ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. března 2012
o opatřeních SA. 26909 (2011/C), která provedlo Portugalsko za účelem restrukturalizace společnosti Banco Português de Negócios (BPN)
(oznámeno pod číslem C(2012) 2043)
(Pouze portugalské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/660/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek (1) v souladu s čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. Postup
(1)
Dne 2. listopadu 2008 schválila portugalská vláda návrh zákona o zestátnění akcií představujících akciový kapitál společnosti Banco Português de Negócios, S.A. (dále jen „BPN“ nebo „banka“). Tento právní předpis byl vyhlášen dne 11. listopadu 2008 jako zákon č. 62-A/2008 (dále jen „zákon o zestátnění“). K zestátnění společnosti BPN došlo dne 12. listopadu za nulovou cenu.
(2)
Dne 5. listopadu 2008 informovaly portugalské orgány Komisi o schválení návrhu zákona portugalskou vládou. Dne 11. a 13. listopadu 2008 pak Komisi uvědomily o vyhlášení zákona o zestátnění.
(3)
Komise si neprodleně vyžádala další informace o případných opatřeních státní podpory, která mají být v rámci zestátnění provedena ve prospěch společnosti BPN, a rovněž předložení plánu restrukturalizace společnosti BPN.
(4)
Portugalsko nepodalo předběžné oznámení o opatřeních, která stát provedl ve prospěch společnosti BPN. Portugalsko Komisi o těchto opatřeních informovalo až se značným zpožděním a poté, co o to bylo opakovaně požádáno.
(5)
V této souvislosti podala Komise dne 14. listopadu 2008 žádosti o informace týkající se konkrétních opatření státní podpory, která byla provedena ve prospěch společnosti BPN, a vyžádala si rovněž plán restrukturalizace. Dne 5. ledna a 23. a 29. dubna 2009 zaslala Komise upomínky.
(6)
Na žádosti o informace portugalské orgány odpověděly dne 8. ledna, 28. dubna a 23. června 2009, aniž by však poskytly informace o konkrétních opatřeních státní podpory ve prospěch společnosti BPN nebo předložily plán restrukturalizace. Ve svém dopise ze dne 23. června 2009 portugalské orgány uvedly, že zvažují možnost oddělení aktiv společnosti BPN a prodej banky.
(7)
Dne 17. července, 4. a 14. září a 30. listopadu 2009 a 5. února a 16. března 2010 Komise své žádosti o informace zopakovala.
(8)
Portugalské orgány odpověděly dne 14. srpna 2009 a uvedly, že společnost BPN vydá obchodní cenné papíry v celkové hodnotě 2 miliardy EUR a že tyto cenné papíry upíše společnost Caixa Geral de Depósitos (dále jen „CGD“) se státní zárukou. Podle jejich názoru vyplývá záruka přímo ze zákona o zestátnění, a nemůže proto představovat státní podporu. Dne 12. října 2009 zaslaly portugalské orgány další informace o zásahu společnosti CGD a státu. Dne 21. listopadu 2009 a 17. a 18. února a 31. března 2010 poskytly portugalské orgány doplňující informace.
(9)
Po schůzce s portugalskými orgány, která se konala dne 16. června 2010, požádala Komise dne 12. srpna 2010 znovu portugalské orgány, aby neprodleně předložily mimo jiné plán restrukturalizace společnosti BPN. Žádný plán však předložen nebyl, a Komise proto zaslala dne 31. srpna 2010 oficiální upomínku podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (nyní článek 108 Smlouvy o fungování Evropské unie) (2).
(10)
Dne 14. září 2010 zaslaly portugalské orgány dokument s názvem „Memorando: a nacionalização, a reestruturação e a reprivatização projectada do Banco Português de Negócios, SA“ (dále jen „memorandum ze dne 14. září 2010“), který nastiňoval plán restrukturalizace společnosti BPN a hlavní prvky procesu privatizace.
(11)
Poté, co Komise zjistila, že v memorandu ze dne 14. září 2010 dosud chybí některé informace, zaslala dne 29. září 2010 portugalským orgánům dopis s žádostí o doplňující informace. E-mailem ze dne 15. listopadu 2010 požádaly portugalské orgány o prodloužení lhůty pro odpověď, které Komise schválila dopisem ze dne 18. listopadu 2010. Portugalské orgány poskytly další objasnění v dopise ze dne 26. listopadu 2010 a v e-mailu ze dne 25. ledna 2011.
(12)
Dne 16. února 2011 si Komise vyžádala objasnění řady bodů a další údaje. Portugalské orgány odpověděly dne 16. března 2011.
(13)
V rámci schůzek, které předcházely podepsání memoranda o porozumění (3) dne 17. května 2011 mezi Portugalskem na straně jedné a Mezinárodním měnovým fondem, Evropskou centrální bankou a Evropskou komisí na straně druhé, se dne 27. dubna 2011 konala schůzka Komise s vedením společnosti BPN. V memorandu o porozumění se předpokládal prodej společnosti BPN do konce července 2011. Komise proto zaslala dne 20. května 2011 žádosti o informace ohledně restrukturalizace banky a plánovaného postupu prodeje. Jelikož portugalské orgány neposkytly žádnou odpověď, byla dne 8. července 2011 zaslána upomínka spolu s další žádostí o informace, a to na základě tiskových zpráv o dalších státních prostředcích, jež byly společnosti BPN poskytnuty ve formě státní záruky. Portugalské orgány podaly přehled o procesu privatizace dne 5. srpna 2011.
(14)
Dne 10. srpna 2011 se Komise sešla s portugalskými orgány. Během této schůzky a posléze dne 28. srpna 2011 poskytly portugalské orgány Komisi doplňující informace. Další informace obdržela Komise dne 14. září a 14. října 2011.
(15)
Rozhodnutím ze dne 24. října 2011 zahájila Komise s ohledem na údajnou podporu, která byla poskytnuta společnostem BPN a Banco BIC Português S.A. (dále jen „BIC“) (4), řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a to s číslem jednacím SA.26909.
(16)
Rozhodnutí ze dne 24. října 2011 bylo zveřejněno dne 20. prosince 2011. Ve lhůtě jednoho měsíce nebyly obdrženy žádné připomínky třetích stran.
(17)
Dne 9. prosince 2011 předložilo Portugalsko Komisi rámcovou smlouvu, která byla téhož dne podepsána mezi společností BIC a portugalskými orgány (dále jen „rámcová smlouva“).
(18)
Dne 20. ledna 2012 poskytlo Portugalsko odpověď na připomínky uvedené v rozhodnutí ze dne 24. října 2011. Téhož dne poskytly portugalské orgány rovněž doplňující informace, včetně nového plánu restrukturalizace společnosti BPN (dále jen „plán restrukturalizace z ledna 2012“), a odpovědělo na dodatečné dotazy ohledně rámcové smlouvy, které Komise položila dne 21. prosince 2011. Tyto informace byly dne 3. února 2012 doplněny o obchodní plán a plán životaschopnosti, který vyhotovila společnost BIC a který se pro účely tohoto rozhodnutí pokládá za nedílnou součást plánu restrukturalizace z ledna 2012. Další informace byly poskytnuty dne 10., 17. a 23. února 2012 v odpovědi na dodatečné otázky, které Komise portugalským orgánům zaslala dne 8., 14. a 17. února 2012. Dne 16. března 2012 poskytlo Portugalsko Komisi řadu závazků.
(19)
Během řízení došlo k četným výměnám informací, telekonferencím a schůzkám mezi portugalským státem, společností BPN a Komisí.
2. Popis příjemců podpory a opatření
2.1 Příjemce podpory a jeho potíže
(20)
Společnost BPN je finanční instituce, která sídlí v Portugalsku a poskytuje širokou škálu bankovních služeb. Dne 11. listopadu 2008 byla zestátněna, přičemž v té době měla síť sestávající z 213 poboček (z toho 4 ve Francii), přibližně 2 200 zaměstnanců a její celková aktiva činila 6,6 miliardy EUR, což představuje zhruba 2 % všech aktiv portugalského retailového bankovnictví.
(21)
Podle portugalských orgánů (5) se společnost BPN potýkala s problémy s likviditou od léta 2008 a dne 18. července 2008 jí ratingová agentura Moody’s snížila rating z Baa1 na Baa3 (6). Zatímco na konci srpna měla společnost BPN kladnou hodnotu likvidity ve výši 316 milionů EUR, do dne 22. října 2008 vykazovala značnou zápornou hodnotu likvidity ve výši 831 milionů EUR a její vkladový účet u portugalské národní banky (dále jen „BdP“) zdaleka zaostával za průměrnými částkami, které by musela udržovat, aby splňovala zákonné limity. V této fázi bylo v říjnu 2008 provedeno několik iniciativ, aby banka mohla překonat potíže s likviditou, jimž čelila, a aby se zamezilo zpožďování plateb, a to zejména poskytnutím zvláštní podpory likvidity ve formě půjček a prostřednictvím jiných operací BdP a společnosti CGD ve vlastnictví státu (7).
(22)
Vzhledem k výši nahromaděných ztrát společnosti BPN nepovažovaly portugalské orgány další podporu likvidity za schůdnou kvůli „vysokému riziku, jemuž by byly [BdP a CGD] vystaveny“ (8). Akcionáři společnosti BPN předložili plán, vláda však na základě stanoviska BdP ze dne 30. října 2008 nepovažovala tento plán za proveditelný. Jelikož společnost BPN neplnila kvůli vysoké úrovni znehodnocených aktiv (9) požadavky na solventnost, navrhla vláda parlamentu zestátnění společnosti BPN za nulovou cenu (10). Tento návrh byl schválen dne 11. listopadu 2008 zákonem č. 62-A/2008 (zákon o zestátnění).
(23)
Podle portugalských orgánů vyplývalo znehodnocení z machinací a nezákonných praktik, které byly zjištěny BdP a při externích auditech provedených v červnu 2008 a jež byly posléze ve zprávě BdP za rok 2009 popsány jako „podvodné jednání, trvalé a úmyslné, na nejvyšší úrovni vedení skupiny“ (11). Tyto praktiky měly za následek vyšetřování a zahájení několika správních řízení kvůli porušení předpisů („processos de contra-ordenação“) a podání žaloby státnímu zastupitelství.
(24)
Podle zákona o zestátnění byla společnost CGD pověřena správou společnosti BPN, jmenováním členů řídících orgánů společnosti BPN a stanovením cílů řízení společnosti BPN do 60 dnů od zestátnění. Zákon o zestátnění rovněž stanovil, že případná opatření v oblasti úvěrů nebo podpory likvidity, která společnost CGD provede „ve prospěch společnosti BPN v rámci zestátnění nebo v zastoupení státu …, využijí státní záruku“ (12).
2.2 Opatření finanční podpory před zestátněním
(25)
Před zestátněním v listopadu 2008 již společnost BPN využívala řadu opatření finanční podpory, která portugalské orgány popsaly jako „zvláštní opatření na podporu likvidity“ (13). Dne 17. února 2010 portugalské orgány Komisi sdělily, že v období do 30. října 2008 obdržela společnost BPN od společnosti CGD i od BdP zvláštní podporu likvidity v celkové výši 501,6 milionu EUR, která spočívala ve čtyřech půjčkách, jež společnosti BPN poskytla společnost CGD, v celkové výši 315 milionů EUR (14) a v krizové pomoci v oblasti likvidity, kterou v říjnu 2008 poskytla BdP, v celkové výši 186,6 milionu EUR (15).
(26)
Ačkoli portugalské národní bance byla po zestátnění příslušná částka vrácena, čtyři půjčky, které poskytla společnost CGD, byly splaceny teprve dne 9. března 2009 po vydání prvních obchodních cenných papírů společností BPN.
2.3 Opatření finanční podpory po zestátnění
(27)
V březnu 2009 vydala společnost BPN obchodní cenné papíry se zaručeným upsáním společností CGD a státní zárukou za celou částku ve výši 2 miliardy EUR. O těchto státních zárukách byla Komise informována teprve dne 14. srpna 2009.
(28)
Dopisem ze dne 17. února 2010 portugalské orgány rovněž sdělily, že společnost CGD byla dne 27. října 2009 zmocněna k úpisu dalších obchodních cenných papírů se státní zárukou ve výši 1 miliardy EUR. E-mailem ze dne 14. června 2010 byla Komise dále informována, že se celkové státní záruky za obchodní cenné papíry vydané společností BPN a upsané společností CGD zvýšily na 4 miliardy EUR, jelikož v dubnu 2010 došlo k třetí emisi obchodních cenných papírů společnosti BPN, jež společnost CGD upsala za částku ve výši 1 miliardy EUR.
(29)
V této souvislosti je třeba zmínit, že od zestátnění v listopadu 2008 do června 2011 využívala společnost BPN trvale úvěrové nástroje peněžního trhu, které jí poskytovala společnost CGD. Částky, které na základě těchto krátkodobých nástrojů společnost BPN dlužila společnosti CGD, dosáhly dne 28. února 2009 výše přibližně 2,2 miliardy EUR. Podle údajů, které poskytly portugalské orgány, se tyto částky po vydání obchodních cenných papírů snížily, jak bylo uvedeno v 27. a 28. bodě odůvodnění (16).
(30)
V červnu 2011 představovala expozice společnosti BPN vůči společnosti CGD ve formě nástrojů peněžního trhu přibližně 1 miliardu EUR. Ačkoli k financování docházelo na denním základě, mělo podle portugalských orgánů strukturální povahu s delšími termíny (17) a v červnu 2011 bylo nahrazeno čtvrtou a poslední emisí obchodních cenných papírů, a to vydáním dvou emisí, každé ve výši 500 milionů EUR.
(31)
Podle údajů, které poskytly portugalské orgány dne 3. února 2012, činila nesplacená částka, kterou společnost BPN dlužila společnosti CGD (kromě emisí obchodních cenných papírů), 433,7 milionu EUR ke dni 31. prosince 2011 a 232 milionů EUR ke dni 31. ledna 2012.
Tabulka 1
Přehled likvidity, kterou společnost BPN získala od společnosti CGD, stav ke dni 31. prosince 2011
S výslovnou státní zárukou
Půjčky CGD
(bez výslovné státní záruky)
Celkem
BPN
1 400 000 000,00
433 732 654,56
1 833 732 654,56
Jednotky pro speciální účel (18)
3 100 000 000,00
795 111 660,00
3 895 111 660,00
Celkem
4 500 000 000,00
1 228 844 314,56
5 728 844 314,56
Zdroj: portugalské orgány
(32)
Je třeba podotknout, že podle § 2 odst. 9 zákona o zestátnění mají být všechny úvěrové linky a úvěrové linky na likviditu, které společnost CGD poskytne společnosti BPN v rámci zestátnění, zaručeny portugalským státem.
(33)
Je proto zřejmé, že všechny částky popsané v tabulce 1 využily na základě § 2 odst. 9 zákona o zestátnění a různých příkazů vydaných ministrem financí státní záruku. Protiplnění za státní záruky bylo stanoveno na 0,2 % ročně.
2.4 Restrukturalizace společnosti BPN
(34)
Dne 16. září 2010 zaslaly portugalské orgány Komisi počáteční plán restrukturalizace ze dne 13. září 2010 (dále jen „plán restrukturalizace z roku 2010“).
(35)
V tomto plánu portugalské orgány objasnily svůj záměr rozdělit společnost BPN na dobrou banku a špatnou banku a poté se pokusit dobrou banku prodat.
(36)
Stát zamýšlel provést prodej „dobré banky“, BPN S.A., která měla být výlučně retailovou bankou, prostřednictvím otevřeného nabídkového řízení. Řízení se mělo uskutečnit na základě výzvy k vyjádření zájmu, jejíž specifikace („Caderno de Encargos“) portugalské orgány schválily dne 16. srpna 2010 (19).
(37)
Podle plánu restrukturalizace z roku 2010 měla být řada aktiv a závazků společnosti BPN vyňata z procesu opětovné privatizace a převedena na tři nové jednotky pro speciální účel, Parvalorem, Parups a Parparticipadas. Tyto jednotky pro speciální účel měly zpočátku zůstat ve společnosti BPN a po prodeji měly být převedeny na stát. Půjčky a úvěry by byly převedeny na jednotku Parvalorem, nemovitosti a investiční fondy na jednotku Parups a dceřiné společnosti na jednotku Parparticipadas. Portugalské orgány stanovily celkovou hodnotu aktiv, jež mají být převedena na jednotky pro speciální účel, na 3 885 miliardy EUR, přičemž částka ve výši 2 507 miliardy EUR měla být převedena na jednotku Parvalorem, částka ve výši 1 228 miliardy EUR na jednotku Parups a částka ve výši 150 milionů EUR na jednotku Parparticipadas.
(38)
Půjčky byly převedeny v nominální hodnotě; podílové jednotky fondů, cenné papíry a nemovitosti měly být převedeny za kupní cenu a společnosti ve vlastnictví BPN za účetní hodnotu. Portugalské orgány odhadly, že v prosinci 2010 činilo znehodnocení celkem 1 798 miliardy EUR a bylo rozděleno takto: a) půjčky: 1 474 miliardy EUR; b) nemovitosti: 16 milionů EUR; c) podílové jednotky fondů: 247 milionů EUR a d) cenné papíry: 61 milionů EUR. Podle informací poskytnutých portugalskými orgány dne 20. ledna 2012 byla tato aktiva převedena na jednotky pro speciální účel dne 23. a 30. prosince 2010 (20). Jednotky pro speciální účel však zůstaly ve společnosti BPN až do dne 15. února 2012, kdy byly ze společnosti BNP vyňaty a převedeny na jinou společnost ovládanou státem.
(39)
Podle portugalských orgánů se převod aktiv na jednotky pro speciální účel uskutečnil na základě objektivních kritérií s přihlédnutím k objemu znehodnocených aktiv a rovněž ke skutečnosti, že některé činnosti po zestátnění nepatřily k hlavní činnosti společnosti BPN (spotřebitelské úvěry, investiční banka, správa majetku, správa investičních fondů, pojištění a mezinárodní obchod). Společnost BPN se měla stát čistě retailovou bankou s nižší expozicí nejistému velkoobchodnímu komerčnímu financování.
(40)
Jednotky pro speciální účel financovaly získání aktiv prostřednictvím dvou mechanismů financování s částkou ve výši 3 895 miliard EUR, které sestávaly z dluhopisů se státní zárukou v hodnotě 3,1 miliardy EUR, jež získala společnost CGD, a půjček od společnosti CGD se zastavenými aktivy v celkové hodnotě ve výši 795 milionů EUR. Výnosy z prodeje aktiv jednotkám pro speciální účel umožnily společnosti BPN splatit financování ve výši 3,9 miliardy EUR, které získala od společnosti CGD - cenné papíry ve výši 3,6 miliardy EUR s původní hodnotou 4 miliardy EUR (což znamená, že společnost BPN neuhradila za obchodní cenné papíry se státní zárukou částku ve výši 400 milionů EUR) a krátkodobé půjčky peněžního trhu ve výši 300 milionů EUR.
(41)
Po převodu aktiv se bilanční suma společnosti BPN snížila přibližně o 30 %.
(42)
Podle informací portugalských orgánů by k tomu, aby společnost BPN mohla plnit požadavky stanovené právními předpisy (tj. aby dosáhla kmenového kapitálu tier 1 ve výši 9 % požadovaného pro rok 2011 (21)), musel stát vzhledem ke skutečnosti, že vlastní kapitál společnosti BPN byl i po převodu aktiv na jednotky pro speciální účel záporný, společnost BPN rekapitalizovat s částkou ve výši přibližně 417 milionů EUR (22).
(43)
Základní cena stanovená za společnost BPN (která nezahrnovala aktiva, jež měla být převedena na jednotky pro speciální účel) v nabídkovém řízení vyhlášeném Portugalskem činila 171,1 milionu EUR podle ocenění provedeného třetími stranami - poradenskou společností Deloitte ([…] (23) milionů EUR) a Deutsche Bank ([…] milionů EUR). Nové vedení společnosti BPN, které jmenovala společnost CGD, mezitím zahájilo proces restrukturalizace banky. V období od prosince 2008 do prosince 2010 se provozní náklady snížily o [1-10] %; činnost společnosti BPN byla omezena s cílem dosáhnout toho, aby se banka zaměřovala výhradně na retailové obchodní bankovnictví. Toto omezení činnosti vyplývalo částečně z poklesů vkladů po zestátnění, avšak rovněž z převodu aktiv na tři jednotky pro speciální účel. Tato opatření snížila v roce 2010 ztráty na [50-150] milionů EUR oproti ztrátám v roce 2009 ve výši [150-250] milionů EUR. Od počátku roku 2009 zavedlo nové vedení ve snaze o zlepšení obrazu banky a sortimentu produktů […] nových produktů a kampaní. Nové vedení provedlo rovněž opatření k zlepšení řízení rizik a vnitřních kontrolních systémů banky.
(44)
Na první dvě výzvy k privatizaci se do 30. září a 30. listopadu 2010 nepřihlásil žádný zájemce.
(45)
Po neúspěšném nabídkovém řízení Portugalsko v lednu 2011 oznámilo, že hodlá společnost BPN restrukturalizovat a zajistit její větší nezávislost na společnosti CGD jmenováním nového představenstva banky nezávislého na společnosti CGD. Snažilo se rovněž urychlit provozní zotavení společnosti BPN předefinováním značky a firemní identity banky a posílením plánu zotavení prostřednictvím snižování nákladů a zlepšení obchodní dynamiky. Navzdory několika žádostem však Komisi nebyl předložen žádný aktualizovaný plán restrukturalizace.
(46)
V memorandu o porozumění ze dne 17. května 2011 se vláda zavázala zahájit nový proces privatizace.
(47)
V memorandu o porozumění se portugalské orgány zavázaly „zahájit postup prodeje společnosti Banco Português de Negócios (BPN) na základě zrychleného časového rozvrhu a bez stanovení minimální ceny. Za tímto účelem je EK předložen nový plán ke schválení podle pravidel hospodářské soutěže. Cílem je nalézt kupce nejpozději do konce července 2011. V zájmu usnadnění prodeje byly tři stávající jednotky pro speciální účel držící nevýkonná a vedlejší aktiva odděleny od společnosti BPN a v rámci jednání s potenciálními kupci může být na tyto jednotky převedeno více aktiv. Společnost BPN zahájí rovněž další program ambicióznějších opatření k snižování nákladů, aby byla přitažlivější pro investory. Jakmile bude nalezeno řešení, pohledávky společnosti CGD vůči společnosti BPN se státní zárukou a všechny související jednotky pro speciální účel převezme stát podle časového rozvrhu stanoveného v té době“ (24).
(48)
Třetí pokus o privatizaci byl zahájen počátkem května 2011 bez stanovení minimální ceny s cílem nalézt kupce pro společnost BPN do 31. července 2011, jak bylo dohodnuto v memorandu o porozumění.
(49)
Uskutečnilo se nabídkové řízení, během něhož došlo ke kontaktům s potenciálními kupci. Byl vyhotoven rovněž přehled investičních příležitostí. Podle tohoto přehledu museli zájemci podat nabídky na veškeré akcie společnosti BPN, mohli však požadovat odstranění dalších aktiv a závazků z rozvahy společnosti BPN. Mohli požádat rovněž o vyšší rekapitalizaci. Mezi společností BPN a potenciálními uchazeči bylo podepsáno memorandum upravující pravidla řízení, které jim umožňovalo vstup do datové místnosti zřízené dne 15. června 2011 na dobu pěti týdnů.
(50)
Do 20. července 2011 byly předloženy čtyři závazné nabídky. Tyto nabídky analyzovala představenstva společností CGD a BPN, která svá stanoviska předložila akcionáři - státu - do dne 25. července 2011.
(51)
Vyřazeni byli tři ze čtyř uchazečů, kteří předložili závazné nabídky. Podle portugalských orgánů nesplňovali dva uchazeči (Montepio a Aníbal Ribeiro) požadavky memoranda, které bylo podepsáno se společností BPN (25). Společnost Montepio nepředložila nabídku na získání akcií společnosti BPN, nýbrž pouze vybraných aktiv a závazků. Aníbal Ribeiro pak neprokázal dostatečně řídicí a finanční kapacity potřebné pro provozování banky. Třetí nabídka od skupiny NEI (26) požadavky memoranda splňovala, nebyly však dostatečně prokázány její schopnosti provozovat banku a její finanční kapacita k uspokojení budoucích kapitálových potřeb společnosti BPN.
(52)
Na základě jediné platné nabídky, která byla v rámci nabídkového řízení podána a kterou učinila společnost BIC dne 20. července 2011 (dále jen „nabídka společnosti BIC ze dne 20. července 2011“), vláda dne 31. července 2011 rozhodla, že bude pokračovat ve výlučném jednání se společností BIC.
