PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 456/2012
ze dne 30. května 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1266/2007 o prováděcích předpisech ke směrnici Rady 2000/75/ES, co se týče tlumení, sledování, dozoru a omezení přesunů některých zvířat vnímavých druhů ve vztahu ke katarální horečce ovcí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/75/ES ze dne 20. listopadu 2000, kterou se stanoví zvláštní ustanovení týkající se tlumení a eradikace katarální horečky ovcí (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. c), články 11 a 12 a čl. 19 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1266/2007 (2) stanoví pravidla pro tlumení, sledování, dozor a omezení přesunů zvířat uvnitř uzavřených pásem a mimo ně v souvislosti s katarální horečkou ovcí. Stanoví rovněž podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů vnímavých zvířat a jejich spermatu, vajíček a embryí stanoveného směrnicí 2000/75/ES, včetně pravidel o používání očkovacích látek proti katarální horečce ovcí.
(2)
Na základě stávajících pravidel stanovených ve směrnici 2000/75/ES není použití očkovacích látek proti katarální horečce ovcí povoleno mimo ochranná pásma. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/5/EU ze dne 14. března 2012, kterou se mění směrnice Rady 2000/75/ES, pokud jde o očkování proti katarální horečce ovcí (3), činí pravidla týkající se očkování stanovená ve směrnici 2000/75/ES pružnějšími, aby se umožnilo očkování inaktivovanýmí očkovacími látkami proti katarální horečce ovcí i mimo oblasti, na které se vztahují omezení přesunů zvířat. Proto by nařízení (ES) č. 1266/2007 mělo být změněno. Kromě toho jsou změny nezbytné proto, aby se zjednodušily postupy sledování a dozoru a aby se upravily postupy stanovené nařízením (ES) č. 1266/2007 na základě posledních vědeckých stanovisek.
(3)
Pro účely shromažďování a analýzy epizootologických informací o katarální horečce ovcí stanoví nařízení (ES) č. 1266/2007, že členské státy musí poskytovat aplikaci BlueTongue NETwork (sytém BT-Net) informace o katarální horečce ovcí shromážděné v průběhu uplatňování programů pro sledování katarální horečky ovcí a dozor nad katarální horečkou ovcí.
(4)
Zkušenosti však ukazují, že je k dispozici dostatek informací v rámci jiných již existujících povinností týkajících se oznamování a hlášení nákaz v Unii. Povinnost spočívající ve výměně informací prostřednictvím systému BT-Net již tedy není nutná.
(5)
Nařízením (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení Komise (ES) č. 123/2009 (4) byla pro členské státy zavedena možnost vymezit za určitých podmínek „oblasti s nižším rizikem“, aby se usnadnilo preventivní očkování v těch částech jejich území, kde se virus nevyskytuje. V důsledku vstupu směrnice 2012/5/EU v platnost může být očkování proti katarální horečce ovcí prováděno i mimo uzavřená pásma, a proto již nejsou ustanovení o vymezení „oblastí s nižším rizikem“ nezbytná.
(6)
V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1266/2007 se členský stát může rozhodnout odstranit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast z uzavřeného pásma, a tím ji prohlásit za prostou nákazy, po dvou letech nepřítomnosti viru, která byla prokázána sledováním.
(7)
U těch částí uzavřeného pásma, kde sledování a dozor prokázaly nepřítomnost specifického sérotypu (sérotypů) viru katarální horečky ovcí alespoň po dobu jednoho roku (včetně období plné aktivity vektorů), však hrozí riziko opětovného zavlečení nákazy vstupem nakažených zvířat z jiných částí téhož uzavřeného pásma, kde se virus katarální horečky ovcí stále vyskytuje. Aby se zajistil bezpečný přechod ke statusu prostému nákazy za příznivých epizootologických podmínek, členským státům by mělo být v těchto situacích povoleno vymezit „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že se provede sledování a dozor, které potvrdí nepřítomnost viru.
(8)
Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o riziku přenosu katarální horečky ovcí při tranzitu zvířat, přijatého dne 11. září 2008 (5), existuje teoreticky možnost, že spolu se zvířaty se přesouvají i infekční pakomárci. Uvedené riziko lze omezit tím, že se vozidlo vyčistí a ošetří insekticidy nebo repelenty před nakládkou zvířat nebo že se zvířata přesouvají známými oblastmi s nízkým rizikem nebo že se přesouvají v době, kdy je riziko podle zkušeností nízké. Aby se omezily nežádoucí účinky uvedených látek pro životní prostředí a aby se zabránilo možným problémům, pokud jde o čekací doby a možná rezidua ve zvířatech, nemělo by se již požadovat ošetření zvířat schválenými insekticidy nebo repelenty, jelikož toto ošetření poskytuje jen omezenou dodatečnou bezpečnost.
