ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. ledna 2012
o státní podpoře SA.30584 (C 38/10, ex NN 69/10), kterou poskytlo Maďarsko společnosti Malév Hungarian Airlines Zrt.
(oznámeno pod číslem K(2011) 9316)
(Pouze maďarské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/150/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí, kterým se Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (1) ve věci podpory C 38/10 (ex NN 69/10) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SOUVISLOSTI A POSTUP
(1)
Po několika neúspěšných pokusech o privatizaci uzavřel maďarský stát v roce 2007 se společností AirBridge Zrt. (dále jen „AirBridge“) kupní smlouvu týkající se 99,95 % akcií národního leteckého dopravce Malév Hungarian Airlines Zrt. (dále jen „Malév“). Společnost AirBridge výměnou za akcie zaplatila částku ve výši 200 milionů HUF (740 000 EUR (3)). Privatizační smlouva byla v souladu s čl. 108 odst. 2 SFEU oznámena Komisi, poté však byla zrušena (4).
(2)
V důsledku finančních potíží nového vlastníka získala 49,5 % podíl ve společnosti AirBridge ruská banka Vněšekonombank (dále jen „VEB“) a stala se nepřímým akcionářem společnosti Malév.
(3)
V březnu 2010 se Komise z tiskových zpráv dověděla o záměru maďarského státu společnost Malév opět znárodnit. E-mailem ze dne 2. března 2010 maďarské orgány tyto tiskové zprávy potvrdily.
(4)
Dne 10. března 2010 obdržela Komise e-mailem stížnost od společnosti Wizz Air, nízkonákladové (nízkorozpočtové) letecké společnosti se základnou v Maďarsku, která je v Maďarsku hlavním konkurentem společnosti Malév. Tato stížnost se týkala údajné protiprávní státní podpory pro společnost Malév, která není slučitelná s vnitřním trhem a která byla poskytnuta prostřednictvím řady různých opatření. Dopisem ze dne 29. března 2010 předala Komise maďarským orgánům verzi stížnosti bez důvěrných údajů spolu se žádostí o doplňkové informace. Maďarsko se k podstatě této stížnosti vyjádřilo a odpovědi na otázky v ní uvedené poskytlo dne 30. dubna 2010.
(5)
Na schůzce dne 5. května 2010 maďarské orgány uvedly, že mají v úmyslu leteckou společnost restrukturalizovat. Taktéž však uvedly, že dosud neví, jak dalekosáhlá tato restrukturalizace bude.
(6)
Komise obdržela druhou stížnost ze dne 5. října 2010 (kterou podal soutěžitel, jenž nesouhlasil se zveřejněním své totožnosti) a dopisem ze dne 21. října 2010 ji předala maďarským orgánům. Maďarské orgány podaly připomínky k podstatě této stížnosti dne 19. listopadu 2010.
(7)
Další informace si Komise od maďarských orgánů vyžádala dne 14. července 2010 a 8. října 2010 a odpovědi obdržela dne 11. srpna 2010, 16. srpna 2010, 5. října 2010, 3. listopadu 2010 a 23. listopadu 2010.
(8)
V tomto kontextu zahájila Komise dne 21. prosince 2010 formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) ve věci jednotlivých údajných opatření státní podpory, která byla provedena ve prospěch společnosti Malév.
(9)
Dne 24. února 2011 podalo Maďarsko připomínky k rozhodnutí Komise o zahájení řízení.
(10)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo dne 26. května 2011 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Byly obdrženy připomínky dvou zúčastněných stran: společnosti Wizz Air dne 26. června 2011 a dalšího soutěžitele (který požádal, aby jeho totožnost nebyla zveřejněna) dne 28. června 2011.
(11)
Tyto připomínky předala Komise Maďarsku dne 6. července 2011. Maďarsko se k připomínkám třetích stran vyjádřilo dne 5. září 2011.
(12)
Po vydání rozhodnutí o zahájení řízení se v Bruselu uskutečnily dvě schůzky útvarů Komise a maďarských orgánů, a to dne 10. června 2011 a 19. října 2011.
(13)
Komise si od maďarských orgánů vyžádala další informace dne 26. září 2011 a Maďarsko na tuto žádost odpovědělo dopisem ze dne 25. října 2011.
II. SPOLEČNOST MALÉV A DOTČENÁ OPATŘENÍ
II.1. Společnost
(14)
Společnost Malév má základnu na mezinárodním letišti Ference Lista v Budapešti a v současnosti provozuje 22 letadel (6) do míst určení v Evropě a na Blízkém východě. V roce 2009 přepravila 3,2 milionu cestujících (7).
II.2. Období před privatizací v roce 2007
(15)
Maďarské orgány se několikrát pokusily společnost Malév zprivatizovat. V roce 1992 byl 35 % podíl ve společnosti Malév prodán italskému, státem ovládanému konsorciu společností Alitalia a Simest. V roce 1997 prodalo konsorcium Alitalia-Simest svůj podíl konsorciu dvou maďarských bank v soukromém vlastnictví (OTP a MKB). V roce 1999 odkoupil většinu akcií v soukromém vlastnictví opět stát, čímž ve společnosti získal 97 % podíl.
(16)
Společnost Malév byla spolu s mnoha dalšími leteckými společnostmi významně zasažena poklesem na trhu letecké dopravy, který následoval po událostech ze září 2001, a začala být ztrátová (viz tabulka č. 1).
(17)
V této situaci se stát rozhodl společnost Malév znovu zprivatizovat.
II.3. Privatizace v roce 2007 a společnost Malév podléhající soukromé kontrole
II.3.1 Prodej společnosti AirBridge
(18)
Společnost bylo nutno rekapitalizovat a schopnost státu jakožto vlastníka financovat takovéto investice byla omezená. Stát si vyžádal nabídky týkající se společnosti Malév a počátkem roku 2007 bylo rozhodnuto, že nejlepší nabídku předložila jednotka pro zvláštní účel s názvem AirBridge. Společnost AirBridge nabídla přitažlivý a z obchodního hlediska údajně životaschopný obchodní plán a plán restrukturalizace.
(19)
Dne 23. února 2007 byla uzavřena kupní smlouva zajišťující prodej 99,95 % akcií Malév společnosti AirBridge. Ve společnosti AirBridge vlastnil 49 % podíl Boris Abramovič (8), ruský podnikatel, který měl většinový podíl v řadě ruských leteckých společností (KrasAir a aliance ruských leteckých společností AirUnion), a 51 % podíl byl ve vlastnictví maďarských fyzických osob. Očekávalo se proto, že společnost AirBridge v souladu s obchodním plánem a plánem restrukturalizace zajistí společnosti Malév průmyslové know-how a vedoucí postavení.
(20)
Nejdůležitější části smlouvy byly tyto:
(a)
Společnost AirBridge koupila 99,95 % akcií společnosti Malév za částku ve výši 200 milionů HUF (740 000 EUR). Nejpozději do 31. prosince 2008 musela společnost AirBridge poskytnout financování (9) ve výši 50 milionů EUR.
(b)
Půjčka z roku 2003, kterou společnosti Malév poskytla Maďarská rozvojová banka (Magyar Fejlesztési Bank, dále jen „MFB“), jež je zcela ve vlastnictví státu, ve výši 76 milionů EUR byla z rozvahy společnosti Malév vyňata a převedena na jednotku pro zvláštní účel, kterou rovněž zcela vlastnil stát, společnost spravující aktiva společnosti Malév (Malév Vagyonkezelő Kft., dále jen „MAVA“).
Tato půjčka MFB z roku 2003 byla poskytnuta v EUR a v plné výši se na ni vztahovala státní záruka s úrokovou sazbou ve výši 3měsíční sazby IBOR + 0,5 %. Původní splatnost půjčky byla v roce 2013 a jistina měla být splacena v jedné splátce na konci doby splatnosti. S převedením jistiny a úroků na společnost MAVA se prodloužila rovněž doba splatnosti půjčky, a to do roku 2017.
Podle maďarských orgánů byla na společnost MAVA spolu s půjčkou převedena aktiva v hodnotě 76 milionů EUR. Tato aktiva zahrnovala ochrannou známku Malév, potrubí pro přepravu leteckého petroleje a jedno letadlo B767. Pokud by byla společnost Malév zisková, musela by společnosti MAVA odvést rovněž 25 % zisku po zdanění. Společnost AirBridge poskytla společnosti MAVA taktéž bankovní záruku banky VEB za účelem krytí splátky půjčky až do výše 32 milionů EUR.
(c)
Společnost Malév měla společnosti MAVA platit rovněž částku ve výši 200 000 EUR ročně jako licenční poplatek za používání názvu a loga „Malév“. Společnost AirBridge byla povinna nadále používat obchodní značku a zajistit fungování podniku jako letecké společnosti do 31. prosince 2017, tj. do nového data splatnosti půjčky.
(d)
Společnost Malév si od společnosti MAVA zpětně pronajme letadlo B767, které bylo převedeno na společnost MAVA (viz písmeno b)), a to v období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2017 (10).
(21)
Bylo jmenováno nové vedení a zavedena řada opatření k úsporám nákladů a vytvoření příjmů. K těmto opatřením patřilo zrušení dálkových letů a snížení počtu zaměstnanců. Podle Maďarska však tato opatření neměla na ziskovost společnosti žádný celkový dopad, jelikož se časově shodovala se silným růstem cen pohonných hmot.
(22)
Finanční situace společnosti Malév se dále zhoršovala a po 4 měsících společnosti chyběla likvidita potřebná k uhrazení licenčních poplatků za používání obchodní značky Malév.
(23)
Podle Maďarska nebyly platby za letadlo B767 pronajaté od společnosti MAVA „zastaveny“, jakmile se společnost Malév rozhodla ukončit dálkové lety, jelikož společnost Malév tyto dluhy „uznává“ a jedná se pouze o prodlevu při placení, přičemž jsou hrazeny úroky z prodlení.
(24)
Ve druhém pololetí 2008 začala mít na společnost Malév i na její ruské partnery dopad světová finanční krize. Řada leteckých společností B. Abramoviče vyhlásila úpadek. Společnost AirBridge již nebyla s to společnost Malév financovat a nesplácela půjčku bance VEB. Jelikož banka VEB měla zástavní právo na 49 % akcií společnosti AirBridge, VEB tyto akcie převzala. Banka VEB uvedla, že je ochotna společnost Malév nadále financovat, avšak jako banka, nikoli jako vlastník.
II.3.2 Prodej podniku společnosti Malév působícího v oblasti pozemního odbavení
(25)
Jak bylo uvedeno výše, počátkem roku 2009 se finanční situace společnosti Malév dále zhoršila. Její akcionáři se proto obrátili na veřejnou holdingovou společnost (Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt., dále jen „MNV“) s návrhem na prodej dceřiného podniku společnosti Malév, který působí v oblasti pozemního odbavení (dále jen „Malév GH“), fondu MNV.
(26)
Podle Maďarska byl podnik Malév GH v té době zdravým podnikem a stejně je tomu i nadále.
(27)
V lednu 2009 byla podepsána (a v únoru pozměněna) předběžná kupní smlouva, která stanovila zálohové platby ve výši 4,3 miliardy HUF (16 milionů EUR). Fond MNV provedl zálohové platby pro společnost Malév v lednu a únoru 2009. Tyto zálohové platby měly být do 2 pracovních dnů vráceny, pokud by se fond MNV po provedení hloubkové prověrky rozhodl, že k podepsání konečné kupní smlouvy nepřistoupí. Tato povinnost týkající se případného vrácení byla zaručena dohodami o zajištění. V červenci 2009 se fond MNV nakonec rozhodl transakci zrušit a mělo dojít k vrácení kupní ceny.
(28)
Zálohová platba nebyla fondu MNV nikdy vrácena. Stejně tak nebyly fondu MNV nikdy uhrazeny splatné úroky ze zálohových plateb (11).
II.3.3. Odklad daně
(29)
Mezi lednem 2007 a březnem 2010 povolila Maďarská daňová a finanční správa (Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal, dále jen „APEH“) společnosti Malév odklad plateb nebo restrukturalizaci u různých druhů daňových závazků a závazků týkajících se příspěvků na sociální zabezpečení. Od července 2008 úřad APEH splatnou dlužnou částku nevymáhal a následně dokonce povolil restrukturalizaci dalších částek. V březnu 2010 činila celková částka, kterou společnost Malév dlužila na daních a příspěvcích na sociální zabezpečení (jistina a úroky z prodlení), celkem 13,7 miliardy HUF (51 milionů EUR). Co se týče celé skupiny Malév, tento údaj činí 16,8 miliardy HUF (62 milionů EUR). Dne 11. března 2010 bylo zbývající saldo běžného účtu společnosti Malév u úřadu APEH vyrovnáno, a to s využitím části hotovosti, která byla získána navýšením kapitálu v únoru 2010, jež je zmíněno níže.
II.4. Opětovné znárodnění v roce 2010 a společnost Malév podléhající veřejné kontrole
II.4.1 Důvody vedoucí k opětovnému znárodnění společnosti Malév
(30)
V roce 2010 nebylo možné nalézt soukromé investory, kteří by společnost Malév převzali od AirBridge/VEB jakožto hlavního akcionáře. Banka VEB neměla zejména v úmyslu leteckou společnost financovat jako strategický investor. Finanční výsledky letecké společnosti byly nadále slabé, jak ukazuje tabulka č. 1.
Tabulka č. 1
Ukazatele výkonnosti společnosti Malév v období 2003-2010 (v miliardách HUF)
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
EBITDA
zisk/(ztráta)
(4,4)
(1,8)
(4,9)
(8,8)
(10,6)
(8,3)
(15,5)
(19,1)
EBIT
zisk/(ztráta)
(9,4)
(6,8)
(9,4)
(12,5)
(14,7)
(10,8)
(17,9)
(20,6)
Čistý výsledek
zisk/(ztráta)
(13,5)
(4,9)
(1,3)
(10,9)
0,7
(14,5)
(24,8)
(24,6)
Zdroj:
Informace poskytnuté maďarskými orgány a účetní závěrka společnosti Malév za rok 2010
(31)
Místo likvidace se maďarské orgány rozhodly jednat s bankou VEB a společností AirBridge s cílem pokusit se obchodní situaci společnosti Malév ve střednědobém až dlouhodobém horizontu zlepšit.
II.4.2. Navýšení kapitálu v únoru 2010: kapitalizace pohledávky a nový kapitál
(32)
Dne 26. února 2010 se VEB, AirBridge, MNV, Malév a maďarská vláda dohodly na navýšení kapitálu o 25,4 miliardy HUF (94 milionů EUR), jež se uskutečnilo zčásti vložením nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF (77 milionů EUR) a zčásti prostřednictvím kapitalizace pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH (viz oddíl II.3.2) s připočtením úroků, a to v celkové výši 4,7 miliardy HUF (17 milionů EUR). Společnost AirBridge rovněž přeměnila částku ve výši 1,5 miliardy HUF (5,4 milionu EUR) na vlastní kapitál. V důsledku toho pohledávky za společností Malév zanikly a bývalí věřitelé se stali vlastníky části společnosti.
(33)
Před navýšením kapitálu se stávající základní kapitál společnosti Malév snížil téměř na nulu kvůli absorpci části nahromaděných ztrát a zohlednění skutečnosti, že stávající akcie společnosti Malév ztratily cenu. Základní kapitál společnosti Malév byl poté navýšen vydáním nových akcií v nominální hodnotě 0,01 HUF za kus. Vývoj situace ohledně vlastního kapitálu společnosti Malév je uveden na obrázku 1.
(34)
Částka ve výši 20,7 miliardy HUF (77 milionů EUR), kterou v hotovosti poskytl fond MNV, umožnila společnosti Malév uhradit veškeré nezaplacené daňové závazky (viz bod 29) a dočasně stabilizovat svoji činnost.
(35)
Po navýšení kapitálu se stát stal vlastníkem 94,6 % akcií společnosti Malév a podíl AirBridge/VEB se snížil na minimum.
Obr. 1
Vývoj situace ohledně vlastního kapitálu společnosti Malév
II.4.3. Květen-srpen 2010: akcionářské půjčky a přeměna na vlastní kapitál
(36)
Mezi květnem a srpnem 2010 poskytl maďarský stát prostřednictvím fondu MNV společnosti Malév řadu „akcionářských půjček“ v celkové výši 9,2 miliardy HUF (34 milionů EUR).