(53)
Společnost BIC byla BdP oprávněna k vykonávání obchodních bankovních činností dne 9. října 2007 a svou činnost v Portugalsku zahájila v květnu 2008, přičemž společnost působí především v oblasti firemního a soukromého bankovnictví. Hlavními akcionáři společnosti BIC je skupina investorů z Angoly a portugalští akcionáři jako společnost Amorim Projectos SGPS, SA (která drží 25 % akcií). V prosinci 2010 měla společnost obrat ve výši 389 milionů EUR a celková aktiva ve výši 1 miliardy EUR a ke dni 31. března 2011 měla kapitál ve výši 32 milionů EUR a 7 poboček. Podle informací Portugalska činí podíl společnosti BIC v segmentech trhu, v nichž působí, méně než 1 % (27).
(54)
Podle informací, které poskytly portugalské orgány, vyvrcholila jednání s touto společností na základě nabídky společnosti BIC ze dne 20. července 2011 (28) dne 9. prosince 2011 podepsáním rámcové smlouvy o prodeji BPN společnosti BIC (29).
(55)
Nabídka společnosti BIC ze dne 20. července 2011 stanovila pouze obecné podmínky, a to:
i.
rekapitalizaci ze strany státu s cílem zajistit, aby společnost BPN dosáhla poměru kmenového kapitálu tier 1 ve výši [9 až 18] % plus dalších [100-300] milionů EUR;
ii.
odstranění části úvěrů, které vybere společnost BIC, s cílem dosáhnout poměru úvěrů k vkladům ve výši [110-150] %;
iii.
vyvedení všech nesplácených půjček nad prahovou hodnotu ve výši přibližně […] milionů EUR ze společnosti BPN (odhadovaná výše rezerv na úvěry ve společnosti BPN);
iv.
právo společnosti BIC odstranit z rozvahy společnosti BPN další aktiva a závazky (např. půjčky úvěrovým institucím, finanční aktiva, nemovitosti, některé rezervy, jiná aktiva a závazky), které nespadají do její běžné činnosti;
v.
vyvedení vkladů ze společnosti BPN, které vybere společnost BIC a které nenabízejí tržní podmínky;
vi.
poskytnutí úvěrové linky společnosti BIC ze strany společnosti CGD ve výši [150-650] milionů EUR na dobu […] let s úrokovou sazbou ve výši […] měsíční sazby Euribor. Tato částka se navýší, pokud vklady klesnou pod […] miliard EUR;
vii.
zachování 500 až 600 zaměstnanců společnosti BPN (z přibližně 1 600 zaměstnanců) a 160-170 poboček, které se nacházejí v zařízeních patřících bance nebo s ohledem na něž byly uzavřeny nájemní smlouvy s dobou platnosti 12 měsíců;
viii.
převedení nákladů spojených se soudními spory na stát a
ix.
kupní cenu ve výši 30 milionů EUR, kterou uhradí společnost BIC.
(56)
Na základě jednání, která trvala přibližně pět měsíců, rámcová smlouva stanoví:
i.
rekapitalizaci ze strany státu k dosažení minimální úrovně kapitálu a dodatečné výše požadované společností BIC - BIC požadovala konečnou úroveň kapitálu po navrhovaných úpravách rozvahy ve výši [200-400] milionů EUR (30);
ii.
odstranění části půjček společnosti BPN navíc k půjčkám, které již byly převedeny na jednotky pro speciální účel ke dni 30. prosince 2010 (31). Odstranění dalších půjček umožní dosáhnout poměru úvěrů k vkladům ve výši [110-150] %. Tento poměr byl v nabídce společnosti BIC ze dne 20. července 2011 stanoven na [110-150] %;
iii.
právo společnosti BIC vyjmout z rozvahy další aktiva a závazky (např. půjčky úvěrovým institucím, finanční aktiva, nemovitosti, některé rezervy, jiná aktiva a závazky);
iv.
právo společnosti BIC prodat zpět do […] měsíců půjčky, které jsou nespláceny nejméně […] dnů (maximálně […] nominální hodnoty celkového úvěrového portfolia vybraného společností BIC po vyrovnání se stávajícími vklady), s částkou přesahující výši rezerv ([…] milionů EUR (32)) (33);
v.
právo společnosti BIC převést vklady s cenou nejméně […] základních bodů nad příslušnou referenční sazbu (34), nebo obdržet od státu rozdíl v protiplnění (35);
vi.
právo společnosti BIC požádat před uzavřením o převod jiných aktiv a závazků společnosti BPN, například půjček úvěrovým institucím, fyzických a finančních aktiv atd.;
vii.
poskytnutí úvěrové linky společnosti BIC ze strany CGD do [ 2013] ve výši [150-350] milionů EUR s úrokovou sazbou ve výši […] měsíční sazby Euribor (36) plus rozpětí ve výši […] základních bodů. Tato úvěrová linka bude poskytnuta, pokud výše vkladů společnosti BPN klesne pod […] miliard EUR;
viii.
zachování úvěrové linky ve výši [150-500] milionů EUR poskytnuté společností CGD do [ 2013] pro probíhající program obchodních cenných papírů se státní zárukou po dobu tří let, avšak se závazkem společnosti CGD, že nebude požadovat splacení úvěru před […];
ix.
zachování přibližně poloviny zaměstnanců společnosti BPN (nejméně 750 osob z přibližně 1 600 zaměstnanců). Stát uhradí celkové náklady spojené s uzavřením poboček, které nepřevezme společnost BIC, a vyplacením náhrady propuštěným zaměstnancům nebo zaměstnancům, u nichž dojde ke změně pracoviště;
x.
převedení nákladů spojených se soudními spory na stát;
xi.
kupní cenu ve výši 40 milionů EUR, kterou uhradí společnost BIC;
xii.
cenovou doložku týkající se 20 % podílu státu na čistém zisku (po zdanění) z příjmů, které vytvoří společnost BPN během příštích pěti let, a to z příjmů přesahujících kumulativně 60 milionů EUR;
xiii.
závazek společnosti BIC nevyplácet po dobu pěti let akcionářům dividendy ani jiné rovnocenné dávky ve vztahu ke společnosti BPN.
(57)
Podle plánu restrukturalizace z ledna 2012 bude subjekt, který vznikne spojením po prodeji BPN společnosti BIC (dále jen „subjekt vzniklý spojením“), ziskový po […] letech v případě základního scénáře i méně příznivého scénáře. Odhaduje se, že poměr kmenového kapitálu tier 1 subjektu vzniklého spojením klesne z [10-15] % rizikově vážených aktiv subjektu vzniklého spojením po prvním roce na […] % po uplynutí pátého roku. Předpokládaný pokles bude způsoben zápornými hospodářskými výsledky v prvních letech v souvislosti s restrukturalizací, kterou provede společnost BIC, a zvýšením činnosti banky spojeném se změnou velikosti k obnovení životaschopnosti, a to poskytováním více úvěrů ekonomice. Restrukturalizace bude zahrnovat investice do poboček a image banky a rovněž do integrace procesů, postupů a organizace a do IT. Návratnost vlastního kapitálu (ROE) má podle očekávání vzrůst z - [1-5] % v prvním roce na + [1-5] % v pátém roce, zatímco výnosnost aktiv (ROA) se má podle očekávání zvýšit z - [0-2] % v prvním roce na + [0-2] % v pátém roce.
(58)
Podle méně příznivého scénáře vyznačujícího se vyšší úrovní nesplácených půjček a vyššími náklady financování se má poměr kmenového kapitálu tier 1 podle očekávání v pátém roce snížit na [8-12] % z [10-15] % na konci prvního roku.
(59)
Dne 15. února 2012 vložil portugalský stát do společnosti BPN kapitál ve výši 600 milionů EUR (37).
3. Důvody pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(60)
V rozhodnutí ze dne 24. října 2011 vyslovila Komise pochybnosti, zda:
-
je společnost BPN jako subjekt vzniklý spojením s kupujícím životaschopná,
-
je podpora poskytnutá společnosti BPN omezena na minimum a zda byl prodej společnosti BIC ve srovnání s procesem likvidace nejméně nákladnou možností,
-
jsou opatření k omezení narušení hospodářské soutěže dostatečná a
-
postup prodeje nezahrnoval poskytnutí podpory kupujícímu.
4. Připomínky zúčastněných stran
(61)
Komise neobdržela žádné připomínky třetích stran.
5. Stanovisko portugalského státu
5.1 Stanovisko portugalského státu k rozhodnutí ze dne 24. října 2011 (rozhodnutí o zahájení řízení)
(62)
Portugalské orgány uvedly, že plán restrukturalizace z ledna 2012 splňuje požadavky sdělení o restrukturalizaci. Kromě tohoto plánu předložily portugalské orgány v dopise ze dne 20. ledna 2012 řadu připomínek k rozhodnutí ze dne 24. října 2011.
(63)
Portugalské orgány se domnívají, že tři druhy opatření ve prospěch společnosti BPN nepředstavují státní podporu.
(64)
Portugalsko za prvé tvrdí, že podpůrná opatření provedená ve prospěch společnosti BPN před zestátněním, a to krizová pomoc v oblasti likvidity a čtyři půjčky, které poskytla společnost CGD v říjnu 2008, nezahrnují podporu. Portugalsko uvedlo, že krizová pomoc v oblasti likvidity byla poskytnuta portugalskou národní bankou nezávisle a se sankční úrokovou sazbou a zajištěním ze strany společnosti BPN. Půjčky poskytnuté společností CGD v říjnu 2008 byly poskytnuty za tržních podmínek s konkurenceschopnou úrokovou sazbou a odpovídajícími zárukami, a neposkytly tudíž společnosti BPN žádnou hospodářskou výhodu.
(65)
Portugalsko za druhé popřelo, že by byla státní podpora obsažena ve financování, které po zestátnění poskytla společnosti BPN společnost CGD (mezibankovní operace na peněžním trhu a upsání obchodních cenných papírů společností CGD). Portugalsko uvedlo, že se jednalo o obchodní transakce, jejichž podmínky odpovídají srovnatelným transakcím prováděným obezřetnými investory v tržním hospodářství. Neposkytly proto společnosti BPN žádnou hospodářskou výhodu.
(66)
Portugalské orgány se rovněž domnívají, že společnosti BIC jakožto kupci společnosti BPN nebyla poskytnuta žádná státní podpora. Portugalské orgány tvrdí, že postup prodeje byl transparentní, objektivní a nediskriminační. Návrh společnosti BIC byl z ekonomického hlediska nejlepší, a je proto třeba mít za to, že odráží tržní cenu. Rámcová smlouva, která byla podepsána dne 9. prosince 2011, zohledňovala do značné míry podmínky, jež byly uvedeny v nabídce společnosti BIC ze dne 20. července 2011. Portugalské orgány se rovněž domnívají, že navzdory skutečnosti, že kupní cena byla záporná, by jediná alternativa prodeje (likvidace společnosti BPN) vedla k tomu, že by stát musel nést vyšší finanční zátěž, a představovala by hrozbu pro stabilitu portugalského finančního systému.
(67)
Portugalsko současně uznává, že některá opatření ve prospěch společnosti BPN představují státní podporu. Jedná se o státní záruku za obchodní cenné papíry vydané společností BPN, převod vybraných aktiv na jednotky pro speciální účel v roce 2010, rekapitalizace společnosti BPN, k níž došlo dne 15. února 2012 s ohledem na prodej, a některá opatření provedená v rámci předpokládaného prodeje společnosti BIC (např. státní záruka za program obchodních cenných papírů, která bude po prodeji zachována).
(68)
Portugalsko rovněž uvedlo, že všechna opatření představující státní podporu jsou slučitelná s právem EU, jelikož mají napravit vážnou poruchu v portugalském hospodářství v souladu s čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
(69)
Podle Portugalska plán restrukturalizace z ledna 2012 umožní obnovit dlouhodobou životaschopnost společnosti BPN, aniž by byla zapotřebí další podpora. Za prvé, stát společnost BPN restrukturalizoval oddělením aktiv a převodem některých z nich na jednotky pro speciální účel a omezením její přítomnosti na trhu o více než 50 % a ukončením činností, které nepatří k hlavním činnostem retailové banky, jakož i prostřednictvím různých opatření ke kontrole rizik a obezřetné obchodní politiky. Podle odhadů společnosti BIC dosáhne po integraci BPN do společnosti BIC subjekt vzniklý spojením kladných hospodářských výsledků […] plánu restrukturalizace, a to podle základního scénáře i méně příznivého scénáře. Za třetí, záporná kupní cena je přijatelná, jelikož by likvidace byla pro stát nákladnější a ohrozila by finanční stabilitu.
(70)
Portugalsko se domnívá, že opatření jsou omezená na nezbytné minimum, aby byla zaručena stabilita portugalského finančního odvětví a obnovena životaschopnost společnosti BPN.
(71)
Portugalsko rovněž uvedlo, že scénář zahrnující prodej byl jedinou alternativou nákladnější likvidace. Jiné možnosti (integrace do společnosti CGD a samostatná restrukturalizace) by neumožnily vytvoření dostatečných zdrojů v čisté současné hodnotě k uhrazení počáteční investice, kterou by bylo nutno vynaložit. Portugalsko odhadlo náklady prodeje společnosti BIC na přibližně […] milionů EUR až […] milionů EUR (bez možného dopadu některých budoucích nepředvídaných událostí, které Portugalsko považuje za nepravděpodobné), což je podle řady různých scénářů méně než náklady likvidace.
(72)
Podle Portugalska byla likvidita, která byla společnosti BPN poskytnuta prostřednictvím záruky za vydání obchodních cenných papírů společnosti BPN po zestátnění, nezbytná k zajištění další činnosti banky během restrukturalizace.
(73)
Co se týká výběru aktiv převedených na jednotky pro speciální účel, Portugalsko se domnívá, že se výběr uskutečnil na základě objektivních kritérií s cílem podpořit dlouhodobou životaschopnost společnosti BPN a zajistit zájem potenciálních kupců o opětovnou privatizaci. Portugalsko rovněž tvrdí, že další převody aktiv v rámci prodeje společnosti BIC jsou přiměřené, aby byla zajištěna budoucí životaschopnost společnosti BPN, a jsou omezeny na minimum nezbytné pro uskutečnění prodeje.
(74)
Portugalsko uvedlo, že navýšení kapitálu společnosti BPN, k němuž došlo dne 15. února 2012, má zajistit, aby se společnost BPN nepotýkala s nedostatkem kapitálu v období, na něž se vztahuje plán restrukturalizace z ledna 2012. Podle odhadů uvedených v plánu s ohledem na kmenový kapitál tier 1 se má tento poměr podle předpokladů v roce 2016 snížit na [10-15] % podle základního scénáře a na [8-12] % podle méně příznivého scénáře v porovnání s minimální závaznou úrovní ve výši 10 %, která bude platit od konce roku 2012. Portugalsko rovněž uvedlo, že podmínky prodeje, které společnost BIC nabídla v rámci otevřeného a transparentního postupu prodeje bez stanovené minimální ceny, představují minimum nezbytné k zajištění budoucí životaschopnosti společnosti BPN, jelikož by likvidace byla pro stát nákladnější a mohla by ohrozit finanční stabilitu.
(75)
Portugalsko rovněž tvrdí, že se bývalí akcionáři společnosti BPN i samotná společnost podíleli nebo budou dostatečně podílet na nákladech restrukturalizace, což zajistí odpovídající sdílení zátěže. Dřívější akcionáři společnosti BPN neobdrželi za zestátnění žádnou náhradu a přišli o celý kapitál, který do banky investovali.
(76)
Portugalsko se však domnívá, že není vhodné požadovat sdílení zátěže od zákazníků, kteří přispěli k podřízenému dluhu společnosti BPN, vzhledem k zvláštním okolnostem prodeje těchto nástrojů […]. V některých případech technické specifikace produktů brání společnosti BPN v tom, aby odmítla vyplatit podíly zákazníků za účelem splacení kapitálu.
(77)
Podle Portugalska je příspěvek společnosti BPN k restrukturalizaci rovněž významný, jelikož její vedení bylo po zestátnění vyměněno, její obchodní politika a politika v oblasti řízení rizik se podstatně změnily a dojde k omezení její činnosti o více než 50 %.
(78)
Portugalsko připouští, že se převod aktiv na jednotky pro speciální účel za účetní hodnotu uskutečnil nad reálnou ekonomickou hodnotu aktiv a bez protiplnění pro stát. Portugalsko se však domnívá, že vlastní příspěvek společnosti BPN je zajištěn jejím zestátněním za nulovou cenu, po němž následovala důkladná restrukturalizace. Portugalsko uvedlo, že případná výhoda, která by mohla pro společnost BPN vyplývat z převedení aktiv na jednotky pro speciální účel, bude částečně vrácena ve formě ceny za opětovnou privatizaci banky, která představovala nejvyšší možnou cenu. Portugalsko se rovněž domnívá, že za státní záruku bylo poskytnuto náležité protiplnění. Ačkoli je protiplnění nižší (0,2 % ročně), než se požaduje u státních záruk (38), případné dodatečné příjmy, které během restrukturalizace získá společnost BPN (nebo výdaje, jež nebudou vynaloženy), přinesou prospěch státu, jenž v současnosti vlastní veškeré akcie společnosti BPN.
(79)
Co se týká navýšení kapitálu společnosti BPN, k němuž došlo dne 15. února 2012, Portugalsko uvedlo, že to nemění strukturu akcionářů společnosti BPN a že kapitál bude alespoň částečně získán zpět prodejem společnosti BPN, jelikož ten pomůže zamezit ještě vyšším nákladům na likvidaci.
(80)
Portugalsko se rovněž domnívá, že opatření, která stát přijal nebo přijme, nenarušují hospodářskou soutěž. Portugalsko uvedlo, že subjekt vzniklý spojením bude mít podíl na trhu nižší než 1 % ([0-1] % podíl na trhu v bankovním sektoru, 14. místo z hlediska úvěrů poskytnutých zákazníkům a 15. místo s ohledem na vklady). Opatření mimoto nebudou mít pravděpodobně nepříznivý dopad na vstup zahraničních bank na domácí trh, jak je zjevné ze skutečnosti, že samotná společnost BIC je ve vlastnictví angolské finanční skupiny. Portugalsko rovněž usuzuje, že neexistuje žádný morální hazard, jelikož banka byla zestátněna, její vedení bylo vyměněno, akcionáři neobdrželi žádnou náhradu a banka prošla důkladnou restrukturalizací.
(81)
Portugalsko má za to, že řada opatření přijatých v rámci procesu bude přiměřená a dostatečná k omezení případného narušení hospodářské soutěže. Před zestátněním byla přítomnost společnosti BPN na trhu omezená (9. největší banka v Portugalsku s podíly na trhu mezi [1-5] % a [1-5] % v závislosti na trzích), společnost byla restrukturalizována, její přítomnost na trhu se snížila o více než 50 % a její činnost byla přesměrována na retailové bankovnictví. K zestátnění došlo bez náhrady pro dřívější akcionáře, přičemž po zestátnění se změnila obchodní strategie a politika společnosti BPN v oblasti řízení rizik.
(82)
Portugalské orgány rovněž uvedly, že postup prodeje společnosti BPN byl otevřený a transparentní. Společnosti BIC bylo do roku 2016 zakázáno vyplácet dividendy, aby bylo zajištěno, že finanční podpora poskytnutá společnosti BPN bude využita k zajištění dlouhodobé životaschopnosti banky. Dohoda o rozdělení zisku uzavřená mezi státem a společností BIC s ohledem na hospodářské výsledky přesahující […] milionů EUR státu umožní získat zpět část nákladů na restrukturalizaci banky. Závazek společnosti BIC, že nebude odkazovat na obdrženou státní podporu ve svých obchodních sděleních, podle portugalských orgánů zajišťuje, že podpora nebude použita na úkor konkurentů. Jiné možné závazky, které se předpokládají v pokynech Komise k restrukturalizaci bank (např. opatření na podporu otevírání trhů, omezení podílů na trhu nebo odprodej dalších aktiv a činností), nejsou v rámci restrukturalizace společnosti BPN vhodné.
5.2 Závazky poskytnuté portugalským státem
(83)
Co se týká provádění plánu restrukturalizace, portugalské orgány přijaly tyto závazky:
(84)
Poměr kmenového kapitálu tier 1 společnosti BPN ke dni prodeje společnosti BIC nebude vyšší než [10-18] %.
(85)
Pokud se společnost BIC nebo subjekt vzniklý spojením po prodeji rozhodne vrátit půjčky státu nebo jakémukoli subjektu ovládanému státem, vrátí státu zpět kapitál spojený s těmito půjčkami, a to ve výši [10-18] % rizikově vážených aktiv půjček.
(86)
Společnost BIC a subjekt vzniklý spojením nebudou moci převést nesplácené půjčky na stát či jakýkoli subjekt ovládaný státem po [ 2013].
(87)
Společnost BIC nebo subjekt vzniklý spojením převede nesplácené půjčky na stát či jakýkoli subjekt ovládaný státem za podmínek stanovených v 85. bodě odůvodnění až poté, co se zcela vyčerpají rezervy dostupné ke dni prodeje v účetnictví společnosti BPN.
(88)
Stávající úvěrová linka ve výši [150-500] milionů EUR uvedená v rámcové smlouvě v souvislosti s programem obchodních cenných papírů společnosti BPN se státní zárukou nebude prodloužena po […] letech ode dne prodeje.
(89)
Protiplnění za úvěrovou linku na likviditu ve výši [200-400] milionů EUR, kterou společnost CGD poskytne společnosti BIC nebo subjektu vzniklému spojením, bude stanoveno nejméně ve výši sazby Euribor +[…] základních bodů.
(90)
Do 31. prosince 2016 si Portugalsko před poskytnutím úvěrových linek nebo záruk společnosti BIC nebo subjektu vzniklému spojením po prodeji ze strany společnosti CGD nebo státu vyžádá předběžný souhlas Komise.
(91)
Společnost BIC ani subjekt vzniklý spojením nezískají do dne 31. prosince 2016 žádné podíly v jiných podnicích, ledaže je celková hrubá kumulativní kupní cena, kterou společnost BIC a subjekt vzniklý spojením uhradí za všechny akvizice v daném účetním období, nižší než […] milionů EUR. Celková hrubá kumulativní kupní cena těchto akvizic bude vypočítána bez započtení převzetí nebo převodu dluhu ve vztahu k těmto akvizicím.
(92)
Společnost BIC, subjekt vzniklý spojením ani Portugalsko neuplatní do dne 31. prosince 2016 práva na koupi ve vztahu k podřízenému dluhu společnosti BPN vzniklému přede dnem prodeje.
(93)
Společnost BIC ani subjekt vzniklý spojením nebudou ve svých marketingových kampaních a sděleních pro investory odkazovat na využití státní podpory.
6. Posouzení
6.1 Existence podpory
(94)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie je stanoveno, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem. Z toho vyplývá, že se opatření státu považuje za státní podporu, pokud splňuje čtyři (kumulativní) kritéria, kterými jsou:
-
státní prostředky,
-
selektivní výhoda,
-
narušení hospodářské soutěže a
-
ovlivnění obchodu mezi členskými státy.
6.1.1. Opatření ve prospěch společnosti BPN a ekonomická činnost po uskutečnění prodeje
6.1.1.1 Opatření provedená před zestátněním
(95)
Portugalsko uvedlo, že opatření provedená ve prospěch společnosti BPN před zestátněním nepředstavují státní podporu. Tato opatření spočívají v krizové pomoci v oblasti likvidity a čtyřech půjčkách, které společnosti BPN poskytla před zestátněním společnost CGD v říjnu a listopadu 2008.
(96)
Co se týká krizové pomoci v oblasti likvidity, jak uvedly portugalské orgány ve svých připomínkách k rozhodnutí ze dne 24. října 2011, o této pomoci, která byla společnosti BPN poskytnuta před zestátněním, rozhodla nezávisle BdP a tato pomoc byla poskytnuta se sankční úrokovou sazbou a se zárukami, které poskytla společnost BPN, avšak bez státní záruky.
(97)
V době poskytnutí krizové pomoci v oblasti likvidity (dne 17. a 27. října 2008) nebylo přijato rozhodnutí ohledně platební schopnosti a zestátnění společnosti BPN (jelikož tato rozhodnutí byla přijata teprve počátkem listopadu 2008). Krizová pomoc v oblasti likvidity nebyla součástí většího balíčku opatření podpory, nýbrž poskytla společnosti likviditu v rámci běžných činností BdP.
(98)
Komise proto vyvozuje závěr, že poskytnutí krizové pomoci v oblasti likvidity společnosti BPN ze strany BdP v souladu se sdělením o bankovnictví (39) nezahrnovalo státní podporu.
(99)
Co se týká půjček, které poskytla společnost CGD, Komise podotýká, že před zestátněním společnosti BPN obdržela banka od společnosti CGD půjčky v celkové výši 315 milionů EUR, a nikoli 235 milionů EUR (40).
(100)
Komise uvádí, že společnost CGD je zcela ve vlastnictví státu, který jmenuje členy jejího představenstva. Aby bylo možno zjistit, zda lze půjčky přičíst státu, je nutno posoudit zvláštní podmínky, za nichž byly tyto půjčky poskytnuty, s cílem rozhodnout, zda společnost CGD jednala na základě důvodů odlišujících se od běžné obchodní praxe. Za tímto účelem jsou důležité tyto úvahy.
