre de 2005, del comité encargado de la ejecución del Acuerdo programático. Según el acta, en esta reunión el representante de NGP mencionó por primera vez al grupo Friel como inversor potencial que había manifestado interés en la compra de la central eléctrica obsoleta. Este interés se debería a la disponibilidad de ayudas regionales para el sector que podrían reducir los costes financieros de la instalación, que por aquella época no era muy competitiva.
(93)
La Comisión considera que la presencia de esta declaración en las actas no indica una intención firme y vinculante de las autoridades italianas de conceder ayuda al proyecto de inversión, pendiente únicamente de la aprobación de la Comisión. La declaración procede del representante de NGP, una empresa en crisis que buscaba un comprador para su central eléctrica obsoleta. La Comisión observa asimismo que las actas no contienen ninguna declaración de las autoridades italianas que confirmen que las expectativas del grupo Friel en lo que respecta a la ayuda al proyecto de inversión se cumplirían.
(94)
La Comisión subraya que una carta de intenciones debe claramente ser un documento escrito procedente de la autoridad competente para conceder la ayuda y no del representante de una empresa que no es la beneficiaria de la ayuda y que está interesada en vender el bien en cuestión (central termoeléctrica). Además, el acta en cuestión no cumple los requisitos mínimos relativos al contenido de la carta de intenciones establecidos en el punto 38 de la Directrices de 2007.
5.4.1.7. Documentos internos de la empresa
(95)
Por último, por lo que se refiere a los otros documentos presentados por las autoridades italianas (véase el considerando 54), la Comisión estima que, habida cuenta la claridad de la última frase del punto 38 de las Directrices de 2007 y que la carta de intenciones debe proceder de la autoridad competente para conceder la ayuda, los documentos internos de la empresa no pueden considerarse equivalentes a una carta de intenciones que demuestre que las autoridades pretendían conceder ayuda a un proyecto de inversión regional.
(96)
En cualquier caso, estos documentos confirman más bien que la decisión de invertir se adoptó sin un compromiso firme y vinculante de las autoridades italianas de conceder las ayudas. En especial, un informe interno de 26 de enero de 2006 evalúa la viabilidad financiera del proyecto con y sin la ayuda regional. Esto muestra que se habían considerado ambas posibilidades. El informe concluye que si Friel Acerra no hubiese recibido las ayudas a la inversión regional el proyecto hubiera sido menos rentable y más arriesgado. Sin embargo, no más de dos semanas después, el 9 de febrero de 2006, Friel Acerra dio comienzo a la inversión con la compra de la central obsoleta de NGP. Ni las autoridades italianas ni el beneficiario han sostenido que entre el 26 de enero y el 9 de febrero de 2006 haya ocurrido acontecimiento alguno que indicara o confirmara la intención de las autoridades italianas de conceder la ayuda.
5.4.1.8. Conclusión: no hay efecto incentivador
(97)
Por ello, la Comisión considera que el proyecto notificado no cumple las condiciones relativas al efecto incentivador de la ayuda ad hoc establecidas en el punto 38 de las Directrices de 2007, que estipula que, antes del inicio de las labores del proyecto, dicho efecto debe demostrarse mediante una carta de intenciones de la autoridad competente que afirme que el proyecto de inversión en cuestión puede, en principio, beneficiarse de las ayudas, siempre que la Comisión autorice la medida.
5.4.2. Contribución a una estrategia coherente de desarrollo regional (punto 10 de las Directrices de 2007)
(98)
La Comisión recuerda ante todo que, con arreglo al punto 10 de las Directrices de 2007, las ayudas ad hoc de finalidad regional solo son admisibles de forma excepcional. Corresponde pues al Estado miembro demostrar que la ayuda ad hoc de finalidad regional contribuye al desarrollo regional mediante efectos positivos, por ejemplo en términos de creación de puestos de trabajo (número de empleos directos e indirectos creados por la inversión), la formación y la transferencia de tecnología y los efectos indirectos y multiplicadores que generen más inversión por parte de las empresas de servicios y los productores relacionados, limitando al mismo tiempo el falseamiento de la competencia.
(99)
La Comisión tiene en cuenta ante todo que la creación (o mantenimiento) de 25 empleos directos y 10 indirectos constituye una contribución al desarrollo regional. Pero la Comisión considera que el número de puestos de trabajo creados es obviamente desproporcionado en relación con el importe de la ayuda, a saber, 19,5 millones EUR con una ayuda ad hoc por cada empleo creado directamente de 780 000 EUR, especialmente si se compara con un gran número de medidas de ayuda regional ad hoc que la Comisión ha aprobado estos últimos años (38), cuya ayuda media por empleo mantenido o creado era inferior a 70 000 EUR. Esta conclusión es también válida si no se tiene en cuenta que los costes de creación o mantenimiento del empleo pueden variar según los Estados miembros.