(9)
Nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 648/2011 (6) umožňuje členským státům určení, v jejichž případě by vstup neimunních zvířat mohl za určitých okolností představovat riziko pro zdraví zvířat, požadovat během přechodného období, aby přesuny těchto zvířat podléhaly určitým dodatečným podmínkám. Jelikož toto nařízení stanoví pravidla pro kritéria týkající se zařízení chráněných před vektory, uvedené přechodné ustanovení již není zapotřebí.
(10)
Vzhledem k různým úrovním výskytu viru, podmínkám okolního prostředí a různým strategiím očkování v členských státech se může epizootologická situace, pokud jde o katarální horečku ovcí, v různých oblastech Unie výrazně lišit. Zkušenosti ukázaly, že za účelem dosažení požadovaných cílů lze úspěšně provádět různé strategie dozoru. Proto by minimální harmonizované požadavky na sledování a dozor stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1266/2007 měly být zjednodušeny, aby členským státům umožňovaly větší flexibilitu při tvorbě jejich vnitrostátních programů sledování a dozoru, s přihlédnutím k vědeckému stanovisku komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sledování katarální horečky ovcí a dozoru nad katarální horečkou ovcí (7).
(11)
Na základě výše uvedeného vědeckého stanoviska by měla být minimální velikost vzorku pro odhalení prevalence 5 % se spolehlivostí 95 % v populaci vnímavých druhů dostatečná pro dozor za účelem prokázání nepřítomnosti viru v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti v průběhu dvou let.
(12)
Držet zvířata vnímavá ke katarální horečce ovcí po určitou dobu v zařízení zabezpečeném před vektory je důležitý požadavek pro určité podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů stanovené v příloze III nařízení (ES) č. 1266/2007. Zkušenosti ukazují, že pro členské státy je obtížné stanovit vhodná kritéria pro určení zařízení zabezpečeného před vektory při pravidelných přesunech za účelem obchodu se zvířaty vnímavých druhů, jako je skot, ovce a kozy.
(13)
Za účelem zlepšení účinnosti zařízení zabezpečených před vektory a za účelem pomoci členským státům při provádění uvedeného opatření pro tlumení by měla být stanovena některá kritéria. Tato kritéria by měla být založena na zkušenostech členských států a na Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE). Za účelem sladění terminologie s terminologií OIE by se pojem „zařízení zabezpečené před vektory“, který se v současnosti používá v nařízení (ES) č. 1266/2007, měl nahradit pojmem „zařízení chráněné před vektory“.
(14)
V reakci na nové vědecké informace, které naznačují možnost transplacentárního přenosu viru katarální horečky ovcí, zejména v případě sérotypu 8 tohoto viru, byla v nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení (ES) č. 384/2008 (8) zavedena předběžná opatření, aby se zamezilo možnému rozšíření katarální horečky ovcí prostřednictvím březích zvířat nebo některých nově narozených zvířat.
(15)
Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí (9) existují důkazy o transplacentárním přenosu sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí, který byl do Unie zavlečen v roce 2006. Nebyl však prokázán transplacentární přenos jiných sérotypů viru katarální horečky ovcí v postižených oblastech, kde se nepoužívaly žádné modifikované živé očkovací látky. Vzhledem k závěrům uvedeného stanoviska by se mělo předběžné opatření, pokud jde o přesuny březích zvířat, použít pouze pro pásma uzavřená pro sérotyp 8 viru katarální horečky ovcí.
(16)
Nařízení (ES) č. 1266/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(17)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1266/2007 se mění takto:
1)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí
Členské státy uplatňují v souladu s minimálními požadavky stanovenými v příloze I programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí.“
2)
Článek 5 se zrušuje.