(101)
Za prvé, v době poskytnutí prvních tří půjček v říjnu 2008 již byly obecně známy potíže společnosti BPN. Podle portugalských orgánů čelila společnost BPN problémům s likviditou od léta 2008, jak dokládají významné změny ve vrcholném vedení společnosti BPN (jež se od počátku roku 2008 dvakrát změnilo), audity ve společnosti BPN, které provedla BdP v červnu, a snížení ratingu společnosti BPN agenturou Moody’s na Baa3 dne 18. července 2008. Druhá, třetí a čtvrtá půjčka byly poskytnuty po 22. říjnu 2008, což je datum, k němuž společnost BPN vykazovala podle Portugalska značnou zápornou hodnotu likvidity. Jakýkoli věřitel jednající v souladu s běžnou obchodní praxí by si od společnosti BPN vyžádal informace potřebné k posouzení její likvidní pozice a schopnosti půjčku splatit, než by této společnosti poskytl další půjčku, a se složitou finanční situací společnosti BPN by se proto obeznámil.
(102)
Za druhé, částky půjček byly v porovnání s velikostí bilanční sumy společnosti BPN a jejími závazky v té době značné a představovaly pro společnost CGD významnou individuální expozici bance v potížích.
(103)
Za třetí, půjčky byly poskytnuty v říjnu a listopadu 2008 krátce po pádu společnosti Lehman Brothers, v době, kdy byly mezibankovní trhy do značné míry nedostupné i pro nejsilnější mezinárodní finanční instituce, natož pro banky potýkající se se závažnými problémy s likviditou.
(104)
Za čtvrté, pokud jde o čtvrtou půjčku, Komise podotýká, že podle § 2 odst. 7 zákona o zestátnění společnost CGD nejenže spravovala společnost BPN v zájmu státu, nýbrž v souladu s § 2 odst. 9 zákona o zestátnění získala rovněž státní záruku s ohledem na veškeré úvěry a likviditu, které případně poskytne společnosti BPN v rámci zestátnění a „v zastoupení státu“.
(105)
Vzhledem k celkové finanční a hospodářské situaci, a zejména obecně známým potížím společnosti BPN, je vysoce nepravděpodobné, že by společnosti BPN poskytla dotyčnou likviditu jiná instituce, což vysvětluje, proč portugalské orgány pokládaly opatření společnosti CGD v oblasti likvidity za opatření „zvláštní“ povahy (viz 25. bod odůvodnění).
(106)
Na základě každé z těchto úvah vyvozuje Komise závěr, že rozhodnutí společnosti CGD o poskytnutí příslušných půjček společnosti BPN před jejím zestátněním nepředstavovalo běžné obchodní rozhodnutí. Rozhodnutí o poskytnutí půjček musí být považováno za rozhodnutí, které lze přímo přičíst státu. Půjčky proto představují státní prostředky.
(107)
Jelikož půjčky společnosti BPN umožnily získat likviditu, kterou by jinak nebyla schopna získat na trhu, poskytly této společnosti likviditu, kterou potřebovala k tomu, aby mohla nadále fungovat a soutěžit mimo jiné o úvěry a vklady na bankovních trzích, na nichž působí.
(108)
Komise se proto domnívá, že společnost BPN získala hospodářskou výhodu.
(109)
Dotyčná opatření jsou selektivní, jelikož zvýhodňují pouze společnost BPN.
(110)
Navzdory tvrzení Portugalska, že společnosti BPN patřilo před zestátněním až deváté místo v portugalském bankovním sektoru, půjčky poskytnuté společností CGD narušily nebo mohly narušit hospodářskou soutěž tím, že společnosti BPN zajistily výhodnější postavení v porovnání s ostatními konkurenčními bankami a umožnily jí získat likviditu, kterou by jinak nezískala na trhu.
(111)
Vzhledem k tomu, že v době poskytnutí půjček působila společnost BPN na celostátní, evropské i mezinárodní úrovni, včetně například prostřednictvím svých francouzských dceřiných společností, mohla opatření ovlivnit rovněž obchod mezi členskými státy.
(112)
Komise se proto domnívá, že čtyři půjčky v celkové výši 315 milionů EUR, které společnost CGD poskytla společnosti BPN v říjnu a listopadu 2008, představují státní podporu.
6.1.1.2. Opatření provedená po zestátnění, jež výslovně nesouvisejí s prodejem společnosti BIC
(113)
V rozhodnutí ze dne 24. října 2011 již Komise uvedla, že zestátnění nepředstavuje státní podporu pro akcionáře společnosti BPN.
(114)
Po zestátnění společnosti BPN byla provedena níže uvedená opatření, která výslovně nesouvisela s prodejem společnosti BIC:
a)
státní záruka za závazky vydané společností BPN a financované společností CGD, včetně emise obchodních cenných papírů upsaných společností CGD a využívání úvěrových nástrojů peněžního trhu, které poskytla společnost CGD;
b)
převod aktiv a závazků na tři jednotky pro speciální účel ve vlastnictví státu.
(115)
Státní záruka za obchodní cenné papíry, které vydala společnost BPN (a jednotky pro speciální účel) a které upsala společnost CGD, poskytnutá společnosti BPN po zestátnění byla přímo financována členským státem. Podle § 2 odst. 9 zákona o zestátnění mají být mimoto všechny úvěrové linky nebo úvěrové linky na likviditu, které společnost CGD poskytne společnosti BPN (a jednotkám pro speciální účel) v rámci zestátnění, zaručeny portugalským státem. Je proto nesporné, že veškeré finanční prostředky, které společnost CGD poskytla po zestátnění společnosti BPN (nebo jednotkám pro speciální účel), zahrnují státní prostředky.
(116)
Mimoto je třeba zdůraznit, že po zestátnění byla společnost CGD jediným subjektem, který společnosti BPN nebo jednotkám pro speciální účel poskytl financování, a že se její expozice v průběhu času zvyšovala s tím, jak nabývaly splatnosti další závazky, jež nebyly původními věřiteli prodlouženy ani nahrazeny půjčkami jiných institucí. Neexistence alternativních zdrojů financování pro společnost BPN nepřekvapuje, jelikož její finanční potíže a její nejistá budoucnost byly obecně známé.
(117)
Státní záruky umožnily společnosti BPN získat finanční podporu v situaci, kdy na trhu neměla žádné jiné alternativy.
(118)
Tyto záruky umožnily společnosti BPN pokračovat v činnosti na trhu, soutěžit v rámci svého podnikání (nejen v rámci zachování stávající činnosti, nýbrž případně rovněž v rámci nových oblastí podnikání) a taktéž dostát závazkům vůči zákazníkům a ostatním účastníkům trhu.
(119)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že státní záruky poskytly společnosti BPN hospodářskou výhodu.
(120)
Dotyčná opatření jsou selektivní, jelikož zvýhodňují konkrétní subjekt - společnost BPN. V případě části úvěrové linky na likviditu pokračující po prodeji zvýhodňují rovněž subjekt vzniklý spojením.
(121)
Vzhledem k postavení společnosti BPN v portugalském finančním odvětví a ke skutečnosti, že finanční odvětví je otevřeno silné hospodářské soutěži na úrovni Unie, a rovněž ke skutečnosti, že společnost BPN soutěží se značným počtem dceřiných společností zahraničních bank v Portugalsku, se Komise domnívá, že jakákoli výhoda poskytnutá ze státních prostředků může ovlivnit obchod uvnitř Unie a narušit hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(122)
Státní záruky ve prospěch společnosti BPN této společnosti umožnily získat vyšší částku finančních prostředků, které by nebyly dostupné na trhu, a poskytly společnosti BPN selektivní výhodu. Umožnily společnosti BPN setrvat na trhu a vykonávat činnosti bez další kontaminace vyplývající z její předchozí situace. Tyto záruky představují státní podporu.
(123)
Vynětí určitých aktiv ze společnosti BPN a jejich převedení na jednotky pro speciální účel, které jsou zcela ve vlastnictví členského státu, znamená, že členský stát za ně nese plnou finanční odpovědnost a přijímá veškerá rizika spojená s aktivy v jednotkách pro speciální účel, přičemž přinejmenším některá z nich mohou být nedobytná. Opatření proto zahrnuje státní prostředky.
(124)
Komise se domnívá, že převod aktiv na jednotky pro speciální účel před prodejem za účetní hodnotu ve výši 3,9 miliardy EUR (se znehodnocením odhadovaným na 1,8 miliardy EUR) představuje pro společnost BPN výhodu, jelikož neexistovala transparentnost ex ante, aktiva nebyla oceněna tržní cenou a stát nezískal v rámci převodu žádné protiplnění.
(125)
Komise usuzuje, že převod aktiv za účetní hodnotu, a nikoli za tržní cenu poskytl společnosti BPN hospodářskou výhodu v porovnání s jejími konkurenty.
(126)
Dotyčná opatření jsou selektivní, jelikož zvýhodňují konkrétní subjekt -společnost BPN.
(127)
Vzhledem k postavení společnosti BPN v portugalském finančním odvětví a ke skutečnosti, že finanční odvětví je otevřeno silné hospodářské soutěži na úrovni Unie, a rovněž ke skutečnosti, že společnost BPN soutěží se značným počtem dceřiných společností zahraničních bank v Portugalsku, se Komise domnívá, že jakákoli výhoda poskytnutá ze státních prostředků může narušit obchod uvnitř Unie a narušit hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.1.1.3. Opatření provedená po zestátnění, která souvisí s prodejem společnosti BIC
(128)
Kromě opatření, která byla provedena ve prospěch společnosti BPN po zestátnění a která nesouvisela s prodejem společnosti BIC, byla provedena i dodatečná opatření v souvislosti s tímto prodejem. Tato opatření zahrnují:
a)
rekapitalizaci společnosti BPN s ohledem na prodej;
b)
převod dodatečných aktiv a závazků společnosti BPN v souvislosti s prodejem;
c)
právo společnosti BIC převést po prodeji nesplácené půjčky na stát;
d)
převedení nákladů spojených s rizikem soudních sporů na stát s ohledem na prodej a
e)
poskytnutí úvěrové linky na likviditu subjektu vzniklému spojením po prodeji a zachování úvěrové linky pro obchodní cenné papíry se státní zárukou ve výši [150-500] milionů EUR po prodeji ze strany společnosti CGD.
(129)
K rekapitalizaci společnosti BPN ve výši 600 milionů EUR došlo dne 15. února 2012. Toto opatření bylo provedeno přímo státem a ze státních prostředků s ohledem na prodej společnosti BIC.
(130)
Rekapitalizace společnosti BPN ve výši 600 milionů EUR ze dne 15. února 2012 měla zajistit vlastní kapitál společnosti BPN v okamžiku prodeje ve výši [200-400] milionů EUR. Posledně uvedená částka odpovídala v době nabídky společnosti BIC ze dne 20. července 2011 odhadovanému kmenovému kapitálu tier 1 ve výši [10-18] %. To značně překračuje minimální úroveň stanovenou právními předpisy (kmenový kapitál tier 1 ve výši 9 % na konci roku 2011 a ve výši 10 % na konci roku 2012) (41).
(131)
Komise se domnívá, že kapitálový vklad poskytuje společnosti BPN a ekonomické činnosti po prodeji hospodářskou výhodu. Tato výhoda vyplývá ze zajištění toho, že po rekapitalizaci má společnost BPN k dispozici kapitál potřebný k dodržení a překročení požadavků stanovených v právních předpisech a že tento kapitál bude dostupný rovněž subjektu vzniklému spojením. Tento kapitál umožní společnosti BPN, jakož i subjektu vzniklému spojením působit na trzích a poskytovat nové úvěry v ekonomické situaci, kdy ostatní soutěžitelé musí snižovat finanční páku.
(132)
Dotyčná opatření jsou selektivní, jelikož zvýhodňují pouze konkrétní subjekt - společnost BPN a subjekt vzniklý spojením, který bude po uskutečnění prodeje pokračovat v ekonomické činnosti.
(133)
Portugalsko tvrdí, že společnost BPN po zestátnění nadále snižovala svůj podíl na trhu a že subjekt vzniklý spojením bude mít podíl na trhu nižší než 1 %, pokud jde o úvěry poskytnuté zákazníkům, prostředky zákazníků nebo bankovní produkty, a méně než 2 % na kterémkoli relevantním trhu. Opatření nicméně narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž, jelikož společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením zajišťují po prodeji společnosti BIC výhodnější postavení v porovnání s ostatními konkurenčními bankami. Nadbytečný kapitál subjektu vzniklého spojením chrání ekonomickou činnost před investičními riziky, jimž čelí ostatní soutěžitelé. Zvyšuje rovněž pravděpodobnost toho, že oba příjemci budou mít k dispozici dodatečnou likviditu, která by mohla usnadnit budoucí rozšiřování společnosti BPN a subjektu vzniklého spojením v ekonomické situaci, kdy ostatní soutěžitelé působící v Portugalsku musí snižovat finanční páku.
(134)
Vzhledem k postavení společnosti BPN v portugalském finančním odvětví a ke skutečnosti, že finanční odvětví je otevřeno silné hospodářské soutěži na úrovni Unie, a rovněž ke skutečnosti, že společnost BPN soutěží se značným počtem dceřiných společností zahraničních bank v Portugalsku, se Komise domnívá, že jakákoli výhoda poskytnutá ze státních prostředků může ovlivnit obchod uvnitř Unie a narušit hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(135)
Rekapitalizace společnosti BPN ve výši 600 milionů EUR, k níž došlo dne 15. února 2012, představuje státní podporu.
(136)
Opatření provedená v souvislosti s prodejem společnosti BPN zahrnují právo společnosti BIC požádat před uzavřením o převod jiných aktiv a závazků společnosti BPN, například půjček úvěrovým institucím nebo fyzických a finančních aktiv. Zahrnují rovněž právo společnosti BIC převést vklady s cenou ve výši […] základních bodů nad příslušnou referenční sazbu, nebo obdržet od státu rozdíl v protiplnění u těchto vkladů.
(137)
Vynětí určitých půjček a závazků (včetně vkladů) vybraných společností BIC ze společnosti BPN je přímo financováno členským státem. Veškeré položky vyňaté ze společnosti BPN budou buď převedeny za účetní hodnotu na jednotky pro speciální účel, které jsou zcela ve vlastnictví členského státu, nebo stát za ně ponese každopádně finanční odpovědnost. Členský stát tudíž ponese finanční zátěž spojenou se správou a likvidací těchto aktiv a závazků. Členský stát by musel financovat rovněž rozdíl mezi platnou úrokovou sazbou u vkladů a cenovým prahem ve výši […] základních bodů nad referenční sazbou.
(138)
Komise se domnívá, že převod dalších aktiv a závazků na jednotky pro speciální účel před prodejem znamená pro společnost BPN a subjekt vzniklý spojením výhodu, jelikož neexistovala transparentnost ex ante, aktiva nebyla oceněna tržní cenou a stát nezískal v rámci převodu žádné protiplnění.
(139)
Komise se domnívá, že převod aktiv za účetní, a nikoli tržní hodnotu poskytuje společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením hospodářskou výhodu v porovnání s jejich konkurenty. Podle podmínky stanovené v rámcové smlouvě mohla společnost BIC vybrat libovolně aktiva, která mají být odstraněna, a tato aktiva nebyla oceněna tržní hodnotou a stát za ně ani nezískal žádnou úhradu. Naopak, jelikož tato možnost snižuje rizikově vážená aktiva společnosti BPN, vedla by k zvýšení kapitálového poměru banky, a tudíž její schopnosti poskytovat nové úvěry a působit na trhu. Po prodeji by byla tato výhoda převedena na subjekt vzniklý spojením.
(140)
Protiplnění poskytnuté státem za rozdíl mezi platnou úrokovou sazbou u vkladů a cenovým prahem ve výši […] základních bodů nad referenční sazbou zbavuje společnost BPN nákladů, které by běžně musela hradit, a tudíž jí poskytuje výhodu.
(141)
Dotyčná opatření jsou selektivní, jelikož zvýhodňují pouze konkrétní subjekt - společnost BPN - a ekonomickou činnost, která bude nadále vykonávána po prodeji.
(142)
Opatření narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž, jelikož společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením zajišťují po prodeji výhodnější postavení v porovnání s ostatními konkurenčními bankami tím, že na rozdíl od ostatních soutěžitelů nevyžadují snižování finanční páky a že společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením umožňují poskytovat ekonomice více úvěrů.
(143)
Vzhledem k postavení společnosti BPN v portugalském finančním odvětví a ke skutečnosti, že finanční odvětví je otevřeno silné hospodářské soutěži na úrovni Unie, a rovněž ke skutečnosti, že společnost BPN soutěží se značným počtem dceřiných společností zahraničních bank v Portugalsku, se Komise domnívá, že jakákoli výhoda poskytnutá ze státních prostředků může ovlivnit obchod uvnitř Unie a narušit hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(144)
Převod dalších aktiv a závazků (včetně vkladů) z rozvahy společnosti BPN na jednotky pro speciální účel před prodejem představuje státní podporu.
(145)
Společnost BIC má právo prodat zpět do […] měsíců půjčky, jež nejsou spláceny po dobu nejméně […] dnů (nejvýše […] % nominální hodnoty celého úvěrového portfolia vybraného společností BIC po vyrovnání se stávajícími vklady), s částkou překračující úroveň rezerv ([…] milionů EUR).
(146)
Právo společnosti BIC vyjmout po prodeji z rozvahy další aktiva a závazky je přímo financováno členským státem. Veškeré položky vyňaté ze společnosti BPN budou buď převedeny za účetní hodnotu na jednotky pro speciální účel, které jsou zcela ve vlastnictví členského státu, nebo za ně bude členský stát každopádně nést finanční odpovědnost. Členský stát proto ponese finanční zátěž spojenou se správou a likvidací těchto aktiv.
(147)
Komise se domnívá, že možnost odstranit po prodeji nesplácené půjčky umožňuje společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením rozšířit činnost a poskytovat více úvěrů v ekonomické situaci, kdy ostatní soutěžitelé působící v Portugalsku musí snižovat finanční páku. Pokud by byla zachována stejná výše vlastního kapitálu, kapitálový poměr banky by se odstraněním nesplácených půjček a snížením rizikově vážených aktiv zvýšil. Zvýšila by se proto i její schopnost poskytovat nové úvěry a působit na trhu.
(148)
Subjekt vzniklý spojením bude mít výhodu oproti svým konkurentům, kteří se u méně kvalitních aktiv potýkají se znehodnocením, jež musí absorbovat, což omezuje dostupný kapitál pro nové úvěry. Subjektu vzniklému spojením se naopak v důsledku znehodnocení a klesající hodnoty jeho úvěrového portfolia kapitálová základna nesníží.
(149)
Možnost společnosti BIC vrátit nesplácené půjčky státu nejpozději do […] ode dne prodeje by mimoto mohla změnit rizikově vážená aktiva banky a vést k vyššímu kmenovému kapitálu tier 1, než je úroveň ve výši [10-18] %, která se předpokládala v nabídce společnosti BIC ze dne 20. července 2011. Komise bere na vědomí závazek Portugalska v tomto ohledu, že pokud se společnost BIC nebo subjekt vzniklý spojením po prodeji rozhodne vrátit půjčky státu či jakémukoli subjektu ovládanému státem, vrátí státu rovněž kapitál spojený s těmito půjčkami, a to ve výši [10-18] % rizikově vážených aktiv půjček, a mimoto převede nesplácené půjčky a vrátí státu kapitál spojený s těmito půjčkami až po úplném vyčerpání rezerv dostupných ke dni prodeje v účetnictví společnosti BPN.
(150)
Dotyčné opatření je selektivní, jelikož zvýhodňuje pouze konkrétní subjekt - společnost BPN - a ekonomickou činnost, která bude pokračovat po uskutečnění prodeje.
(151)
Opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž, jelikož společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením zajišťuje po prodeji výhodnější postavení oproti ostatním konkurenčním bankám tím, že na rozdíl od ostatních soutěžitelů nevyžaduje snížení finanční páky, a tudíž společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením umožňuje poskytovat ekonomice více úvěrů.
(152)
Vzhledem k postavení společnosti BPN v portugalském finančním odvětví a ke skutečnosti, že finanční odvětví je otevřeno silné hospodářské soutěži na úrovni Unie, a rovněž ke skutečnosti, že společnost BPN soutěží se značným počtem dceřiných společností zahraničních bank v Portugalsku, se Komise domnívá, že jakákoli výhoda poskytnutá ze státních prostředků může ovlivnit obchod uvnitř Unie a narušit hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(153)
V případě neexistence závazku k vrácení kapitálu spojeného s půjčkami by opatření mohlo společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením umožnit po prodeji změnu rizikově vážených aktiv banky se zpětným účinkem. To by mělo za následek vyšší poměrnou kapitalizaci banky. Opatření proto banku zvýhodňuje a narušuje hospodářskou soutěž s ostatními soutěžiteli. Opatření představuje státní podporu.
(154)
Převedení rizik soudních sporů společnosti BPN na stát představuje závazek, který přebírá stát.
(155)
Převzetím závazku od společnosti BPN poskytuje stát společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením výhodu v porovnání s jejich konkurenty, kteří musí příslušné závazky vykazovat ve své rozvaze.
(156)
Dotyčné opatření je selektivní, jelikož zvýhodňuje pouze konkrétní subjekt (společnost BPN a subjekt vzniklý spojením po prodeji společnosti BIC).
(157)
Opatření zajišťuje u společnosti BPN a subjektu vzniklého spojením snížení kapitálových požadavků v době, kdy na trhu neexistují žádné alternativy a kdy ostatní soutěžitelé musí takovéto závazky vykazovat ve své rozvaze.
(158)
Vzhledem k postavení společnosti BPN v portugalském finančním odvětví a ke skutečnosti, že finanční odvětví je otevřeno silné hospodářské soutěži na úrovni Unie, a rovněž ke skutečnosti, že společnost BPN soutěží se značným počtem dceřiných společností zahraničních bank v Portugalsku, se Komise domnívá, že jakákoli výhoda poskytnutá ze státních prostředků může ovlivnit obchod uvnitř Unie a narušit hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(159)
Opatření zajišťuje snížení kapitálových požadavků a představuje státní podporu.
(160)
Poskytnutí úvěrové linky na likviditu ve výši [150-350] milionů EUR subjektu vzniklému spojením po prodeji a zachování úvěrové linky pro obchodní cenné papíry ve výši [150-500] milionů EUR ve prospěch společnosti BPN po prodeji ze strany společnosti CGD je nutno považovat za přičitatelné státu vzhledem k zvláštním okolnostem jejich poskytnutí.
(161)
Za prvé, společnost CGD je zcela ve vlastnictví státu, který jmenuje členy jejího představenstva. Jak je uvedeno v 100. bodě odůvodnění, společnost CGD byla na základě zákona pověřena správou společností BPN a podle § 2 odst. 9 zákona o zestátnění získala rovněž státní záruku s ohledem na veškeré úvěry a likviditu, které společnosti BPN poskytne v rámci zestátnění a „v zastoupení státu“. Tato záruka se vztahuje i nadále na úvěrovou linku ve výši [150-500] milionů EUR.
(162)
Za druhé, rozhodnutí o poskytnutí likvidity a úvěrové linky nebyla přijata nezávisle společností CGD, nýbrž byla součástí podmínek prodeje, které byly dohodnuty mezi společností BIC a portugalskými orgány.
(163)
Poskytnutí úvěrové linky na likviditu ve výši [200-400] milionů EUR subjektu vzniklému spojením a zachování úvěrové linky pro obchodní cenné papíry ve výši [150-500] milionů EUR po prodeji ze strany společnosti CGD proto lze přímo přičíst členskému státu.
(164)
Opatření poskytují společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením snadný a levný přístup k likviditě.
(165)
Co se týká úvěrové linky ve výši [200-400] milionů EUR, kterou společnosti BIC poskytne společnost CGD, Komise podotýká, že tato úvěrová linka s ohledem na finanční situaci subjektu vzniklého spojením poskytne rezervu pro případ odlivu vkladů po prodeji. Žádnému jinému subjektu kromě subjektu vzniklého spojením společnost CGD takovouto úvěrovou linku neposkytla. Tato úvěrová linka proto poskytuje subjektu vzniklému spojením hospodářskou výhodu.
(166)
Zachování úvěrové linky se státní zárukou ve výši [150-500] milionů EUR do […] pro probíhající program obchodních cenných papírů poskytuje společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením v porovnání s jejich konkurenty výhodu, pokud jde o přístup k likviditě.
(167)
Dotyčná opatření jsou selektivní, jelikož zvýhodňují pouze konkrétní subjekt (společnost BPN a subjekt vzniklý spojením po prodeji společnosti BIC).
(168)
Výhoda poskytnutá společnosti BPN a subjektu vzniklému spojením po prodeji narušuje hospodářskou soutěž, o to více s ohledem na stávající vysoké náklady půjčování na finančních trzích.