(37)
První z těchto půjček, která byla poskytnuta v květnu 2010, činila 2,16 miliardy HUF (7,9 milionu EUR). Byla popsána jako tříletá akcionářská půjčka s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %. Půjčka měla být splacena najednou na konci doby splatnosti a zajištění bylo poskytnuto ve formě zástavního práva na akcie podniku Malév GH.
(38)
Druhá z těchto půjček, která byla poskytnuta v červnu 2010, činila 1,34 miliardy HUF (4,9 milionu EUR), opět se jednalo o tříletou akcionářskou půjčku s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %, jež měla být opět splacena najednou na konci doby splatnosti a u níž bylo zajištění poskytnuto ve formě zástavního práva na akcie podniku Malév GH.
(39)
V srpnu 2010 byla poskytnuta třetí akcionářská půjčka ve výši 5,7 miliardy HUF (20,8 milionu EUR). Jednalo se opět o tříletou akcionářskou půjčku s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %, která byla splatná najednou na konci doby splatnosti. V tomto případě představovalo zajištění zástavní právo na letadlo (letadlo typu CRJ, HA-LNA).
(40)
Dne 24. září byly tyto tři půjčky, které činily celkem 9,2 miliardy HUF (33,6 milionu EUR), spolu s dlužnými úroky (celkem 9,4 miliardy HUF, tj. 34,3 milionu EUR) přeměněny z dluhu na vlastní kapitál ve společnosti Malév a související záruky byly uvolněny.
II.4.4 Září 2010: další navýšení kapitálu a akcionářská půjčka
(41)
Dne 24. září 2010 navýšil kapitál společnosti Malév rovněž fond MNV, a to vložením další částky v hotovosti ve výši 5,3 miliardy HUF (19,3 milionu EUR). Podíl MNV (tj. státu) ve společnosti Malév se tak zvýšil na 96,5 %.
(42)
Téhož dne poskytl stát společnosti Malév další akcionářskou půjčku ve výši 5,7 miliardy HUF (20,8 milionu EUR) na dobu 3 let a s úrokovou sazbou ve výši 9,97 %. První platba úroků byla splatná 6 měsíců ode dne poskytnutí půjčky, zatímco ke splacení jistiny mělo dojít jednorázově na konci doby splatnosti. Záruky za tuto půjčku tvoří zapsané zástavní právo na letadlo typu CRJ, HA-LNA s hodnotou ve výši přibližně 1,8 miliardy HUF a zástavní právo na příjmy IATA agentury z mezinárodní a vnitrostátní letecké dopravy.
III. SHRNUTÍ OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM ŠETŘENÍ
(43)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise zkoumala, zda níže uvedená opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
-
Opatření č. 1: Převzetí půjčky, kterou v roce 2003 společnosti Malév poskytla MFB, rozvojová banka zcela ve vlastnictví státu, ve výši 76 milionů EUR společností MALÉV MAVA ve vlastnictví státu spolu s některými aktivy společnosti Malév. Splatnost půjčky byla prodloužena nejpozději do roku 2017.
-
Opatření č. 2: Poskytnutí peněžních prostředků ve výši 4,3 miliardy HUF na dobu jednoho roku v souvislosti s plánovanou (následně však neuskutečněnou) koupí dceřiného podniku společnosti Malév působícího v oblasti pozemního odbavení, který byl podle maďarských orgánů finančně zdravý, fondem MNV. Navzdory tomu, že se obchod nakonec neuskutečnil, nebyla tato zálohová platba kupní ceny vrácena.
-
Opatření č. 3: Odložení několika plateb daní a příspěvků na sociální zabezpečení mezi lednem 2007 a březnem 2010. V březnu 2010 dosahovaly částky, které společnost Malév dlužila na daních a příspěvcích na sociální zabezpečení, 13,7 miliardy HUF.
-
Opatření č. 4: Navýšení kapitálu o 25,4 miliardy HUF fondem MNV v únoru 2010, toto navýšení se uskutečnilo zčásti vkladem nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF (77 milionů EUR) a zčásti prostřednictvím kapitalizace pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH (viz opatření č. 2) s připočtením úroků, a to v celkové výši 4,7 miliardy HUF. (Rovněž společnost AirBridge přeměnila pohledávku ve výši 1,5 miliardy HUF na vlastní kapitál.)
-
Opatření č. 5: Tři akcionářské půjčky v celkové výši 9,2 miliardy HUF, které mezi květnem a srpnem 2010 poskytl společnosti Malév fond MNV. Všechny tři půjčky poskytnuté v HUF měly úrokovou sazbu ve výši 9,97 % a jistina měla být splacena jednorázově na konci doby splatnosti (u všech tranší 3 roky). První dvě tranše v celkové výši 3,5 miliardy HUF (13 milionů EUR) byly zajištěny dceřiným podnikem Malév GH a třetí tranše ve výši 5,7 miliardy HUF (21 milionů EUR) byla zajištěna letadlem (letadlo typu CRJ, HA-LNA).
-
Opatření č. 6: Přeměna těchto akcionářských půjček (spolu s úroky z těchto půjček) z pohledávky na vlastní kapitál ve výši 9,4 miliardy HUF v září 2010.
-
Opatření č. 7: Další navýšení kapitálu v hotovosti ve výši 5,3 miliardy HUF v září 2010. Podíl státu se zvýšil na 96,5 %.
-
Opatření č. 8: Další akcionářská půjčka ve výši 5,7 miliardy HUF v září 2010 s úrokovou sazbou 9,97 % a jednorázovým splacením jistiny na konci doby splatnosti. Půjčka byla zajištěna výše uvedeným letadlem typu CRJ, HA-LNA a zástavním právem na příjmy IATA agentury z mezinárodní a vnitrostátní letecké dopravy.
(44)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise rovněž pochybovala, zda jsou tato opatření v případě, že představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, slučitelná s vnitřním trhem na základě výjimek stanovených v SFEU, a zejména Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (12) (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“).
IV. PŘIPOMÍNKY MAĎARSKA
(45)
Ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení řízení Maďarsko zopakovalo výše popsané skutečnosti a blíže objasnilo důvody, které vedly k obtížím leteckých společností. Maďarsko rovněž potvrdilo, že společnost Malév lze přinejmenším od druhého pololetí roku 2006 pokládat za podnik v „trvalých“ obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(46)
Před zahájením formálního vyšetřovacího řízení maďarské orgány (ve zkratce) tvrdily, že všechna opatření jsou v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství a zásadou věřitele v tržním hospodářství.
(47)
S ohledem na opatření spojená s prodejem Malév společnosti AirBridge maďarské orgány uvedly, že tato opatření jsou vzhledem k zajištění poskytnutému za převzetí půjčky společností MAVA v souladu s tržními podmínkami. Pokud jde o nezdařený prodej podniku Malév GH, maďarské orgány tvrdily, že společnosti Malév nebyla poskytnuta žádná výhoda, jelikož opožděné vrácení kupní ceny bylo náležitě zajištěno a byly vypočteny úroky z kupní ceny. Co se týče odkladu daně, maďarské orgány uvedly, že s ohledem na tyto částky bylo poskytnuto zajištění, že byly uplatněny všechny použitelné úroky a sankce a že takovéto odklady představují obvyklá opatření. Pokud jde o opětovné znárodnění společnosti Malév, maďarské orgány uvedly, že mohly své pohledávky za společností Malév vymáhat, což by mělo za následek její úpadek a likvidaci. Maďarské orgány zastávaly názor, že pokud by tak učinily, získaly by zpět pouze malou část svých pohledávek (kromě části kryté zárukou banky VEB, jak bylo uvedeno v bodě 20). Mimoto by se potýkaly se značnými negativními dopady na národní hospodářství (13).
(48)
Ve vztahu k akcionářským půjčkám a jejich následné přeměně na vlastní kapitál ve společnosti Malév zastával stát názor, že tato opatření neposkytla společnosti Malév žádnou výhodu, jelikož tyto půjčky byly vždy v plné výši zajištěny aktivy, byly uplatněny úrokové sazby odpovídající tržním podmínkám a při přeměně na vlastní kapitál byly plně zohledněny veškeré splatné úroky.
(49)
Po vydání rozhodnutí o zahájení řízení nepředložily maďarské orgány žádné nové prvky. Připomínky Maďarska k rozhodnutí o zahájení řízení neobsahují žádné nové údaje na podporu toho, že opatření nepředstavovala státní podporu, ani informace odůvodňující slučitelnost provedených opatření s vnitřním trhem, zejména s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(50)
Připomínky podali dva soutěžitelé (viz bod 10) a oba šetření Komise podpořili:
(51)
Soutěžitel, který požádal o nezveřejnění totožnosti, uvedl, že se o nabytí kontrolního podílu ve společnosti Malév zajímali někteří soukromí investoři, což prokazuje, že Maďarsko mělo jako alternativu opětovného znárodnění společnosti Malév v roce 2010 i jiné reálné možnosti.
(52)
Společnost Wizz Air odhadla celkovou tržní hodnotu aktiv, která byla převedena na společnost MAVA, spolu s půjčkou MFB (opatření č. 1), včetně ochranné známky Malév, potrubí pro přepravu leteckého petroleje a jednoho letadla B767, na nejvýše 27 milionů EUR, což je podstatně méně než výše půjčky. Společnost Wizz Air proto dospěla k závěru, že se tato transakce neuskutečnila za běžných tržních podmínek a že společnosti Malév poskytla značnou výhodu.
(53)
Pokud jde o odklad daně (opatření č. 3), společnost Wizz Air uvedla, že podle maďarského práva by soukromý podnik v podobné finanční situaci, v jaké se nacházela společnost Malév, nemohl automaticky ani na základě výjimky získat podobný odklad daně jako v daném případě.
VI. POZNÁMKY MAĎARSKA K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(54)
Poté, co Komise prodloužila lhůtu pro odpověď, reagovalo Maďarsko na tyto připomínky dne 5. září 2011. Maďarsko trvalo na svém postoji, že minulá opatření jsou odůvodněná na základě zásady investora v tržním hospodářství (viz bod 59), a nepředstavují proto státní podporu. Existence cílů veřejného zájmu nemá podle Maďarska vliv na skutečnost, že tato opatření nepředstavují podporu.
(55)
Maďarsko uvedlo, že neexistovaly žádné jiné reálné možnosti a že pouze opětovné znárodnění umožnilo maďarským orgánům získat zcela zpět provozní kontrolu nad společností Malév, což národnímu leteckému dopravci umožnilo provést restrukturalizaci, o kterou usiloval od roku 2007 s cílem zajistit obchodní úspěch společnosti. Pokud jde o opatření č. 1, Maďarsko zastávalo názor, že hodnota dotyčných aktiv odpovídala hodnotě půjčky. Co se týče opatření č. 3, Maďarsko uvedlo, že maďarské daňové orgány zacházely se společností Malév jako s každým jiným daňovým poplatníkem v podobné situaci.
VII. EXISTENCE STÁTNÍ PODPORY VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU
VII.1. Obecně
(56)
Aby bylo možno zjistit, zda opatření, která jsou předmětem šetření, představují státní podporu, musí Komise posoudit, zda splňují kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU. V tomto ustanovení se uvádí: „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.“
(57)
Na základě tohoto ustanovení Komise posoudí, zda sporná opatření ve prospěch společnosti Malév představují státní podporu.
(58)
Co se týče kumulativních kritérií státní podpory, v tomto případě je ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže nesporné a toto nezpochybnily ani maďarské orgány. Společnost Malév soutěží s ostatními leteckými společnostmi v Evropské unii, zejména od vstupu třetí etapy liberalizace letecké dopravy („třetího balíčku“) v platnost dne 1. ledna 1993 (14). Dotyčná opatření společnosti Malév umožnila nadále fungovat, přičemž se nemusela jako ostatní soutěžitelé potýkat s důsledky, jež obvykle vyplývají ze slabých finančních výsledků.
(59)
Pokud jde o státní prostředky a přičitatelnost opatření státu, ani tyto skutečnosti Maďarsko nezpochybnilo. Úřad APEH je maďarským daňovým orgánem; jeho jednání tedy lze jednoznačně přičíst státu. Fond MNV je veřejná holdingová společnost. Povinnosti MNV jsou stanoveny v nejdůležitějších rámcových pravidlech obsažených v zákoně o státním majetku. Fond MNV vykonává rozhodnutí vlády a příslušných ministrů. Co se týče společnosti MAVA, ta je rovněž zcela ve vlastnictví státu (prostřednictvím fondu MNV) a (jak objasnily maďarské orgány) představuje „orgán maďarského státu“.
(60)
Pokud jde o selektivitu, ta nebyla kromě opatření č. 3 (odklad daně) Maďarskem zpochybněna. Opatření byla provedena ve prospěch jediné společnosti, Malév.
(61)
Níže bude posouzeno, zda opatření, která jsou předmětem šetření, poskytla společnosti Malév hospodářskou výhodu.
(62)
Komise podotýká, že podle zavedených zásad práva Společenství může případ, kdy je „podniku“ poskytnut dodatečný kapitál za lepších podmínek, než jsou běžné podmínky na trhu, spadat do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož vede k „zvýhodnění“ určitého podniku ve smyslu tohoto článku. K určení, zda byla poskytnuta takováto výhoda, používá Komise „zásadu investora v tržním hospodářství“. Podle této zásady není státní podpora poskytnuta v případě, kdy by za podobných okolností „soukromý investor působící v běžných podmínkách tržního hospodářství, jehož velikost je srovnatelná s velikosti organizací spravujících veřejný sektor, mohl učinit předmětný kapitálový vklad“. Komise proto musí posoudit, „zda by soukromý investor předmětnou transakci provedl za stejných podmínek“ (15). Hypotetický soukromý investor jedná jako obezřetný poskytovatel kapitálu (16), který chce maximalizovat svoje zisky, ovšem bez toho, aby podstupoval příliš velká rizika v poměru k výnosu (17).
(63)
Podle judikatury Evropského soudního dvora nemusí být chování soukromého investora, s nímž je nutno porovnat zásah veřejného investora sledujícího cíle hospodářské politiky, nezbytně chováním běžného investora, který vkládá kapitál za účelem dosažení výnosnosti ve víceméně krátkém období, musí však být přinejmenším chováním soukromého holdingu nebo soukromého seskupení podniků sledujícího strukturální, globální nebo sektorovou politiku a musí být určováno perspektivami výnosnosti v delším období (18).
(64)
Mimoto „…srovnání mezi jednáním veřejného investora a jednáním soukromého investora musí být provedeno ve vztahu k tomu, jak by se v rámci předmětné transakce zachoval soukromý investor s ohledem na dostupné informace a na vývoj předvídatelný v daném okamžiku“ (19).
(65)
Analýza a hodnocení Komise musí zahrnovat „všechny relevantní aspekty sporné transakce a její kontext“. K tomu patří finanční situace podniku, který je příjemcem, a dotčený trh. Na základě výše uvedených úvah je hlavní otázkou, kterou chce Komise ověřit, skutečnost, zda podnik získal „hospodářskou výhodu, kterou by za běžných tržních podmínek nezískal“ (20).
(66)
Komise taktéž podotýká, že podle ustálené judikatury se zásada investora v tržním hospodářství vztahuje rovněž na půjčky. Použije-li se tato zásada v případě poskytnutí půjčky, vyvstává otázka, zda by soukromý investor poskytl příjemci půjčku za podmínek, za nichž byla skutečně udělena (21).
VII.2. Posouzení opatření jako celku
(67)
Jak již bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, pro posouzení dotyčného případu je důležitý rozsudek ve věci BP Chemicals (22). Komise se domnívá, že opatření nejsou nezávislá a že spolu vzájemně souvisí, a to vzhledem k časové posloupnosti, finanční situaci Malév a jejich účelu, jelikož všechna tato opatření měla leteckou společnost udržet na trhu a vyřešit její potřeby v oblasti likvidity a nedostatek kapitálu způsobený ztrátami. Maďarsko ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení rovněž tvrdí, že jednotlivé kroky „procesu“ jsou „neoddělitelné“ a že všechna opatření měla sledovat jediný cíl, a to zajistit fungování letecké společnosti nalezením strategického investora.