3)
V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Před jakýmkoli rozhodnutím o odstranění epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti z uzavřeného pásma poskytnou členské státy Komisi odůvodněné informace, které prokazují nepřítomnost viru katarální horečky ovcí v uvedené oblasti v období dvou let, včetně dvou období plné aktivity vektorů, po zahájení uplatňování programu pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí v souladu s přílohou I bodem 3.“
4)
V článku 7 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
„2a. Členské státy mohou vymezit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast v uzavřeném pásmu jako „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že sledování a dozor v souladu s přílohou I bodem 3 prokázaly nepřítomnost viru katarální horečky ovcí po dobu jednoho roku, včetně jednoho období plné aktivity vektorů, v uvedené části uzavřeného pásma, pokud jde o konkrétní sérotyp nebo kombinaci sérotypů katarální horečky ovcí.
Členský stát, který má v úmyslu vymezit uzavřené pásmo nebo část uzavřeného pásma jako „přechodně prostou oblast“, oznámí svůj úmysl Komisi. Toto oznámení musí být doplněno o informace uvedené v příloze I bodě 3.
Komise poskytne členským státům prostřednictvím Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat informace o seznamu „přechodně prostých oblastí“.
Přesuny zvířat uvnitř téhož uzavřeného pásma z oblasti s výskytem téhož sérotypu (týchž sérotypů) viru katarální horečky ovcí do části téhož uzavřeného pásma vymezené jako „přechodně prostá oblast“ mohou být povoleny pouze tehdy, pokud:
a)
zvířata splňují podmínky stanovené v příloze III, nebo
b)
zvířata splňují jakékoli jiné vhodné veterinární záruky založené na pozitivním výsledku posouzení rizika týkajícího se opatření proti šíření viru katarální horečky ovcí a ochrany proti napadením vektory, které si vyžádá příslušný orgán v místě původu a které schválí příslušný orgán v místě určení před přesunem těchto zvířat, nebo
c)
zvířata jsou určena pro okamžitou porážku.“
5)
V čl. 8 odst. 5 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Informace o stanovených jatkách jsou zpřístupněny ostatním členským státům a veřejnosti.“
6)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Další podmínky pro tranzit zvířat
1. Tranzit zvířat povolí příslušný orgán, pokud:
a)
dopravní prostředky, v nichž jsou zvířata přepravována, byla po řádném vyčištění a dezinfekci v místě nakládky ošetřena schválenými insekticidy a/nebo repelenty. Toto ošetření musí být v každém případě provedeno před opuštěním uzavřeného pásma nebo před vstupem do něj;
b)
jestliže je při přesunu uzavřeným pásmem naplánována přestávka na kontrolním stanovišti delší než jeden den, jsou zvířata chráněna před jakýmkoli napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II.
2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud k tranzitu dochází:
a)
výhradně z epizootologicky relevantních zeměpisných oblastí uzavřeného pásma nebo přes tyto oblasti během období sezónně prostého vektorů katarální horečky ovcí vymezeného v souladu s přílohou V, nebo
b)
z částí uzavřeného pásma vymezených jako „přechodně prosté oblasti“ podle čl. 7 odst. 2a nebo přes tyto části uzavřeného pásma.
3. V případě zvířat uvedených v odstavci 1 tohoto článku jsou příslušná veterinární osvědčení, která stanoví směrnice 64/432/EHS, 91/68/EHS a 92/65/EHS nebo která jsou uvedena v rozhodnutí 93/444/EHS, opatřena touto doplňující poznámkou: „Ošetření insekticidem/repelentem … (uveďte název výrobku) dne … (uveďte datum) v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 1266/2007.“ “
7)
Článek 9a se zrušuje.
8)
Přílohy I, II, III a V se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost pátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. května 2012.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 456/2012 DE LA COMISIÓN
de 30 de mayo de 2012
que modifica el Reglamento (CE) no 1266/2007, por el que se establecen disposiciones de aplicación de la Directiva 2000/75/CE del Consejo en lo relativo al control, el seguimiento, la vigilancia y las restricciones al traslado de determinados animales de especies sensibles a la fiebre catarral ovina
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2000/75/CE del Consejo, de 20 de noviembre de 2000, por la que se aprueban disposiciones específicas relativas a las medidas de lucha y erradicación de la fiebre catarral ovina (1), y, en particular, su artículo 9, apartado 1, letra c), sus artículos 11 y 12, y su artículo 19, párrafo tercero,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 1266/2007 de la Comisión (2) establece disposiciones para el control, el seguimiento, la vigilancia y las restricciones en los desplazamientos de animales, dentro de las zonas restringidas o desde las mismas, en lo referente a la fiebre catarral ovina. El Reglamento estipula asimismo las condiciones para acogerse a una excepción a la prohibición de salida aplicable a los desplazamientos de animales sensibles, o bien de su esperma, óvulos o embriones, establecida en la Directiva 2000/75/CE, así como las normas sobre la utilización de vacunas contra la fiebre catarral ovina.