(169)
Vzhledem k postavení společnosti BPN v portugalském finančním odvětví a ke skutečnosti, že finanční odvětví je otevřeno silné hospodářské soutěži na úrovni Unie, a rovněž ke skutečnosti, že společnost BPN soutěží se značným počtem dceřiných společností zahraničních bank v Portugalsku, se Komise domnívá, že jakákoli výhoda poskytnutá ze státních prostředků může ovlivnit obchod uvnitř Unie a narušit hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(170)
Poskytnutí úvěrové linky na likviditu ve výši [200-400] milionů EUR subjektu vzniklému spojením po prodeji a zachování úvěrové linky pro obchodní cenné papíry ve výši [150-500] milionů EUR ve prospěch společnosti BPN ze strany společnosti CGD představuje státní podporu.
6.1.1.4 Možná podpora poskytnutá kupujícímu
(171)
V bodě 49 sdělení o bankovnictví je uvedeno, že aby se zajistilo, že nebude poskytnuta podpora kupci finanční instituce prodávané státem, je důležité, aby se dodržely určité podmínky prodeje, a zejména aby byl proces prodeje otevřený, transparentní, nediskriminační a bezpodmínečný, prodej se uskutečnil za tržních podmínek a stát stanovil co nejvyšší prodejní cenu dotčeného jmění a závazků.
(172)
Co se týká prvního požadavku, ačkoli byl postup prodeje zahájen jako otevřené a bezpodmínečné nabídkové řízení, závazná nabídka, kterou předložila společnost BIC, nebyla konečná, co se týká řady podstatných aspektů navrhované transakce, včetně konečného rozsahu aktiv a závazků společnosti BPN, která má společnost BIC získat, a přesného počtu převzatých poboček a pracovníků. Všechny tyto aspekty byly projednávány během následných dvoustranných jednání mezi portugalskými orgány a společností BIC a vyvrcholily podpisem rámcové smlouvy dne 9. prosince 2011. Ani rámcová smlouva není konečná, pokud jde o přesný rozsah banky, který má být získán. Rámcová smlouva zejména nestanoví aktiva a závazky, které společnost BIC převezme, navzdory jednoznačnému upřesnění, že společnost BPN bude mít v okamžiku prodeje vlastní kapitál ve výši [200-400] milionů EUR. Jinými slovy, nabídka společnosti BIC ze dne 20. července 2011 ani rámcová smlouva nestanoví jednoznačně, co společnost BIC kupuje, stanoví však přesnou cenu.
(173)
V této souvislosti je důležité uvést, že se rámcová smlouva neměla odchylovat od podmínek závazné nabídky společnosti BIC ze dne 20. července 2011 tím, že poskytne společnosti BIC a/nebo subjektu vzniklému spojením další výhody. Vzhledem k velmi neurčitým podmínkám závazné nabídky ze dne 20. července 2001 však mohla společnost BIC ve skutečnosti velmi snadno získat od státu další ústupky, například omezením rozsahu aktiv a závazků, které skutečně převezme. Takovéto dodatečné ústupky by vedly k vyššímu poměru kmenového kapitálu tier 1, než bylo uvedeno v nabídce společnosti BIC ze dne 20. července 2011, aniž by to odporovalo podmínkám prodeje.
(174)
Komise proto vítá závazek Portugalska, že omezí úroveň kapitalizace společnosti BPN ke dni prodeje na kmenový kapitál tier 1 ve výši [10-18] %, jak se předpokládalo v nabídce společnosti BIC. Další závazek Portugalska, že společnost BIC vrátí kapitál spojený s nesplácenými půjčkami, které vrátí státu nebo jednotce ve vlastnictví státu po prodeji, zajišťuje, aby se po prodeji úroveň kmenového kapitálu tier 1 nepřiměřeně nezvýšila.
(175)
Jak je prokázáno v bodě 6.1.1.3, všechna opatření spojená s prodejem společnosti BIC zahrnují státní prostředky.
(176)
Vzhledem ke skutečnosti, že v nabídce společnosti BIC ze dne 20. července 2011 ani v rámcové smlouvě nebyla stanovena výše kmenového kapitálu tier 1 společnosti BPN (oba dokumenty uvádějí pouze absolutní výši kapitálu ve společnosti BPN k okamžiku prodeje bez přihlédnutí k rizikově váženým aktivům banky nebo k právu společnosti BIC vybrat aktiva a závazky, které mají být před prodejem převedeny na jednotky pro speciální účel), Komise podotýká, že je možné, že společnost BPN bude mít nakonec poměr kmenového kapitálu tier 1, který je vyšší, než bylo uvedeno v nabídce. Podle informací, které předložily portugalské orgány, představuje úroveň kapitálu uvedená v nabídce společnosti BIC ze dne 20. července 2011 kmenový kapitál tier 1 ve výši [10-18] %.
(177)
Komise však podotýká, že se Portugalsko zavázalo omezit úroveň kapitalizace společnosti BPN ke dni prodeje na kmenový kapitál tier 1 ve výši [10-18] %, jak je uvedeno v nabídce společnosti BIC. To státu umožní stanovit co nejvyšší prodejní cenu dotčeného jmění a závazků. Tento závazek je nezbytný, aby bylo zajištěno, že společnosti BIC nebude poskytnuta výhoda.
(178)
Uplatněním práva na převod dalších nesplácených půjček na stát po prodeji by společnost BIC mohla mimoto dále omezit rozsah banky, a tudíž zvýšit poměr kmenového kapitálu tier 1 u subjektu vzniklého spojením na vyšší úroveň, než bylo uvedeno v nabídce společnosti BIC ze dne 20. července 2011. To by mohlo společnosti BIC poskytnout dodatečnou výhodu. Dodatečný závazek Portugalska, že společnost BIC vrátí kapitál spojený s nesplácenými půjčkami, které po prodeji vrátí státu nebo jednotce ve vlastnictví státu, zajišťuje, že se výše kmenového kapitálu tier 1 po prodeji dále nezvýší. Tento dodatečný závazek je nezbytný, aby společnost BIC nebyla zvýhodněna.
(179)
Dotyčná opatření jsou selektivní, jelikož zvýhodňují konkrétní subjekt, společnost BIC, a nepřímo rovněž subjekt vzniklý spojením.
(180)
Vzhledem k postavení společnosti BPN v portugalském finančním odvětví a ke skutečnosti, že finanční odvětví je otevřeno silné hospodářské soutěži na úrovni Unie, a rovněž ke skutečnosti, že společnost BPN soutěží se značným počtem dceřiných společností zahraničních bank v Portugalsku, se Komise domnívá, že jakákoli výhoda poskytnutá ze státních prostředků může ovlivnit obchod uvnitř Unie a narušit hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(181)
Vzhledem k závazkům, které poskytlo Portugalsko, může Komise vyvodit závěr, že konečné výsledky postupu, včetně prvků sjednaných se společností BIC v rámcové smlouvě, by výsledek nabídkového řízení nezměnily a postup prodeje společnost BIC nezvýhodní.
6.1.2 Vyčíslení podpory
(182)
Společnost BPN a subjekt vzniklý spojením, který bude pokračovat v ekonomických činnostech společnosti BPN, měly prospěch z řady opatření státní podpory, která jsou shrnuta níže:
Tabulka č. 1
Opatření podpory ve prospěch společnosti BPN a subjektu vzniklého spojením
Popis
Částka v milionech EUR
a)
Půjčky poskytnuté společností CGD před zestátněním
315
b)
Převod aktiv v hodnotě 3,9 miliardy EUR na jednotky pro speciální účel před nabídkovým řízením
Od 1 800 do 4 000
c)
Navýšení kapitálu státem dne 15. února 2012
600
d)
Úvěrové linky poskytnuté BPN společností CGD (ke dni 31. prosince 2011)
[150-500]
z toho úvěrové linky, na něž se vztahuje výslovná státní záruka
[200-400]
e) Úvěrové linky požadované společností BIC pro subjekt vzniklý spojením
z toho zachování stávajícího programu obchodních cenných papírů
400
z toho nová úvěrová linka
300
(183)
Za prvé je třeba uvést, že ne všechna tato opatření podpory se považují za kumulativní, jelikož podle portugalských orgánů nahradila některá opatření jiná (např. prvotní půjčky poskytnuté společností CGD před zestátněním byly nahrazeny obchodními cennými papíry, které společnost BPN vydala po zestátnění).
(184)
Opatření b) a c) zahrnují kapitálové vklady, nebo jsou rovnocenné kapitálovým vkladům. Činí nejméně 3 miliardy EUR, tj. přibližně 50 % bilanční sumy společnosti BPN před zestátněním. Celková výše státních záruk za program emise obchodních cenných papírů, které Portugalsko poskytlo společnosti BPN od zestátnění, činí 5 miliard EUR, přičemž ke dni 31. prosince 2011 byla využita částka ve výši 4,5 miliardy EUR.
(185)
Společnost BIC je mimoto oprávněna převést vklady s cenou nad […] základních bodů, nebo získat od státu protiplnění za tento rozdíl, a to s náklady, které Portugalsko odhadlo na přibližně […] EUR. Převod nákladů spojených se soudními spory na stát a převod dalších aktiv a závazků v rámci prodeje, včetně nesplácených půjček, z rozvahy společnosti BPN na jednotky pro speciální účel zahrnuje další podporu, kterou Portugalsko považovalo za nevyčíslitelnou.
6.2 Slučitelnost jednotlivých opatření podpory: použití čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU
(186)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské Unie je Komise zmocněna prohlásit za slučitelné s vnitřním trhem podpory, které mají „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“.
(187)
Komise uznává, že světová finanční krize může vyvolat vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu a že k nápravě této poruchy mohou být vhodná opatření na podporu bank. Tato analýza byla potvrzena ve sdělení o bankovnictví, sdělení o rekapitalizaci (42), sdělení o znehodnocených aktivech (43) a sdělení o restrukturalizaci (44). Komise i nadále zastává názor, že vzhledem k opětovnému napětí na finančních trzích lze státní podpory schvalovat podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy. Komise tento názor potvrdila přijetím sdělení z roku 2011 o prodloužení použití pravidel pro poskytování státní podpory ve prospěch bank v souvislosti s finanční krizí po dni 31. prosince 2011 (45).
(188)
Portugalsko bylo finanční a hospodářskou krizí postiženo obzvláště silně. Její dopady byly potvrzeny v různých rozhodnutích Komise (46) schvalujících opatření, která přijaly portugalské orgány v boji proti finanční krizi. V úvahu je nutno vzít rovněž problematickou hospodářskou a finanční situaci, která dne 7. dubna 2011 vedla k podání oficiální žádosti Portugalska o mezinárodní pomoc, jež měla za následek podepsání memoranda o porozumění dne 17. května 2011.
(189)
Komise má za to, že by neřízený úpadek společnosti BPN měl pro portugalské hospodářství vážné důsledky. Opatření proto lze posoudit podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy.
6.3 Slučitelnost podle sdělení o restrukturalizaci
(190)
Pravidla státní podpory vztahující se na restrukturalizaci finančních institucí v souvislosti se současnou krizí jsou stanovena ve sdělení o restrukturalizaci. Podle sdělení o restrukturalizaci musí restrukturalizace finanční instituce v souvislosti se současnou finanční krizí splňovat tyto podmínky, aby byla slučitelná s čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy:
a)
musí vést k obnovení životaschopnosti banky;
b)
musí zahrnovat dostatečný vlastní příspěvek příjemce (sdílení nákladů);
c)
musí obsahovat dostatečná opatření k omezení narušení hospodářské soutěže.
6.3.1 Životaschopnost
(191)
V bodech 9 a 10 sdělení o restrukturalizaci je uvedeno, že by členský stát měl předložit komplexní a podrobný plán restrukturalizace, který by měl obsahovat úplné informace o obchodním modelu. Plán by měl uvádět rovněž příčiny obtíží finanční instituce a alternativy navrhovaného plánu restrukturalizace.
(192)
Plán restrukturalizace by měl prokázat, že strategie banky je založena na ucelené koncepci a že banka obnoví svou dlouhodobou životaschopnost bez státní podpory.
(193)
Bod 17 sdělení o restrukturalizaci potvrzuje, že prodej finanční instituce (její části) třetí straně může přispět k obnovení její dlouhodobé životaschopnosti. V daném případě Komise podotýká, že se portugalské orgány rozhodly prodat společnost BPN prostřednictvím nabídkového řízení. V důsledku toho bude bankovní činnost po určitých úpravách prodána společnosti BIC a vybraná aktiva budou převedena na jednotky pro speciální účel za účelem jejich postupné likvidace. Komise proto musí posoudit, zda bude bankovní činnost společnosti BPN, která bude součástí činnosti kupujícího (subjektu vzniklého spojením), životaschopná.
(194)
V rozhodnutí ze dne 24. října 2011 Komise uvedla, že neobdržela obchodní plán, který by prokazoval životaschopnost společnosti BPN jako integrovaného subjektu s BIC, a nemohla tudíž v tomto ohledu dospět k žádnému závěru. Portugalsko předložilo podrobný obchodní plán pro společnost BPN, která je integrovaná se společností BIC, ve formě plánu restrukturalizace z ledna 2012 (včetně doplňujících informací o činnosti a životaschopnosti poskytnutých dne 3. února 2012).
(195)
Podle plánu restrukturalizace z ledna 2012 má část společnosti BPN, která je prodána společnosti BIC, podstatně menší bilanční sumu ve výši přibližně […] miliard EUR ve srovnání s bilanční sumou společnosti BPN v okamžiku zestátnění.
(196)
Spolu s aktivy společnosti BIC bude mít subjekt vzniklý spojením celková aktiva ve výši přibližně […] miliard EUR.
(197)
Rozvaha společnosti BPN v okamžiku prodeje společnosti BIC obsahuje pouze životaschopnější činnosti a nejlepší aktiva banky. Zejména bylo vyčištěno úvěrové portfolio převedené na společnost BIC a většina nelikvidních aktiv byla převedena na jednotky pro speciální účel.
(198)
Závazky společnosti BPN sestávají především z retailových vkladů v celkové výši 1 669 miliardy EUR a podřízeného dluhu v celkové výši 246 milionů EUR.
Tabulka č. 2
Společnost BPN po prodeji a po kapitálovém vkladu (pro forma) (47)
V milionech EUR
Hotovost, centrální banky a úvěrové instituce
[…]
Čisté úvěry poskytnuté zákazníkům
[…]
Ostatní aktiva
[…]
AKTIVA CELKEM
[…]
Vklady
[…]
Ostatní závazky
[…]
Podřízený dluh
[…]
ZÁVAZKY CELKEM
[…]
Vlastní kapitál
[…]
CELKOVÉ ZÁVAZKY A KAPITÁL
[…]
(199)
Společnost BIC bude pokračovat v restrukturalizačních opatřeních, která již zahájili dočasní správci, a bude odstraňovat konkrétní příčiny potíží společnosti BPN.
(200)
Jak je uvedeno v 24. bodě odůvodnění, vedení bylo zcela vyměněno. S přihlédnutím k zvláštním okolnostem, které vedly k zestátnění společnosti BPN, a zejména k údajným četným případům podvodů, jichž se dopustilo bývalé vedení banky, zahájilo nové vedení řadu soudních řízení (48), aby hájilo zájmy banky. Postupy banky v oblasti posuzování rizik byly zcela přepracovány za účelem zavedení osvědčených postupů.
(201)
Noví správci společnosti BPN se soustředili rovněž na optimalizaci struktury nákladů a přijali řadu iniciativ k snížení provozních nákladů. V období od prosince 2008 do prosince 2010 se provozní náklady snížily přibližně o […] milionů EUR a personální náklady klesly zhruba o […] milionů EUR.
(202)
Podle plánu restrukturalizace z ledna 2012 je strategií společnosti BIC soustředit se na hlavní činnost v oblasti retailového bankovnictví a využít síť společnosti BPN k tomu, aby se společnost stala referenční bankou pro podporu obchodu a finančních transakcí mezi Portugalskem a Angolou.
(203)
Tento plán vychází z přiměřených základních makroekonomických předpokladů, které přihlížejí k současné situaci na trzích v Portugalsku a předpokládané recesi hospodářství až do roku 2014.
(204)
Finanční výhledy ukazují, že na konci období restrukturalizace (31. prosince 2016) má být podle předpokladů subjekt vzniklý spojením schopen hradit své náklady a dosáhnout návratnosti vlastního kapitálu ve výši přibližně [1-10] %, a to i v případě zátěžového scénáře.
(205)
Předpokládaná počáteční kapitálová základna s poměrem kmenového kapitálu tier 1 ve výši přibližně [10-18] % bude díky kapitálovému vkladu státu značně překračovat minimální kapitálové požadavky.
(206)
V důsledku významného navýšení kapitálu státem má být předpokládaný kapitálový poměr banky během období restrukturalizace a na jeho konci podle očekávání vyšší než minimální požadavky, a tudíž zaručovat solventnost banky. Podle obchodního plánu, který poskytlo Portugalsko a který je zohledněn v plánu restrukturalizace z ledna 2012, má v případě základního scénáře kmenový kapitál tier 1 na konci období restrukturalizace (31. prosince 2016) představovat [8-12] %, což je mírně nad minimálními požadavky stanovenými v právních předpisech ve výši 10 %, jichž má být podle BdP dosaženo do prosince 2012 (49), a podle zátěžového scénáře těsně pod těmito požadavky ([7-11] %), jak je uvedeno v grafu č. 1 připojeném k 207. bodu odůvodnění.
(207)
Tento vývoj má být zapříčiněn zejména nutností provést obchodní plán stanovený v plánu restrukturalizace z ledna 2012, a to poskytování většího objemu úvěrů ekonomice, a dopadem záporných hospodářských výsledků v prvních letech provádění plánu restrukturalizace. Záporné hospodářské výsledky budou způsobeny především stále vysokými náklady banky v porovnání s objemem jejího obchodu a také náklady na restrukturalizaci, kterou provede společnost BIC.
Graf č. 1
Výhledy pro subjekt vzniklý spojením společností BPN a BIC podle základního scénáře, 2012-2016
[…]
(208)
Co se týká likvidity, obchodní plán se spoléhá především na vklady s odhadovaným růstem vkladů ve výši přibližně [1-10] % ročně. Komise se domnívá, že stabilní financování subjektu vzniklého spojením prostřednictvím vkladů je důležitým prvkem plánu restrukturalizace. Vzhledem k malé velikosti subjektu vzniklého spojením a jeho růstovému potenciálu jsou odhady vývoje vkladů věrohodné.
(209)
Komise se současně domnívá, že aby byla zajištěna životaschopnost subjektu vzniklého spojením, neměly by existovat žádné pobídky k nahrazování vkladů velkoobchodním komerčním financováním. V tomto ohledu je důležité, aby se protiplnění za úvěrovou linku na likviditu, kterou požadovala společnost BIC jako náhradu za možný odliv vkladů, zvýšilo nejméně na sazbu Euribor +[…] základních bodů. Závazek Portugalska v tomto ohledu je nezbytný, aby byla zajištěna slučitelnost podpory na restrukturalizaci s vnitřním trhem, s přihlédnutím ke skutečnosti, že […] má značný objem vkladů, za něž je v současnosti poskytována odměna přesahující sazbu Euribor +[…] základních bodů, což je úroveň, při níž se společnost BIC může rozhodnout, že si tyto vklady neponechá. Pokud by protiplnění za novou úvěrovou linku nebylo stanoveno na úrovni, která společnosti BIC poskytuje pobídku k zachování výše vkladů v souladu s úrovní, jež se předpokládá v plánu restrukturalizace z ledna 2012, mohlo by to společnost BIC přimět k nahrazování vkladů levnějším financováním poskytovaným společností CGD. Toto nahrazení by mohlo zlepšit krátkodobou ziskovost subjektu vzniklého spojením, současně by však narušilo jeho vyhlídky na dosažení životaschopnosti.
(210)
V této souvislosti je rovněž důležité uvést, že i se sazbou Euribor +[…] základních bodů je úvěrová linka poskytována za příznivějších podmínek, než by společnost BIC pravděpodobně získala na trhu. Jelikož Komisi nebylo poskytnuto žádné srovnatelné základní kritérium pro obdobné transakce, k nimž dochází na trhu, Komise podotýká, že není pravděpodobné, že by na trhu byla k dispozici úvěrová linka s takovouto dobou trvání a výší, a to ani při vyšších úrokových sazbách. Komise mimoto považuje za vhodné, že protiplnění u půjček poskytnutých společností CGD […] je stanoveno ve výši […]měsíční sazby Euribor +[…] základních bodů.
(211)
Na základě výše uvedených skutečností byly pochybnosti Komise ohledně životaschopnosti společnosti BPN rozptýleny.
6.3.2 Podpora omezená na minimum a sdílení zátěže
(212)
Ve sdělení o restrukturalizaci je uvedeno, že je nezbytný odpovídající příspěvek příjemce, aby byla podpora omezena na minimum a aby se omezilo narušení hospodářské soutěže a morální hazard. Za tímto účelem: a) je nutno omezit restrukturalizační náklady i výši podpory a b) je nezbytný významný vlastní příspěvek.
(213)
Zásady týkající se vlastního příspěvku přijímající banky ve fázi restrukturalizace jsou stanoveny v oddíle 3 sdělení o restrukturalizaci. Ve sdělení se vyžaduje: a) aby byla pomoc na restrukturalizaci omezena na minimum a pokrývala náklady nezbytné k obnovení životaschopnosti; b) aby přijímající banka použila k financování restrukturalizace v možném rozsahu vlastní zdroje, například prostřednictvím prodeje aktiv, a c) aby náklady spojené s restrukturalizací nesli přiměřeně i ti, kteří do banky investovali, a to převzetím ztrát dostupným kapitálem a zaplacením přiměřené náhrady za státní intervence. Cíl sdílení zátěže je dvojí: omezit narušení hospodářské soutěže a morální hazard (50).
(214)
Plán restrukturalizace by měl jednoznačně uvádět, že podpora byla omezena na nezbytné minimum. Náklady spojené s restrukturalizací by neměl nést pouze stát, ale v maximální možné míře i ti, kteří do banky investovali. Jinými slovy, banka a držitelé jejího kapitálu by se na restrukturalizaci měli podílet v maximální možné míře svými vlastními zdroji. Pomoc na restrukturalizaci by měla být omezena na pokrytí nákladů nezbytných k obnovení životaschopnosti. Podniku by proto neměly být poskytnuty veřejné zdroje, které by mohly být použity k financování činností, jež narušují trh a nesouvisejí s procesem restrukturalizace, jako je nabytí podílů v jiných podnicích (51).
(215)
Co se týká omezení podpory na minimum, sdělení o restrukturalizaci v bodě 23 uvádí, že by pomoc na restrukturalizaci měla být omezena na pokrytí nákladů nezbytných k obnovení životaschopnosti.
(216)
Za tímto účelem musí Komise posoudit za prvé tvrzení portugalských orgánů, že náklady spojené s prodejem BPN společnosti BIC jsou nižší než náklady, které by Portugalsku vznikly v případě likvidace společnosti BPN, a za druhé, zda byla podpora poskytnutá na restrukturalizaci společnosti BPN omezena na nezbytné minimum.
(217)
V rozhodnutí ze dne 24. října 2011 zpochybnila Komise řadu aspektů kvantitativního srovnání obou scénářů, jak je poskytlo Portugalsko v té době.
(218)
V plánu restrukturalizace z ledna 2012 poskytlo Portugalsko aktualizované srovnání obou scénářů a pozměnilo své počáteční předpoklady s cílem odstranit hlavní obavy, které Komise uvedla v rozhodnutí ze dne 24. října 2011 a které souvisely s náklady v případě řízené likvidace. Portugalsko se zejména zabývalo srážkou u půjček a zacházením s držiteli podřízených dluhopisů.
(219)
Portugalsko předložilo zejména doplňující informace a alternativní kritérium s ohledem na jeho předpoklady týkající se srážky z účetní hodnoty ve výši 30-50 % při prodeji půjček. Portugalsko poskytlo rovněž konečné údaje o půjčkách, které nakonec společnost BIC převzala a jejichž výše nebyla v době prvního srovnání dne 17. února 2012 známa. Portugalsko vyňalo ze scénáře týkajícího se řízené likvidace rovněž náklady spojené s vyplacením držitelů některých podřízených dluhopisů, jak je upřesněno v 221. bodě odůvodnění.
(220)
Komise se domnívá, že s přihlédnutím k současné ekonomické situaci a k významnému snižování finančních pák v bankovním sektoru je použití srážky při prodeji úvěrového portfolia oprávněné. Pokud by byly půjčky drženy až do doby jejich splatnosti, musel by stát do té doby hradit náklady financování a nést úvěrové riziko. Komise proto může uznat dolní mez odhadu srážky, který poskytlo Portugalsko, tj. srážku ve výši [20-50] %.
(221)
Co se týká držitelů podřízených dluhopisů, Komise má za to, že celková částka ve výši 245 milionů EUR je složena z různých emisí. Může být možné […]. Portugalsko uvedlo, že po právním posouzení podmínek každé emise, […].
