NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 574/2011
ze dne 16. června 2011,
kterým se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální limity dusitanů, melaminu, Ambrosia spp. a o křížovou kontaminaci určitými kokcidiostatiky a histomonostatiky, a kterým se konsolidují přílohy I a II uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 a čl. 8 odst. 2 první odrážku uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů ke krmení, ve kterých obsahy nežádoucích látek přesahují maximální limity stanovené v příloze I uvedené směrnice. U některých nežádoucích látek musí členské státy provádět šetření, aby se zjistily zdroje těchto látek, jsou-li prahy stanovené v příloze II uvedené směrnice překročeny.
(2)
Pokud jde o dusitany, bylo zjištěno, že výrobky a vedlejší výrobky z cukrovky a třtiny cukrové a z výroby škrobu za určitých podmínek obsahují úrovně dusitanů přesahující maximální limity, jež byly nedávno stanoveny v příloze I směrnice 2002/32/ES. Dále se ukázalo, že analytická metoda zjišťování dusitanů v krmivech neposkytuje vždy spolehlivé výsledky rozboru, pokud jde o výrobky a vedlejší výrobky z cukrovky a třtiny cukrové a z výroby škrobu. Vzhledem k tomu, že Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) ve svém stanovisku ze dne 25. března 2009 (2) došel k závěru, že přítomnost dusitanů v živočišných produktech nevzbuzuje žádnou příčinu k obavám, pokud jde o lidské zdraví, by se na dotčené výrobky prozatím neměly vztahovat maximální limity dusitanů v krmných surovinách, přičemž úrovně dusitanů v těchto výrobcích a vhodné analytické metody se budou dále zkoumat.
(3)
Pokud jde o melamin, EFSA přijal dne 18. března 2010 vědecké stanovisko týkající se melaminu v potravinách a krmivech (3). Ze zjištění úřadu EFSA vyplývá, že expozice melaminu může vést k tvorbě krystalů v močovém ústrojí. Tyto krystaly způsobují poškození proximálního tubulu a byly zaznamenány u zvířat a dětí v důsledku případů falšování krmiv a počáteční kojenecké výživy melaminem, jež v některých případech vedlo k úmrtí. Komise pro Codex Alimentarius stanovila maximální limity pro melamin v krmivech a potravinách (4). V zájmu ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví je vhodné tyto maximální limity zařadit do přílohy I směrnice 2002/32/ES, protože tyto limity jsou v souladu se závěry stanoviska EFSA. Je vhodné, aby se na některé doplňkové látky nevztahovaly maximální limity, vzhledem k tomu, že v důsledku běžného výrobního procesu nevyhnutelně obsahují vyšší hodnotu melaminu, než je maximální limit.
(4)
Pokud jde o Ambrosia spp., EFSA ve svém stanovisku ze dne 4. června 2010 (5) došel k závěru, že produkty ke krmení ptáků mohou být významným zdrojem šíření Ambrosia spp., zejména v dříve nezamořených oblastech, vzhledem k tomu, že často obsahují značné množství nezpracovaných semen Ambrosia spp. Proto je pravděpodobné, že předcházení použití produktů ke krmení ptáků kontaminovaných nezpracovanými semeny Ambrosia spp. zmírní další šíření Ambrosia spp. v Unii. Pyl Ambrosia spp. má alergenní vlastnosti, a proto je problémem veřejného zdraví. Vdechnutí pylu této rostliny může mimo jiné potíže způsobit rinokonjunktivitis a astma. Alergenní účinek pylu Ambrosia spp. byl prokázán rovněž u zvířat. Je proto vhodné omezit přítomnost semen Ambrosia spp. v krmných surovinách a krmných směsích obsahujících nedrcená zrna a semena a stanovit maximální obsah semen Ambrosia spp. v nedrcených zrnech a semenech na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni za použití správné zemědělské praxe a metod čištění.