(68)
Z podání Maďarska vyšlo najevo, že opatření, která Maďarsko provedlo ve prospěch společnosti Malév, jsou odůvodněna aspekty veřejné politiky, a nejsou založena na úvahách týkajících se budoucí ziskovosti společnosti. Maďarsko několikrát zdůraznilo neúspěšnou privatizaci a význam společnosti Malév pro národní hospodářství. Bylo potvrzeno, že při provádění opatření vzal stát v úvahu „význam letecké společnosti pro vnitrostátní infrastrukturu, trh práce a zájmy dodavatelů“. Maďarské orgány rovněž zdůraznily, že žádný soukromý investor není ochoten leteckou společnost převzít v její současné podobě. Komise musí proto předpokládat, že by žádný soukromý investor v podobné situaci nejednal jako maďarská vláda při přijímání opatření. Komise rovněž připomíná, že v rozsudku ve věci Boch Soudní dvůr uvedl, že „kritériem je zejména to, zda by za podobných podmínek soukromý investor vycházel z předpokládaných možností rentability, přičemž by odhlédl od veškerých úvah sociálního charakteru nebo regionální politiky či politiky určitého odvětví a poskytl by tento vklad“ (23).
(69)
Vzhledem k dlouhodobě špatným finančním výsledkům společnosti Malév (viz tabulka č. 1 a body 103-104) a tvrzení maďarských orgánů, že letecká společnost byla přinejmenším od roku 2006 trvale v obtížích, by bylo možno návratnost přijatelnou pro soukromého investora očekávat pouze v případě, že by společnost prošla radikální restrukturalizací. Maďarsko ani společnost Malév však neprokázaly, že by základem kteréhokoli ze zkoumaných opatření byl takovýto plán restrukturalizace.
(70)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že opatření č. 1 až 8 jako celek nesplňují zásadu investora v tržním hospodářství. Toto hodnocení dále potvrzuje individuální analýza každého opatření.
VII.3. Individuální posouzení opatření č. 1 až 8
VII.3.1 Opatření č. 1
(71)
Podle Maďarska má společnost MAVA jedinou funkci, tj. držet některá aktiva, která dříve vlastnila společnost Malév, a působit jako „kanál pro určité platby mezi společností Malév a MFB“. Společnost MAVA je zřízena pouze za tímto účelem.
(72)
Co se týče dluhu ve výši 76 milionů EUR, který byl převeden na společnost MAVA, tento dluh vyplývá z úvěrové smlouvy, jež byla mezi společností Malév a MFB uzavřena v roce 2003. Půjčka měla být splacena v jedné splátce na konci doby splatnosti a vztahovala se na ni státní záruka. Tato půjčka z roku 2003 byla uvedena na seznamu existujících opatření podpory ve smlouvě o přistoupení (24). V dohodě z roku 2007 však byla splatnost půjčky prodloužena do roku 2017. Od roku 2007 proto již opatření nelze považovat za existující opatření podpory. Prodloužení doby platnosti opatření podpory představuje podle čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení komise (ES) č. 794/2004 nový režim podpory (25).
(73)
Šetřením bylo prokázáno, že tato transakce (tj. prodloužení splatnosti dlužné částky, založení společnosti MAVA, převod dlužné částky na společnost MAVA, převod aktiv na společnost MAVA a dohody o zpětném pronájmu) měla za cíl pouze restrukturalizaci dluhu společnosti Malév. Maďarsko samo přiznalo, že společnost MAVA neměla být nikdy zisková. V důsledku této transakce byl dluh (spolu s aktivy) vyňat z rozvahy společnosti Malév.
(74)
Tvrzení Maďarska, že finanční závazky přijaté společnostmi Malév a AirBridge postačovaly k uhrazení nákladů společnosti MAVA, není přijatelné k prokázání toho, že transakce je v souladu s tržními podmínkami, jelikož by žádný soukromý účastník trhu neměl pobídku jednat stejně. Co se týče poskytnutých zajištění, tato zajištění měla společnosti MAVA umožnit splacení dluhu na konci doby splatnosti půjčky, tj. v roce 2017 (26). Žádný soukromý investor by nepřijal takovéto riziko, tj. převzetí aktiv, jejichž budoucí hodnota je nejistá, oproti určité platební povinnosti.
(75)
Ačkoliv maďarské orgány poskytly poměrně srozumitelná ocenění (27) letadla B767 (28) a potrubí pro přepravu leteckého petroleje (29), poskytnuté ocenění (metoda diskontovaných peněžních toků) týkající se značky Malév (56 milionů EUR) se jeví jako nepřímé a vysoce závislé na výkonnosti letecké společnosti, takže jeho výsledek nelze považovat za objektivní hodnotu značky Malév, zejména s přihlédnutím ke stavu a výkonnosti letecké společnosti. Vzhledem ke skutečnosti, že si stát byl vědom pravděpodobnosti toho, že společnost Malév nebude schopna plnit své povinnosti týkající se hrazení licenčních poplatků, měla by metoda diskontovaných peněžních toků vést k hodnotě blížící se nule. Na základě této zvláštní struktury smlouvy proto nelze hodnotu značky pokládat za dostatečné zajištění.
(76)
Smluvní strany si musely být vědomy toho, že společnost Malév jakožto podnik, který byl již od roku 2007 v obtížích, není reálně schopna uspokojivě plnit svou povinnost týkající se hrazení licenčních poplatků. Následkem této transakce nebylo možno „náklady“ společnosti MAVA (tj. hrazení úroků bance MFB) pokrýt platbami společnosti Malév v souvislosti s licenčními poplatky za ochrannou známku. Společnost MAVA nepodnikla žádné kroky k vymáhání neuhrazených plateb.
(77)
Co se týče záruky banky VEB ve výši 32 milionů EUR, tato záruka měla krýt nejen jistinu, nýbrž rovněž pravidelné platby úroků, které společnost MAVA prováděla ve prospěch MFB.
(78)
V tomto kontextu a vzhledem ke skutečnosti, že na společnost MAVA nebyla převedena odpovídající protihodnota, je nutno vynětí dlužné částky z rozvahy společnosti považovat za výhodu ve prospěch společnosti Malév.
VII.3.2. Opatření č. 2
(79)
Pokud jde o zálohovou platbu fondu MNV za (posléze neuskutečněný) prodej podniku Malév GH, podle znaleckého ocenění, které předložilo Maďarsko, čistá majetková hodnota podniku Malév GH v roce 2009 činila 1,6 miliardy HUF a jeho odhadovaná tržní hodnota 3,5 miliardy HUF. V lednu 2009 zaplatil fond MNV společnosti Malév jako zálohovou platbu částku ve výši 1,6 miliardy HUF. Tato platba byla zajištěna zástavou na letadlo typu CRJ, HA-LNA (odhadovaná tržní hodnota 1,8 miliardy HUF). V únoru 2009 byla předběžná kupní smlouva pozměněna a fond MNV vyplatil další částku ve výši 2,7 miliardy HUF (celkem 4,3 miliardy HUF) a u téhož letadla bylo zapsáno zástavní právo jako druhé v pořadí.
(80)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení maďarské orgány připustily, že zálohová platba byla ve skutečnosti provedena s cílem zajistit likviditu společnosti Malév během fáze jednání o opětovném znárodnění.
(81)
Podle předběžné kupní smlouvy měla být tato částka neprodleně vrácena (do 2 pracovních dnů), pokud by se transakce neuskutečnila. Fond MNV však nepodnikl žádné kroky k vymáhání této dlužné částky poté, co v červenci 2009 od obchodu ustoupil. Při přeměně dluhu na vlastní kapitál v roce 2010 byly následně započteny pouze úroky (nikdy však nebyly uhrazeny). Společnost Malév měla proto tyto peněžní prostředky k dispozici bezplatně.
(82)
Komise se domnívá, že opatření poskytlo společnosti Malév výhodu, jestliže vrácení zálohové platby nebylo vymáháno poté, co tato platba v červenci 2009 nabyla splatnosti. Výhoda byla poskytnuta dokonce ještě dříve, a to v okamžiku, kdy byla předběžná kupní smlouva v únoru 2009 pozměněna a zálohová platba se zvýšila (nad odhadnutou tržní cenu společnosti), aniž by bylo poskytnuto dostatečné zajištění.
VII.3.3 Opatření č. 3
(83)
Co se týče opakovaných odkladů uhrazení daňových závazků a závazků v souvislosti s příspěvky na sociální zabezpečení ze strany daňového orgánu, Komise podotýká, že podle podání Maďarska je zřejmé, že v průběhu roku 2006-2007 požádala společnost Malév celkem dvanáctkrát o odklad uhrazení daňových závazků (v souvislosti s různými platbami). Daňový orgán odklad pokaždé povolil. Podle příslušných maďarských právních předpisů závisí povolení takovéhoto odkladu na volném uvážení a může být odmítnuto. Opatření je proto nutno považovat za selektivní (30).
(84)
Až do července 2008 společnost Malév účtovala a hradila zákonné úroky podle splátkového kalendáře. Ve svých rozhodnutích daňový orgán odklad zdůvodňoval složitou situací společnosti Malév a plánovanou restrukturalizací.
(85)
Od července 2008 však společnost Malév přestala daně a příspěvky na sociální zabezpečení a příslušné úroky (kromě jedné částečné platby v prosinci 2008) platit a daňový orgán nepřijal žádná opatření k vymáhání tohoto dluhu. Mimoto byl pro další platby stanoven nový splátkový kalendář poté, co společnost Malév nedodržela dohody o restrukturalizaci dluhu. Od dubna 2009 již nebyly daňové závazky a závazky týkající se příspěvků na sociální zabezpečení splatné od tohoto okamžiku (tj. nikoli již dříve neuhrazené platby) restrukturalizovány, aniž by úřad APEH přijal konkrétní opatření k vymáhání dlužných částek.
(86)
Komise zastává názor, že by žádný soukromý věřitel nejednal jako maďarský stát. Ve skutečnosti nebyla od července 2008 přijata žádná konkrétní opatření k vymáhání dluhu. Finanční situace společnosti byla navzdory určitému úsilí o restrukturalizaci i nadále velmi slabá (viz tabulka č. 1) a vyhlídka, že společnost bude opět zisková, byla jen velmi malá, či vůbec neexistovala. V podobné situaci by se soukromý věřitel snažil vymáhat plnění smlouvy. Poté, co společnost Malév nedodržela dohody o restrukturalizaci dluhu, by soukromý investor s další restrukturalizací nesouhlasil.
(87)
Nejpozději od července 2008 proto nevymáhání daňových závazků a závazků v souvislosti s příspěvky na sociální zabezpečení ze strany daňového orgánu a další restrukturalizace poskytly společnosti Malév výhodu.
VII.3.4 Opatření č. 4
(88)
Co se týče navýšení kapitálu v únoru 2010, jehož prostřednictvím stát opět znárodnil leteckou společnost, v níž od doby její privatizace neměl žádný podíl, nejnápadnější skutečností je to, že zatímco v roce 2007 byl 99,5 % podíl ve společnosti Malév prodán za cenu odpovídající přibližně 740 000 EUR, v roce 2010 stát za opětovné získání 94,6 % podílu ve společnosti (prostřednictvím navýšení kapitálu: to se uskutečnilo zčásti vložením nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF a zčásti kapitalizací pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH ve výši 4,7 miliardy HUF) fakticky zaplatil částku odpovídající 94 milionům EUR, tj. 127násobek původní kupní ceny. Toto chování státu není v souladu s tržními podmínkami, zejména s ohledem na skutečnost, že letecká společnost mezitím kumulovala ztráty, nadále vykazovala zápornou hodnotu majetku a neměla věrohodný plán restrukturalizace. Maďarské orgány ve skutečnosti samy přiznávají, že společnost byla v „trvalých obtížích“ a počátkem roku 2010 nebyl žádný soukromý investor ochoten společnost Malév koupit.
(89)
Zatímco navýšení kapitálu činilo 25,4 miliardy HUF (tj. částka, kterou maďarský stát zaplatil za opětovné získání 94,6 % podílu v letecké společnosti), v době přeměny vykazovala společnost Malév zápornou hodnotu majetku ve výši 41 miliard HUF (152 milionů EUR), nahromaděné ztráty ve výši 51 miliard HUF (189 milionů EUR) a celkový dluh ve výši 75 miliard HUF (278 milionů EUR) (31). Podle účetní závěrky za rok 2010 byly počátkem roku 2010 „finanční problémy společnosti vážné, dluh dosáhl dramatické výše, zdroje financování prakticky neexistovaly. […] Kvůli neexistenci strategického vlastníka nebylo dostupné obchodní financování.“ Letecká společnost byla ve skutečnosti ztrátová nejméně od roku 2003 bez reálné naděje na obnovení životaschopnosti, a ani soukromému vlastníkovi se nepodařilo situaci společnosti změnit. V tomto kontextu bylo zřejmé, že navýšení kapitálu nebude k obnovení životaschopnosti společnosti postačovat a že po opětovném znárodnění bude společnost Malév k pouhému setrvání na trhu potřebovat další kapitál a likviditu. Komise vyvozuje závěr, že za této situace poskytlo opětovné znárodnění společnosti Malév v únoru 2010 prostřednictvím navýšení kapitálu této společnosti výhodu.
(90)
Co se týče tvrzení Maďarska, že si stát znárodněním společnosti v porovnání s vymáháním svých pohledávek za společností Malév polepšil, Komise podotýká toto. Jak Maďarsko uznává, v případě úpadku by získalo zpět velmi malou část svých pohledávek vyjma pohledávky, na niž se vztahovala záruka banky VEB. (V době transakce byla hodnota majetku společnosti Malév ve skutečnosti záporná). Maďarský stát se naopak rozhodl udržet leteckou společnost na trhu přeměnou jejího dluhu a vložením nových peněžních prostředků ve výši 20,7 miliardy HUF (přibližně 77 milionů EUR). Žádný soukromý investor by v podobné situaci tuto další finanční zátěž nepřijal, zejména bez reálných vyhlídek na obnovení životaschopnosti společnosti.
(91)
Komise taktéž podotýká, že ve stejné době, kdy maďarský stát navýšil kapitál společnosti Malév, rovněž společnost AirBridge (nepřímo VEB) přeměnila svůj dluh ve výši 1,4 miliardy HUF na vlastní kapitál. Tato částka však představovala pouze 5 % nového kapitálu a stát mimoto přispěl kromě přeměněného dluhu rovněž značným objemem nového kapitálu. Vložení nových finančních prostředků ve skutečnosti představovalo 77 % navýšení kapitálu. Vzhledem k špatné finanční situaci společnosti Malév byla vyhlídka společnosti AirBridge na zpětné získání této částky velmi malá, či dokonce vůbec neexistovala. Jednání soukromého subjektu se v tomto případě proto podstatně liší od chování maďarského státu a nelze je použít k vyvození závěru, že se stát choval jako soukromý investor.
Tabulka č. 2
Navýšení kapitálu v roce 2010
Účastník navýšení kapitálu
Příspěvek v miliardách HUF
Druh příspěvku
Podíl příspěvku
MNV
20,7
Nový kapitál
77 %
MNV
4,7
Kapitalizace pohledávky
18 %
AirBridge/VEB
1,4
Kapitalizace pohledávky
5 %
CELKEM
26,8
100 %
(92)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že za této situace poskytlo opětovné znárodnění společnosti Malév v únoru 2010 prostřednictvím navýšení kapitálu této společnosti výhodu.
VII.3.5 Opatření č. 5 až 8
(93)
Pokud jde o opatření po opětovném znárodnění, je zjevné, že akcionářské půjčky a navýšení kapitálu měly financovat stávající činnost společnosti Malév a zamezit její bezprostřední platební neschopnosti. Stát proto tato opatření provedl s týmž cílem: zachovat činnost společnosti Malév. Vzhledem ke své časové posloupnosti tato opatření mimoto spolu úzce souvisí, jelikož se uskutečnila ve velmi krátkých časových intervalech (tj. od května do září 2010). Komise je proto názoru, že podle rozsudku ve věci BP Chemicals nelze tyto akcionářské půjčky posuzovat podle zásady investora v tržním hospodářství, a zejména s použitím sdělení o referenčních sazbách (32), jelikož všechna tato opatření přímo souvisí s opatřením č. 4 a to, zda představují státní podporu, nelze tudíž posuzovat odděleně.