(222)
Tabulka č. 3 podává přehled odhadu přílivu a odlivu prostředků s přihlédnutím k revidovaným předpokladům uvedeným v 219. až 221. bodě odůvodnění. Tento odhad bere v úvahu pouze mezní náklady spojené s oběma scénáři (a nikoli již vzniklé náklady) a je založen na údajích z rozvahy společnosti BPN v době jejího prodeje společnosti BIC (52).
Tabulka č. 3
Srovnání scénáře v podobě prodeje společnosti BIC a scénáře v podobě řízené likvidace (údaje v milionech EUR)
Prodej společnosti BIC
Likvidace
ODLIV PROSTŘEDKŮ
1
Splacení financování úvěrovým institucím
[…] (53)
2
Výplata vkladů zákazníků
[…]
3
Navýšení kapitálu
[…]
4
Vyplacení držitelů podřízených dluhopisů kromě věčných dluhopisů TBC
[…]
Odliv prostředků celkem
[…]
[…]
Prodej společnosti BIC
Likvidace
PŘÍLIV PROSTŘEDKŮ
5
Prodej úvěrů zákazníků (2 114 miliardy EUR po očištění o srážku ve výši 30 %)
[…]
6
Splacení hotovosti a půjček poskytnutých úvěrovým institucím
[…] (54)
7
Kupní cena společnosti BPN
[…]
8
Prémie za prodej vkladů - 2 % zůstatku vkladů
[…]
Příliv prostředků celkem
[…]
ODHADOVANÝ ROZDÍL
[…]
[…]
(223)
Celkově by možnost řízené likvidace, kdy by stát vyplatil všechny vklady (kromě vkladů podřízených věřitelů držících věčné dluhopisy) a uhradil by celou expozici úvěrovým institucím, byla nákladnější než prodej společnosti BIC.
(224)
Komise uznává nejistotu spojenou s řadou předpokladů, konkrétně s možností získat zpět úvěry převedené na společnost BIC. V úvahu je nutno vzít rovněž skutečnost, že by řízená likvidace mohla mít negativní vedlejší účinky na důvěru v celý bankovní sektor a rating členského státu.
(225)
Na základě dostupných informací vyvozuje Komise závěr, že možnost restrukturalizace banky, tj. její prodej společnosti BIC, pomohl omezit podporu na nezbytné minimum.
(226)
Společnost BPN obdržela před zestátněním a posléze značnou částku podpory, jak je uvedeno v 182. až 185. bodě odůvodnění. Podpora byla nezbytná k udržení banky po dobu potřebnou k provedení zvolené restrukturalizace, tj. prodeje životaschopných částí společnosti BIC a postupné likvidace špatných aktiv. V důsledku procesu restrukturalizace společnost BPN jako nezávislá banka zanikne. Činnost v oblasti retailového bankovnictví, kterou převezme společnost BIC, má bilanční sumu o 35 % nižší, než byla bilanční suma společnosti BPN před zestátněním. Za převládajících podmínek na trhu jsou tato opatření (a zejména převedení aktiv nesouvisejících s retailovým bankovnictvím na jednotky pro speciální účel) neoddělitelně spojena se životaschopností banky, která zůstane na trhu. Podniky a činnosti nesouvisející s retailovým bankovnictvím byly převedeny na jednotky pro speciální účel a budou postupně zlikvidovány. Komise uznává, že značné prodlevy při provádění restrukturalizace společnosti BPN souvisí s mimořádnými okolnostmi, jež postihly portugalské hospodářství a dne 17. května 2011 vedly k podepsání memoranda o porozumění.
(227)
Jak Komise uvedla ve svém rozhodnutí ze dne 24. října 2011, kromě opatření provedených ve prospěch společnosti BPN před jejím prodejem požaduje společnost BIC další opatření, jež jsou uvedena v 56. bodě odůvodnění.
(228)
Ve svém rozhodnutí ze dne 24. října 2011 nadnesla Komise otázku, zda kapitálový vklad, který požadovala společnost BIC, představoval minimální částku nezbytnou k zajištění životaschopnosti. S přihlédnutím k úpravám rozvahy, které požadovala společnost BIC ve své nabídce ze dne 20. července 2011, a k finančním výkazům společnosti BPN z června 2011 Portugalsko odhadlo, že kapitál ve výši [200-400] milionů EUR znamená poměr kmenového kapitálu tier 1 ve výši [10-18] %.
(229)
Portugalsko tvrdí, že výše kapitálu je výsledkem nabídkového řízení, kdy se přihlíželo rovněž k ceně, kterou společnost BIC zaplatí státu (40 milionů EUR). To je odůvodněno náklady na přeorientování banky na její hlavní činnost a nutností zachovat dostatečnou rezervu dodatečného kapitálu. Portugalsko se domnívá, že tato rezerva je přiměřená k zachování dostatečné výše vlastního kapitálu, zejména v prvních letech integrace, přičemž se bere v úvahu rovněž špatná pověst společnosti BPN a složitá ekonomická situace v Portugalsku.
(230)
Je třeba uvést, že podle plánu restrukturalizace z ledna 2012 se odhaduje, že kapitálový poměr dosáhne na konci čtvrtého roku po prodeji [8-12] % a podle zátěžového scénáře [7-11] % (což je o něco méně než minimum požadované portugalskými právními předpisy ve výši 10 %).
(231)
Komise může proto vyvodit závěr, že úroveň kapitálu odpovídající poměru kmenového kapitálu tier 1 ve výši [10-18] % je výsledkem nabídkového řízení a je nezbytná k zajištění životaschopnosti banky podle plánu restrukturalizace z ledna 2012.
(232)
Komise hodnotí kladně rovněž skutečnost, že rámcová smlouva se společností BIC obsahuje závazek, že společnost BIC nebude po dobu pěti let akcionářům vyplácet dividendy ani jiné rovnocenné dávky ve vztahu k BPN. Cílem tohoto závazku je zajistit, aby kapitál vložený do společnosti BPN neopustil ihned banku ve formě prostředků vyplacených akcionářům.
(233)
Konečná aktiva, která nakonec společnost BIC převezme, se však liší od nabídky společnosti BIC ze dne 20. července 2011 a společnost BIC si vyhrazuje rovněž právo vrátit nesplácené půjčky. Komise se proto domnívá, že aby byla podpora omezena na minimum, mělo by být případné snížení rizikově vážených aktiv vyplývající z vrácení půjček státu doprovázeno odpovídajícím snížením kapitálu ve výši [10-18] % snížení rizikově vážených aktiv. Snížení kapitálu by mohlo mít podobu srážky z účetní hodnoty půjček vracených státu.
(234)
Komise podotýká, že společnost BIC navrhla, že by v případě vrácení nesplácených půjček mohl subjekt vzniklý spojením zachovat poměr kmenového kapitálu tier 1 ve výši [10-18] % poskytováním nových úvěrů ekonomice. Komise se domnívá, že by takovéto opatření neomezilo podporu na minimum, a to z níže uvedených důvodů. Za prvé, poměr vlastního kapitálu společnosti BIC před prodejem bude nižší než [10-18] % ke dni prodeje. Jakmile se proto společnost BPN spojí se společností BIC, výše kmenového kapitálu tier 1 v subjektu vzniklém spojením se bezprostředně sníží (jak se odráží v plánu restrukturalizace z ledna 2012). Pokud by měl subjekt vzniklý spojením po sloučení zachovat poměr kmenového kapitálu tier 1 ve výši [10-18] %, jeho kapitalizace by byla vyšší, než jak předpokládala samotná společnost BIC. Za druhé, plán restrukturalizace z ledna 2012 již zohledňuje nové úvěry pro ekonomiku a za tímto účelem se považuje (velmi vysoká) úroveň kmenového kapitálu tier 1 ve výši [10-18] % ve společnosti BPN v okamžiku prodeje za dostatečnou. Není proto nutné vyhradit na poskytování nových úvěrů ještě více kapitálu, než se předpokládá v plánu restrukturalizace z ledna 2012. V tomto ohledu hodnotí Komise kladně závazek Portugalska, že poměr kmenového kapitálu tier 1 ve společnosti BPN ke dni prodeje společnosti BIC nebude vyšší než [10-18] % a že v případě převedení nesplácených půjček na stát nebo jakýkoli subjekt ovládaný státem po prodeji převede společnost BIC nebo subjekt vzniklý spojením na stát nebo subjekt ovládaný státem kapitál spojený s těmito půjčkami, a to ve výši [10-18] % rizikově vážených aktiv půjček.
(235)
Ve sdělení o restrukturalizaci se mimoto uvádí, že k omezení podpory na nezbytné minimum je nezbytný zákaz akvizic. V bodě 23 sdělení o restrukturalizaci je výslovně uvedeno, že „podniku by neměly být poskytnuty veřejné zdroje, které by mohly být použity k financování činností, jež narušují trh a nesouvisejí s procesem restrukturalizace. Prostřednictvím státní podpory by se například nemělo financovat nabývání podílů v jiných podnicích nebo nové investice, pokud to pro obnovení životaschopnosti podniku nemá zásadní význam“.
(236)
Komise podotýká, že již v plánu restrukturalizace z ledna 2012 bylo uvedeno, že se subjekt vzniklý spojením stane životaschopným subjektem, který by měl dosáhnout přijatelné návratnosti vlastního kapitálu, a dokonce se očekává, že bude ziskový. Toto obnovení životaschopnosti nezávisí na akvizicích. Komise se naopak domnívá, že zákaz akvizic zajistí, aby kapitál, který se považuje za nezbytný pro restrukturalizaci, zůstal v bance, a tudíž přispěl k obnovení její životaschopnosti. Komise v této souvislosti usuzuje, že závazek Portugalska týkající se vymáhání zákazu akvizic je nezbytný k zajištění slučitelnosti podpory na restrukturalizaci s vnitřním trhem.
(237)
Co se týká vlastního příspěvku, sdělení o restrukturalizaci vyžaduje, aby náklady spojené s restrukturalizací nenesl pouze stát, nýbrž rovněž i minulí investoři banky a bývalí akcionáři. Tento požadavek zajišťuje, aby zachráněné banky nesly přiměřenou odpovědnost za důsledky svého jednání v minulosti, a vytváří odpovídající pobídky s ohledem na jejich budoucí chování.
(238)
V daném případě hodnotí Komise kladně skutečnost, že akcionáři přišli o své podíly v bance bez jakékoli náhrady. Podíleli se proto přiměřeně na sdílení zátěže u banky, jejíž hodnota byla podle odhadu dvou nezávislých subjektů jmenovaných Portugalskem záporná. Komise hodnotí kladně rovněž skutečnost, že se změnilo představenstvo společnosti BPN a v rámci zestátnění bylo nahrazeno.
(239)
Komise však podotýká, že v privatizované bance zůstanou držitelé podřízených dluhopisů v hodnotě 245 milionů EUR, kterým mohou být i nadále vypláceny kupóny.
(240)
Jak je uvedeno v bodě 26 sdělení o restrukturalizaci, „pokud jejich činnosti nevytváří dostatečné zisky, neměly by banky k výplatě odměn za kapitál (vlastní kapitál a podřízený závazek) používat státní podporu“.
(241)
Co se týká období restrukturalizace společnosti BPN, tato společnost nedodržovala politiku Komise týkající se hybridních nástrojů, jak je stanovena v bodě 26 sdělení o restrukturalizaci. Komise v tomto sdělení objasnila, že v kontextu restrukturalizace není volné uvážení při rozhodování o kompenzaci ztrát, tzv. diskreční kompenzace ztrát (například uvolněním rezerv či snížením vlastního kapitálu), ze strany přijímajících bank v zájmu zajištění výplaty dividend a kupónů za nesplacený podřízený dluh v zásadě slučitelné s cílem sdílení nákladů. Komise podotýká, že vyplácení kupónů nedodrželo tuto zásadu a mělo by být vyrovnáno důkladnější restrukturalizací (55).
(242)
Komise se domnívá, že rozsáhlá restrukturalizace banky může být k vyrovnání nedostatečného sdílení zátěže dostatečná.
(243)
Jelikož je však banka nyní prodávána, je zákaz týkající se vyplácení kupónů do 31. prosince 2016 nezbytný k zajištění minimální úrovně sdílení zátěže ze strany držitelů kapitálu banky.
(244)
V tomto ohledu bere Komise na vědomí závazek Portugalska, že s cílem přispět k restrukturalizaci společnosti BPN neuplatní společnost BIC, subjekt vzniklý spojením ani Portugalsko do 31. prosince 2016 práva na koupi ve vztahu k podřízenému dluhu, který společnost BPN vydala přede dnem prodeje.
(245)
Komise podotýká, že protiplnění za každé z opatření podpory, která jsou uvedena v 182. až 185. bodě odůvodnění, a zejména za záruky, kapitálový vklad a převod aktiv na jednotky pro speciální účel, není v souladu s příslušnými sděleními Komise.
(246)
Za státní záruky byla stanovena cena ve výši 20 základních bodů, což je podstatně méně, než je úroveň vyplývající z použití pravidel Komise pro protiplnění za státní záruky za závazky vydané finančními institucemi.
(247)
U kapitálového vkladu do společnosti BPN ve výši 600 milionů EUR, k němuž došlo v únoru 2012, jednoznačně neexistuje protiplnění, které by bylo v souladu se sdělením o rekapitalizaci. Portugalské orgány ve skutečnosti za vložený kapitál žádné protiplnění neočekávají. Kapitál byl vložen s cílem umožnit prodej banky za zápornou cenu.
(248)
Pokud jde o převod aktiv na jednotky pro speciální účel za účetní hodnotu, ačkoli Komise teoreticky uznává, že převod aktiv na tři jednotky pro speciální účel má ochránit životaschopnost společnosti BPN a umožnit její prodej, převod za účetní hodnotu představuje státní podporu, která není v souladu s hlavními požadavky sdělení o znehodnocených aktivech. Převod se zejména uskutečnil za účetní hodnotu, která byla značně vyšší než reálná ekonomická hodnota, a nepředpokládá se žádné protiplnění pro stát. Ve sdělení o znehodnocených aktivech se uznává, že případný nesoulad s jeho hlavními kritérii, včetně kritérií týkajících se stanovení ceny, může vyrovnat důkladná restrukturalizace. Existence důkladné restrukturalizace společnosti BPN je tudíž prvkem, který by mohl Komisi dovolit konstatovat, že opatření je se sdělením o znehodnocených aktivech slučitelné. Převod aktiv na jednotky pro speciální účel by se proto mohl posoudit společně se zbytkem opatření ve prospěch společnosti BPN a jako součást rozsáhlé restrukturalizace.
(249)
V bodě 25 sdělení o restrukturalizaci je uvedeno, že každá odchylka od přiměřeného sdílení nákladů ex ante, k jejímuž udělení mohlo výjimečně dojít v záchranné fázi z důvodů finanční stability, by měla být kompenzována v pozdější fázi restrukturalizace, například formou ustanovení o zpětném získání (tzv. claw-back clauses) a/nebo prostřednictvím rozsáhlejší restrukturalizace, jež bude zahrnovat dodatečná opatření omezující narušení hospodářské soutěže.
(250)
Komise se domnívá, že restrukturalizace společnosti BPN je dostatečně rozsáhlá. Za prvé podotýká, že banka je malá. V důsledku restrukturalizace společnost BPN zanikne jako nezávislá banka. Činnost v oblasti retailového bankovnictví, kterou převezme společnost BIC, má bilanční sumu o 35 % nižší, než byla bilanční suma společnosti BPN před jejím zestátněním. Činnosti nesouvisející s retailovým bankovnictvím byly natrvalo ukončeny.
(251)
Komise proto může vyvodit závěr, že vzhledem k rozsáhlé restrukturalizaci společnosti BPN je sdílení zátěže přiměřené.
6.3.3 Opatření k omezení narušení hospodářské soutěže
(252)
Pokud jde o opatření k omezení narušení hospodářské soutěže, ve sdělení o restrukturalizaci je stanoveno, že povaha a forma takových opatření bude záležet na výši podpory a podmínkách a okolnostech, za kterých byla podpora udělena, a rovněž na vlastnostech trhu či trhů, na kterých bude banka přijímající podporu působit.
(253)
Ačkoli je výše podpory, kterou obdržela společnost BPN, značná, je nutno vzít v úvahu omezenou velikost této společnosti. Jak je uvedeno v bodě 32 sdělení o restrukturalizaci, Komise bude analyzovat pravděpodobné dopady podpory na trhy, na kterých přijímající banka po restrukturalizaci působí. V prvé řadě bude po obnovení životaschopnosti banky přezkoumána její velikost a relativní význam na příslušném trhu či trzích.
(254)
Komise v této souvislosti podotýká, že společnost BPN již nebude stejným hospodářským subjektem jako před zásahem státu (56). Společnost byla zestátněna a prošla důkladnou restrukturalizací. Na trhu bude proto soutěžit mnohem menší banka.
(255)
Podle velikosti bilanční sumy na konci roku 2008 byla společnost BPN sedmou největší finanční institucí v Portugalsku. Od zestátnění se její velikost zmenšila, zejména v důsledku odlivu vkladů. V polovině roku 2011 zaujímala 12. místo s podílem na trhu u vkladů i úvěrů nižším než 1 %. Vklady a úvěry se v období 2008-2011snížily téměř o polovinu.
(256)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí ze dne 24. října 2011 Portugalsko za prvé uvedlo, že již před zestátněním měla společnost BPN podíl na trhu ve výši přibližně [1-2] %. Za druhé, po zestátnění byla společnost BPN významně restrukturalizována a její velikost se dále zmenšovala. Za třetí, i po integraci se společností BIC bude mít nový integrovaný subjekt podíl na trhu v Portugalsku nižší než [ 1] %, jelikož podíl společnosti BPN na trhu v současnosti činí přibližně [ 1] % u úvěrů pro zákazníky i u vkladů a podíl společnosti BIC na trhu je v řádu [ 1] % u úvěrů a [ 1] % u vkladů.
(257)
Komise rovněž podotýká, že prodej bankovní činnosti prostřednictvím nabídkového řízení soutěžitelům umožnil získat značku a podnikání společnosti BPN, což omezuje narušení hospodářské soutěže.
(258)
Komise nahlíží příznivě rovněž na dividendovou politiku, jak je popsána v písmeně m) 56. bodu odůvodnění.
(259)
V bodě 44 sdělení o restrukturalizaci je rovněž stanoveno, že by banky neměly uvádět státní podporu jako konkurenční výhodu při uvádění svých finančních nabídek na trh. Komise hodnotí kladně závazek Portugalska, že společnost BIC nebude ve svých marketingových kampaních a sděleních pro investory odkazovat na využití státní podpory.
(260)
Ve svém rozhodnutí ze dne 24. října 2011 vyslovila Komise pochybnosti, pokud jde o to, zda byla plánovaná opatření dostatečná, vezme-li se v úvahu značná výše podpory a skutečnost, že ve prospěch společnosti BPN byla provedena opatření týkající se rekapitalizace, záruk a záchrany znehodnocených aktiv, za něž nebylo poskytnuto žádné protiplnění v souladu s požadavky příslušných sdělení.
(261)
Komise zejména podotýká, že banka bude působit na trhu s počátečním poměrem kmenového kapitálu tier 1 ve výši [10-18] %, což zdaleka přesahuje minimální úroveň ve výši 9 % požadovanou na konci roku 2011 a 10 % na konci roku 2012.
(262)
Společnost BIC mimoto požadovala právo prodat zpět do […] měsíců půjčky, které nejsou spláceny nejméně […] dnů (do výše […] % celkové nominální hodnoty úvěrového portfolia). Požadovala rovněž zachování podpory likvidity poskytované společností CGD ve dvou formách. První z nich je zachování úvěrové linky pro program obchodních cenných papírů ve výši [150-500] milionů EUR se státní zárukou po dobu tří let a závazek společnosti CGD zachovat podmínky úvěrové linky do […]. Druhou je nová úvěrová linka ve výši [150-350] milionů EUR, kterou má společnost CGD poskytnout jako náhradu za pokles vkladů pod 1,8 miliardy EUR, s protiplněním ve výši sazby Euribor +[…] základních bodů.
(263)
To by mělo zajistit, aby subjekt vzniklý spojením nevyužil státní podporu k růstu na úkor konkurentů a aby bylo náležitě omezeno narušení hospodářské soutěže způsobené podporou.
(264)
Vzhledem k napjaté situaci na trhu a přísným podmínkám, které Portugalsko uložilo bankovnímu sektoru v důsledku událostí, jež vedly k podpisu memoranda o porozumění, se Komise domnívá, že tyto úvěrové linky na likviditu by významně ovlivnily rozsah, v jakém bude moci subjekt vzniklý spojením soutěžit na trhu s ostatními účastníky, kteří státní podporu neobdrželi.
(265)
Státní podporu lze proto prohlásit za slučitelnou pouze tehdy, pokud jsou zavedena dostatečná opatření, která zajišťují, aby státní podpora nebyla využita na úkor konkurentů, z nichž někteří podobnou veřejnou podporu neobdrželi. Pro banky, které obdržely veřejnou podporu, a banky, které takovouto podporu neobdržely, by měly i nadále platit rovné podmínky. Státní podpora by neměla oslabit pobídky těch subjektů, které neobdržely podporu, k soutěži, investicím a inovacím, ani vytvářet překážky vstupu, jež by mohly narušovat přeshraniční činnost.
(266)
Je nutné zajistit, aby subjekt vzniklý spojením nevyužíval konkurenční výhodu vyplývající z přesunu rizika likvidity na stát a z poskytnutí kapitálu.
(267)
Komise se za prvé domnívá, že v zájmu omezení narušení hospodářské soutěže vyplývajícího ze skutečnosti, že banka bude mít kapitál přesahující minimální požadavek (viz 261. bod odůvodnění), by mělo být snížení rizikově vážených aktiv v souvislosti s vrácením půjček státu doprovázeno odpovídajícím snížením kapitálu. Závazek Portugalska ohledně maximální výše kapitálu ve společnosti BPN je proto nezbytný, aby byla zajištěna slučitelnost podpory na restrukturalizaci s vnitřním trhem.
(268)
Komise se za druhé domnívá, že by doba trvání úvěrové linky ve výši [150-500] milionů EUR spojené s programem obchodních cenných papírů společnosti BPN měla být omezena na dobu […] let. Protiplnění za druhou úvěrovou linku na likviditu by se navíc mělo přiblížit tržním podmínkám a být stanoveno se sazbou Euribor +[…] základních bodů. Portugalsko by si současně mělo do dne 31. prosince 2016 před poskytnutím úvěrových linek nebo záruk ze strany společnosti CGD nebo státu vyžádat předběžný souhlas Komise, aby bylo zajištěno, že se tato omezení nebudou obcházet. V této souvislosti bere Komise na vědomí závazky Portugalska ohledně úvěrových linek na likviditu; tyto závazky jsou nezbytné k zajištění slučitelnosti podpory na restrukturalizaci s vnitřním trhem.
(269)
Sdělení o restrukturalizaci za třetí spojuje s narušením hospodářské soutěže také zákaz akvizic. V bodech 39 a 40 sdělení je objasněno, že „státní podpora nesmí být použita na úkor soutěžitelů, kteří podobnou veřejnou podporu nedostávají“, a že „banky by neměly použít státní podporu na akvizice konkurenčních podniků“. Komise vítá závazek Portugalska uvedený v 236. bodě odůvodnění, že bude do dne 31. prosince 2016 vymáhat zákaz akvizic.
(270)
Nárok společnosti BIC vrátit státu nesplácené půjčky by měl skončit ke dni […], a nikoli […] měsíců ode dne prodeje. Komise má za to, že společnost BIC měla možnost přezkoumat půjčky společnosti BPN v době od zahájení nabídkového řízení, a zejména po podepsání rámcové smlouvy dne 9. prosince 2011. Mimoto již bylo úvěrové portfolio dvakrát vyčištěno: převodem nejhorších půjček na jednotky pro speciální účel v prosinci 2010 a následně tím, že společnost BIC jako kupující požadovala právo vrátit státu dodatečné částky půjček, aby bylo dosaženo poměru úvěrů k vkladům ve výši [110-150] %.
(271)
Komise podotýká, že další možnost vrácení poskytuje společnosti BIC ochranu před rizikem zhoršení ekonomické situace. Jakékoli následné „nesplácení“ by se vší pravděpodobností odráželo zhoršení ekonomické situace, a ovlivnilo tudíž nepříznivě celý bankovní sektor. Nárok společnosti BIC vrátit nesplácené půjčky státu narušuje hospodářskou soutěž, jelikož ostatní banky tuto možnost mít nebudou. Lhůta pro vrácení by proto měla být zkrácena maximálně do […]. V této souvislosti Komise vítá závazek Portugalska, že lhůtu stanovenou na […] dodrží.
6.3.4 Závěr
(272)
Budou-li náležitě provedeny veškeré závazky popsané v oddíle 5.2, poskytuje plán restrukturalizace z ledna 2012 dostatečné důkazy, že je obnovena dlouhodobá životaschopnost subjektu vzniklého spojením, že je dosaženo dostatečného sdílení zátěže a že byla přijata přiměřená opatření k omezení neoprávněného narušení hospodářské soutěže. Komise proto může prohlásit, že plán restrukturalizace z ledna 2012 je v souladu se sdělením o restrukturalizaci.