(5)
Pokud jde o kokcidiostatika a histomonostatika, používají-li se tyto látky jako povolené doplňkové látky, může dojít k jejich přenosu z jedné výrobní šarže do další. Takový přenos může vést ke kontaminaci následně vyrobených krmiv přítomností technicky nevyhnutelných stop takových látek, tzv. nevyhnutelné křížové kontaminaci, v krmivech, v nichž nejsou kokcidiostatika a histomonostatika povolena, tzv. necílových krmivech. S přihlédnutím k uplatňování správné výrobní praxe by měly být maximální limity nevyhnutelné křížové kontaminace necílových krmiv kokcidiostatiky nebo histomonostatiky stanoveny na základě zásady co nejnižší rozumně dosažitelné úrovně. Aby mohli výrobci krmiv zvládat nevyhnutelnou křížovou kontaminaci, měla by být u krmiv pro méně vnímavé necílové druhy zvířat považována za přijatelnou křížová kontaminace ve výši přibližně 3 % povoleného maximálního obsahu, zatímco u krmiv určených pro vnímavé necílové druhy zvířat a u krmiv používaných v období před porážkou by měla být považována za přijatelnou křížová kontaminace ve výši přibližně 1 % povoleného maximálního obsahu. Křížová kontaminace ve výši 1 % by měla být rovněž považována za přijatelnou u jiných krmiv pro cílové druhy, do kterých nejsou žádná kokcidiostatika nebo histomonostatika přidávána, a v případě necílových krmiv pro „zvířata kontinuálně produkující potraviny“, jako jsou dojnice nebo nosnice, pokud byl prokázán přenos z krmiv do potravin živočišného původu. Pokud se zvířatům zkrmují krmné suroviny přímo nebo pokud se používají doplňková krmiva, nemělo by to vést k vystavení zvířat vyšší úrovni expozice kokcidiostatikům nebo histomonostatikům, než je odpovídající maximální úroveň expozice stanovená pro případ, kdy se denní dávka skládá pouze z kompletních krmiv.
(6)
Pokud jde o kokcidiostatika narasin, nikarbazin a lasalocid sodný, měla by být příloha I směrnice 2002/32/ES změněna tak, aby zohlednila nedávné změny povolení těchto látek, a nařízení Komise (ES) č. 124/2009 ze dne 10. února 2009, kterým se stanoví maximální limity pro přítomnost kokcidiostatik nebo histomonostatik v potravinách, jež je důsledkem nevyhnutelné křížové kontaminace necílových krmiv těmito látkami (6), by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Přílohy I a II směrnice 2002/32/ES již byly v minulosti mnohokrát podstatně upraveny. Proto je vhodné tyto přílohy konsolidovat. V zájmu větší jasnosti a srozumitelnosti těchto příloh je vhodné změnit jejich strukturu a sjednotit terminologii. Vzhledem k tomu, že ustanovení obsažená v přílohách se používají přímo a jsou závazná v celém rozsahu, je vhodné stanovit tyto přílohy nařízením.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II směrnice 2002/32/ES se nahrazují zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2011.
Ustanovení týkající se Ambrosia spp. se použijí ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. června 2011.
REGLAMENTO (UE) No 574/2011 DE LA COMISIÓN
de 16 de junio de 2011
por el que se modifica el anexo I de la Directiva 2002/32/CE del Parlamento Europeo y del Consejo con respecto a los contenidos máximos de nitritos, melamina y Ambrosia spp., y a la transferencia de determinados coccidiostáticos e histomonóstatos, y por la que se consolidan sus anexos I y II
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2002/32/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 7 de mayo de 2002, sobre sustancias indeseables en la alimentación animal (1), y, en particular, su artículo 8, apartado 1 y apartado 2, primer guión,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Directiva 2002/32/CE prohíbe la utilización de los productos destinados a la alimentación animal cuyo contenido de sustancias indeseables supere los contenidos máximos fijados en su anexo I. Con respecto a determinadas sustancias indeseables, los Estados miembros deben llevar a cabo investigaciones encaminadas a determinar las fuentes de dichas sustancias cuando se rebasen los contenidos máximos establecidos en el anexo II de la mencionada Directiva.
(2)
Con respecto a los nitritos, se comprobó que los productos y subproductos procedentes de remolacha y caña de azúcar, y de la producción de almidón, contienen en determinadas condiciones cantidades de nitritos que sobrepasan los contenidos máximos establecidos recientemente en el anexo I de la Directiva 2002/32/CE. Además, parece que el método de análisis para la determinación de nitritos en los piensos no siempre ofrece resultados analíticos fiables con respecto a los productos y los subproductos procedentes de remolacha y caña de azúcar, y de la producción de almidón. Dado que la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA) concluyó en su dictamen de 25 de marzo de 2009 (2) que la presencia de nitritos en los productos animales no plantea ninguna preocupación para la salud humana, los productos en cuestión deben quedar de momento exentos de los contenidos máximos de nitritos aplicables a las materias primas para piensos, mientras siguen examinándose las cantidades de nitritos en dichos productos y métodos apropiados de análisis.
(3)
En relación con la melamina, la EFSA adoptó el 18 de marzo de 2010 un dictamen científico sobre la melamina en la alimentación humana y animal (3). Las conclusiones de la EFSA muestran que la exposición a la melamina puede provocar la formación de cristales en las vías urinarias. Estos cristales causan lesiones tubulares proximales y se han observado en animales y niños debido a incidentes que implicaban la adulteración de piensos y de preparados para lactantes con melamina, en algunos casos con resultado de muerte. La Comisión del Codex Alimentarius ha establecido contenidos máximos para la melamina en la alimentación humana y animal (4). Procede incluir estos contenidos máximos en el anexo I de la Directiva 2002/32/CE para proteger la salud animal y la salud pública, ya que son conformes con las conclusiones del dictamen de la EFSA. Conviene eximir algunos aditivos para piensos de los contenidos máximos, ya que tienen inevitablemente un contenido de melamina superior al contenido máximo debido al proceso normal de producción.