(94)
Z podání maďarských orgánů je zřejmé, že žádný soukromý investor nebyl ochoten společnost Malév financovat, jejími jedinými zdroji financování byly úvěry dodavatelů a likvidita, kterou jí poskytl stát. V době poskytnutí půjček nemohl stát vážně počítat s tím, že společnost Malév bude plnit své závazky týkající se hrazení úroků a že půjčku splatí. Mimoto je rovněž sporné, zda by soukromý věřitel převzal riziko spojené s poskytnutím půjčky, která měla být splacena jednorázově na konci doby splatnosti, společnosti v podobné situaci jako Malév (tj. v trvalých obtížích). Vzhledem k úvěrové historii společnosti vůči státu (např. nevrácení zálohové platby za podnik Malév GH, opakované odklady daní a jejich neplacení) nemohl stát ani žádný jiný investor reálně očekávat, že společnost Malév bude plnit své závazky.
(95)
Na druhou stranu by ani podle sdělení o referenčních sazbách stanovené úroky a dohodnutá zajištění nepostačovaly k vyloučení existence státní podpory. Stanovená úroková sazba činila 9,97 %, zatímco referenční sazba HUF v době udělení činila 5,97 %. Vzhledem k minulé výkonnosti společnosti Malév a její finanční situaci (společnost se neustále nacházela na pokraji úpadku) rozpětí ve výši pouze 400 základních bodů nad základní sazbou HUF nepostačuje. Pokud jde o zajištění půjček, tržní hodnota podniku Malév GH (3,5 miliardy HUF) v případě neplacení ze strany společnosti Malév je sporná, jelikož společnost Malév byla hlavním partnerem činnosti v oblasti pozemního odbavení: v roce 2009 vytvořila společnost Malév 63 % příjmů. Přinejmenším v krátkodobém horizontu proto jeho hospodářská výkonnost závisela na existenci společnosti Malév a jeho tržní hodnota by se podstatně snížila, pokud by společnost Malév vyhlásila úpadek.
(96)
Jelikož neexistoval věrohodný plán restrukturalizace, bylo od počátku zřejmé, že půjčky ani navýšení kapitálu nepovedou ke změně situace společnosti s nulovou tržní hodnotou, která byla i nadále v kritickém stavu. Tato opatření se proto prakticky rovnala přímému grantu, jelikož stát neměl žádnou vyhlídku, že získá „investované“ finanční prostředky zpět.
(97)
Komise se proto domnívá, že opatření č. 5 až 8 poskytla společnosti Malév výhodu.
VII.4. Závěr ohledně existence státní podpory
(98)
Podle výše uvedeného posouzení poskytují všechna dotyčná opatření (opatření č. 1 až 8) společnosti Malév výhodu. Tato výhoda byla udělena ze státních prostředků.
(99)
Společnost Malév je mimoto leteckou společností a jako taková se považuje za podnik. Soutěží s ostatními leteckými společnostmi, které podobnou výhodu nemají. Opatření proto narušují hospodářskou soutěž. Společnost mimoto působí v odvětví (letectví), v němž rozhodně existuje obchod mezi členskými státy; je proto splněno rovněž kritérium týkající se ovlivnění obchodu v rámci Unie.
(100)
Opatření jsou specifická a selektivní, jelikož zvýhodňují pouze jeden podnik (tj. společnost Malév).
(101)
Na základě výše uvedených tvrzení vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 1 až 8 splňují kritéria obsažená v čl. 107 odst. 1 SFEU. Za této situace musí být tato opatření považována za státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
VII.5. Slučitelnost podpory s vnitřním trhem
(102)
Ustanovení čl. 107 odst. 2 a 3 stanoví výjimky z obecného pravidla, že státní podpory nejsou slučitelné s vnitřním trhem, jak je uvedeno v čl. 107 odst. 1.
(103)
Komise zastává názor, že společnost Malév měla trvalé obtíže přinejmenším od roku 2006. Nejméně od roku 2003 byla ztrátová (viz tabulka č. 1) a již v roce 2006 byla hodnota jejího majetku záporná (obr. 1). Maďarské orgány mimoto potvrdily trvalé obtíže letecké společnosti a skutečnost, že od druhého pololetí roku 2006 splňovala podmínky pro kolektivní úpadkové řízení, je tudíž splněn bod 10 písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Jediným základem pro slučitelnost jsou proto pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(104)
Co se týče způsobilosti a podmínky „jednou, a dost“, Komise podotýká, že opatření, která jsou předmětem šetření, netvoří „nepřetržitou restrukturalizaci“. Letecká společnost změnila v příslušném období (tj. 2007-2010) dvakrát vlastníka, jelikož byla zprivatizována a poté opět znárodněna. Společnost byla průběžně „restrukturalizována“, avšak bez vnitřně provázaného plánu. Po privatizaci byly zahájeny určité iniciativy k snížení nákladů (propuštění zaměstnanců a zrušení tras), jednotkové náklady se však nesnížily dostatečně. Podle maďarských orgánů byla v roce 2009 vypracována nová „strategická orientace“, která byla v rámci opětovného znárodnění poradenskou společností Roland Berger revidována. Dotyčná opatření proto představují různá restrukturalizační opatření, která v zásadě porušují zásadu „jednou, a dost“.
(105)
Komise podotýká, že i kdyby byla společnost Malév způsobilá pro podporu podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci (tj. byla by splněna podmínka „jednou, a dost“, což není), nebyly by splněny požadavky týkající se slučitelné podpory na záchranu a restrukturalizaci, a to z níže objasněných důvodů.
(106)
Co se týče podpory na záchranu, nejsou splněna písm. a)-e) v bodě 25 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Dotyčná opatření zejména nejsou omezena na nezbytné minimum, není prokázáno, že jsou opodstatněna závažnými sociálními problémy a že nemají příliš nepříznivý dopad na ostatní členské státy. Kromě opatření č. 5 a 8 jich mimoto většina nebyla provedena ve formě půjček nebo záruk.
(107)
Co se týče podpory na restrukturalizaci, není splněna žádná z podmínek slučitelnosti podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(108)
Pokud jde konkrétně o body 34 a 35 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, „obnovení dlouhodobé životaschopnosti“, maďarské orgány neprokázaly vyhlídky letecké společnosti na obnovení životaschopnosti ani nepředložily plán restrukturalizace, který by vyhovoval požadavkům stanoveným v bodech 36 a 37 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(109)
S ohledem na požadavek týkající se „zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže“ (body 38 až 42 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci) Komise podotýká, že nebyla provedena žádná kompenzační opatření.
(110)
Pokud jde o podmínku týkající se „podpory omezené na minimum“ (body 43 až 45 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci), neexistuje žádný vlastní příspěvek.
(111)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nejsou opatření č. 1 až 8, která byla od roku 2007 provedena ve prospěch společnosti Malév, slučitelná s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Jelikož opatření byla provedena ve prospěch podniku v obtížích, není použitelný žádný jiný základ pro slučitelnost. Opatření proto nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
VIII. NAVRÁCENÍ PODPORY
VIII.1. Obecně
(112)
Podle SFEU a ustálené judikatury Soudního dvora může Komise rozhodnout, že dotyčný členský stát musí podporu zrušit nebo změnit (33), je-li zjištěno, že tato podpora není slučitelná s vnitřním trhem. Podle ustálené judikatury Soudního dvora má povinnost členského státu zrušit podporu, kterou Komise považuje za neslučitelnou s vnitřním trhem, za cíl obnovit situaci, která existovala před poskytnutím podpory (34). Soudní dvůr v tomto ohledu stanovil, že tohoto cíle je dosaženo, jakmile příjemce vrátí protiprávní podporu, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (35).
(113)
Na základě uvedené judikatury článek 14 nařízení rady (ES) č. 659/1999 (36) stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
(114)
Vzhledem ke skutečnosti, že dotyčná opatření představují protiprávní podporu, která není slučitelná s vnitřním trhem, je nutno podporu získat zpět, aby se obnovila situace, která na trhu existovala před poskytnutím podpory. Podporu je proto nutno navrátit od okamžiku, kdy příjemce získal výhodu, tj. od okamžiku, kdy byla příjemci podpora poskytnuta, a do dne jejího skutečného navrácení je nutno započítat příslušné úroky.
VIII.2. Prvek podpory v jednotlivých opatřeních
VIII.2.1 Opatření č. 1
(115)
Komise uznává, že „Malév“ má jako značka maďarského národního leteckého dopravce, který působí desítky let, na trhu letecké dopravy určitou hodnotu. Komise na druhou stranu zastává názor, že na základě zvláštní struktury smlouvy nelze hodnotu značky, jak ji uplatňovaly maďarské orgány, uznat. Objektivní hodnota by měla být založena na nezávislém ocenění s přihlédnutím rovněž k celkové finanční situaci společnosti Malév.
(116)
Na základě výše uvedených skutečností je proto prvek podpory v opatření č. 1 vypočítán na 56 milionů EUR, tj. 76 milionů EUR po odečtení hodnoty potrubí pro přepravu leteckého petroleje (ve výši 20 milionů EUR) a objektivní hodnoty značky Malév (37). Přesnou výši prvku podpory musí vypočítat Maďarsko. Pokud Maďarsko nepředloží přesvědčivé důkazy ohledně objektivní hodnoty značky v době uzavření transakce týkající se převodu značky na společnost MAVA, bude se za prvek podpory považovat celá částka ve výši 56 milionů EUR.
VIII.2.2 Opatření č. 2
(117)
Jak bylo objasněno výše, Komise je toho názoru, že opatření poskytlo společnosti Malév výhodu, jestliže vrácení zálohové platby nebylo vymáháno poté, co tato platba nabyla splatnosti. Výhoda byla poskytnuta dokonce ještě dříve, přinejmenším v okamžiku, kdy byla předběžná kupní smlouva v únoru 2009 pozměněna a zálohová platba se zvýšila (nad odhadovanou tržní cenu společnosti).
(118)
Komise vyvozuje závěr, že soukromý hospodářský subjekt by tyto peněžní prostředky neposkytl. Žádný soukromý tržní subjekt by nesouhlasil s poskytnutím těchto finančních prostředků společnosti Malév, zejména bezplatně, a s nepodniknutím žádných kroků k jejich zpětnému získání. Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení maďarské orgány samy uznávají, že zálohová platba měla zajistit přežití společnosti Malév (viz bod 80). Prvek podpory proto představuje celá výše peněžních prostředků po dobu, kdy je měl příjemce k dispozici: mezi únorem 2009 a červencem 2009 to činí 0,8 miliardy HUF (rozdíl mezi tržní hodnotou podniku Malév GH a „přeplatkem“) a mezi červencem 2009 a únorem 2010 pak 4,3 miliardy HUF (celá výše zálohové platby). Při navrácení podpory je třeba vzít v úvahu skutečnost, že dotyčná částka byla v únoru 2010 přeměněna na vlastní kapitál (viz opatření č. 4).
VIII.2.3. Opatření č. 3
(119)
Co se týče odkladu a nevymáhání daní a příspěvků na sociální zabezpečení, Komise se domnívá, že státní podporu představovala celá nezaplacená částka, kterou společnost Malév úřadu APEH dlužila od července 2008 do března 2010. Státní podporu představuje rovněž celá restrukturalizovaná částka po tomto datu (červenec 2008). Ve skutečnosti nic nenasvědčuje tomu, že by soukromý věřitel tyto odklady a restrukturalizace povolil. Při navrácení podpory je nutno vzít v úvahu skutečnost, že v březnu 2010 byly splatné částky uhrazeny.
VIII.2.4 Opatření č. 4
(120)
Pokud jde o navýšení kapitálu, Komise má za to, že vzhledem k finanční situaci společnosti Malév, zjevné potřebě další podpory po navýšení kapitálu a neexistenci reálné vyhlídky na zpětné získání „investovaných“ finančních prostředků by žádný soukromý investor tyto finanční prostředky společnosti Malév neposkytl. Prvek podpory představuje vložený kapitál ve výši 25,4 miliardy HUF a kapitalizace pohledávky ve výši 4,7 miliardy HUF v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH.
VIII.2.5 Opatření č. 5
(121)
Co se týče půjček v celkové výši 9,2 miliardy HUF, Komise se domnívá, že vzhledem k údajům o minulých dluzích a situaci letecké společnosti v době poskytnutí těchto půjček neměl stát jakýkoli důvod očekávat jejich splacení, a v době poskytnutí půjčky bylo dokonce nejisté, zda bude společnost Malév schopna platit úroky. Naběhlé úroky nebyly ve skutečnosti uhrazeny, nýbrž byly následně přeměněny na vlastní kapitál.
(122)
Komise proto usuzuje, že půjčku lze přirovnat přímému grantu, a prvek podpory tudíž představuje celá půjčka ve výši 9,2 miliardy HUF po dobu, kdy ji měl příjemce k dispozici, tj. od okamžiku převedení tranší (květen, červen a červenec 2010) do přeměny půjček na vlastní kapitál (září 2010). Do prvku podpory je nutno započítat dlužné a nezaplacené úroky. Při navrácení podpory je třeba vzít v úvahu skutečnost, že dotyčná částka byla v září 2010 přeměněna na vlastní kapitál (viz opatření č. 6).
VIII.2.6 Opatření č. 6
(123)
Z důvodů uvedených v bodě 120 se Komise domnívá, že celou částku dluhu přeměněného na vlastní kapitál lze považovat za přímý grant, a tudíž celá částka ve výši 9,4 miliardy HUF představuje od září 2010 prvek podpory.
VIII.2.7 Opatření č. 7
(124)
Z důvodů objasněných v bodě 120 má Komise za to, že prvek podpory představuje kapitál ve výši 5,3 miliardy HUF, který byl do společnosti vložen od září 2010.
VIII.2.8. Opatření č. 8
(125)
Z důvodů objasněných v bodě 120 se Komise domnívá, že celou částku půjčky lze přirovnat k přímému grantu, a tudíž celá částka ve výši 5,7 miliardy HUF představuje od září 2010 prvek podpory.
IX. ZÁVĚR
(126)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 1 až 8, která Maďarsko provedlo ve prospěch společnosti Malév, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(127)
Komise mimoto dospěla k závěru, že opatření č. 1 až 8 nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(128)
Tuto neslučitelnou podporu je nutno získat od společnosti Malév zpět, jak je uvedeno v oddíle VIII.2, aby se obnovila situace, která na trhu existovala před poskytnutím podpory. Přesnou celkovou částku, která má být navrácena, s připočtením úroků z podpory musí vypočítat maďarské orgány,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Níže uvedená opatření, která Maďarsko provedlo ve prospěch společnosti Malév Hungarian Airlines Zrt., představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU:
a)
opatření č. 1: převzetí půjčky z roku 2003, kterou společnosti Malév poskytla MFB, rozvojová banka zcela ve vlastnictví státu, společností MAVA ve vlastnictví státu dne 31. prosince 2007;
b)
opatření č. 2: poskytnutí peněžních prostředků ve výši 4,3 miliardy HUF na dobu jednoho roku v souvislosti s plánovanou (následně však neuskutečněnou) koupí dceřiného podniku společnosti Malév, který působí v oblasti pozemního odbavení, fondem MNV;
c)
opatření č. 3: veškeré nezaplacené částky dlužné na daních a příspěvcích na sociální zabezpečení od července 2008 do března 2010 a odložení několika plateb daní a příspěvků na sociální zabezpečení od července 2008;
d)
opatření č. 4: navýšení kapitálu o 25,4 miliardy HUF fondem MNV v únoru 2010 (uskutečněné zčásti vložením nového kapitálu ve výši 20,7 miliardy HUF a zčásti prostřednictvím kapitalizace pohledávky v souvislosti se zálohovou platbou za podnik Malév GH ve výši 4,7 miliardy HUF);
e)
opatření č. 5: tři akcionářské půjčky v celkové výši 9,2 miliardy EUR, poskytnuté společnosti Malév fondem MNV mezi květnem a srpnem 2010 s připočtením splatných, avšak neuhrazených úroků;
f)
opatření č. 6: přeměna akcionářských půjček (společně s úroky z těchto půjček) uvedených v čl. 1 písm. e) ve výši 9,4 miliardy HUF z pohledávky na vlastní kapitál v září 2010;
g)
opatření č. 7: další navýšení kapitálu ve výši 5,3 miliardy HUF v září 2010;
h)
opatření č. 8: další akcionářská půjčka ve výši 5,7 miliardy HUF poskytnutá v září 2010 s připočtením splatných, avšak neuhrazených úroků.
Článek 2
Opatření státní podpory uvedená v článku 1, která Maďarsko provedlo protiprávně ve prospěch společnosti Malév Hungarian Airlines Zrt. v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU, nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 3
1. Maďarsko získá od příjemce zpět podporu uvedenou v článku 1.
2. Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly pro příjemce uvolněny, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočtou jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004.