6.3.5 Monitorování
(273)
V bodě 46 sdělení o restrukturalizaci se uvádí, že aby bylo možno ověřit, že je plán restrukturalizace řádně prováděn, jsou zapotřebí pravidelné podrobné zprávy podávané členským státem. Portugalsko by proto mělo předkládat Komisi takovéto zprávy co šest měsíců počínaje datem tohoto rozhodnutí.
7. Závěr
(274)
Komise lituje, že Portugalsko poskytlo protiprávně státní podporu uvedenou v oddíle 6.1.2 „Vyčíslení státní podpory“ v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Tuto podporu spolu s ostatními opatřeními podpory posuzovanými v tomto rozhodnutí však lze považovat za slučitelnou, budou-li dodrženy závazky popsané v oddíle 5.2,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Níže uvedená opatření, která provedlo Portugalsko, představují státní podporu:
a)
půjčky poskytnuté společností CGD před zestátněním;
b)
půjčky a úvěrové linky na likviditu poskytnuté společností CGD společnosti BPN po zestátnění a před uskutečněním prodeje, a to s výslovnou státní zárukou, či bez takovéto záruky;
c)
převod aktiv ze společnosti BPN na jednotky pro speciální účel za účetní hodnotu před uskutečněním prodeje a posléze;
d)
navýšení kapitálu státem dne 15. února 2012;
e)
úvěrové linky na likviditu, které má společnost CGD poskytnout subjektu vzniklému spojením, jak požaduje společnost BIC;
f)
právo společnosti BIC převést vklady s cenou nad […] základních bodů na stát, nebo získat od státu protiplnění za tento rozdíl a
g)
převod nákladů spojených se soudními spory na stát.
2. Opatření podpory stanovená v odstavci 1 jsou ve světle závazků uvedených v oddíle 5.2 slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Portugalsko Komisi informace o opatřeních přijatých k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Portugalsko mimoto předkládá podrobné zprávy o opatřeních přijatých k dosažení souladu s tímto rozhodnutím, a to počínaje uplynutím šesti měsíců od data tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Portugalské republice.
V Bruselu dne 27. března 2012.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 27 de marzo de 2012
relativa a las medidas SA. 26909 (2011/C) ejecutadas por Portugal en el contexto de la reestructuración del Banco Português de Negócios (BPN)
[notificada con el número C(2012) 2043]
(El texto en lengua portuguesa es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2012/660/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero,
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones de conformidad con el citado artículo (1) y teniendo en cuenta dichas observaciones,
Considerando lo siguiente:
1. Procedimiento
(1)
El 2 de noviembre de 2008, el Gobierno portugués aprobó un proyecto de ley relativo a la nacionalización de las acciones que constituían el capital social del Banco Português de Negócios, S.A. («BPN» o «el banco»). Esta ley se publicó el 11 de noviembre de 2008 como Ley no 62-A/2008 («Ley de nacionalización»). La nacionalización del BPN se llevó a cabo el 12 de noviembre, a coste cero.
(2)
El 5 de noviembre de 2008, las autoridades portuguesas comunicaron a la Comisión la aprobación del proyecto de ley por el Gobierno portugués. El 11 y 13 de noviembre de 2008, comunicaron a la Comisión la publicación de la Ley de nacionalización.
(3)
La Comisión solicitó inmediatamente informaciones suplementarias a propósito de todas las medidas de ayuda que se iban a conceder al BPN en el marco del proceso de nacionalización, así como la presentación de un plan de reestructuración del banco.
(4)
Portugal no notificó previamente ninguna de las medidas acordadas por el Estado en favor del BPN. Las autoridades portuguesas solo informaron a la Comisión de esas medidas con un considerable retraso y tras recibir repetidas peticiones en ese sentido.
(5)
En este contexto, el 14 de noviembre de 2008, la Comisión recabó información sobre las medidas concretas de ayuda estatal concedidas al BPN, así como la presentación de un plan de reestructuración. La Comisión envió recordatorios el 5 de enero y el 23 y 29 de abril de 2009.
(6)
Las autoridades portuguesas respondieron a las peticiones de información el 8 de enero de 2009, el 28 de abril de 2009 y el 23 de junio de 2009, sin proporcionar información sobre las medidas concretas de ayuda estatal concedidas a favor del BPN y sin presentar el plan de reestructuración. En su carta de 23 de junio de 2009, las autoridades portuguesas expusieron que estaban barajando la posibilidad de segregar los activos del BPN y de vender el banco.
(7)
La Comisión reiteró su petición de información el 17 de julio de 2009, el 4 y 14 de septiembre de 2009, el 30 de noviembre de 2009, el 5 de febrero de 2010 y el 16 de marzo de 2010.
(8)
Las autoridades portuguesas respondieron el 14 de agosto de 2009, afirmando que el BPN tenía la intención de emitir papel comercial garantizado por el Estado por un valor total máximo de 2 000 millones EUR, que sería suscrito por la Caixa Geral de Depósitos («CGD»). No obstante, afirmaron que la garantía emanaba directamente de la Ley de nacionalización y que, por lo tanto, no constituía una ayuda estatal. El 12 de octubre de 2009, las autoridades portuguesas enviaron datos complementarios en relación con la intervención de la CGD y del Estado, facilitando nuevas informaciones el 21 de noviembre de 2009, el 17 y 18 de febrero de 2010 y el 31 de marzo de 2010.
(9)
A raíz de la reunión mantenida con las autoridades portuguesas el 16 de junio de 2010, la Comisión les instó nuevamente, el 12 de agosto de 2010, a que, entre otras cosas, remitieran sin más dilación el plan de reestructuración del BPN. Al no facilitarse dicho plan, la Comisión envió, el 31 de agosto de 2010, un recordatorio oficial, de conformidad con lo dispuesto en el artículo 5, apartado 2, del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo, de 22 de marzo de 1999, por el que se establecen disposiciones de aplicación del artículo 93 del Tratado CE (2) (en la actualidad artículo 108 del TFUE).
(10)
El 14 de septiembre de 2010, las autoridades portuguesas enviaron un documento titulado Memorándum: a nacionalição, a reestructuração e a reprivatización projetada do Banco Português de Negócios, SA (en lo sucesivo, «el Memorándum de 14 de septiembre de 2010») que presentaba, en grandes líneas, el plan de reestructuración y los principales elementos del proceso de privatización.
(11)
Al haberse comprobado que en el Memorándum de 14 de septiembre de 2010 aún se omitían ciertas informaciones, la Comisión envió, el 29 de septiembre de 2010, una carta en la que solicitaba informaciones suplementarias a las autoridades portuguesas. Por correo electrónico de 15 de noviembre de 2010, las autoridades portuguesas pidieron una prórroga del plazo de respuesta, que la Comisión les concedió por carta de 18 de noviembre de 2010. Las autoridades portuguesas proporcionaron nuevas aclaraciones por carta de 26 de noviembre de 2010 y por correo electrónico de 25 de enero de 2011.
(12)
El 16 de febrero de 2011, la Comisión solicitó aclaraciones sobre diversos puntos, así como informaciones complementarias. Las autoridades portuguesas respondieron el 16 de marzo de 2011.
(13)
En el marco de las reuniones previas a la firma, el 17 de mayo de 2011, del Memorándum de Acuerdo («MdA») (3) entre Portugal, por un lado, y el Fondo Monetario Internacional, el Banco Central Europeo y la Comisión Europea, por otro, la Comisión mantuvo una reunión con los órganos de dirección del BPN el 27 de abril de 2011. El MdA preveía la venta del BPN hasta finales de julio de 2011. Por consiguiente, la Comisión envió, el 20 de mayo de 2011, una nueva solicitud de información sobre la reestructuración del banco, así como sobre el proceso de venta proyectado. Ante la falta de respuesta de las autoridades portuguesas, se les envió un recordatorio el 8 de julio de 2011, junto con una nueva solicitud de aclaración debido a las noticias publicadas en la prensa sobre la concesión de más recursos del Estado al BPN en forma de una garantía estatal. El 5 de agosto de 2011, las autoridades portuguesas presentaron una visión de conjunto del proceso de privatización.
(14)
El 10 de agosto de 2011 se celebró una reunión con las autoridades portuguesas. Durante la reunión y con posterioridad, el 28 de agosto de 2011, se facilitaron a la Comisión informaciones suplementarias. La Comisión recibió nuevas informaciones el 14 de septiembre de 2011 y el 14 de octubre de 2011.
(15)
Por Decisión de 24 de octubre de 2011 («Decisión de 24 de octubre de 2011»), la Comisión incoó el procedimiento previsto en el artículo 108, apartado 2, del Tratado, en relación con la ayuda supuestamente concedida al BPN y al Banco BIC Portugués S.A. («BIC») (4), habiéndose registrado el procedimiento con el número SA.26909.
(16)
La Decisión de 24 de octubre de 2011 se publicó el 20 de diciembre de 2011. No se recibieron observaciones de terceros en el plazo de un mes fijado a tal efecto.
(17)
El 9 de diciembre de 2011, Portugal presentó a la Comisión el Acuerdo Marco firmado entre el BIC y las autoridades portuguesas ese mismo día («Acuerdo Marco»).
(18)
El 20 de enero de 2012, Portugal respondió a las observaciones contenidas en la Decisión de 24 de octubre de 2011. En esa misma fecha, las autoridades portuguesas también facilitaron informaciones suplementarias, incluido un nuevo plan de reestructuración del BPN (en lo sucesivo, «Plan de reestructuración de enero de 2012») y las respuestas a las cuestiones suplementarias formuladas por la Comisión el 21 de diciembre de 2011 sobre el Acuerdo Marco. Estas informaciones se completaron, el 3 de febrero de 2012, con un programa de actividades y de viabilidad elaborado por el BIC, que en lo sucesivo, y a los efectos de la presente Decisión, se considerará parte integrante del Plan de reestructuración de enero de 2012. Los días 10, 17 y 23 de febrero de 2012 se proporcionaron informaciones complementarias en respuesta a las preguntas que la Comisión había enviado a las autoridades portuguesas los días 8, 14 y 17 de febrero de 2012. El 16 de marzo de 2012, Portugal presentó diversos compromisos a la Comisión.
(19)
Durante este procedimiento, se efectuaron numerosos intercambios de información, teleconferencias y reuniones entre el Estado portugués, el BPN y la Comisión.
2. Descripción de los beneficiarios y de las medidas
2.1 El beneficiario y sus dificultades
(20)
El BPN es una institución financiera con sede en Portugal, que presta un amplio abanico de servicios bancarios. Fue nacionalizado el 11 de noviembre de 2008, fecha en la que tenía una red de 213 sucursales (4 de ellas en Francia), aproximadamente 2 200 trabajadores y unos activos totales que ascendían a 6 600 millones EUR, esto es, cerca del 2 % de los activos totales del sector de la banca minorista en Portugal.
(21)
Según las autoridades portuguesas (5), el BPN tenía problemas de liquidez desde el verano de 2008 y la agencia Moody's bajó su calificación de Baa1 a Baa3 el 18 de julio de 2008 (6). Mientras que, a finales de agosto, el BNP registraba una situación positiva, en términos de liquidez, de 316 millones EUR, el 22 de octubre de 2008, esa situación presentaba un grave déficit de 831 millones EUR y su cuenta de depósitos en el Banco de Portugal («BdP») cerró diariamente con valores positivos muy bajos y muy alejados de la media que tendría que mantener para cumplir con el valor exigido legalmente. En esa fase, a lo largo de octubre de 2008, se tomaron varias iniciativas para que el banco pudiera superar las dificultades de liquidez a las que se enfrentaba e impedir el incumplimiento de sus obligaciones en materia de pagos, fundamentalmente a través de la concesión de una ayuda especial de tesorería, en forma de préstamos, y de otras operaciones que debían llevar a cabo el BdP y la institución pública Caixa Geral de Depósitos («CGD») (7).
(22)
Frente al volumen de pérdidas acumuladas por el banco, las autoridades portuguesas concluyeron que no sería viable recurrir a nuevas operaciones de ayuda a la liquidez habida cuenta de los «elevados riesgos a que estarían expuestas las entidades públicas participantes (BdP y CGD)» (8). Los accionistas del BPN presentaron un plan, pero el Gobierno, basándose en un dictamen del BdP de 30 de octubre de 2008, no lo consideró viable. Visto que el BPN había dejado de cumplir los requisitos sobre solvencia debido a su elevado nivel de activos depreciados (9), el Gobierno propuso al Parlamento la nacionalización del BPN a coste cero (10). La propuesta se aprobó el 11 de noviembre de 2008 mediante la Ley no 62-A/2008 («Ley de nacionalización»).
(23)
Según las autoridades portuguesas, los activos depreciados eran resultado de las irregularidades y las prácticas ilegales detectadas por el BdP y por auditorias externas realizadas en junio de 2008 que, más tarde, en un informe de 2009, el BdP consideró «una conducta fraudulenta, persistente y deliberada, al más alto nivel de la gestión del Grupo» (11). Estas prácticas dieron origen a investigaciones, a la incoación de varios procedimientos de infracción administrativa y a la presentación de una denuncia ante la Fiscalía General de la República.
(24)
Con arreglo a la Ley de nacionalización, se confiaron a la CGD las tareas de sanear el BPN, nombrar a los miembros de sus órganos de dirección y establecer, en el plazo de 60 días a contar de la nacionalización, los objetivos de gestión del banco. Además, la Ley de nacionalización estableció que las operaciones crediticias o de ayuda a la liquidez realizadas por la CGD «en favor del BPN en el contexto de la nacionalización y en substitución del Estado (…) gozaban de la garantía personal del Estado» (12).
2.2 Medidas iniciales de ayuda financiera anteriores a la nacionalización
(25)
Antes de su nacionalización en noviembre de 2008, el BPN ya había disfrutado de varias medidas de ayuda financiera descritas por las autoridades portuguesas como «ayuda especial de liquidez» (13). El 17 de febrero de 2010, las autoridades portuguesas informaron a la Comisión de que, hasta el 30 de octubre de 2008, el BPN se había beneficiado de medidas de ayuda especial de liquidez, tanto de la CGD como del BdP por un importe total de 501,6 millones EUR, consistentes en cuatro préstamos concedidos al BPN por la CGD por un importe total de 315 millones EUR (14) y de una ayuda de emergencia a la liquidez (AEL) de 186,6 millones EUR facilitada por el BdP en octubre de 2008 (15).
(26)
A pesar de que el BdP fue recapitalizado tras su nacionalización, los cuatro préstamos concedidos por la CGD solo se reembolsaron el 9 de marzo de 2009, con la primera emisión de papel comercial del BPN.
2.3 Medidas de ayuda financiera posteriores a la nacionalización
(27)
En marzo de 2009, el BPN realizó una emisión de papel comercial, cuya subscripción por la CGD estaba asegurada, avalada con garantías del Estado por un importe total de 2 000 millones EUR. A la Comisión no se le informó de estas garantías estatales hasta el 14 de agosto de 2009.
(28)
Mediante carta de 17 de febrero de 2010, las autoridades portuguesas indicaron igualmente que, el 27 de octubre de 2009 se había autorizado a la CGD a subscribir otros 1 000 millones EUR de papel comercial, avalado por el Estado. Con posterioridad, por correo electrónico de 14 de junio de 2010, se informó asimismo a la Comisión de que el total de las garantías estatales sobre el papel comercial emitido por el BPN y suscrito por la CGD se había incrementado en 4 000 millones EUR, visto que, en abril de 2010, se había organizado una tercera emisión de papel comercial del BNP, suscrita igualmente por la CGD, por un importe de 1 000 millones EUR.
(29)
Cabe señalar en este contexto que, desde su nacionalización en noviembre de 2008 y hasta junio de 2011, el BPN recurrió constantemente a facilidades crediticias del mercado monetario concedidas por la CGD. Los importes adeudados por el BPN a la CGD al abrigo de estos instrumentos a corto plazo ascendían aproximadamente a 2 200 millones EUR a 28 de febrero de 2009. De acuerdo con las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas, estos importes se redujeron con la emisión del papel comercial a que se ha hecho referencia en los considerandos (27) y (28) (16).
(30)
En junio de 2011, la exposición del BPN a instrumentos del mercado monetario de la CGD era de aproximadamente 1 000 millones EUR. Aunque la financiación se gestionaba sobre una base diaria, según las autoridades portuguesas tenía naturaleza estructural con plazos más largos (17), y se sustituyó por la cuarta y última emisión de papel comercial en junio de 2011, con el lanzamiento de dos emisiones por un valor de 500 millones EUR cada una.
(31)
De acuerdo con los datos facilitados por las autoridades portuguesas el 3 de febrero de 2012, el importe adeudado por el BPN a la CGD (con independencia de las emisiones de papel comercial) era de 433,7 millones EUR a 31 de diciembre de 2011 y de 232 millones EUR a 31 de enero de 2012.
Cuadro 1
Resumen de la liquidez facilitada por la CGD al BPN - situación a 31 de diciembre de 2011
Con garantía estatal explícita
Préstamos de la CGD
(sin garantía estatal explícita)
Total
BPN
1 400 000 000,00
433 732 654,56
1 833 732 654,56
Instrumentos especiales creados al efecto (18)
3 100 000 000,00
795 111 660,00
3 895 111 660,00
Total
4 500 000 000,00
1 228 844 314,56
5 728 844 314,56
Fuente: Autoridades portuguesas
(32)
Debe subrayarse que de conformidad con lo dispuesto en el artículo 2, apartado 9, de la Ley de nacionalización, todas las operaciones crediticias o de ayuda a la liquidez realizadas por la CGD en favor del BPN en el contexto de la nacionalización gozan de la garantía personal del Estado portugués.
(33)
Por consiguiente, es indiscutible que todos los importes que figuran en el Cuadro 1 se beneficiaron de una garantía estatal con arreglo al artículo 2, apartado 9, de la Ley de nacionalización y a diversas resoluciones del Secretario de Estado de Economía y Hacienda. La remuneración de las garantías estatales se fijó en un 0,2 % anual.
2.4 La reestructuración del BPN
(34)
El 16 de septiembre de 2010, las autoridades portuguesas enviaron a la Comisión un plan de reestructuración inicial fechado el 13 de septiembre de 2010 («Plan de reestructuración de 2010»).
(35)
En dicho Plan, las autoridades portuguesas exponían su intención de escindir el BPN en un banco «bueno» y en un banco «malo» y de vender a renglón seguido el banco «bueno».
(36)
El Estado pretendía efectuar la venta del «banco bueno», BPN S.A., que debía ser exclusivamente un banco minorista, a través de un procedimiento de licitación pública. Ese proceso se llevaría cabo sobre la base de una convocatoria de manifestaciones de interés, cuyas condiciones («pliego de condiciones») fueron aprobadas por las autoridades portuguesas el 16 de agosto de 2010 (19).
(37)
De acuerdo con el Plan de reestructuración de 2010, diversos activos y pasivos del BPN quedarían fuera del ámbito de la reprivatización y se transferirían a tres nuevas entidades instrumentales creadas a tal efecto («SPV»), Parvalorem, Parups y Parparticipadas. En principio, estas SPV permanecerían dentro de la órbita del BPN y serían transferidas al Estado después de la venta. Los préstamos y créditos serían transferidos a Parvalorem, los bienes inmobiliarios y los fondos de inversión, a Parups y las filiales, a Parparticipadas. Las autoridades portuguesas estimaron el importe total de los activos que debían ser transferidos a las SPV en 3 885 millones EUR, de los que 2 507 millones EUR irían a parar a Parvalorem, 1 228 millones EUR a Parups y 150 millones EUR a Parparticipadas.
(38)
Los préstamos se transfirieron a su valor nominal; las unidades de participación en fondos, los valores mobiliarios y los bienes inmobiliarios serían transferidos al precio al que se adquirieron; y las empresas propiedad del BPN lo serían a su valor contable. Las autoridades portuguesas estimaron que los activos depreciados totales ascendían en diciembre de 2010 a 1 798 millones EUR, desglosados de la forma siguiente: i) créditos: 1 474 millones EUR; ii) bienes inmobiliarios: 16 millones EUR; iii) unidades de participación en fondos: 247 millones EUR; y iv) valores mobiliarios: 61 millones EUR. De acuerdo con las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas el 20 de enero de 2012, estos activos fueron transferidos a las SPV el 23 y el 30 de diciembre de 2010 (20). Sin embargo, las SPV permanecieron en el BPN hasta el 15 de febrero de 2012, fecha en que se disociaron del banco y se transfirieron a otra empresa controlada por el Estado.
(39)
Según las autoridades portuguesas, la transferencia de activos a las SPV se llevó a cabo de acuerdo con unos criterios objetivos, tomando en consideración el volumen de los activos depreciados y el hecho de que determinadas actividades no eran, para el BPN, actividades principales después de la nacionalización (créditos al consumo, banco de inversión, gestión de activos, gestión de fondos de inversión, seguros y actividades internacionales). El BPN debería reposicionarse exclusivamente como un banco minorista, con una exposición reducida a las incertidumbres inherentes a la financiación mayorista.
(40)
Las SPV financiaron la adquisición de estos activos a través de dos líneas de financiación de 3 895 millones EUR, compuestas por obligaciones por un importe de 3 100 millones EUR adquiridas por la CGD y por préstamos con una garantía real de la CGD por un importe de 795 millones EUR. Los ingresos procedentes de la venta de los activos a las SPV permitieron al BPN reembolsar una financiación de 3 900 millones EUR que le había concedido la CGD - 3 600 millones EUR de los 4 000 millones EUR iniciales de papel comercial (lo que suponía que el BPN no tendría que pagar 400 millones EUR de papel comercial garantizados por el Estado), así como 300 millones EUR en préstamos a corto plazo obtenidos en el mercado monetario.
(41)
Como consecuencia de la transferencia de activos, el balance del BPN se redujo en cerca del 30 %.
(42)
De acuerdo con las informaciones recibidas de las autoridades portuguesas, a fin de permitir que el BPN cumpliese los requisitos legales y reglamentarios (en particular, alcanzar el 9 % del capital de base de nivel 1 exigido para 2011 (21)) y visto que el capital propio del BPN continuaría siendo negativo tras la transferencia de activos a las SPV, el Estado tendría que recapitalizar el BPN con cerca de 417 millones EUR (22).
(43)
El precio de base del BPN (excluidos los activos que se iban a transferir a las SPV) se fijó en la licitación publicada por Portugal en 171,1 millones EUR, sobre la base de las evaluaciones efectuadas por las empresas de consultoría Deloitte ([…] (23) millones EUR) y Deutsche Bank ([…] millones EUR). Mientras tanto, la nueva dirección del BPN (propuesta por la CGD) inició el proceso de reestructuración del banco. Los costes de funcionamiento se redujeron en [1-10] % entre diciembre de 2008 y diciembre de 2010; la actividad del BPN se limitó a fin de que el banco se centrara exclusivamente en las actividades de banca minorista comercial. Esta reducción de la actividad se debió no solo a la disminución de los depósitos tras la nacionalización, sino también a la transferencia de activos a las tres SPV. Estas medidas redujeron las pérdidas a [50-150] millones EUR en 2010, frente a los [150-250] millones EUR de 2009. Desde comienzos de 2009, en un intento por mejorar la imagen del banco y la gama de productos, la nueva dirección lanzó […] nuevos productos y campañas. Los nuevos directivos también tomaron diferentes medidas para mejorar la gestión del riesgo y los sistemas de control interno del banco.
(44)
No se presentaron interesados a las dos primeras convocatorias de presentación de propuestas para la privatización que concluyeron, respectivamente, el 30 de septiembre y el 30 de noviembre de 2010.
(45)
Debido al fracaso del proceso de licitación, Portugal indicó, en enero de 2011, su intención de reestructurar el BPN, impulsando su autonomía con respecto a la CGD, mediante el nombramiento de un nuevo Consejo de Administración, independiente de la CGD. También intentó acelerar la recuperación de la actividad del BPN, a través de la redefinición de la marca y la imagen corporativa del banco y del reforzamiento del plan de recuperación, mediante reducciones de costes y la promoción de la dinámica comercial. No obstante, a pesar de varias peticiones, la Comisión no recibió ninguna actualización del plan de reestructuración.
(46)
En el MdA de 17 de mayo de 2011, el Gobierno se comprometió a organizar un nuevo procedimiento de privatización.
(47)
En el MdA, las autoridades portuguesas se comprometieron a «iniciar un procedimiento para la venta del Banco Português de Negócios (BPN) de acuerdo con un calendario acelerado y sin un precio mínimo. A tal efecto, se someterá un nuevo plan a la CE para su aprobación de conformidad con las normas de competencia. El objetivo es encontrar un comprador antes de que finalice julio de 2011. Para facilitar la venta, se han escindido del BPN las tres entidades instrumentales que poseen los activos cuyo valor se ha depreciado y los activos bancarios no fundamentales, pudiendo aún transferirse a esas entidades instrumentales otros activos dentro de las negociaciones con los posibles compradores. Con el fin de aumentar su atractivo para los inversores, el BPN pondrá asimismo en marcha otro programa con medidas de reducción de costes más ambiciosas. Una vez encontrada una solución, los créditos de la CGD con el BPN garantizados por el Estado y todas las entidades instrumentales serán transferidos al Estado, de acuerdo con un calendario que se definirá en su momento» (24).