(2)
En virtud de las actuales normas establecidas en la Directiva 2000/75/CE, no está permitido usar vacunas contra la fiebre catarral ovina fuera de las zonas de protección. La Directiva 2012/5/UE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 14 de marzo de 2012, que modifica la Directiva 2000/75/CE del Consejo en lo que atañe a la vacunación contra la fiebre catarral ovina (3), flexibiliza las normas sobre vacunación establecidas en la Directiva 2000/75/CE, de modo que permite el uso de vacunas inactivadas contra la fiebre catarral ovina también fuera de las zonas sujetas a restricciones en los desplazamientos de animales. Es preciso, por tanto, modificar el Reglamento (CE) no 1266/2007 a este respecto. Además, deben introducirse modificaciones con vistas a simplificar el proceso de seguimiento y vigilancia y a adaptar los procedimientos establecidos en el Reglamento (CE) no 1266/2007 a los últimos dictámenes científicos.
(3)
A efectos de recopilación y análisis de información epidemiológica sobre la fiebre catarral ovina, el Reglamento (CE) no 1266/2007 establece que los Estados miembros deben transmitir mediante el programa BlueTongue NETwork (sistema BT-NET) la información sobre la fiebre catarral ovina que hayan recogido a través de los programas de seguimiento y vigilancia de esta enfermedad.
(4)
Sin embargo, la experiencia muestra que existe suficiente información disponible en el marco de otras obligaciones actuales de notificación y presentación de informes sobre enfermedades de animales en la Unión. Por consiguiente, ya no es necesario mantener la obligación de intercambiar información a través del sistema BT-NET.
(5)
El Reglamento (CE) no 1266/2007, en su versión modificada por el Reglamento (CE) no 123/2009 de la Comisión (4), introdujo la posibilidad de que los Estados miembros delimiten, en determinadas condiciones, unas «áreas de riesgo menor» para facilitar la vacunación preventiva en las partes de su territorio sin circulación del virus. Como consecuencia de la entrada en vigor de la Directiva 2012/5/UE, que permite vacunar contra la fiebre catarral ovina también fuera de las zonas restringidas, ya no son necesarias las disposiciones para la demarcación de las áreas de riesgo menor.
(6)
De conformidad con el artículo 6, apartado 2, del Reglamento (CE) no 1266/2007, un Estado miembro puede decidir retirar un área geográfica de interés epidemiológico de una zona restringida y, de este modo, exigir que sea considerada libre de enfermedad, cuando haya demostrado la ausencia de circulación del virus después de dos años de seguimiento.
(7)
Sin embargo, las partes de una zona restringida en las que, durante al menos un año -incluida una estación completa de actividad del vector-, el seguimiento y la vigilancia pongan de manifiesto la ausencia de circulación de serotipos específicos del virus de la fiebre catarral ovina, están expuestas a un resurgimiento de la enfermedad por la introducción de animales infectados procedentes de otras partes de la misma zona restringida en las que aún circule el virus de la fiebre catarral ovina. En estas situaciones, a fin de facilitar una transición segura hacia la consideración de una zona como libre de enfermedad en mejores condiciones epidemiológicas, debe permitirse a los Estados miembros que delimiten unas «franjas provisionalmente libres», sujetas a la condición de que se mantengan el seguimiento y la vigilancia para velar por la ausencia de circulación del virus.
(8)
Según el dictamen científico de la Comisión Técnica de Salud y Bienestar de los Animales de la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA) sobre el riesgo de transmisión de la fiebre catarral ovina de los animales en tránsito, adoptado el 11 de septiembre de 2008 (5), existe una posibilidad teórica de que mosquitos vectores acompañen a los animales en sus desplazamientos. Ese riesgo podría controlarse mediante la limpieza del vehículo y su tratamiento con insecticidas o repelentes antes de cargar en él a los animales o favoreciendo el traslado de los animales a través de zonas conocidas por tener un nivel reducido de riesgo o en una época en la que el riesgo es notoriamente bajo. Con el fin de restringir los efectos negativos para el medio ambiente de estas sustancias y de evitar posibles problemas en lo que respecta a los períodos de espera y los posibles residuos en los animales, no debe requerirse el tratamiento de los animales con insecticidas o repelentes autorizados, ya que ofrece una seguridad adicional limitada.