Článek 4
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se provede s okamžitým účinkem.
2. Maďarsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Maďarsko Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce navrátit;
b)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Maďarsko Komisi průběžně informuje o pokroku při provádění vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, dokud nebude podpora uvedená v čl. 2 odst. 3 spolu s úroky navrácena. Na žádost Komise předloží Maďarsko okamžitě informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpory, které již příjemce vrátil.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Maďarsku.
V Bruselu dne 9. ledna 2012.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 9 de enero de 2012
relativa a la ayuda estatal SA.30584 (C 38/10, ex NN 69/10) concedida por Hungría a Malév Hungarian Airlines Zrt.
[notificada con el número C(2011) 9316]
(El texto en lengua húngara es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2013/150/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (TFUE) y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero,
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Vista la Decisión por la que la Comisión decidió incoar el procedimiento establecido en el artículo 108, apartado 2, del TFUE (1) por lo que se refiere a la ayuda no C 38/10 (ex NN 69/10) (2),
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con los citados artículos, y teniendo en cuenta dichas observaciones,
Considerando lo siguiente:
I. ANTECEDENTES Y PROCEDIMIENTO
(1)
Tras varios intentos infructuosos de privatización, en 2007 el Estado húngaro celebró un acuerdo de compraventa con AirBridge Zrt. (en lo sucesivo: «AirBridge»), relativo al 99,95 de las acciones de su compañía nacional de bandera Malév Hungarian Airlines Zrt. (en lo sucesivo: «Malév»). AirBridge pagó 200 millones HUF (740 000 EUR (3)) a cambio de las participaciones. El acuerdo de privatización fue notificado a la Comisión de conformidad con el artículo 108, apartado 2, del TFUE, pero posteriormente se retiró (4).
(2)
A raíz de los problemas financieros del nuevo propietario, el banco ruso Vnyesekonombank (en lo sucesivo: «VEB») adquirió una participación del 49,5 en AirBridge y se convirtió en accionista indirecto de Malév.
(3)
En marzo de 2010, la Comisión tuvo conocimiento a través de comunicados de prensa de la intención del estado húngaro de renacionalizar Malév. Mediante correo electrónico de 2 de marzo de 2010, las autoridades húngaras confirmaron estos comunicados de prensa.
(4)
El 10 de marzo de 2010, la Comisión recibió una denuncia por correo electrónico de Wizz Air, una compañía aérea húngara de bajo coste y el principal competidor de Malév en Hungría. Esta denuncia alegaba una supuesta ayuda estatal a Malév que era ilegal e incompatible con el mercado interior, por medio de una serie de diferentes medidas. Mediante carta de 29 de marzo de 2009, la Comisión envió una versión no confidencial de la denuncia a las autoridades húngaras, junto con una solicitud de información adicional. El 30 de abril de 2010, Hungría presentó observaciones sobre el fondo de esta denuncia, ofreciendo soluciones a los problemas que en ella se planteaban.
(5)
En una reunión el 5 de mayo de 2010, las autoridades húngaras señalaron que tenían previsto reestructurar la compañía, aunque también indicaron que aún no conocían el alcance de esta reestructuración.
(6)
Una segunda denuncia (de un competidor que no quiso revelar su identidad), de 5 de octubre de 2010, fue recibida por la Comisión y transmitida a las autoridades húngaras por carta de 21 de octubre de 2010. Las autoridades húngaras presentaron observaciones sobre el fondo de esta denuncia el 19 de noviembre de 2010.
(7)
La Comisión solicitó información adicional a las autoridades húngaras el 14 de julio de 2010 y el 8 de octubre de 2010, y las respuestas se recibieron los días 11 de agosto de 2010, 16 de agosto de 2010, 5 de octubre de 2010, 3 de noviembre de 2010 y 23 de noviembre de 2010.
(8)
En este contexto, el 21 de diciembre de 2010 la Comisión inició un procedimiento de investigación formal de conformidad con el artículo 108, apartado 2, del TFUE (en lo sucesivo, «la decisión de incoación») en relación con diversas presuntas medidas de ayuda estatal aplicadas en favor de Malév.
(9)
El 24 de febrero de 2011, Hungría formuló sus observaciones sobre la decisión de incoación de la Comisión.
(10)
La decisión de incoación se publicó en el Diario Oficial de la Unión Europea el 26 de mayo de 2011 (5). Se recibieron observaciones de dos partes interesadas: de Wizz Air el 26 de junio de 2011 y de un competidor (que solicita que no se revele su identidad) el 28 de junio de 2011.
(11)
La Comisión remitió estas observaciones a Hungría el 6 de julio de 2011. Hungría presentó comentarios sobre las observaciones de las terceras partes el 5 de septiembre de 2011.
(12)
A raíz de la decisión de incoar el procedimiento, se celebraron en Bruselas dos reuniones entre los servicios de la Comisión y las autoridades húngaras: el 10 de junio de 2011 y el 19 de octubre de 2011.
(13)
La Comisión solicitó información complementaria a las autoridades húngaras por carta de 26 de septiembre de 2011, a la que contestó Hungría el 25 de octubre de 2011.
II. MALÉV Y LAS MEDIDAS EN CUESTIÓN
II.1. La empresa
(14)
Malév tiene su sede en el Aeropuerto Internacional Liszt Ferenc de Budapest y actualmente opera una flota de 22 aeronaves (6) con destinos a Europa y Oriente Medio. En 2009, transportó 3,2 millones de pasajeros (7).
II.2. El período anterior a la privatización de 2007
(15)
Las autoridades húngaras han intentado privatizar Malév en varias ocasiones. En 1992, el 35 de las participaciones en Malév se vendió a un consorcio de Alitalia y Simest controlado por el Estado italiano. En 1997, Alitalia-Simest vendió su participación a un consorcio de dos bancos húngaros de propiedad privada (OTP y MKB). En 1999, la mayoría de las acciones de propiedad privada fueron readquiridas por el Estado, lo que dio lugar a una propiedad estatal del 97.
(16)
Malév, junto con muchas otras aerolíneas, sufrió en gran medida la recesión del mercado de la aviación que siguió a los acontecimientos de septiembre de 2001, y empezó a arrojar pérdidas (véase el cuadro 1 infra).
(17)
En este contexto, el Estado decidió de nuevo privatizar Malév.
II.3. La privatización de 2007 y control privado de Malév
II.3.1. Venta a AirBridge
(18)
La compañía necesitaba una recapitalización, y el Estado, como propietario, estaba limitado en su capacidad para financiar este tipo de inversión. Se solicitaron ofertas para Malév, y a principios de 2007 se decidió que una entidad con fines especiales denominada AirBridge había hecho la oferta más interesante. AirBridge ofreció un plan empresarial y de reestructuración atractivo y supuestamente viable comercialmente.
(19)
El 23 de febrero de 2007, se celebró un acuerdo de compraventa que preveía la venta del 99,95 de las acciones de Malév a AirBridge. AirBridge era propiedad al 49 de Boris Abramovich (8), hombre de negocios ruso con una participación mayoritaria en una serie de líneas aéreas rusas (KrasAir, y la alianza AirUnion de líneas aéreas rusas), y al 51 de personas físicas húngaras. Por tanto, se esperaba que AirBridge aportara conocimientos técnicos industriales y liderazgo a Malév, junto con los planes empresariales y de reestructuración.
(20)
Las partes más significativas de este acuerdo fueron las siguientes:
(a)
AirBridge compró el 99,95 de las acciones de Malév por 200 millones HUF (740 000 EUR). A 31 de diciembre de 2008 a más tardar, AirBridge estaba obligada a proporcionar financiación (9) por importe de 50 millones EUR.
(b)
Un préstamo concedido en 2003 a Malév por el Banco de Desarrollo de Hungría, de propiedad estatal al 100 (Magyar Fejlesztési Bank, denominado en lo sucesivo «MFB») por un importe de 76 millones EUR, fue retirado del balance de Malév y transferido a una entidad con fines especiales de propiedad estatal al 100, la empresa de gestión de activos de Malév (Malév Vagyonkezelő Kft., denominada en lo sucesivo, «MAVA»).
Este préstamo del MFB de 2003 era un préstamo garantizado por el Estado al 100, en EUR, con un tipo de interés del IBOR+0,5 a 3 meses. El vencimiento original del préstamo era 2013, debiendo reembolsarse el principal en un único pago al vencimiento. Con la transferencia del principal y de los intereses a MAVA, el vencimiento del préstamo se prorrogó hasta 2017.
Según las autoridades húngaras, junto con el préstamo se transfirieron activos por valor de 76 millones EUR a MAVA. Estos activos comprendían la marca registrada de Malév, un gasoducto de queroseno y una aeronave B767. En caso de que Malév fuera rentable, también tendría que pagar a MAVA el 25 de los beneficios después de impuestos. AirBridge también facilitó a MAVA una garantía bancaria del VEB para cubrir el reembolso del préstamo hasta 32 millones EUR.
(c)
Malév también debía pagar a MAVA la suma de 200 000 EUR al año, como canon por el uso del nombre y logotipo «Malév». AirBridge estaba obligada a seguir utilizando la marca y a garantizar el funcionamiento de la empresa como compañía aérea hasta el 31 de diciembre de 2017, la nueva fecha de vencimiento del préstamo.
(d)
Malév arrendaría de MAVA la aeronave B767 -recién transferida a MAVA [véase el punto b) supra]- del 1 de enero de 2008 al 31 de diciembre de 2017 (10).
(21)
Se nombró una nueva dirección y se introdujeron una serie de medidas de ahorro de costes y generación de ingresos. Estas incluyeron la interrupción de los vuelos de largo recorrido y recortes de plantilla. Según Hungría, no obstante, como estas medidas coincidieron con un fuerte incremento de los precios del combustible, no tuvieron un efecto global en la rentabilidad de la empresa.
(22)
La situación financiera de Malév continuó deteriorándose y, 4 meses después, carecía de la liquidez necesaria para pagar el canon por la utilización de la marca Malév.
(23)
Según Hungría, los pagos por la aeronave B767 arrendada a MAVA no se «interrumpieron» una vez Malév decidió suspender los vuelos de largo recorrido, dado que Malév «reconoce» esas deudas y se trata únicamente de un retraso en los pagos por el que se pagan intereses.
(24)
En la segunda mitad de 2008, la crisis financiera mundial empezó a repercutir en Malév y también en sus socios rusos. Varias de las aerolíneas del Sr. Abramovich se declararon en quiebra. AirBridge ya no pudo seguir financiando a Malév e incumplió el reembolso de su préstamo a VEB. Como el 49 de las acciones de AirBridge estaban comprometidas a VEB, VEB se hizo con esas acciones. VEB indicó que estaba dispuesto a continuar financiando a Malév, pero como banco y no como propietario.
II.3.2. Venta de la asistencia en tierra de Malév
(25)
Como se ha indicado anteriormente, la situación financiera de Malév se había deteriorado aún más a principios de 2009. Por tanto, sus accionistas se pusieron en contacto con la sociedad de cartera estatal Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. (en lo sucesivo «MNV»), con la propuesta a venderle la asistencia en tierra de Malév, filial al 100 de Malév (en lo sucesivo: «Malév GH»).
(26)
Según Hungría, Malév GH era entonces, y sigue siendo, una empresa financieramente solvente.
(27)
En enero de 2009 se firmó un primer acuerdo de compra (que se modificó en febrero) que preveía pagos anticipados de 4 300 millones HUF (16 millones EUR). MNV realizó pagos anticipados a Malév en enero y febrero de 2009. Estos anticipos debían reembolsarse en el plazo de 2 días laborables si, después de la diligencia debida, MNV decidía no continuar con la firma del acuerdo de compraventa final. Esta potencial obligación de reembolso se aseguró mediante acuerdos de garantías. En julio de 2009, MNV decidió finalmente abortar la operación y el reembolso del precio de compra se hizo exigible.
(28)
El pago anticipado no se reembolsó a MNV. Los intereses sobre los anticipos no se abonaron a MNV (11).
II.3.3. Aplazamiento del pago de impuestos
(29)
Entre enero de 2007 y marzo de 2010, la Administración fiscal y de control financiero de Hungría (Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal, en lo sucesivo: «APEH») permitió a Malév aplazar o reestructurar los pagos de distintos tipos de obligaciones fiscales y de seguridad social. APEH no ejecutó la deuda pendiente a partir de julio de 2008, e incluso permitió la reestructuración de otras cantidades posteriormente. En marzo de 2010, la deuda fiscal y de seguridad social de Malév (capital e intereses de demora) ascendió a 13 700 millones HUF (51 millones EUR). Con respecto a todo el Grupo Malév, esta cifra era de 16 800 millones HUF (62 millones EUR). El 11 de marzo de 2010, el balance de la cuenta corriente de Malév con APEH se saldó haciendo uso de los fondos obtenidos mediante el incremento de capital de febrero de 2010 mencionado infra.
II.4. Renacionalización de 2010 y Malév bajo control público
II.4.1. Motivos que condujeron a la renacionalización de Malév
(30)
En 2010 no fue posible encontrar inversores privados que absorbieran a Malév de AirBridge/VSM como accionista principal. En particular, VEB no tenía la intención de financiar la compañía aérea como inversor estratégico. Los resultados financieros de la compañía aérea siguieron siendo pobres, tal como se indica en el cuadro 1 que figura a continuación.
Cuadro 1
Indicadores de rendimiento de Malév 2003-2010 (miles de millones HUF)
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
EBITDA
Beneficios/(pérdidas)
(4,4)
(1,8)
(4,9)
(8,8)
(10,6)
(8,3)
(15,5)
(19,1)
EBIT
Beneficios/(pérdidas)
(9,4)
(6,8)
(9,4)
(12,5)
(14,7)
(10,8)
(17,9)
(20,6)
Resultado neto
Beneficios/(pérdidas)
(13,5)
(4,9)
(1,3)
(10,9)
0,7
(14,5)
(24,8)
(24,6)
Fuente:
Información facilitada por las autoridades húngaras y la contabilidad financiera de Malév de 2010
(31)
En lugar de liquidar, las autoridades húngaras decidieron negociar con VEB y AirBridge a fin de intentar mejorar la posición comercial de Malév a medio y largo plazo.
II.4.2. Aumento de capital de febrero de 2010: intercambio de deuda por obligaciones y nuevo capital
(32)
El 26 de febrero de 2010, VEB, AirBridge, MNV, Malév y el Gobierno húngaro acordaron una ampliacion de capital de 25 400 millones HUF (94 millones EUR), en parte mediante una inyección de nuevo capital de 20 700 millones HUF (77 millones EUR) y en parte mediante un intercambio de deuda por obligaciones del pago anticipado por Malév GH (véase la sección II.3.2 supra) más los intereses correspondientes, en total 4 700 millones HUF (17 millones EUR). AirBridge también intercambió 1 500 millones HUF (5,4 millones EUR) en acciones. Como consecuencia, las reclamaciones contra Malév desaparecieron y los antiguos acreedores se convirtieron en propietarios de parte de la empresa.
(33)
Antes de la ampliación, el capital registrado en Malév se redujo casi a cero para absorber parte de las pérdidas acumuladas y para reflejar el hecho de que las acciones en Malév carecían de valor. El capital suscrito de Malév se incrementó posteriormente mediante la emisión de nuevas acciones de un importe nominal de 0,01 HUF cada una. La evolución de la situación de las acciones de Malév se ilustra en el gráfico 1 infra.
(34)
Los 20 700 millones HUF (77 millones EUR) aportados por MNV en efectivo permitieron a Malév reembolsar todas las deudas fiscales pendientes (véase el apartado 29) y estabilizar su funcionamiento temporalmente.
(35)
Tras la ampliación de capital, el Estado se convirtió en accionista al 94,6 de Malév y la cuota de AirBridge/VEB se redujo al mínimo.
Gráfico 1
Evolución de la situación de las acciones de Malév
II.4.3. Mayo - agosto de 2010: préstamos de los accionistas y conversión en acciones
(36)
Entre mayo y agosto de 2010, el Estado húngaro concedió a Malév una serie de «préstamos de accionistas» a través de MNV por un total de 9 200 millones HUF (34 millones EUR).
(37)
El primero de estos préstamos en mayo de 2010 fue por importe de 2 160 millones HUF (7,9 millones EUR). Se describió como un préstamo de accionista de tres años a un tipo de interés del 9,97. El reembolso tenía la forma de un único pago al vencimiento y la garantía era una pignoración de las acciones de Malév GH.