(48)
Un tercer intento de privatización se puso en marcha en mayo de 2011, sin un precio mínimo, a fin de encontrar un comprador para el BPN antes del 31 de julio de 2011, conforme a lo acordado en el MdA.
(49)
Se abrió una licitación en cuyo marco se establecieron contactos con posibles interesados en la compra. También se elaboró un resumen de oportunidades de inversión («IOO» por sus siglas en inglés). De conformidad con el IOO, los interesados directos tenían que presentar propuestas de adquisición del 100 % de las acciones del BPN, pero podían solicitar que se excluyeran del balance del BPN más activos y pasivos. Podían solicitar, asimismo, que se barajasen hipótesis de recapitalización más elevada. El BNP y los candidatos potenciales firmaron un memorándum sobre las normas procedimentales que permitió a estos últimos acceder durante cinco semanas a un centro de datos, creado el 15 de junio de 2011.
(50)
A 20 de julio de 2011 se habían presentado cuatro propuestas vinculantes. Los consejos de administración de la CGD y del BPN, las analizaron y presentaron su dictamen al accionista - el Estado - el 25 de julio de 2011.
(51)
Tres de los cuatro candidatos que presentaron propuestas vinculantes fueron rechazados. Según las autoridades portuguesas, dos de ellos (Montepio y Aníbal Ribeiro) no habían respetado los requisitos exigidos en el memorándum suscrito con el BPN (25). La propuesta de Montepio no tenía por objeto la adquisición de las acciones del BPN, limitándose a la adquisición de activos y pasivos seleccionados; Aníbal Ribeiro, por su parte, no presentó pruebas suficientes de sus capacidades de gestión y financiera para dirigir un banco. La tercera propuesta, la del NEI (26), cumplía los requisitos del memorándum, pero no aportaba pruebas suficientes de su capacidad para gestionar el banco ni de su capacidad financiera para hacer frente a las futuras necesidades de capital del BPN.
(52)
Sobre la base de la única propuesta válida presentada en el procedimiento de licitación, a saber la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011 (en adelante, «propuesta del BIC de 20 de julio de 2011»), el Gobierno decidió, el 31 de julio de 2011, proseguir las negociaciones exclusivamente con el BIC.
(53)
El BdP autorizó al BIC a ejercer actividades bancarias comerciales el 9 de octubre de 2007, aunque el BIC no inició sus actividades en Portugal hasta mayo de 2008, fundamentalmente como banco de empresas y de particulares. Los accionistas principales del BIC son un grupo de inversores de Angola y accionistas portugueses entre los que se encuentra Amorim Projetos SGPS, SA (con una participación del 25 %). En diciembre de 2010 su volumen de negocios era de 389 millones EUR, con unos activos totales de 1 000 millones EUR; a 31 de marzo de 2011 su capital ascendía a 32 millones EUR y contaba con 7 sucursales. De acuerdo con las informaciones facilitadas por Portugal, la cuota de mercado del BIC en los segmentos de mercado en que desarrolla sus actividades es inferior al 1 % (27).
(54)
De acuerdo con las informaciones proporcionadas por las autoridades portuguesas a raíz de la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011 (28), las negociaciones con este banco culminaron, el 9 de diciembre de 2011, con la firma de un Acuerdo Marco relativo a la venta del BPN al BIC (29).
(55)
La propuesta del BIC de 20 de julio de 2011 solo establecía condiciones generales y preveía lo siguiente:
i.
una recapitalización por el Estado, a fin de que el BPN alcanzara un coeficiente de capital básico de nivel 1 de [entre 9 y 18] %, más [100-300] millones EUR;
ii.
la supresión de una parte de los préstamos que el BIC debía seleccionar, a fin de alcanzar una relación entre préstamos y depósitos del [110-150] %;
iii.
la cesión por el BPN de todos los préstamos no productivos por encima del límite de […] millones EUR (nivel estimado de la dotación de los préstamos del BPN);
iv.
el derecho del BIC a suprimir del balance del BPN más activos y pasivos (por ejemplo, los préstamos concedidos a instituciones crediticias, activos financieros, bienes inmobiliarios, determinadas provisiones, otros activos y otros pasivos) obtenidos fuera del ámbito de sus actividades normales;
v.
la transferencia fuera del BPN de depósitos seleccionados por el BIC que no ofrezcan condiciones de mercado;
vi.
la concesión al BIC, por parte de la CGD, de una línea de tesorería de un importe máximo de [150-650] millones EUR, por un período de […] años, a un tipo de interés igual al Euribor a […] meses; este importe se incrementaría en el caso de que los depósitos cayeran por debajo de los […] mil millones EUR;
vii.
el mantenimiento de 500 a 600 trabajadores del BPN (con un total de cerca de 1 600 empleados) y de 160-170 sucursales sitas en locales propiedad del banco o en locales alquilados con contratos de una duración máxima de 12 meses;
viii.
la transferencia al Estado de los costes ligados a litigios, y
ix.
un precio de adquisición de 30 millones EUR pagadero por el BIC.
(56)
Tras un período de negociación de aproximadamente cinco meses, el Acuerdo Marco establece lo siguiente:
i.
una recapitalización por el Estado, a fin de alcanzar el nivel mínimo de capital y el nivel adicional exigido por el BIC - el BIC exigió un nivel final de capital de [200-400] millones EUR después de los ajustes del balance que había propuesto (30);
ii.
la supresión de una parte de los préstamos del BPN, además de los préstamos ya transferidos a las SPV el 30 de septiembre de 2010 (31). La supresión de más préstamos permitiría alcanzar un coeficiente préstamos/depósitos del [110-150] %; este coeficiente se fijó en [110-150] % en la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011;
iii.
el derecho del BIC a retirar del balance activos y pasivos adicionales (por ejemplo, préstamos concedidos a instituciones de crédito, activos financieros, bienes inmobiliarios, determinadas provisiones, otros activos y otros pasivos);
iv.
el derecho del BIC a revender, en un plazo de […] meses, préstamos no productivos durante al menos […] días (hasta un máximo del […] del valor nominal de toda la cartera de préstamos seleccionados por el BIC, después de la compensación con los depósitos existentes) en lo que se refiere al importe que exceda del nivel de provisiones ([…] millones EUR (32)) (33);
v.
el derecho del BIC a transferir depósitos a tipos superiores en, al menos, […] puntos básicos al tipo de referencia pertinente (34) o a recibir del Estado la diferencia en la remuneración (35);
vi.
el derecho del BIC a solicitar la transferencia, antes de la conclusión de la operación, de otros activos y pasivos del BPN, como préstamos a entidades de crédito, activos físicos y financieros, etcétera;
vii.
la concesión al BIC hasta [ 2013] por parte de la CGD, de una línea de tesorería de un importe máximo de [150-350] millones EUR, a un tipo de interés igual al Euribor a […] meses (36), más un diferencial (spread) de […] puntos básicos. Esta línea de tesorería estaría disponible en caso de que los depósitos del BPN cayeran por debajo de los […] mil millones EUR;
viii.
el mantenimiento de una línea de crédito en la CGD por valor de [150-500] millones EUR hasta [ 2013], para el programa en curso de papel comercial con el aval del Estado, durante tres años, pero acompañada del compromiso de la CGD de no solicitar el reembolso del préstamo antes de […];
ix.
el mantenimiento de aproximadamente la mitad de los empleados del BPN (al menos 750 de sus casi 1 600 empleados). El coste total del cierre de las sucursales que el BIC no adquirirá y del pago de las indemnizaciones a los trabajadores despedidos y a los que se les cambie de destino lo asumirá el Estado;
x.
la transferencia al Estado de los costes ligados al riesgo de litigios;
xi.
un precio de adquisición de 40 millones EUR pagaderos por el BIC;
xii.
una cláusula en materia de precios relativa al reparto, con el Estado, del 20 % de los beneficios netos (después de impuestos) que genere el BPN durante los próximos cinco años, en caso de que estos beneficios superen, acumuladamente, 60 millones EUR;
xiii.
el compromiso asumido por el BIC de no pagar, en relación con el BPN, dividendos ni otros beneficios equivalentes a los accionistas durante un período de cinco años.
(57)
De acuerdo con el Plan de reestructuración de enero de 2012, la entidad combinada resultante de la venta del BPN al BIC («entidad combinada») será rentable transcurridos […] años, tanto en la hipótesis de referencia como en una hipótesis menos favorable. De esta manera se estimó que el coeficiente de capital básico de nivel 1 de la entidad combinada bajará del [10-15] % de los activos ponderados en función de su riesgo (APR) transcurrido el primer año, hasta el […] % después del quinto año. Esta disminución se debería a los resultados negativos de los primeros años ligados a la reestructuración que deberá realizar el BIC y al aumento de la actividad del banco, que será «redimensionado» para reestablecer su viabilidad a través del refuerzo de la concesión de crédito a la economía. Se trata de invertir en sucursales y en la imagen del banco, en la integración de procesos, procedimientos así como en organización y TI. La rentabilidad de los recursos propios deberá aumentar, pasando de -[1-5] % en el año 1 a + [1-5] % en el año 5, mientras que la rentabilidad de los activos aumentará de un -[0-2] % en el año 1 a + [0-2] % en el año 5.
(58)
Tomando una hipótesis menos favorable, caracterizada por un nivel más elevado de préstamos no productivos y por unos costes de financiación superiores, el capital básico de nivel 1 debería disminuir de un [10-15] % al finalizar el año 1 hasta un [8-12] % después del año 5.
(59)
Por último, el 15 de febrero de 2012, el Estado portugués realizó una inyección de capital en el BPN, por valor de 600 millones EUR (37).
3. Motivos para incoar el procedimiento formal de investigación
(60)
En su Decisión de 24 de octubre de 2011, la Comisión expresó sus dudas en cuanto a los puntos siguientes:
-
la viabilidad del BPN, como entidad integrada con el adquirente;
-
si la ayuda concedida al BPN se había limitado al mínimo y si la venta al BIC era la opción menos costosa en comparación con su liquidación;
-
si las medidas para limitar el falseamiento de la competencia eran suficientes; y
-
si el procedimiento de venta no implicaba una ayuda en favor del comprador.
4. Observaciones de terceros interesados
(61)
La Comisión no recibió observaciones de terceros.
5. Posición del Estado portugués
5.1 Posición de Portugal en relación con la decisión de incoar el procedimiento
(62)
Las autoridades portuguesas alegan que el Plan de reestructuración de enero de 2012 respeta la Comunicación de reestructuración. Además de ese Plan, las autoridades portuguesas presentaron por carta de enero 2012 diversas observaciones sobre la Decisión de 24 de octubre de 2011.
(63)
Las autoridades portuguesas consideran que tres tipos de medidas en favor del BPN no constituyen ayudas estatales.
(64)
En primer lugar, Portugal alega que las medidas de ayuda en favor del BPN anteriores a su nacionalización, en particular la provisión urgente de liquidez y los préstamos concedidos por la CGD en octubre y noviembre de 2008 no incluyen elemento alguno de ayuda estatal. Portugal esgrime que la ayuda de emergencia a la liquidez la concedió el BdP de manera independiente, a un tipo de interés penalizador, y mediando una serie de garantías del BPN. Los préstamos de la CGD de octubre y noviembre de 2008 se concedieron en condiciones de mercado, a un tipo de interés competitivo y con las garantías adecuadas y, por ello, no confieren ventajas económicas al BPN.
(65)
En segundo lugar, Portugal niega que hubiera ayudas estatales en la financiación concedida al BPN por la CGD después de la nacionalización de la primera de estas entidades (operaciones del mercado monetario interbancario, financiadas con la emisión de papel comercial por la CGD). Portugal alega que se trataba de transacciones comerciales en condiciones equivalentes a las de otras transacciones comparables efectuadas por inversores prudentes en una economía de mercado. Por consiguiente, no confieren una ventaja económica al BPN.
(66)
Por último, las autoridades portuguesas consideran que tampoco se concedieron ayudas estatales al BIC, en su calidad de comprador del BPN. Esgrimen que el proceso de venta fue transparente, objetivo y no discriminatorio. La propuesta del BIC era globalmente la más favorable desde un punto de vista económico y, por consiguiente, debe considerarse que refleja el precio de mercado. El Acuerdo Marco celebrado el 9 de diciembre de 2011 refleja, en lo esencial, las condiciones de la propuesta del BIC de 20 julio 2011. Las autoridades portuguesas estiman, asimismo, que a pesar de que el precio de venta fuera negativo, la única alternativa a la venta (la liquidación del BPN) habría obligado al Estado a soportar una carga financiera superior, poniendo en peligro la estabilidad del sistema financiero nacional.
(67)
Al mismo tiempo, Portugal reconoce que algunas medidas en favor del BPN constituyen ayudas estatales. Estas medidas son las siguientes: la garantía estatal sobre el papel comercial emitido por el BPN, la transferencia de activos seleccionados a las SPV en 2010, la recapitalización del BPN realizada el 15 de febrero de 2012, con vistas a su venta, y algunas medidas concedidas en el marco de la prevista venta al BIC (como la garantía estatal sobre el programa de emisión de papel comercial que se mantendrá después de la venta).
(68)
Además, Portugal alega que todas las medidas que constituyen ayudas estatales son compatibles con el derecho de la UE, con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, puesto que están destinadas a poner remedio a una grave perturbación en la economía portuguesa.
(69)
Según las autoridades lusas, el Plan de reestructuración de enero de 2012 permite al BPN restablecer su viabilidad a largo plazo, sin necesidad de más ayudas. En primer lugar, el Estado procedió a la reestructuración del BPN mediante la separación de los activos y la transferencia de algunos de ellos a las SPV; la reducción de su presencia en el mercado en más del 50 %, al poner término a operaciones que no figuran entre las actividades principales de un banco minorista y adoptar diferentes medidas de control del riesgo y una política comercial prudente. En segundo lugar, de acuerdo con las proyecciones del BIC, cuando el BPN se integre en el BIC, la entidad resultante deberá obtener resultados positivos […] Plan de reestructuración, tanto en la hipótesis de referencia como en una hipótesis menos favorable. En tercer lugar, el precio de venta negativo es aceptable, puesto que la liquidación sería más gravosa para el Estado y pondría en peligro la estabilidad financiera.
(70)
Portugal considera que las medidas se limitan al mínimo necesario para garantizar la estabilidad del sector financiero portugués y reestablecer la viabilidad del BPN.
(71)
Asimismo arguye que la venta era la única alternativa a la opción más onerosa de la liquidación. Otras opciones (integración en la CGD y reestructuración como entidad autónoma) no permitirían generar recursos suficientes, en valor neto actualizado, para compensar la inversión inicial que hubiera tenido que efectuarse. Portugal estima el coste de la venta al BIC entre […] y […] millones EUR aproximadamente (excluido el posible impacto de contingencias futuras que, según las autoridades lusas, no llegarán a materializarse), esto es, inferior al coste de liquidación de acuerdo con otras hipótesis diferentes.
(72)
Además, en opinión de las autoridades portuguesas, la liquidez concedida al BPN a través de la garantía sobre la emisión de papel comercial del BPN a raíz de su nacionalización era necesaria para garantizar la continuidad de las actividades del banco durante la reestructuración.
(73)
Por lo que atañe a la selección de los activos transferidos a las SPV, Portugal considera que se realizó sobre la base de criterios objetivos, con el fin de lograr la viabilidad a largo plazo del BPN y suscitar el interés de los posibles compradores por el proceso de reprivatización. Portugal arguye asimismo que las transferencias adicionales de activos en el contexto de la venta del BIC son adecuadas para garantizar la viabilidad futura del BPN y se limitan al mínimo necesario para hacer posible la venta.
(74)
Portugal afirma que con la ampliación de capital del BPN, realizada el 15 de febrero de 2012, se pretende garantizar que el banco no tenga que hacer frente a una falta de capital durante el período abarcado por el Plan de reestructuración de enero de 2012. De acuerdo con las proyecciones del Plan relativas al capital básico de nivel 1, el coeficiente descenderá al [10-15] % en 2016 en la hipótesis de referencia, y al [8-12] % en un supuesto menos favorable, en comparación con el nivel mínimo obligatorio del 10 % a partir de finales 2012. Portugal considera igualmente que las condiciones de venta propuestas por el BCI, en el marco de un procedimiento de venta abierto y transparente sin precio mínimo, son las mínimas imprescindibles para garantizar la viabilidad futura del BPN, toda vez que la liquidación sería más gravosa y podría poner en peligro la estabilidad financiera.
(75)
Portugal alega igualmente que tanto los anteriores accionistas del BPN como el propio banco compartieron o compartirán, de forma suficiente, los costes del proceso de reestructuración, asegurando una distribución adecuada de las cargas. Los anteriores accionistas del BPN no recibieron compensación alguna como consecuencia de la nacionalización y perdieron todo el capital que habían invertido en el banco.
(76)
No obstante, Portugal considera que no resulta apropiado exigir a los clientes titulares de deuda subordinada del BPN que participen en la distribución de las cargas, dadas las circunstancias específicas de la comercialización de estos instrumentos […]. En algunos casos, las especificaciones técnicas de los productos impiden al BPN negarse a pagar los intereses y reembolsar el capital.
(77)
En opinión de las autoridades portuguesas, el BPN también contribuye de manera significativa al proceso de reestructuración, ya que sus administradores fueron substituidos tras la nacionalización, las políticas comercial y de gestión de riesgos se modificaron sustancialmente y el BPN reducirá sus actividades en más del 50 %.
(78)
Portugal admite que la transferencia de activos a las SPV por su valor contable se realizó a un valor superior al valor económico real de los activos y sin que el Estado fuera remunerado. Sin embargo, Portugal considera que la contribución del BPN esta garantizada a través de su nacionalización a precio cero, a la que siguió una profunda reestructuración. Las autoridades portuguesas afirman que la hipotética ventaja proporcionada al BPN como resultado de la segregación de activos y su transferencia a las SPV se recuperaría en parte gracias al precio de reprivatización del banco, que fue el más alto posible. Consideran, asimismo, que la garantía estatal se remunera de forma adecuada. A pesar de que esa remuneración (un 0,2 % anual) sea inferior a la exigida en el caso de las garantías del Estado (38), todo rendimiento adicional percibido por el BPN (o todo gasto que no se materialice) durante el proceso de reestructuración beneficiaria al Estado, que actualmente posee el 100 % de las acciones del banco.
(79)
Por lo que se refiere a la ampliación de capital del BPN realizada el 15 de febrero de 2012, Portugal aduce que no modificará la estructura accionarial del banco y que el capital se recuperará, al menos en parte, con la venta del BPN, visto que contribuye a evitar el coste, todavía mas elevado, de la liquidación.
(80)
Las autoridades portuguesas también consideran que las medidas ya adoptadas por el Estado así como las que éste adopte en un futuro no falsearán la competencia. Sobre este particular, señalan que la entidad combinada tendrá una cuota de mercado en el sector bancario inferior al 1 % ([0-1] %, ocupando la 14a posición por créditos a clientes y la 15a posición por depósitos). Además, resulta poco probable que las medidas repercutan negativamente en la entrada de bancos extranjeros en el mercado nacional, tal como pone de manifiesto el hecho de que el propio BIC sea propiedad de un grupo financiero de Angola. Portugal considera igualmente que no existe riesgo moral, dado que el banco fue nacionalizado, sus administradores destituidos, los accionistas no obtuvieron compensación alguna y el banco sufrió una profunda reestructuración.
(81)
Por otro lado, a juicio de las autoridades lusas, las diferentes medidas adoptadas en el marco de este proceso serán adecuadas y suficientes para limitar posibles falseamientos de la competencia. El BPN tenía una presencia reducida en el mercado antes de su nacionalización (9o mayor banco de Portugal con cuotas de mercado comprendidas entre el [1-5] % y el [1-5] %, dependiendo de los mercados), fue reestructurado y su presencia en el mercado se redujo en más del 50 %, centrando sus actividades en las propias de la banca minorista. La nacionalización del BPN se llevó a cabo sin que se pagara compensación alguna a sus antiguos accionistas, y su estrategia comercial y su política de control de riesgos se modificaron después de la nacionalización.
(82)
Las autoridades portuguesas alegan igualmente que el proceso de venta del BPN fue abierto y transparente. Por último, el BIC tiene prohibido repartir dividendos hasta 2016, con el fin de que la ayuda financiera concedida al BPN se utilice para garantizar la viabilidad a largo plazo del banco. El acuerdo de distribución de beneficios suscrito entre el Estado y el BIC por lo se refiere a resultados superiores a […] millones EUR permite recuperar parte de los costes de reestructuración del banco. El compromiso asumido por el BIC de no hacer referencia a las ayudas estatales en sus comunicaciones mercantiles garantiza, en opinión de las autoridades portuguesas, que la ayuda no se utilizará en perjuicio de sus competidores. Otros compromisos posibles, previstos en la Comunicación de reestructuración (como las medidas para fomentar la apertura del mercado, la limitación de las cuotas de mercado o la venta de más activos y actividades) no resultan adecuados en el contexto de la reestructuración del BPN.
5.2 Compromisos asumidos por el Estado portugués
(83)
Por lo que se refiere a la aplicación del Plan de reestructuración, las autoridades portuguesas asumen los siguientes compromisos:
(84)
El coeficiente de capital básico de nivel 1 del BPN en la fecha de su venta al Banco BIC no puede ser superior al [10-18] %.
(85)
En caso de que tras la venta, el Banco BIC o la entidad combinada optase por retroceder préstamos al Estado o a cualquier entidad controlada por el Estado, deberá reembolsar al Estado el capital asociado a esos préstamos, hasta un importe equivalente al [10-18] % de los activos ponderados en función del riesgo de los préstamos.
(86)
El Banco BIC y la entidad combinada no podrán transferir préstamos no productivos al Estado ni a ninguna entidad controlada por el Estado después de [ 2013].
(87)
El Banco BIC o la entidad combinada solo podrán transferir préstamos no productivos al Estado o a cualquier entidad controlada por el Estado, en las condiciones previstas en el considerando (85) después de haber agotado totalmente las provisiones existentes en la fecha de la venta en la contabilidad del BPN.
(88)
La actual línea de crédito de [150-500] millones EUR, prevista en el Acuerdo Marco en relación con el programa de papel comercial del BPN y garantizada por el Estado, no podrá mantenerse por un período superior a […] años a partir de la fecha de venta.
(89)
La remuneración de la línea de tesorería de [200-400] millones EUR, que la CGD concederá al Banco BIC y a la entidad combinada, debe fijarse, como mínimo, en el Euribor + […] puntos básicos.
(90)
Hasta el 31 de diciembre de 2016, Portugal tendrá que solicitar la aprobación de la Comisión antes de cualquier concesión de líneas de crédito o garantías por parte de la CGD o del Estado en favor del Banco BIC o de la entidad combinada.
(91)
El Banco BIC y la entidad combinada no realizarán adquisición alguna de empresas hasta el 31 de diciembre de 2016, a menos de que el precio de adquisición bruto total acumulado pagado por el Banco BIC y por la entidad combinada por todas las adquisiciones efectuadas durante un ejercicio sea inferior a […] millones EUR. El precio de adquisición bruto total acumulado de estas adquisiciones se debe calcular sin incluir la asunción o transferencia de deuda en relación con esas adquisiciones.
(92)
Hasta el 31 de diciembre de 2016, el Banco BIC, la entidad combinada y Portugal no podrán ejercer sus eventuales derechos de opción de rescate en relación con deuda subordinada emitida por el BPN con anterioridad a la fecha de venta.
(93)
El Banco BIC o la entidad combinada no podrán hacer referencia al uso de ayudas estatales en sus campañas de marketing y en sus comunicaciones con los inversores.
6. Evaluación
6.1. Existencia de ayuda
(94)
El artículo 107, apartado 1, del TFUE prevé que, salvo que los Tratados dispongan otra cosa, serán incompatibles con el mercado interior, en la medida en que afecten a los intercambios comerciales entre Estados miembros, las ayudas otorgadas por los Estados o mediante fondos estatales, bajo cualquier forma, que falseen o amenacen falsear la competencia, favoreciendo a determinadas empresas o producciones. Así pues, una medida estatal se considera ayuda estatal si cumple los cuatro criterios (acumulativos) siguientes:
-
utiliza recursos estatales;
-
proporciona una ventaja selectiva;
-
falsea la competencia; y
-
afecta al comercio entre los Estados miembros.
6.1.1. Medidas en favor del BPN y de la actividad económica posteriores a la venta
6.1.1.1 Medidas anteriores a la nacionalización
(95)
Portugal niega que las medidas tomadas en favor del BPN antes de su nacionalización constituyan ayudas estatales. Esas medidas consistieron en una ayuda de emergencia a la liquidez (AEL) y en cuatro préstamos concedidos por la CGD antes de la nacionalización del BPN en octubre y noviembre de 2008.