(100)
La Comisión considera, en segundo lugar, que las condiciones formales establecidas en varios documentos de programación y planificación del desarrollo regional relativos a la producción de energía (39), en particular el objetivo de alcanzar una capacidad de generación de electricidad de 200 MW a partir de biomasa antes del año 2013, establecido en el Plan energético medioambiental regional de 2008, no constituyen una razón sustancial y significativa para esta medida de ayuda ad hoc. La contribución de la central de Friel Acerra (con su capacidad de 74,8 MW), equivalente a 600 GWh anuales, es marginal en comparación con el déficit energético regional total, que asciende a 15 000 GWh al año. La Comisión estima que la existencia de un mercado de la energía operativo no justifica la necesidad de esta inversión concreta. Por lo que respecta a los demás objetivos formales fijados en distintos documentos de programación regional, la Comisión admite que el proyecto de inversión puede contribuir a alcanzarlos pero considera que su contribución en términos de energía producida de fuentes renovables difícilmente constituye una justificación suficiente para una ayuda regional ad hoc a una sola empresa.
(101)
En la fase de notificación las autoridades italianas sostuvieron en varias ocasiones que la central eléctrica produciría energía para la zona industrial de Acerra, protegiendo a las empresas que se establecieran allí frente al riesgo de sufrir cortes de electricidad. Este argumento se abandonó durante la fase de investigación formal, pues Italia ha confirmado que Friel Acerra debe vender su producción en el mercado de la energía conectándose a la red nacional (40). Por lo tanto, la Comisión observa que uno de los principales argumentos alegados en la justificación en la notificación carece de pertinencia ya que la energía producida por Friel Acerra se venderá en el mercado nacional de la energía y que la nueva central eléctrica alimentada con biolíquidos estará conectada directamente a la red nacional.
(102)
Habida cuenta de las informaciones presentadas por las autoridades italianas en la fase de investigación formal, la Comisión toma nota del argumento de que el desarrollo de la zona industrial de Acerra podría resultar perjudicado si se interrumpiera el proyecto de inversión de Friel Acerra ya que ello supondría una nueva indicación negativa para los posibles inversores en la zona, muy castigados ya por las dificultades sociales y económicas. Las otras empresas que han manifestado un interés en implantarse en el lugar podrían retirarse, con un nuevo impacto negativo en una zona urbana ya caída en crisis. Sin embargo, debe señalarse que el hecho de que la Comisión declare incompatible una medida de ayuda que no tiene ningún efecto incentivador previo, no puede impedir que otros inversores se establezcan en el mismo sitio industrial ni despojar de su propio efecto incentivador a otras medidas de ayuda.
(103)
Finalmente, la Comisión observa que las autoridades italianas no han proporcionado datos específicos relativos a actividades de formación o de transferencia de conocimientos o a los efectos indirectos y multiplicadores resultantes de la inversión similares a los demostrados en la mayor parte de los casos de ayuda regional ad hoc aprobados estos últimos años por la Comisión (41).
(104)
Por las razones expuestas anteriormente y teniendo en cuenta la práctica seguida en el pasado y todos los posibles elementos (número limitado de empleos creados directa e indirectamente por el proyecto, contribución insignificante a la política energética regional, ausencia de suministro energético directo a la zona industrial, falta de efectos indirectos y, sobre todo, importe de la ayuda por puesto de trabajo creado o mantenido claramente excesivo), la Comisión concluye que la inversión no contribuye a una estrategia coherente de desarrollo regional, de acuerdo con del apartado 10 de las Directrices de 2007.
5.4.3. Gastos subvencionables (puntos 34 a 36 y 50 a 56 de las Directrices de 2007)
(105)
A pesar de la justificación económica presentada por las autoridades italianas, la transferencia de los activos (la central eléctrica) de NGP a Friel Acerra no se efectuó respetando plenamente las normas. La propia adquirente, Friel Acerra, confirma que cuando se realizó la transferencia estaba controlada por NGP al 90,5 %.
(106)
No obstante, la participación temporal de NGP en Friel Acerra parece estar vinculada al método elegido (aportación de la actividad de negocio) para la transferencia de la central existente entre dos partes formalmente independientes. Al término de la operación (aportación de la actividad de negocio de NGP a la empresa común y cesión de las acciones al grupo Friel), las dos empresas volvieron a ser independientes. Además, se ha cumplido el requisito de que un tasador independiente valore el precio de la central termoeléctrica obsoleta, conforme a los principios y al objetivo del apartado 35 de las Directrices de 2007.
(107)
Por lo que respecta a la transferencia de la central termoeléctrica obsoleta, la Comisión concluye que, si bien no se ha respetado plenamente desde el punto de vista formal lo establecido en el apartado 35 de las Directrices de 2007, con arreglo al cual el establecimiento debe ser comprado por «un inversor independiente», sí se ha respetado en cambio el fondo de esa disposición. En efecto, el precio pagado por Friel Acerra por la central termoeléctrica obsoleta corresponde al valor fijado por el tasador independiente y, poco después de la transferencia de los activos, la adquirente se independizó de la empresa vendedora (NGP).