(9)
El Reglamento (CE) no 1266/2007, en su versión modificada por el Reglamento de Ejecución (UE) no 648/2011 (6), permite exigir a los Estados miembros de destino en los que la introducción de los animales no inmunizados pueda suponer un riesgo para la salud animal, durante un período transitorio, que el desplazamiento de estos animales esté sujeto a determinadas condiciones adicionales. Puesto que en el presente Reglamento se fijan las normas sobre criterios para las explotaciones protegidas contra vectores, no es necesario mantener esta disposición transitoria.
(10)
Debido a los distintos niveles de circulación del virus, las condiciones ambientales y las diversas estrategias de vacunación de los Estados miembros, las situaciones epidemiológicas respecto a la fiebre catarral ovina pueden diferir considerablemente entre zonas de la Unión. La experiencia ha mostrado que pueden aplicarse con éxito distintas estrategias de vigilancia para alcanzar los objetivos buscados. Por tanto, deben simplificarse los requisitos mínimos armonizados para el seguimiento y la vigilancia que figuran en el anexo I del Reglamento (CE) no 1266/2007 con objeto de permitir una mayor flexibilidad a los Estados miembros a la hora de concebir sus programas nacionales de seguimiento y vigilancia, teniendo en cuenta el dictamen científico de la Comisión Técnica de Salud y Bienestar de los Animales de la EFSA sobre seguimiento y vigilancia de la fiebre catarral ovina (7).
(11)
Con arreglo al citado dictamen científico, debe ser suficiente emplear la muestra de tamaño mínimo para detectar una prevalencia del 5 % con un 95 % de fiabilidad en la población de especies sensibles a efectos de la vigilancia para demostrar la ausencia de circulación de virus en un área geográfica de interés epidemiológico durante un período de dos años.
(12)
Un requisito importante para reunir ciertas condiciones que permiten acogerse a una excepción de la prohibición de salida recogida en el anexo III del Reglamento (CE) no 1266/2007 es mantener a los animales sensibles a la fiebre catarral ovina en un establecimiento libre de vectores durante un determinado período de tiempo. La experiencia demuestra que es difícil para los Estados miembros fijar los criterios oportunos a efectos de llevar a la práctica los establecimientos libres de vectores durante los desplazamientos habituales para el comercio de animales de especies sensibles, como los bovinos, ovinos y caprinos.
(13)
Con el fin de mejorar la eficacia de los establecimientos de libres de vectores y de ayudar a los Estados miembros a la aplicación de esta medida de control, deben determinarse una serie de criterios. Estos criterios han de basarse en las experiencias de los Estados miembros y en el Código Sanitario para los Animales Terrestres de la Organización Mundial de Sanidad Animal (OIE). Para armonizar la terminología con la OIE, la expresión «establecimiento libre de vectores», que se utiliza actualmente en el Reglamento (CE) no 1266/2007, debe sustituirse por «explotación protegida contra vectores».
(14)
En respuesta a nuevas informaciones científicas que señalan la posibilidad de transmisión transplacentaria del virus de la fiebre catarral ovina, especialmente del serotipo 8 de este virus, se introdujeron en el Reglamento (CE) no 1266/2007, en su versión modificada por el Reglamento (CE) no 384/2008 (8), medidas de cautela para prevenir una posible propagación de la fiebre catarral ovina a través de hembras preñadas o de animales recién nacidos.
(15)
Según el dictamen científico de la Comisión Técnica de Salud y Bienestar de los Animales de la EFSA sobre el serotipo 8 de la fiebre catarral ovina (9), se dispone de pruebas científicas de transmisión transplacental de dicho serotipo, que se introdujo en la Unión en 2006. Sin embargo, no se ha demostrado la transmisión transplacental de otros serotipos del virus de esta enfermedad en las zonas afectadas en caso de no haberse utilizado vacunas atenuadas modificadas. Teniendo en cuenta las conclusiones de dicho dictamen, la medida cautelar relativa a la circulación de las hembras preñadas solo debe aplicarse en las zonas restringidas a causa del serotipo 8 del virus de la fiebre catarral ovina.
(16)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (CE) no 1266/2007 en consecuencia.
(17)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (CE) no 1266/2007 queda modificado como sigue:
1)
El artículo 4 queda modificado como sigue:
«Artículo 4
Programas de seguimiento y vigilancia de la fiebre catarral ovina
Los Estados miembros aplicarán programas de seguimiento y vigilancia de la fiebre catarral ovina que se ajusten a los requisitos mínimos establecidos en el anexo I.».