(38)
El segundo de estos préstamos en junio de 2010, por un importe de 1 340 millones HUF (4,9 millones EUR), fue de nuevo un préstamo de accionista de tres años a un tipo de interés del 9,97, el reembolso era de nuevo mediante un único pago al vencimiento y la garantía era una pignoración de las acciones de Malév GH.
(39)
En agosto de 2010, se concedió un tercer préstamo de accionista por un importe de 5 700 millones HUF (20,8 millones EUR). De nuevo se trató de un préstamo de accionista de tres años a un tipo de interés del 9,97, reembolsado mediante un único pago al vencimiento. En este caso la garantía era una pignoración sobre una aeronave (HA-LNA - un reactor CRJ).
(40)
El 24 de septiembre, estos tres créditos, que ascendían a un total de 9 200 millones HUF (33,6 millones EUR), junto con los intereses correspondientes (en total 9 400 millones HUF o 34,3 millones EUR), se convirtieron en acciones de Malév y se liberaron las correspondientes garantías.
II.4.4. Septiembre de 2010: nueva ampliación de capital y préstamo de accionista
(41)
El 24 de septiembre de 2010, MNV también amplió el capital de Malév inyectando otros 5 300 millones HUF (19,3 millones EUR) de liquidez en la empresa. La participación de MNV (es decir, del Estado) en Malév se incrementó al 96,5.
(42)
En la misma fecha, el Estado concedió a Malév un nuevo préstamo de accionista por un importe de 5 700 millones HUF (20,8 millones EUR), con una duración de 3 años a un tipo de interés del 9,97. El primer pago de intereses vencía 6 meses después de la fecha del desembolso, mientras que la devolución del principal era mediante una cantidad a tanto alzado al vencimiento. Las garantías de este préstamo eran una prenda sin desplazamiento sobre la aeronave HA-LNA CRJ con un valor de unos 1 800 millones HUF y una prenda sobre los ingresos de tráfico internacional y húngaro organizado por la IATA.
III. RESUMEN DE LAS MEDIDAS INVESTIGADAS
(43)
En la decisión de incoación, la Comisión examinó si las medidas que figuran a continuación constituyen ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
-
Medida 1: asunción a 31 de diciembre de 2007 por MALÉV MAVA, de propiedad estatal, de un préstamo concedido a Malév por MFB, un banco de desarrollo de propiedad estatal al 100, en 2003, por un importe de 76 millones EUR junto con algunos activos de Malév. El plazo de vencimiento de los préstamos se prorrogó hasta 2017 a más tardar.
-
Medida 2: creación de un instrumento de tesorería de 4 300 millones HUF para un año en el contexto de la adquisición prevista (que posteriormente no se materializó) por parte de MNV de la filial de asistencia en tierra de Malév, que según las autoridades húngaras, era una empresa financieramente solvente. A pesar de no materializarse la transacción, el precio de venta que se pagó por anticipado no se reembolsó.
-
Medida 3: aplazamiento de varios de pagos de impuestos y de seguridad social que habían de abonarse entre enero de 2007 y marzo de 2010. En marzo de 2010, las sumas pendientes de Malév ascendían a 13 700 millones HUF.
-
Medida 4: en febrero de 2010, aumento de capital de 25 400 millones HUF en parte efectuado mediante una aportación de capital nuevo de 20 700 millones HUF (77 millones EUR) y en parte mediante un intercambio de deuda por acciones del pago anticipado por GH (véase la medida 2) más los intereses, en total 4 700 millones HUF. (AirBridge también intercambió 1 500 millones HUF en acciones).
-
Medida 5: de mayo a agosto de 2010, tres préstamos de accionistas por un total de 9 200 millones HUF concedidos a Malév por MNV. Los tres préstamos de accionistas tenían un tipo de interés del 9,97, con reembolso del principal como una suma a tanto alzado al vencimiento (todos los tramos de 3 años). Los dos primeros tramos, de un total de 3 500 millones HUF (13 millones EUR), estaban garantizados por la filial Malév GH y el tercer tramo, de 5 700 millones HUF (21 millones EUR), por una aeronave (HA-LNA, un reactor CRJ).
-
Medida 6: en septiembre de 2010, la conversión de estos préstamos de accionistas (junto con sus correspondientes intereses) de deuda en acciones de Malév por un importe de 9 400 millones HUF.
-
Medida 7: en septiembre de 2010, un nuevo aumento de capital por un importe de 5 300 millones HUF en efectivo. La participación del Estado aumentó al 96,5.
-
Medida 8: en septiembre de 2010, un nuevo «préstamo de accionistas» por un importe de 5 700 millones HUF, con un tipo de interés del 9,97, con el reembolso del principal mediante una suma a tanto alzado al vencimiento. El préstamo estaba garantizado por la aeronave HA-LNA CRJ mencionada anteriormente y por una pignoración sobre los ingresos de tráfico internacional y húngaro organizado por la IATA.
(44)
En la decisión de incoación, la Comisión expresó también sus dudas sobre si estas medidas, por cuanto constituyen ayudas estatales a efectos del artículo 107, apartado 1, del TFUE, son compatibles con el mercado interior a la luz de las excepciones consagradas en el TFUE y, en particular, en las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales de salvamento y de reestructuración de empresas en crisis (12) (en lo sucesivo, «Directrices de salvamento y reestructuración»).
IV. OBSERVACIONES DE HUNGRÍA
(45)
En su respuesta a la decisión de incoación, Hungría repitió los hechos descritos anteriormente y explicó las razones que llevaron a las dificultades de las compañías aéreas. Hungría confirmó asimismo que Malév era una empresa en crisis «permanente» en el sentido de las Directrices de salvamento y reestructuración, al menos desde el segundo semestre de 2006.
(46)
Antes de la incoación del procedimiento de investigación formal, las autoridades húngaras alegaron, en pocas palabras, que todas las medidas cumplen con los principios del inversor en una economía de mercado y del acreedor en una economía de mercado.
(47)
En relación con las medidas que acompañaban la venta de Malév a AirBridge, las autoridades húngaras alegaron que estas medidas son conformes con el mercado debido a la garantía constituida para avalar la asunción del préstamo por MAVA. Por lo que respecta a la venta abortada de Malév GH, sostuvieron que no se concedió ventaja alguna a Malév puesto que el reembolso tardío del precio de venta estaba correctamente garantizado y que se habían calculado los intereses por el precio de venta. Con respecto al aplazamiento del pago de impuestos, alegan que había una garantía por estos importes, que se habían aplicado todos los intereses y sanciones, y que además, estos aplazamientos son medidas generales. Por lo que respecta a la renacionalización de Malév, las autoridades húngaras declaran que podían haber exigido sus créditos a Malév, lo que habría conducido a la quiebra y liquidación de la compañía. Si hubieran hecho esto, consideran que habrían recuperado solo una pequeña parte de sus créditos (además de la parte cubierta por la garantía de VEB mencionada en el apartado 20). Asimismo, se habrían generado importantes consecuencias negativas para la economía nacional (13).
(48)
En relación con los préstamos de accionistas y su posterior transformación en acciones de Malév, el Estado opina que ello no confiere ninguna ventaja a Malév puesto que en todo momento estos préstamos estaban completamente asegurados con activos, que se aplicaron tipos de interés ajustados al mercado, y que en la transformación en acciones se tuvieron plenamente en cuenta todos los intereses debidos.
(49)
Las autoridades húngaras no presentaron ningún elemento nuevo tras la decisión de incoación. Los comentarios de Hungría sobre la decisión de incoación no contienen nuevos elementos que apoyen que las medidas no constituían ayuda, ni información que justifique la compatibilidad de las medidas aplicadas con el mercado interior, en particular con las Directrices de salvamento y reestructuración.
V. OBSERVACIONES DE LOS INTERESADOS
(50)
Dos competidores presentaron observaciones (véase el apartado 10) en apoyo de la investigación de la Comisión:
(51)
El competidor que solicitó que no se revelara su identidad alegó que algunos inversores privados están interesados en adquirir una participación de control en Malév, lo que demuestra que Hungría contaba con opciones viables como alternativa a la renacionalización de Malév de 2010.
(52)
Wizz Air evaluó el valor de mercado conjunto de los activos que se habían transferido a MAVA junto con el préstamo de MFB (medida 1), incluida la marca registrada de Malév, un gasoducto de queroseno y una aeronave B767, en no más de 27 millones EUR, lo que es considerablemente inferior al importe del préstamo. Por tanto, Wizz Air concluye que esta transacción no se hizo en condiciones de mercado y que confirió una ventaja significativa a Malév.
(53)
En cuanto a la moratoria fiscal (medida 3), Wizz Air alegó que con arreglo al Derecho húngaro, a una empresa privada en una situación financiera similar a la de Malév no se le podría conceder ni automáticamente ni con carácter excepcional una moratoria fiscal como la que nos ocupa.
VI. COMENTARIOS DE HUNGRÍA A LAS OBSERVACIONES DE LAS PARTES INTERESADAS
(54)
Después de que la Comisión ampliara el plazo de respuesta, Hungría respondió a estas observaciones el 5 de septiembre de 2011. Hungría mantiene su posición de que las medidas mencionadas están justificadas por la prueba del principio del inversor en una economía de mercado (véase el apartado 59 infra) y, por tanto, no constituyen ayuda estatal. Según Hungría, la existencia de objetivos de interés público no afecta al carácter de no ayuda de las medidas.
(55)
Hungría declaró que no había opciones viables y que únicamente la renacionalización permitía a las autoridades húngaras recuperar el pleno control operativo de Malév, permitiendo a la compañía nacional de bandera llevar a cabo el procedimiento de reestructuración que perseguía desde 2007 a fin de asegurar el éxito comercial de la compañía. En cuanto a la medida 1, Hungría opinó que el valor de los activos en cuestión correspondía al valor del préstamo. En cuanto a la medida 3, Hungría indicó que las autoridades fiscales húngaras trataron a Malév como a cualquier otro sujeto pasivo en una situación similar.
VII. PRESENCIA DE AYUDA ESTATAL CON ARREGLO AL ARTÍCULO 107, APARTADO 1, DEL TFUE
VII.1. Generalidades
(56)
Con el fin de determinar si las medidas en cuestión constituyen ayuda estatal, la Comisión ha de evaluar si cumplen las condiciones acumulativas previstas en el artículo 107, apartado 1, del TFUE. Esta disposición establece que «salvo que los Tratados dispongan otra cosa, serán incompatibles con el mercado interior, en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros, las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones».
(57)
A la luz de esta disposición, la Comisión examinará si las medidas en cuestión en favor de Malév constituyen una ayuda estatal.
(58)
Por lo que respecta a los criterios acumulativos de la ayuda estatal, en el caso que nos ocupa, la incidencia en los intercambios comerciales y el falseamiento de la competencia son innegables y no fueron siquiera discutidos por las autoridades húngaras. Malév está en competencia con otras compañías aéreas de la Unión Europea, en particular desde la entrada en vigor de la tercera fase de liberalización del transporte aéreo («tercer paquete») el 1 de enero de 1993 (14). Las medidas en cuestión permitieron a Malév continuar funcionando de modo que no tuvo que afrontar, como otros competidores, las consecuencias que normalmente derivan de sus malos resultados financieros.
(59)
Por lo que se refiere a los recursos estatales y la imputabilidad de las medidas, Hungría tampoco lo ha impugnado. APEH es la autoridad fiscal húngara y, como tal, claramente imputable al Estado. MNV es la sociedad de cartera estatal. Sus obligaciones se establecen en el marco más importante de normas de la Ley de activos del Estado. MNV ejecuta las decisiones del Gobierno y del ministro competente. Por lo que respecta a MAVA, también es de propiedad estatal al 100 (a través de MNV) y -como explican las autoridades húngaras- «emana del Estado húngaro».
(60)
Por lo que respecta a la selectividad, con excepción de la medida 3 (la moratoria fiscal), esto no fue discutido por Hungría. Las medidas se dirigían a favorecer a una sola empresa, Malév.
(61)
A continuación se evaluará si en las medidas en cuestión está presente una ventaja económica en favor de Malév.
(62)
La Comisión señala que, con arreglo a principios consolidados del Derecho comunitario, si se pone capital adicional a disposición de una «empresa» en condiciones mejores que las condiciones normales de mercado, esto podría entrar en el ámbito de aplicación del artículo 107, apartado 1, del TFUE puesto que tendría como consecuencia «favorecer» a esa empresa particular en el sentido de dicho artículo. Para determinar si existe tal ventaja, la Comisión aplica el «principio del inversor en una economía de mercado». Según este principio, si, en circunstancias similares, «un inversor privado que opere en condiciones normales de una economía de mercado de un tamaño que pueda ser comparable al de los organismos que gestiona el sector público, podría haber sido empujado a realizar la aportación de capital en cuestión», no existiría ayuda estatal. Por tanto, la Comisión debe determinar «si un inversor privado habría realizado la operación de referencia en las mismas condiciones» (15). El comportamiento de un inversor privado hipotético es el de un inversor prudente (16) cuyo objetivo de maximizar sus beneficios se pondera con precaución con el nivel de riesgo aceptable para una remuneración adecuada (17).
(63)
En este sentido, el Tribunal ha precisado que, «aun cuando el comportamiento del inversor privado, al que debe compararse la actuación del inversor público que persigue objetivos de política económica, no es necesariamente el del inversor ordinario que coloca capitales en función de su rentabilidad a un plazo más o menos corto, sí debe ser, por lo menos, el de un holding privado o un grupo privado de empresas que persigue una política estructural, global o sectorial, y se guía por perspectivas de rentabilidad a más largo plazo.» (18)
(64)
Por otra parte, «… la comparación entre el comportamiento de los inversores público y privado debe apreciarse teniendo en cuenta la actitud que hubiera adoptado, en la transacción controvertida, un inversor privado, habida cuenta de las informaciones disponibles y de la evolución previsible en aquel momento.» (19)
(65)
El análisis y evaluación de la Comisión deberá incluir todos los factores pertinentes para la operación en cuestión y su contexto. Esto incluirá la situación financiera de la empresa beneficiaria y el mercado de referencia. Basándose en las consideraciones anteriores, la principal cuestión que la Comisión desea explorar consiste en determinar si la empresa recibió «una ventaja económica que no habría obtenido en condiciones normales de mercado» (20).
(66)
Asimismo, la Comisión señala que, según jurisprudencia reiterada, el PIEM también es aplicable a los préstamos. Aplicado a la concesión de un préstamo, dicho principio exige plantearse la cuestión de si un inversor privado habría concedido el préstamo al beneficiario en las condiciones en que efectivamente se concedió (21).
VII.2. Evaluación de la totalidad de las medidas
(67)
Como ya se expuso en la decisión de incoación, la sentencia en el asunto BP Chemicals (22) es pertinente para la evaluación del asunto que nos ocupa. De hecho, la Comisión considera que las medidas no son autónomas y que están vinculadas por su cronología, la situación financiera de Malév y su finalidad, dado que todas ellas tienen por objetivo mantener a flote la compañía aérea y solucionar sus necesidades de liquidez e infracapitalizacion debidas a sus pérdidas. Hungría también afirma en sus observaciones sobre la decisión de incoación que los distintos pasos del «proceso» son «inseparables» y que todas las medidas se destinaban a perseguir un solo objetivo, a saber, garantizar el funcionamiento de la compañía aérea encontrando un inversor estratégico.
(68)
De las observaciones de Hungría se desprende claramente que las medidas adoptadas por Hungría en favor de Malév están motivadas por consideraciones de política pública y no están basadas en consideraciones sobre la futura rentabilidad de la empresa. Hungría subrayó en diversas ocasiones el fracaso de la privatización y la importancia de Malév para la economía nacional. Se reconoció que, al adoptar las medidas, el Estado tuvo en cuenta «el papel de la compañía aérea para la infraestructura nacional, el mercado de trabajo y el interés de los proveedores». Las autoridades húngaras pusieron también de relieve que ningún inversor privado estaría dispuesto a adquirir la compañía aérea en su forma actual. Por tanto, la Comisión ha de suponer que ningún inversor privado se habría comportado como el Gobierno húngaro en circunstancias similares a la hora de adoptar las medidas. A este respecto, la Comisión también recuerda que en la sentencia en el asunto Boch, el Tribunal de Justicia indicó que «hay que examinar sobre todo si, en circunstancias similares, un socio privado habría procedido a una aportación de capital semejante, basándose en las posibilidades previsibles de rentabilidad y haciendo abstracción de cualquier consideración de tipo social, o de política regional o sectorial» (23).