(4)
Con respecto a Ambrosia spp., la EFSA concluyó en su dictamen de 4 de junio de 2010 (5) que los piensos para aves pueden ser una vía importante de dispersión de Ambrosia spp., especialmente en zonas no infectadas anteriormente, ya que contienen a menudo cantidades significativas de semillas no transformadas de Ambrosia spp. Por tanto, la prevención de la utilización de piensos para aves contaminados con semillas no transformadas de Ambrosia spp. evitará probablemente la mayor dispersión de Ambrosia spp. en la Unión. Ambrosia spp. constituye un motivo de preocupación para la salud pública debido a las propiedades alergénicas de su polen. La inhalación del polen de la planta puede causar, entre otros problemas, rinoconjuntivitis y asma. También hay indicios de alergenicidad al polen de Ambrosia spp. en los animales. Conviene, por tanto, limitar la presencia de semillas deAmbrosia spp. en las materias primas para piensos y los piensos compuestos que contengan granos y semillas no molidos, y establecer un contenido máximo de semillas de Ambrosia spp. en granos y semillas no molidos tan bajo como sea razonablemente posible (principio ALARA) mediante buenas prácticas agrícolas y técnicas de limpieza.
(5)
Con respecto a los coccidiostáticos y los histomonóstatos, puede haber transferencia de un lote de producción a otro cuando dichas sustancias se utilizan como aditivos autorizados para piensos. Dicha transferencia puede dar lugar a la contaminación de piensos producidos posteriormente con la presencia de trazas técnicamente inevitables de dichas sustancias -denominada transferencia o contaminación cruzada inevitable- en piensos en los que los coccidiostáticos y los histomonóstatos no están autorizados -denominados piensos a los que no están destinadas estas sustancias. Teniendo en cuenta la aplicación de buenas prácticas de fabricación, los contenidos máximos de transferencia inevitable de coccidiostáticos e histomonóstatos en piensos a los que no están destinados las sustancias deben establecerse con arreglo al principio ALARA («tan bajos como sea razonablemente posible»). A fin de permitir que el fabricante de piensos gestione la transferencia inevitable, un índice de transferencia de aproximadamente un 3 % del contenido máximo autorizado debe considerarse aceptable con respecto a los piensos para especies animales menos sensibles no objetivo, mientras que un índice de transferencia de aproximadamente un 1 % del contenido máximo autorizado debe considerarse aceptable con respecto a los piensos para especies animales sensibles no objetivo y los piensos utilizados en el período previo al sacrificio. El índice de transferencia del 1 % también debe considerarse aceptable en la contaminación cruzada de otros piensos para especies objetivo a los que no se han añadido coccidiostáticos o histomonóstatos, y para piensos a los que no están destinadas esas sustancias dados a «animales dedicados a la producción continua de alimentos», como las vacas lecheras o las gallinas ponedoras, en caso de que haya pruebas de que existe transferencia de los piensos a los alimentos de origen animal. Cuando se dan directamente a los animales materias primas para piensos o se utilizan piensos complementarios, el nivel de exposición de los animales a los coccidiostáticos o los histomonóstatos no debe rebasar los niveles máximos de exposición correspondientes cuando se utilizan solamente piensos completos en una ración diaria.
(6)
Con respecto a los coccidiostáticos narasina, nicarbacina y lasalocid de sodio, el anexo I de la Directiva 2002/32/CE debe modificarse en consecuencia para tener en cuenta las recientes modificaciones de las autorizaciones de dichas sustancias y el Reglamento (CE) no 124/2009 de la Comisión, de 10 de febrero de 2009, que establece los contenidos máximos de coccidiostáticos e histomonóstatos presentes en los alimentos como resultado de la transferencia inevitable de estas sustancias en los piensos a los que no están destinadas (6).
(7)
Los anexos I y II de la Directiva 2002/32/CE se han adaptado sustancialmente y muchas veces en el pasado. Procede, por tanto, consolidar dichos anexos. Para mejorar su claridad y legibilidad, conviene reestructurarlos y armonizar la terminología. Dado que las disposiciones incluidas en los anexos son de aplicación directa y vinculantes en su totalidad, procede establecer esos anexos mediante un reglamento.
(8)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Los anexos I y II de la Directiva 2002/32/CE se sustituyen por el texto que figura en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 julio 2011.
Las disposiciones relativas a Ambrosia spp. se aplicarán a partir del 1 de enero de 2012.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 16 de junio de 2011.