2)
Se suprime el artículo 5.
3)
En el artículo 6, el apartado 2 se sustituye por el texto siguiente:
«2. Antes de tomar cualquier decisión de retirar un área geográfica de interés epidemiológico de una zona restringida, los Estados miembros deberán facilitar a la Comisión información que demuestre la ausencia de circulación del virus de la fiebre catarral ovina en esta área durante los dos años siguientes a la puesta en práctica del programa de seguimiento y vigilancia de la enfermedad, incluidas dos estaciones completas de actividad del vector, de conformidad con el anexo I, punto 3.».
4)
En el artículo 7, el apartado 2 bis se sustituye por el texto siguiente:
«2 bis. Los Estados miembros podrán delimitar un área geográfica de interés epidemiológico en una zona restringida como «franja provisionalmente libre» siempre que, durante un período de un año -incluida una estación completa de actividad del vector-, el seguimiento y la vigilancia aplicados de conformidad con lo dispuesto en el anexo I, punto 3, hayan demostrado la ausencia de circulación del virus de la fiebre catarral ovina en esa parte de la zona restringida respecto a dicho serotipo o combinación de serotipos de la enfermedad.
Cualquier Estado miembro que tenga la intención de delimitar una zona restringida o parte de una zona restringida como «franja provisionalmente libre» deberá notificarlo a la Comisión. Dicha notificación se presentará junto con la información a la que se hace referencia en el anexo I, punto 3.
La Comisión comunicará a los Estados miembros la lista de «franjas provisionalmente libres» en el marco del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
Solo se permitirán los desplazamientos de animales dentro de una misma zona restringida, desde un área en la que circulan el mismo serotipo o los mismos serotipos del virus de la fiebre catarral ovina hasta una parte de la misma zona restringida delimitada como «franja provisionalmente libre», en caso de que:
a)
los animales cumplan las condiciones determinadas en el anexo III, o
b)
los animales ofrezcan las oportunas garantías de salud en función de una evaluación del riesgo favorable respecto a las medidas contra la propagación del virus de la fiebre catarral ovina y a la protección frente a los vectores que requieran las autoridades competentes del lugar de origen y hayan sido aprobadas por las autoridades competentes del lugar de destino, previamente al desplazamiento de dichos animales, o bien
c)
los animales vayan a sacrificarse inmediatamente.».
5)
En el artículo 8, apartado 5, el párrafo tercero se sustituye por el texto siguiente:
«La información sobre los mataderos designados se pondrá en conocimiento de los demás Estados miembros y del público.».
6)
El artículo 9 queda modificado como sigue:
«Artículo 9
Otras condiciones para el tránsito de animales
1. Las autoridades competentes permitirán el tránsito de animales siempre y cuando:
a)
se apliquen insecticidas o repelentes autorizados a los medios de transporte de los animales, tras una limpieza y desinfección adecuadas del lugar de carga; este tratamiento tendrá lugar, en cualquier caso, antes de salir o de entrar en la zona restringida;
b)
se proteja a los animales de posibles ataques de vectores en una explotación protegida contra vectores conforme a los criterios establecidos en el anexo II si está previsto un período de descanso de más de un día en un puesto de control durante un desplazamiento a través de una zona restringida.
2. El apartado 1 no será aplicable si el tránsito tiene lugar:
a)
únicamente desde o a través de áreas geográficas de interés epidemiológico de la zona restringida durante la estación libre de vectores de la fiebre catarral ovina que define el anexo V, o
b)
desde o a través de partes de la zona restringida delimitadas como «franjas provisionalmente libres» de conformidad con el artículo 7, apartado 2 bis.
3. En relación con los animales contemplados en el apartado 1 del presente artículo, se añadirá el siguiente texto adicional a los certificados sanitarios correspondientes establecidos en las Directivas 64/432/CEE, 91/68/CEE y 92/65/CEE, a los que también hace referencia la Decisión 93/444/CEE: "Tratamiento con el insecticida o repelente … (indíquese el nombre del producto) el … (indíquese la fecha) de conformidad con el artículo 9 del Reglamento (CE) no 1266/2007".».
7)
Se suprime el artículo 9 bis.
8)
Los anexos I, II, III y V se modifican de conformidad con el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el quinto día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 30 de mayo de 2012.