(69)
A la luz de los malos resultados financieros de Malév durante un largo período de tiempo (véase el cuadro 1 y los apartados 103 y 104 a continuación), y la alegación de las autoridades húngaras de que la compañía aérea había tenido dificultades permanentes al menos desde 2006, solo podría esperarse un beneficio aceptable para un inversor privado si la empresa hubiera sido objeto de reestructuraciones drásticas. Sin embargo, ni Hungría ni Malév demostraron nunca que tal plan de reestructuración estuviera en la base de ninguna de las medidas objeto de examen.
(70)
Sobre la base de lo anteriormente expuesto, la Comisión considera que las medidas 1 a 8, tomadas conjuntamente, no cumplen el PIEM. Esta evaluación se ve también confirmada por un análisis individual de cada medida.
VII.3. Evaluación individual de las medidas 1 a 8
VII.3.1. Medida 1
(71)
Según Hungría, las actividades de MAVA se limitan a una única función, es decir, detentar determinados activos anteriormente propiedad de Malév y actuar como «conducto para determinados pagos entre Malév y MFB». MAVA se creó con este único fin.
(72)
Respecto de la deuda por importe de 76 millones EUR transferida a MAVA, esto tiene su origen en un acuerdo de préstamo de 2003 entre Malév y MFB. El préstamo debía reembolsarse en un solo pago al vencimiento y estar cubierto por una garantía del Estado. Este préstamo de 2003 se incluyó en la lista de medidas de ayuda existentes del Tratado de Adhesión (24). Sin embargo, en el acuerdo de 2007, el vencimiento del préstamo se prolongó hasta 2017. Por tanto, desde 2007, la medida no puede considerarse medida de ayuda existente. En efecto, la prolongación de una medida de ayuda constituye un nuevo régimen de ayudas de conformidad con el artículo 4, apartado 2, letra b), del Reglamento (CE) no 794/2004 de la Comisión (25).
(73)
La investigación ha puesto de manifiesto que esta transacción (es decir, la prórroga del vencimiento de la deuda, la creación de MAVA, la transferencia de la deuda a MAVA, la transferencia de los activos a MAVA y los acuerdos de posterior arrendamiento financiero) únicamente tenían como fin la reestructuración de la deuda de Malév. Hungría reconoció que MAVA nunca pretendió obtener beneficios. Como resultado de esta operación, la deuda (junto con los activos) se retiró del balance de Malév.
(74)
El argumento de Hungría de que las obligaciones financieras contraídas por Malév y AirBridge eran suficientes para cubrir los costes de MAVA no es aceptable para demostrar que la operación es conforme con el mercado, pues ningún agente privado habría tenido el incentivo para actuar de esa manera. Con respecto a las garantías ofrecidas, estas debían permitir a MAVA reembolsar la deuda al vencimiento del préstamo, es decir, en 2017 (26). Ningún inversor privado habría asumido tal riesgo, es decir, hacerse cargo de activos de valor futuro incierto a cambio de una determinada obligación de pago.
(75)
Si bien las autoridades húngaras han facilitado evaluaciones bastante comprensibles (27) para la aeronave B767 (28) y el gasoducto de queroseno (29), la evaluación facilitada (método del flujo de tesorería descontado) para la marca Malév (56 millones EUR) parece ser circular y depende en gran medida del comportamiento de la compañía aérea, de forma que su resultado no puede tomarse como el valor objetivo de la marca Malév, teniendo en cuenta especialmente el estado y el rendimiento de la compañía aérea. Dado que el Estado era consciente de la probabilidad de que Malév no sería capaz de cumplir sus obligaciones de pago de los cánones, el método del flujo de tesorería descontado debería haber arrojado un valor nulo. En virtud de esta estructura contractual específica, el valor de la marca, por tanto, no puede aceptarse como garantía suficiente.
(76)
Las partes contratantes deben haber sido conscientes de que no era realista esperar que Malév, como empresa en dificultades ya en 2007, pudiera cumplir suficientemente su obligación de pago de los cánones. De hecho, posteriormente a esta transacción, los «costes» de MAVA (es decir, el pago de intereses a MFB) no pudieron ser cubiertos por los pagos de los cánones de Malév por la marca registrada. MAVA nunca ha tomado medidas destinadas a ejecutar los pagos pendientes.
(77)
Con respecto a la garantía de 32 millones EUR de VEB, se destinaba a cubrir no solamente el principal sino también los pagos regulares de intereses de MAVA a MFB.
(78)
En este contexto, y teniendo en cuenta que no se transfirió a MAVA un equivalente adecuado, la supresión de la deuda del balance de la compañía debe considerarse una ventaja en favor de Malév.
VII.3.2. Medida 2
(79)
Por lo que respecta al pago anticipado de MNV por la venta (posteriormente fallida) de GH, según la evaluación de expertos presentada por Hungría, GH tenía un valor neto de los activos de 1 600 millones HUF, y un valor de mercado estimado de 3 500 millones HUF en 2009. De hecho, en enero de 2009, MNV pagó a Malév 1 600 millones HUF a modo de anticipo. Este pago estaba avalado por una prenda sobre el HA-LNA, un reactor CRJ con un valor de mercado estimado en 1 800 millones HUF. En febrero de 2009, el acuerdo de compra preliminar se modificó y MNV pagó un total de 2 700 millones HUF (4 300 millones EUR en total), y se registró una prenda de segundo rango sobre la misma aeronave.
(80)
En sus observaciones sobre la decisión de incoación, las autoridades húngaras admiten que el pago anticipado se realizó para garantizar la liquidez de Malév durante la fase de negociación de la renacionalización.
(81)
Según el acuerdo de compra preliminar, el reembolso de esta suma vencía inmediatamente (2 días laborables) si la transacción no se realizaba. No obstante, MNV no tomó ninguna medida para recuperar esta deuda después de echarse atrás en el trato en julio de 2009. Los intereses a posteriori solo se cargaron (aunque nunca se pagaron) cuando la deuda se canjeó por acciones en 2010. Malév tuvo por tanto este efectivo a su disposición gratuitamente.
(82)
La Comisión opina que la medida confirió a Malév una ventaja, ya que el reembolso del anticipo no se ejecutó a su vencimiento en julio de 2009. Además, ya existía una ventaja incluso antes, en el momento en que el acuerdo de compra preliminar se modificó en febrero de 2009 y el anticipo aumentó (por encima del precio de mercado evaluado de la compañía) sin estar suficientemente garantizado.
VII.3.3. Medida 3
(83)
Por lo que respecta a la concesión reiterada del aplazamiento de varios pagos de impuestos y de seguridad social por la administración fiscal, la Comisión observa que, sobre la base de la información facilitada por Hungría, es evidente que en el curso de 2006-2007 Malév solicitó un aplazamiento del pago de deudas fiscales en 12 ocasiones diferentes (en relación con distintos pagos). La autoridad fiscal concedió los aplazamientos todas las veces. Con arreglo a la legislación húngara, la concesión de estos aplazamientos es discrecional, y podría haber sido denegada. Por consiguiente, la medida debe considerarse selectiva (30).
(84)
Hasta julio de 2008, los intereses legales se exigieron y fueron abonados por Malév según el calendario de aplazamiento. En sus decisiones, la autoridad fiscal citó como motivos para ello la difícil situación de Malév y la reestructuración prevista en ese momento.
(85)
Sin embargo, a partir de julio de 2008, Malév dejó de pagar sus impuestos y cotizaciones a la seguridad social, así como los intereses (con la excepción de un pago parcial en diciembre de 2008), y la autoridad fiscal no tomó medidas para cobrar esta deuda. Además, también se reprogramaron otros pagos después de que Malév dejara de cumplir los acuerdos de reprogramación. A partir de abril de 2009, los impuestos y cotizaciones a la seguridad social debidos a partir de ese momento (es decir, no los pagos pendientes anteriores ya vencidos) ni siquiera fueron reprogramados, y la APEH no tomó ninguna medida para ejecutar la deuda.
(86)
La Comisión opina que ningún acreedor privado habría actuado como el Estado húngaro. De hecho, no se tomó ninguna medida concreta para ejecutar la deuda a partir de julio de 2008. Por otra parte, la situación financiera de la compañía, a pesar de algunos esfuerzos de reestructuración, siguió siendo muy débil (véase el cuadro 1 supra), y había pocas o ninguna perspectivas de que la empresa volviera a ser rentable. En circunstancias similares, un deudor privado habría intentado ejecutar el acuerdo. Además, después de que Malév incumpliera los acuerdos de reprogramación, ningún acreedor privado habría aceptado una nueva reprogramación.
(87)
Por consiguiente, a más tardar a partir de julio de 2008, la no ejecución por la administración fiscal de los impuestos y cotizaciones a la seguridad social debidos, así como la posterior reprogramación, confirieron una ventaja a Malév.
VII.3.4. Medida 4
(88)
Por lo que respecta a la ampliación de capital de febrero de 2010, en virtud de la cual el Estado renacionalizó la compañía aérea en la que no tenía participación desde su privatización, el hecho más sobresaliente es que mientras que el 99,5 de Malév se vendió por un precio equivalente a unos 740 000 EUR en 2007, en 2010 el Estado pagó de hecho un equivalente a 94 millones EUR para recuperar el 94,6 de la propiedad (mediante una ampliación de capital: en parte mediante una inyección de nuevo capital de 20 700 millones HUF, y en parte mediante un intercambio de deuda por obligaciones del pago anticipado por GH de 4 700 millones HUF), es decir, 127 veces el precio de venta original. Este comportamiento del Estado, especialmente teniendo en cuenta que entre tanto la compañía aérea seguía acumulando pérdidas, seguía teniendo un valor líquido negativo, y no contaba con un plan de reestructuración creíble, no es conforme con el mercado. De hecho, las autoridades húngaras reconocieron que la empresa se encontraba en «dificultades permanentes» y que ningún inversor privado estaba dispuesto a comprar Malév a principios de 2010.
(89)
Mientras que la ampliación de capital ascendía a 25 400 millones HUF (este fue el importe que el Estado húngaro pagó para recuperar el 94,6 de la propiedad de la compañía aérea), en el momento del intercambio, Malév tenía un patrimonio negativo de 41 000 millones HUF (152 millones EUR), pérdidas acumuladas por importe de 51 000 millones HUF (189 millones EUR) y una deuda total de 75 000 millones HUF (278 millones EUR) (31). Según las cuentas financieras de 2010, a principios de 2010 «la compañía aérea tenía graves problemas de financiación, la deuda alcanzó un nivel dramático, las fuentes de financiación eran prácticamente inexistentes. […] Debido a la ausencia de un propietario estratégico, no se disponía de financiación comercial.» Efectivamente, la compañía aérea había sido deficitaria al menos desde 2003, sin ninguna perspectiva realista de retornar a la viabilidad, y ni siquiera el propietario privado había conseguido cambiar la situación de la compañía. En este contexto, era evidente que la ampliación de capital no sería suficiente para devolver la compañía a la viabilidad y que, tras la renacionalización, Malév necesitaría más capital y liquidez únicamente para permanecer a flote. La Comisión concluye que, en estas circunstancias, la renacionalización de Malév de febrero de 2010 mediante la ampliación de capital confirió una ventaja a dicha compañía.
(90)
En cuanto al argumento de Hungría de que al Estado le convenía más nacionalizar la compañía que ejecutar sus créditos contra Malév, la Comisión observa lo siguiente. Tal como Hungría reconoce, en caso de quiebra, se habría recuperado una parte muy pequeña de los créditos, aparte de los cubiertos por la garantía de VEB. (De hecho, el valor de los activos de Malév era negativo en el momento de la transacción.) Por el contrario, el Estado húngaro decidió mantener la compañía a flote, mediante el canje de su deuda y la inyección de nuevo capital por importe de 20 700 millones HUF (aproximadamente 77 millones EUR). Ningún inversor privado habría asumido esta nueva carga financiera en una situación similar, especialmente sin posibilidades realistas de recuperar la viabilidad de la empresa.
(91)
La Comisión también observa que, al mismo tiempo que el Estado húngaro aumentaba el capital de Malév, AirBridge (indirectamente VEB) también cambiaba su deuda de 1 400 millones HUF por acciones. Sin embargo, este importe supone solo el 5 del nuevo capital y, asimismo, el Estado, además de la deuda convertida, también aportó una cantidad considerable de nuevo capital. De hecho, la inyección de nuevo capital constituyó el 77 del aumento de capital. Además, teniendo en cuenta la mala situación financiera de Malév, la perspectiva de AirBridge de obtener el pago de dicho importe era muy limitada o incluso inexistente. Por ello, el comportamiento de la entidad privada en este caso es sustancialmente diferente al del Estado húngaro y no puede tomarse como punto de referencia el considerar que el Estado actuó como un inversor privado.
Cuadro 2
La ampliación de capital de 2010
Participante en la ampliación de capital
Contribución en miles de millones HUF
Tipo de contribución
Cuota de la contribución
MNV
20 700
Nuevo capital
77
MNV
4 700
Intercambio de deuda por obligaciones
18
AirBridge/VEB
1 400
Intercambio de deuda por obligaciones
5
TOTAL
26 800
100
(92)
Sobre la base de lo anteriormente expuesto, la Comisión concluye que, en tales circunstancias, la renacionalización de Malév de febrero de 2010 mediante la ampliación de capital confirió una ventaja a la compañía.
VII.3.5. Medidas 5-8:
(93)
Por lo que respecta a las medidas adoptadas después de la renacionalización, es evidente que los préstamos de accionistas y las aportaciones de capital se destinaban a financiar las operaciones corrientes de Malév y a evitar su insolvencia inminente. Así pues, el Estado adoptó estas medidas con el mismo objetivo: mantener la actividad de Malév. Además, también están estrechamente vinculadas por su cronología, ya que tuvieron lugar en intervalos de tiempo muy breves (es decir, de mayo a septiembre de 2010). Por consiguiente, la Comisión opina que, según BP Chemicals, estos préstamos de accionistas no pueden evaluarse de conformidad con el principio del inversor en una economía de mercado y, en especial, aplicando la Comunicación relativa a la revisión del método de fijación de los tipos de referencia y de actualización (32), puesto que todos ellos están directamente ligados a la medida 4, y, en consecuencia, su carácter de ayuda estatal no puede evaluarse de forma aislada.
(94)
De la información presentada por Hungría se desprende que ningún inversor privado estaba dispuesto a financiar a Malév, siendo sus únicas fuentes de financiación los créditos de los proveedores y la liquidez aportada por el Estado. En el momento de la concesión de los préstamos, el Estado no podía contar con que Malév cumpliese su obligación de pago de los intereses y que redimiese el préstamo. Asimismo, también es cuestionable que un acreedor privado estuviera dispuesto a asumir el riesgo de conceder un préstamo que debe reembolsarse en una cantidad única al vencimiento a una empresa en un estado comparable al de Malév (es decir, en dificultad permanente). Por último, teniendo en cuenta el historial de crédito de la compañía para con el Estado (por ejemplo, no reembolso del anticipo para GH, reiterados aplazamientos fiscales e impagos), el Estado, y cualquier otro inversor, no podrían esperar de manera realista que Malév fuera a cumplir sus obligaciones.
(95)
Por otra parte, incluso con arreglo a la Comunicación sobre los tipos de referencia, el interés fijado y las garantías acordadas no serían suficientes para descartar la presencia de ayuda estatal. El tipo de interés fijado era del 9,97, mientras que el tipo de referencia del HUF en el momento de la concesión ascendía al 5,97. Un mero margen de 400 puntos básicos sobre el tipo básico del HUF es insuficiente habida cuenta de la actuación pasada y la situación financiera de Malév (una empresa continuamente al borde de la quiebra). Por lo que se refiere a la garantía de los préstamos, el valor de mercado de GH (3 500 millones HUF) en caso de quiebra de Malév es cuestionable, dado que Malév era el socio dominante de la actividad de asistencia en tierra: en 2009, el 63 de los ingresos fueron generados por Malév. Por tanto, al menos a corto plazo, su rendimiento económico dependía de la existencia de Malév, y su valor de mercado habría disminuido sustancialmente si Malév hubiera quebrado.