(108)
Por lo que se refiere a los demás activos usados incluidos en los gastos subvencionables, la Comisión admite los argumentos de las autoridades italianas y de Friel Acerra, según los cuales la transferencia del parque de tanques se realizó entre dos partes independientes en condiciones de mercado, si bien no se realizó previamente una tasación formal por parte de un experto independiente. El precio pagado por estos activos corresponde al precio de mercado, según lo confirmado en el nuevo documento elaborado por el mismo experto independiente que había tasado previamente el valor de la central eléctrica obsoleta.
(109)
Así pues, se puede considerar que la adquisición de estos activos vinculados directamente al establecimiento, es decir, la central termoeléctrica cerrada y el parque de tanques usados, constituye una inversión inicial en el sentido del apartado 35 de las Directrices de 2007.
5.4.4. Conclusiones sobre la compatibilidad con las Directrices de 2007
(110)
Por consiguiente, aunque se cumplen algunos de los requisitos relativos a la ayuda regional a la inversión establecidos en las Directrices de 2007, la Comisión concluye que no se cumplen los requisitos referentes a la ayuda regional ad hoc para un proyecto de inversión en lo que respecta al efecto incentivador y la contribución regional. La Comisión concluye que la medida no puede declararse compatible con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra a), del TFUE y a las Directrices de 2007.
5.5. Compatibilidad con las Directrices medioambientales
(111)
Las autoridades italianas no han respondido, ni en la fase de evaluación preliminar ni en la de investigación formal, a la observación de la Comisión de que las Directrices medioambientales de 2008 parecen más pertinentes a efectos de la evaluación de medidas como las que nos ocupan, que se caracterizan por objetivos relativos a la energía y el medio ambiente y a inversiones de esta índole (central alimentada con biocombustible).
(112)
La Comisión observa que el punto 1.3.4 de las Directrices medioambientales de 2008 exige comprobar si las inversiones en cuestión no se habrían realizado sin ayudas estatales.
(113)
La Comisión considera que, en el presente caso, según lo explicado anteriormente en la sección 5.4.1, la inversión se emprendió antes de que la autoridad competente para conceder la ayuda hubiera expresado su intención firme de conceder realmente la ayuda para el proyecto. Por lo tanto, la ayuda notificada no puede tener ningún efecto incentivador; aunque solo fuera por este motivo, no se cumplen las condiciones establecidas en las Directrices medioambientales de 2008.
(114)
Además, la Comisión observa que, a pesar de una invitación expresa al efecto, Italia no ha proporcionado la información necesaria para demostrar que la medida cumple las condiciones aplicables a las ayudas a la inversión para fuentes de energía renovables establecidas en los puntos 102 a 106 de las Directrices medioambientales de 2008.
(115)
La Comisión señala que corresponde al Estado miembro demostrar que una medida de ayuda es compatible (42). Dado que Italia no ha proporcionado información a este respecto, la Comisión no posee información suficiente para llegar a una conclusión en cuanto al cumplimiento de los otros criterios de las Directrices medioambientales de 2008.
(116)
Por consiguiente, la Comisión concluye que la medida de ayuda no puede declararse compatible con el mercado interior de conformidad con el artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE ni con las Directrices medioambientales de 2008 ni con ninguna otra exención contemplada en el TFUE. Por lo tanto, debe prohibirse la medida.
6. CONCLUSIÓN
(117)
En su Decisión de iniciar el procedimiento formal de investigación, la Comisión explicó los motivos, resumidos en la sección 3 de la presente Decisión, por los que dudaba de que la medida examinada pudiera acogerse a una exención de conformidad con el artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE. La información y los argumentos contenidos en las observaciones suministradas por las autoridades italianas y el beneficiario de la ayuda no han resuelto estas dudas.
(118)
La Comisión concluye que la ayuda regional ad hoc notificada por las autoridades italianas a favor de Friel Acerra, descrita en la sección 2 de la presente Decisión, no cumple todas las condiciones establecidas en las Directrices de 2007 para poder ser considerada compatible con el mercado interior en el sentido del artículo 107, apartado 3, letra a), del TFUE, ni las condiciones establecidas en las Directrices medioambientales de 2008 para poder ser considerada compatible con el mercado interior en el sentido del artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE. No existe ningún otro motivo de compatibilidad que pueda aplicarse.
(119)
Al no ser compatible con ninguna otra exención contemplada en el TFUE, la medida de ayuda no se puede ejecutar. Según las autoridades italianas, la ayuda no se ha concedido todavía por lo que no es necesario ordenar su recuperación.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La ayuda estatal que la República Italiana prevé conceder a Fri-El Acerra Srl, por un importe de 19,5 millones EUR, es incompatible con el mercado interior.
Por lo tanto, dicha ayuda no puede ejecutarse.
Articulo 2
La República Italiana informará a la Comisión, en un plazo de dos meses a partir de la fecha de notificación de la presente Decisión, de las medidas adoptadas en cumplimiento de la misma.
Articulo 3
El destinatario de la presente Decisión será la República Italiana.
Hecho en Bruselas, el 15 de septiembre de 2010.