(96)
A falta de un plan de reestructuración creíble, estaba claro desde el principio que ni los préstamos ni el aumento de capital solucionarían la situación de una empresa con valor de mercado nulo que seguía encontrándose en un estado crítico. Así pues, estas medidas equivalen prácticamente a una subvención directa, pues el Estado no tenía ninguna perspectiva de recuperar los fondos «invertidos».
(97)
Por tanto, la Comisión considera que las medidas 5 a 8 proporcionaban una ventaja a Malév.
VII.4. Conclusión sobre la existencia de ayuda estatal
(98)
Según la evaluación anterior, todas las medidas en juego (medidas 1 a 8) confieren una ventaja a Malév. Esta ventaja se concede con recursos estatales.
(99)
Además, Malév es una compañía aérea y, como tal, se considera una empresa. Compite con otras empresas que no se benefician de la misma ventaja. Por consiguiente, las medidas falsean la competencia. Además, pertenece a un sector (aviación) en el que existe comercio entre Estados miembros; el criterio de la incidencia en el comercio dentro de la Unión también se cumple.
(100)
Por último, las medidas son específicas y selectivas en el sentido de que favorecen a una sola empresa (es decir, Malév).
(101)
Teniendo en cuenta los argumentos expuestos anteriormente, la Comisión ha llegado a la conclusión de que las medidas 1 a 8 cumplen los criterios establecidos en el artículo 107, apartado 1, del TFUE. Dadas las circunstancias, la medida debe ser considerada ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
VII.5. Compatibilidad de la ayuda con el mercado interior
(102)
En el artículo 107, apartados 2 y 3, del TFUE se contemplan excepciones a la norma general según la cual la ayuda estatal es incompatible con el mercado interior establecida en el artículo 107, apartado 1.
(103)
La Comisión opina que Malév ha estado en dificultades permanentes al menos desde 2006. En particular, ha sido deficitaria al menos desde 2003 (véase el cuadro 1 supra), y ya en 2006 su valor era negativo (gráfico 1 supra). Además, las autoridades húngaras confirmaron las dificultades permanentes de la compañía aérea y que, desde el segundo semestre de 2006, podía acogerse a un procedimiento concursal y cumplía por tanto los requisitos del punto 10, letra c), de las Directrices de salvamento y reestructuración. Por consiguiente, la única base para la compatibilidad serían las Directrices de salvamento y reestructuración.
(104)
Con respecto a la subvencionabilidad y al carácter de «ayuda única», la Comisión señala que las medidas en cuestión no constituyen un proceso de reestructuración. La compañía aérea cambió de propietario dos veces en el período de referencia (2007-2010) dado que fue privatizada y renacionalizada. Se encontró en continua «reestructuración», pero sin un plan coherente. De hecho, algunas iniciativas de reducción de costes (despidos y recortes de rutas) comenzaron después de la privatización, pero el coste unitario no disminuyó suficientemente. Según las autoridades húngaras, en 2009 se elaboró una nueva «orientación estratégica», que fue revisada de nuevo por la consultora Roland Berger en el contexto de la renacionalización. Por tanto, las medidas en cuestión son diferentes medidas de reestructuración, que violan a priori el principio de «ayuda única».
(105)
La Comisión señala que, incluso si Malév pudiera acogerse a la ayuda con arreglo a las Directrices de salvamento y reestructuración (es decir, si se cumpliese el principio de «ayuda única», quad non), los requisitos para la ayuda de salvamento y reestructuración compatible no se cumplirían, por las razones que se exponen a continuación.
(106)
Con respecto a las ayudas de salvamento, no se cumplen los puntos 25, letras a) - e), de las Directrices de salvamento y reestructuración. En particular, las medidas en cuestión no se limitan al importe necesario y no se ha demostrado que se justifiquen por razones sociales serias y que no tengan efectos colaterales negativos sobre otros Estados miembros. Además, con excepción de las medidas 5 y 8, la mayoría no se concedieron en forma de préstamos o garantías.
(107)
Con respecto a las ayudas de reestructuración, no se cumple ninguna de las condiciones de compatibilidad con arreglo a las Directrices de salvamento y reestructuración.
(108)
En particular, por lo que se refiere a los puntos 34 y 35 de las Directrices de salvamento y reestructuración, el «restablecimiento de la viabilidad a largo plazo», las autoridades húngaras no demostraron las perspectivas de viabilidad de la compañía aérea y no presentaron un plan de reestructuración que cumpliese los requisitos establecidos en los puntos 36-37 de las Directrices de salvamento y reestructuración.
(109)
Asimismo, respecto a la exigencia de «prevención de falseamientos indebidos de la competencia» (puntos 38 a 42 de las Directrices de salvamento y reestructuración), la Comisión observa que no se introdujeron contrapartidas.
(110)
Por último, por lo que respecta a la condición de «ayuda circunscrita al mínimo» (puntos 43 a 45 de las Directrices de salvamento y reestructuración), no hay una contribución propia.
(111)
Habida cuenta de lo anterior, las medidas 1-8 aplicadas en favor de Malév desde 2007 no son compatibles con las Directrices de salvamento y reestructuración. Dado que las medidas se concedieron a una empresa en crisis, no es aplicable ninguna otra base para la compatibilidad. Por tanto, las medidas son incompatibles con el mercado interior.
VIII. RECUPERACIÓN
VIII.1. Generalidades
(112)
Según el TFUE y reiterada jurisprudencia del Tribunal de Justicia, la Comisión es competente para decidir si el Estado en cuestión debe suprimir o modificar la ayuda (33) cuando se haya comprobado que es incompatible con el mercado interior. El Tribunal también ha mantenido sistemáticamente que la obligación por parte de un Estado de suprimir ayuda que la Comisión haya considerado incompatible con el mercado interior tiene por objeto restablecer la situación existente anteriormente (34). A este respecto, el Tribunal de Justicia ha establecido que el objetivo se alcanza una vez el beneficiario ha devuelto los importes concedidos en concepto de ayudas ilegales, perdiendo así la ventaja de que había disfrutado respecto de sus competidores, y queda restablecida la situación anterior a la concesión de la ayuda (35).
(113)
Según la jurisprudencia, el artículo 14 del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo (36) dispone que «cuando se adopten decisiones negativas en casos de ayuda ilegal, la Comisión decidirá que el Estado miembro interesado tome todas las medidas necesarias para obtener del beneficiario la recuperación de la ayuda».
(114)
Así pues, dado que las medidas en cuestión constituyen una ayuda ilegal e incompatible con el mercado interior, la ayuda debe recuperarse con el fin de restablecer la situación que existía en el mercado antes de la concesión de la ayuda. En consecuencia, la recuperación debe aplicarse a partir del momento en que se generó la ventaja para el beneficiario, es decir, cuando se puso la ayuda a disposición del beneficiario, y devenga intereses hasta su recuperación efectiva.
VIII.2. Elemento de ayuda en las medidas individuales
VIII.2.1. Medida 1
(115)
La Comisión reconoce que «Malév», como marca de la compañía nacional húngara que lleva operando décadas, tiene un determinado valor en el mercado de la aviación. Por otra parte, la Comisión opina que, con arreglo a la estructura contractual específica, el valor de la marca según lo alegado por las autoridades húngaras no puede aceptarse. Un valor objetivo debería haberse basado en una evaluación independiente que hubiera tenido en cuenta también la situación financiera global de Malév.
(116)
Sobre la base de lo anterior, el elemento de ayuda de la medida 1 se calcula en 56 millones EUR, es decir, 76 millones EUR menos el valor del gasoducto de queroseno y la aeronave (lo que supone 20 millones EUR), menos el valor objetivo de la marca Malév (37). Hungría debe calcular el elemento de ayuda exacto. En caso de que Hungría no presente argumentos convincentes para un valor objetivo de la marca en el momento de la conclusión de la transacción sobre la transferencia de la marca a MAVA, la totalidad del importe de 56 millones de EUR se considerará elemento de ayuda.
VIII.2.2. Medida 2
(117)
Según lo expuesto anteriormente, la Comisión opina que la medida confirió a Malév una ventaja, ya que el reembolso del anticipo no se ejecutó a su vencimiento. Además, ya se había producido una ventaja incluso antes, al menos en el momento en que el acuerdo de compra preliminar se modificó en febrero de 2009 y se incrementó el anticipo (por encima del precio de mercado evaluado de la compañía).
(118)
La Comisión concluye que tal instrumento de tesorería no habría sido concedido por ningún operador privado. De hecho, ningún operador privado en una economía de mercado habría aceptado poner estos fondos a disposición de Malév, en particular de forma gratuita, y no se adoptó ninguna medida para recuperarlos. De hecho, en sus observaciones a la decisión de incoación, las propias autoridades húngaras reconocen que el anticipo estaba destinado a garantizar la supervivencia de Malév (véase el apartado 80). Por tanto, todo el importe del instrumento durante el período en que estuvo a disposición del beneficiario constituye el elemento de ayuda: entre febrero de 2009 y julio de 2009, 800 millones HUF (la diferencia entre el valor de mercado de GH y el «pago excesivo»), y entre julio de 2009 y febrero de 2010, 4 300 millones HUF (el importe íntegro del pago anticipado). Por tanto, la recuperación debe tener en cuenta el hecho de que el importe se cambió por acciones en febrero de 2010 (véase la medida 4 infra).
VIII.2.3. Medida 3
(119)
Por lo que respecta al aplazamiento y la no ejecución de las obligaciones fiscales y de la seguridad social, la Comisión considera que todas las deudas vencidas de Malév desde julio de 2008 hasta marzo de 2010 frente a la APEH constituían ayuda estatal. Asimismo, todo el importe reprogramado después de esta fecha (julio de 2008) también constituye ayuda estatal. De hecho, nada sugiere que un acreedor privado habría concedido estos aplazamientos y reprogramaciones. La recuperación debe tener en cuenta el hecho de que los importes pendientes se saldaron en marzo de 2010.
VIII.2.4. Medida 4
(120)
Por lo que respecta a la ampliación de capital, la Comisión considera que, habida cuenta de la situación financiera de Malév, la aparente necesidad de más ayuda tras la ampliación de capital, así como de la falta de toda perspectiva realista de recuperar los fondos «invertidos», ningún inversor privado habría puesto esos fondos a disposición de Malév. El capital inyectado, de 25 400 millones HUF, más el intercambio de deuda por acciones de 4 700 millones HUF del pago anticipado por Malév GH constituye el elemento de ayuda.
VIII.2.5. Medida 5
(121)
Por lo que respecta a los préstamos por un total de 9 200 millones HUF, la Comisión considera que, teniendo en cuenta el historial de deuda y la situación de la compañía aérea en el momento de la concesión de los préstamos, el Estado no tenía razones para esperar un reembolso, y en el momento de la concesión del préstamo, era incluso dudoso que Malév pudiera pagar los intereses. De hecho, el interés aplicado no se abonó, sino que posteriormente se convirtió en acciones.
(122)
Por tanto, la Comisión considera que el préstamo equivale a una subvención directa y, por consiguiente, el elemento de ayuda es toda la cuantía del préstamo de 9 200 millones HUF durante el período en que estuvo a disposición del beneficiario, es decir, entre la concesión de los tramos de ayuda (mayo, junio y julio de 2010) y la conversión de los préstamos en acciones (septiembre de 2010). Los intereses debidos e impagados deben incluirse en el elemento de ayuda. La recuperación debe, por tanto, tener en cuenta que el importe se canjeó por acciones en septiembre de 2010 (véase la medida 6 infra).
VIII.2.6. Medida 6
(123)
Por las razones expuestas en el apartado 120 supra, la Comisión considera que el importe total de la deuda convertida en acciones puede considerarse una subvención directa y, por tanto, la totalidad del importe de 9 400 millones HUF constituye el elemento de ayuda desde septiembre de 2010.
VIII.2.7. Medida 7
(124)
Por las razones expuestas en el apartado 120 supra, la Comisión considera que el elemento de ayuda es el capital de 5 300 millones HUF inyectado desde septiembre de 2010.
VIII.2.8. Medida 8
(125)
Por las razones expuestas en el apartado 120 supra, la Comisión considera que el importe total del préstamo equivale a una subvención directa y, por tanto, el importe total de 5 700 millones HUF constituye el elemento de ayuda desde septiembre de 2010.
IX. CONCLUSIÓN
(126)
En vista de lo anteriormente expuesto, la Comisión concluye que las medidas 1 a 8 aplicadas por Hungría en favor de Malév constituyen ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE.
(127)
Asimismo, la Comisión concluye que las medidas 1 a 8 son incompatibles con el mercado interior.
(128)
Esta ayuda incompatible debe ser recuperada de Malév según lo expuesto en la sección VIII.2 supra, con el fin de restablecer la situación existente en el mercado antes de la concesión de la ayuda. Las autoridades húngaras deben calcular el importe exacto a recuperar, más los intereses.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Las siguientes medidas concedidas por Hungría a Malév Hungarian Airlines Zrt. constituyen ayuda estatal en el sentido del artículo 107, apartado 1, del TFUE:
a)
Medida 1: asunción a 31 de diciembre de 2007 por MAVA, de propiedad estatal, de un préstamo concedido a Malév por MFB, un banco de desarrollo de propiedad estatal al 100, en 2003.
b)
Medida 2: la creación de un instrumento de tesorería de 4 300 millones HUF para un año en el contexto de la adquisición prevista (que posteriormente no se materializó) por parte de MNV de la filial GH de asistencia en tierra de Malév.
c)
Medida 3: las deudas fiscales y de seguridad social desde julio de 2008 hasta marzo de 2010 y el aplazamiento de varios pagos de impuestos y de seguridad social a partir de julio de 2008.
d)
Medida 4: en febrero de 2010, un aumento de capital por parte de MNV de 25 400 millones HUF (en parte efectuado mediante una aportación de capital nuevo de 20 700 millones HUF y en parte mediante un intercambio de deuda por acciones del pago anticipado por GH de 4 700 millones HUF).
e)
Medida 5: de mayo a agosto de 2010, tres préstamos de accionistas por un total de 9 200 millones HUF concedidos a Malév por MNV más los intereses devengados pero no pagados.
f)
Medida 6: en septiembre de 2010, la conversión de estos préstamos de accionistas (junto con sus correspondientes intereses) mencionados en el artículo 1, letra e), de deuda en acciones por un importe de 9 400 millones HUF.
g)
Medida 7: en septiembre de 2010, un nuevo aumento de capital por un importe de 5 300 millones HUF.
h)
Medida 8: en septiembre de 2010, un nuevo préstamo de accionistas por un importe de 5 700 millones HUF, más los intereses devengados pero no pagados.
Artículo 2
Las medidas de ayuda estatal contempladas en el artículo 1, concedidas ilegalmente por Hungría a Malév Hungarian Airlines Zrt., infringiendo el artículo 108, apartado 3, del TFUE, son incompatibles con el mercado interior.
Artículo 3
(1) Hungría procederá a recuperar del beneficiario la ayuda mencionada en el artículo 1.
(2) Las cantidades pendientes de recuperación devengarán intereses desde la fecha en que se pusieron a disposición del beneficiario hasta la de su recuperación.
(3) Los intereses se calcularán según un tipo de interés compuesto, conforme a lo dispuesto en el capítulo V del Reglamento (CE) no 794/2004 de la Comisión.
Artículo 4
(1) La recuperación de la ayuda a que se refiere el artículo 1 será inmediata y efectiva.
(2) Hungría garantizará que la presente Decisión se aplique en el plazo de cuatro meses a partir de la fecha de su notificación.
Artículo 5
(1) En el plazo de dos meses a partir de la fecha de notificación de la presente Decisión, Hungría presentará a la Comisión la siguiente información:
a)
el importe total (principal e intereses) que deben recuperarse del beneficiario;
b)
una descripción detallada de las medidas ya adoptadas y previstas para el cumplimiento de la presente Decisión;
c)
documentos que demuestren que se ha ordenado a los beneficiarios que reembolsen la ayuda.
(2) Hungría mantendrá informada a la Comisión del curso de las medidas nacionales adoptadas en aplicación de la presente Decisión hasta que la recuperación de la ayuda contemplada en el artículo 2, apartado 3, con sus intereses, haya concluido. Presentará inmediatamente, a petición de la Comisión, información sobre las medidas ya adoptadas y previstas para el cumplimiento de la presente Decisión. También proporcionará información detallada sobre los importes de la ayuda y los intereses ya recuperados del beneficiario.
Artículo 6
El destinatario de la presente Decisión será Hungría.
Hecho en Bruselas, el 9 de enero de 2012.