(96)
Por lo que atañe a la AEL, tal como las autoridades portuguesas recordaron en sus observaciones sobre la Decisión de la Comisión de 24 de octubre de 2011, la ayuda de emergencia en forma de liquidez concedida al BPN antes de su nacionalización fue decidida de forma independiente por el Banco de Portugal, a un tipo de interés penalizador, y contó con garantías ofrecidas por el BPN, sin una garantía estatal.
(97)
Cuando se concedió la línea de liquidez AEL (17 y 27 de octubre de 2008) aún no se había tomado ninguna decisión a propósito de la solvencia y la nacionalización del BPN (estas decisiones no se adoptaron hasta comienzos de noviembre de 2008). La AEL no formaba parte del conjunto de medidas de ayuda, tratándose más bien de una cesión de liquidez en el ámbito de las actividades normales del BdP.
(98)
Por consiguiente, la Comisión considera que, de acuerdo con las Comunicación relativa a los bancos (39), no existen elementos de ayuda estatal en la concesión por el BdP de la AEL al BPN.
(99)
Por cuanto se refiere a los préstamos concedidos por la CGD, la Comisión subraya que, antes de la nacionalización del BPN, el banco recibió de la CGD préstamos por un importe total de 315 millones EUR y no de 235 millones EUR (40).
(100)
La Comisión recuerda que el Estado posee la totalidad de las acciones de la CGD y que nombra a los miembros de su Consejo de Administración. A fin de verificar si los préstamos son imputables al Estado, deben analizarse las circunstancias específicas de su concesión, con objeto de comprobar si la CGD actuó sobre unas bases diferentes a las de la práctica comercial normal. A tal efecto, cabe hacer las siguientes consideraciones:
(101)
En primer lugar, cuando se concedieron los tres primeros préstamos, en octubre de 2008, las dificultades del BPN eran ya de dominio público. Según las autoridades portuguesas, el BPN venía experimentado problemas de liquidez desde el verano de 2008, de cuya existencia se supo a raíz de los importantes cambios introducidos en los más altos órganos de administración del BPN (en dos ocasiones desde el inicio de 2008), de las auditorías del BPN realizadas por el BdP en junio y de la bajada, a Baa3, de la calificación atribuida por Moody's al BPN el 18 de julio de 2008. Por otro lado, el segundo, tercer y cuarto préstamos se concedieron con posterioridad al 22 de octubre de 2008, fecha en la que, según Portugal, el BPN se encontraba en una situación de grave falta de liquidez. Cualquier accionista que siguiera una práctica comercial normal habría solicitado al BPN las informaciones necesarias para conocer su situación de liquidez y su capacidad de reembolso, antes de concederle un préstamo y, por consiguiente, habría conocido la precaria situación financiera del BPN.
(102)
En segundo lugar, los importes de estos préstamos eran muy llamativos en comparación con el valor del balance del BPN y con su pasivo en esos momentos y suponían para la CGD una exposición individual considerable, tratándose de un banco en dificultades.
(103)
En tercer lugar, los préstamos se concedieron en octubre y noviembre de 2008, poco después de la quiebra de Lehman Brothers, en una época en que los mercados interbancarios eran prácticamente inaccesibles, incluso para entidades financieras más fuertes y, sobre todo, para aquellas que atravesaban por graves dificultades de liquidez.
(104)
En cuarto lugar, en lo relativo al cuarto préstamo, la Comisión observa que la CGD no solo gestionaba el BPN en interés del Estado, al amparo del artículo 2, apartado 7, de la Ley de nacionalización, sino que, en virtud del artículo 2, apartado 9, de esa misma Ley, también estaba cubierta por la garantía del Estado en lo que se refiere a todas las operaciones de crédito o de ayuda a la liquidez que pudiera realizar en favor del BPN en el contexto de su nacionalización y «en substitución del Estado».
(105)
Dada la situación financiera y económica general y, en particular, las conocidas dificultades del BPN, sería sumamente improbable que otra institución hubiese proporcionado la liquidez en cuestión al BPN, razón por la cual las autoridades portuguesas consideraron que las medidas de liquidez concedidas por la CGD tenían carácter «especial» [véase el considerando (25)].
(106)
Sobre la base de todas y cada una de las consideraciones anteriores, la Comisión ha llegado a la conclusión de que la decisión de la CGD de conceder los préstamos en cuestión al BPN antes de la nacionalización no constituye una decisión comercial normal. La decisión debe ser considerada directamente imputable al Estado y, por consiguiente, los préstamos son recursos estatales.
(107)
Visto que los préstamos permitieron al BPN obtener una liquidez que, de otra forma, no hubiera podido obtener en el mercado, proporcionaron al BPN la liquidez que necesitaba para proseguir con sus actividades y competir, en especial por lo que se refiere a préstamos y depósitos, en los mercados bancarios en que estaba presente.
(108)
Por consiguiente, la Comisión considera que el BPN obtuvo una ventaja económica.
(109)
Las medidas de que se trata son selectivas visto que solo benefician al BPN.
(110)
A pesar de las observaciones de Portugal, según las cuales el BPN solo ocupaba la novena posición en el sector bancario portugués antes de la nacionalización, las medidas concedidas por la CGD falsearon o amenazaban con falsear la competencia, colocando al BPN en una posición ventajosa frente a otros bancos competidores, permitiéndole obtener una liquidez que de otra forma no hubiera conseguido en el mercado.
(111)
Visto que el BPN desarrollaba sus actividades a nivel nacional, europeo e internacional en la época en que se concedieron los préstamos, por ejemplo a través de su filial en Francia, la medida también puede afectar al comercio entre los Estados miembros.
(112)
En consecuencia, la Comisión considera que los cuatro préstamos, por un importe total de 315 millones EUR, que la CGD concedió al BPN en octubre y noviembre de 2008 constituyen ayudas estatales.
6.1.1.2. Medidas concedidas después de la nacionalización, sin relación directa con la venta al BIC
(113)
La Comisión dictaminó en su Decisión de 24 de octubre de 2011 que la nacionalización no constituía una ayuda estatal en favor de los accionistas del BPN.
(114)
Las siguientes medidas, que no estaban directamente relacionadas con la venta al BIC, se concedieron después de la nacionalización del BPN:
a)
la garantía estatal sobre los títulos de deuda emitidos por el BPN y financiados por la CGD, incluidos la emisión de papel comercial suscrita por la CGD y el uso de las líneas de crédito del mercado monetario concedidas por la CGD;
b)
la transferencia de activos y pasivos a las tres SPV propiedad del Estado.
(115)
La garantía estatal sobre el papel comercial del BPN (y de las SPV), suscrita por la CGD y concedida al BPN después de la nacionalización fue directamente financiada por el Estado miembro. Además, de acuerdo con el artículo 2, apartado 9, de la Ley de nacionalización, todas las operaciones de crédito o de ayuda a la liquidez realizadas por la CGD en favor del BPN (y de las SPV) en el contexto de la nacionalización gozaban de una garantía personal del Estado portugués. Por consiguiente, es indiscutible que toda la financiación facilitada por la CGD al BPN (o a las SPV) tras la nacionalización comporta recursos estatales.
(116)
Asimismo hay que recalcar que, después de la nacionalización, la CGD era la única entidad que concedía financiación al BPN o a las SPV y que su exposición aumentó con el tiempo, visto que otros elementos del pasivo llegaron a sus respectivos vencimientos, sin que los prestamistas originales los prorrogaran y sin ser substituidos por préstamos de otras instituciones. La falta de fuentes alternativas de financiación del BPN no resulta sorprendente si se tiene en cuenta que las dificultades financieras del banco y su futuro incierto eran del dominio público.
(117)
Las garantías estatales permitieron que el BPN obtuviese ayuda financiera en una situación en que no disponía de alternativas.
(118)
Gracias a ellas, el BPN prosiguió sus actividades y compitió en el mercado (no solo manteniendo sus actividades anteriores sino también, probablemente, llevando a cabo otras nuevas) y pudo cumplir sus obligaciones en relación con sus clientes y otros participantes en el mercado.
(119)
A la vista de cuanto precede, la Comisión ha llegado a la conclusión de que las garantías estatales confieren una ventaja económica al BPN.
(120)
Las medidas en cuestión son selectivas, ya que benefician a una entidad concreta, esto es, al BPN. Por añadidura, en lo que se refiere a la parte de la línea de tesorería mantenida tras la venta, las medidas también benefician a la entidad combinada.
(121)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión y que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja con cargo a recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(122)
Las garantías estatales en favor del BPN permitieron a este banco recibir un volumen de financiación considerable que no estaba disponible en el mercado, lo que le confirió una ventaja selectiva. Gracias a ellas, el BPN pudo permanecer en el mercado y proseguir con sus actividades sin que le lastrase su situación anterior. Estas medidas constituyen ayudas estatales.
(123)
La transferencia de determinados activos del BPN a las SPV, de las que el Estado miembro es el único propietario, significa que el Estado miembro asume toda la responsabilidad financiera inherente a ellas y corre con todos los riesgos de los activos de las SPV, algunos de los cuales son irrecuperables. Por consiguiente, esta medida comporta recursos estatales.
(124)
En opinión de la Comisión, la transferencia de activos a las SPV antes de la venta, por su valor contable de 3 900 millones EUR (con unos activos depreciados estimados en 1 800 millones EUR) supone una ventaja para el BPN, dado que la transferencia no fue garantizada ex ante, los activos no se contabilizaron por su valor de mercado y no se remuneró al Estado en el marco de la transferencia.
(125)
La Comisión considera que la transferencia de activos por su valor contable y no por su valor de mercado confiere una ventaja económica al BPN en relación con sus competidores.
(126)
Las medidas en cuestión son selectivas visto que solo benefician a una determinada entidad, esto es, al BPN.
(127)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con cargo a recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
6.1.1.3. Medidas concedidas después de la nacionalización, relacionadas con la venta al BIC
(128)
Además de las medidas adoptadas en favor del BPN con posterioridad a la nacionalización, no relacionadas con la venta al BIC, se adoptaron otras medidas adicionales relacionadas con esa venta. Estas medidas incluyen:
a)
la recapitalización del BPN, con vistas a su venta;
b)
la transferencia, relacionada con la venta, de activos y pasivos adicionales del BPN;
c)
el derecho del BIC a transferir al Estado, tras la venta, los préstamos no productivos;
d)
la transferencia al Estado, con vistas a la venta del BPN, de los costes ligados a los riesgos de litigio; y
e)
la concesión por la CGD a la entidad combinada de una línea de tesorería tras la venta y el mantenimiento de una línea de crédito de papel comercial garantizada por el Estado, tras la venta, de [150-500] millones EUR.
(129)
El 15 de febrero de 2012 se llevó a cabo una recapitalización del BPN por un importe de 600 millones EUR. Esta medida la realizó directamente el Estado mediante recursos estatales, con vistas a la venta del BPN al BIC.
(130)
La recapitalización del BPN, por un importe de 600 millones EUR, realizada el 15 de febrero de 2012, se calculó de forma que el BPN recibiera un capital de [200-400] millones EUR en el momento de la venta. Este último importe equivalía, en la fecha en que el BIC realizó su oferta, es decir, el 20 de julio de 2011, a un coeficiente de capital básico de nivel 1 estimado en un [10-18] %, significativamente superior al mínimo reglamentario (9 % del capital básico de nivel 1 al final de 2011 y 10 % del capital básico de nivel 1 al final de 2012) (41).
(131)
La Comisión considera que la inyección de capital confiere una ventaja económica al BPN y a la actividad económica tras la venta. La ventaja estriba en la garantía de que el BPN dispondrá del capital necesario para cumplir con creces los requisitos reglamentarios, a raíz de la recapitalización, capital que también estará a disposición de la entidad combinada. Este capital permite al BPN, y permitirá también a la entidad combinada, llevar a cabo actividades en los mercados y conceder nuevos préstamos, en un contexto económico en el que sus competidores se ven obligados a reducir sus operaciones.
(132)
Las medidas cuestionadas son selectivas, ya que solo benefician a una empresa - el BPN - así como a la entidad combinada, que retomará su actividad económica tras la venta.
(133)
Portugal arguye que la cuota de mercado del BPN siguió disminuyendo después de su nacionalización y que la entidad combinada tendrá una cuota de mercado inferior al 1 % en términos de crédito a clientes, de recursos de clientes o de productos bancarios e inferior al 2 % en cualquiera de los mercados de referencia. No obstante, las medidas falsean o pueden falsear la competencia, puesto que sitúan al BPN y a la entidad combinada tras la venta al BIC en una posición ventajosa frente a otros bancos competidores. El capital en exceso de la entidad combinada, protege a la actividad económica contra los riesgos de inversión a los que otros competidores se enfrentan. Aumenta igualmente la probabilidad de que los dos beneficiarios dispongan de liquidez adicional y podrá facilitar la expansión futura del BPN y de la entidad combinada, en un contexto económico en que otros competidores que llevan a cabo sus actividades en Portugal se ven obligados a reducir sus operaciones.
(134)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión y que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja con cargo a recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(135)
La recapitalización de 600 millones EUR concedida al BPN en febrero de 2012 constituye una ayuda estatal.
(136)
Las medidas relacionadas con la venta al BIC incluyen el derecho de este banco a solicitar la transferencia, antes de la conclusión de la operación, de otros activos y pasivos del BPN, como los préstamos a entidades de crédito o los activos físicos y financieros. También incluyen el derecho del BIC a transferir depósitos a tipos que superen en, al menos, […] puntos básicos el tipo de referencia pertinente o a recibir del Estado la diferencia de remuneración relativa a tales depósitos.
(137)
La disociación del BPN de determinados préstamos y pasivos (incluidos depósitos) seleccionados por el BIC la financia directamente el Estado miembro. Todos los elementos retirados del BPN se transferirán por su valor contable a las SPV, de las que el Estado miembro es el único propietario, o pasarán a estar, en cualquier caso, bajo su responsabilidad financiera. De esta forma, el Estado soportaría la carga financiera de la gestión y venta de estos activos y pasivos. El Estado miembro también tendría que financiar la diferencia entre el tipo de interés aplicable a los depósitos y el límite de […] puntos básicos por encima del tipo de referencia.
(138)
A juicio de la Comisión la transferencia de activos y pasivos adicionales a las SPV antes de la venta supone una ventaja para el BPN y para la entidad combinada, dado que la transferencia no se garantizó ex ante, los activos no se valoraron a su precio de mercado y no se remuneró al Estado en el marco de la transferencia.
(139)
En opinión de la Comisión, la transferencia de activos por su valor contable y no por su valor de mercado confiere una ventaja económica al BPN y a la entidad combinada en relación con sus competidores. El BIC puede escoger, con total libertad, los activos que deben disociarse al amparo de la condición impuesta en ese sentido en el Acuerdo Marco. Estos activos no serían valorados al precio de mercado y el Estado no sería reembolsado en ese contexto. Por el contrario, visto que esta opción reduce los activos ponderados en función del riesgo del BPN, se produciría un aumento del coeficiente de capital del banco y, consecuentemente, de su capacidad para conceder nuevos préstamos y participar en el mercado. Tras la venta, la entidad combinada sería la beneficiaria de esa ventaja.
(140)
La remuneración, por el Estado, de la diferencia entre el tipo de interés aplicable a los depósitos y el límite de […] puntos básicos por encima del tipo de referencia elimina un coste que, en circunstancias normales, el BPN hubiera tenido que soportar, confiriéndole, por lo tanto, una ventaja.
(141)
Las medidas en cuestión son selectivas, ya que solo benefician a una determinada entidad - el BPN - y a la actividad económica que proseguirá después de la venta.
(142)
Las medidas falsean o pueden falsear la competencia, dado que, tras su venta al BIC, colocan al BPN y a la entidad combinada en una posición ventajosa frente a otros bancos competidores, ya que no tendrán necesidad de reducir sus actividades, contrariamente a otros competidores, y visto que permitirán al BPN y a la entidad combinada conceder un mayor volumen de crédito a la economía.
(143)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1 del Tratado.
(144)
La transferencia de activos y pasivos adicionales (incluidos depósitos) del balance del BPN al de las SPV antes de la venta constituye una ayuda estatal.
(145)
El derecho del BIC a revender, en el plazo de […] meses, préstamos no productivos durante al menos […] días (hasta un máximo del […] % del valor nominal de toda la cartera de préstamos seleccionados por el BIC después de la compensación con los depósitos existentes) por lo que se refiere al importe que exceda del nivel de las provisiones ([…] millones EUR).
(146)
El derecho del BIC a retirar del balance activos y pasivos adicionales después de la venta está financiado directamente por el Estado miembro. Todos los elementos retirados del BPN se transferirán por su valor contable a las SPV, de las que el Estado miembro es el único propietario, o pasarán a estar, en cualquier caso, bajo su responsabilidad financiera. De esta forma, el Estado soportaría la carga financiera de la gestión y venta de estos activos y pasivos.
(147)
A juicio de la Comisión la posibilidad de disociar préstamos no productivos tras la venta permite al BPN y a la entidad combinada expandir sus actividades y conceder un mayor volumen de crédito en un contexto económico en el que otros competidores que operan en Portugal se ven obligados a reducir sus operaciones. En efecto, si se mantuviera el mismo nivel de capital, el coeficiente de capital del banco aumentaría mediante la disociación de los préstamos no productivos y la reducción de los activos ponderados en función del riesgo. Por consiguiente, su capacidad para conceder nuevos préstamos y participar en el mercado se vería reforzada.
(148)
La entidad combinada también estará en ventaja frente a sus competidores que se enfrentan a la depreciación de activos de calidad inferior que tienen que absorber, limitando así el capital del que disponen para la concesión de nuevos préstamos. Por el contrario, la entidad combinada no registraría una disminución de su base de capital debido a esa depreciación y a la reducción del valor de su cartera de hipotecas.
(149)
Por añadidura, la opción del BIC de transferir al Estado otros préstamos no productivos durante un período máximo de […] con posterioridad a la fecha de venta podría alterar el APR del banco y hacer que el capital básico de nivel 1 superara el nivel del [10-18] % implícito en la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011. La Comisión toma nota del compromiso de Portugal en este contexto, a saber, que si el Banco BIC o la entidad combinada opta por transferir préstamos al Estado o a cualquier entidad controlada por el Estado tras la venta, el BIC reembolsará al Estado el capital asociado a tales préstamos, hasta un importe correspondiente al [10-18] % de los activos ponderados por riesgo de los préstamos y, además, solo podrá transferir préstamos no productivos al Estado y reembolsará al Estado el capital asociado a tales préstamos, después de haber agotado íntegramente las provisiones disponibles en la fecha de la venta en la contabilidad del BPN.
(150)
La medida en cuestión es selectiva, puesto que solo beneficia a una empresa determinada - el BPN - y a la actividad económica que se lleve a cabo tras la venta.
(151)
La medida falsea o puede falsear la competencia, dado que, tras su venta al BIC, coloca al BPN y a la entidad combinada en una posición ventajosa frente a otros bancos competidores, ya que no tendrán necesidad de reducir sus actividades, contrariamente a otros competidores, lo que les permitirá conceder un mayor volumen de crédito a la economía.
(152)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(153)
A falta del compromiso de reembolsar el capital asociado a los préstamos, la medida permitirá al BPN y a la entidad combinada modificar, con efectos retroactivos, el APR del banco tras la venta, lo que en términos proporcionales supondría una mayor capitalización del banco. Por consiguiente, confiere una ventaja al banco y falsea la competencia vis a vis de otros competidores. La medida constituye una ayuda estatal.
(154)
La transferencia de riesgos de litigio del BPN al Estado constituye un pasivo que pasa a ser asumido por el Estado.
(155)
Al asumir un pasivo del BPN, el Estado concede una ventaja a este banco y a la entidad combinada en relación con otros competidores que deben asumir pasivos semejantes en sus balances.
(156)
La medida en cuestión es selectiva puesto que solo beneficia a una entidad concreta (el BPN y la entidad combinada tras la venta al BIC).
(157)
La medida confiere una ayuda en términos de capital al BPN y a la entidad combinada, en un momento en el que no existen alternativas en el mercado y en el que otros competidores deben asumir pasivos semejantes en sus balances.
(158)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(159)
La medida confiere una ayuda en términos de capital y constituye una ayuda estatal.
(160)
La concesión por parte de la CGD de una línea de tesorería de [150-350] millones EUR a la entidad combinada tras la venta y el mantenimiento por la CGD de una línea de crédito de papel comercial de [150-500] millones EUR en favor del BPN deben imputarse al Estado, dadas las circunstancias específicas en que se realizaron estas operaciones.
(161)
En primer lugar, el Estado es el único propietario de la CGD y nombra a los miembros de su Consejo de Administración. Tal como se explica en los considerandos (101) y (24), la CGD fue designada por Ley para gestionar el BPN y obtuvo una garantía del Estado, de conformidad con el artículo 2, apartado 9, de la Ley de nacionalización, en lo que se refiere a todas las operaciones de crédito de ayuda a la liquidez eventualmente realizadas en favor del BPN en el contexto de su nacionalización y «en lugar del Estado». Esta garantía continúa aplicándose a la línea de crédito de [150-500] millones EUR.
(162)
En segundo lugar, la decisión de conceder las líneas de tesorería y de crédito no las adoptó la CGD de forma independiente, sino que formaban parte de las condiciones de venta negociadas por el BIC y las autoridades portuguesas.
(163)
La concesión por la CGD de una línea de tesorería de [200-400] millones EUR a la entidad combinada tras la venta y el mantenimiento, asimismo por parte de la CGD, de una línea de crédito de papel comercial de [150-500] millones EUR tras la venta son, por consiguiente, directamente imputables al Estado miembro.
(164)
Estas medidas permitirán al BPN y a la entidad combinada obtener liquidez con facilidad y a buen precio.
(165)
En cuanto a la línea de crédito de [200-400] millones EUR, concedida por la CGD al BIC, la Comisión pone de relieve que proporcionará un margen de seguridad a la entidad combinada por lo que a su financiación se refiere en caso de que se produzcan fugas de depósitos después de la venta del BPN. La CGD no concede este tipo de línea de crédito a ninguna otra entidad. Así pues, la línea de crédito confiere una ventaja económica a la entidad combinada.
(166)
Por último, el mantenimiento, hasta […], de una línea de crédito de [150-500] millones EUR para el programa en curso de papel comercial con garantía del Estado proporciona asimismo al BPN y a la entidad combinada una ventaja frente a sus competidores a la hora de obtener liquidez.
(167)
Las medidas en cuestión son selectivas puesto que solo benefician a una entidad concreta (el BPN y la entidad combinada resultante de la venta al BIC).
(168)
La ventaja concedida al BPN y a la entidad combinada tras la venta falsea la competencia, sobre todo teniendo en cuenta el elevado coste de la contracción de préstamos en los mercados financieros.
(169)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(170)
La concesión por la CGD de una línea de tesorería de [200-400] millones EUR a la entidad combinada tras la venta y el mantenimiento, asimismo por parte de la CGD, de una línea de crédito de papel comercial de [150-500] millones EUR tras la venta constituyen ayudas estatales.
6.1.1.4 Posible ayuda al adquirente
(171)
De conformidad con el punto 49 de la Comunicación relativa a los bancos, para garantizar que no se concede ayuda a los compradores de la institución financiera vendida por el Estado es importante que se respeten determinadas condiciones de venta, en especial: que el proceso de venta sea abierto, transparente, no discriminatorio e incondicional, que la venta se realice en condiciones de mercado y que el Estado maximice el precio de venta de los activos y pasivos en cuestión.
(172)
En lo que respecta a la primera de esas condiciones, aunque el proceso de venta comenzó como un procedimiento abierto e incondicional de licitación, la propuesta vinculante presentada por el BIC no es definitiva en lo que concierne a diversos aspectos materiales de la transacción proyectada, en especial en lo tocante a los activos y pasivos exactos del BPN que el BIC pretendía adquirir, así como el número exacto de sucursales y el número de trabajadores que se mantendrían. Todos estos aspectos se discutieron en las negociaciones bilaterales celebradas posteriormente entre las autoridades portuguesas y el BIC, que desembocaron en la firma del Acuerdo Marco de 9 de diciembre de 2011. El propio Acuerdo Marco no resulta definitivo en cuanto al tamaño exacto del banco que iba a adquirirse. En especial, no determina los activos y pasivos que el BIC adquirirá, aunque especifica claramente que el capital del BPN será de [200-400] millones EUR en el momento de la venta. En otras palabras, ni en la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011 ni en el Acuerdo Marco se precisa claramente lo que el BIC va a adquirir, aunque en ambos se fije el precio de adquisición.
(173)
En este contexto, es importante señalar que el Acuerdo Marco no debía desviarse de las condiciones contenidas en la propuesta vinculante del BIC de 20 de julio de 2011, proporcionando ventajas adicionales al BIC o a la entidad combinada. En efecto, dado el carácter sumamente vago de la oferta vinculante de julio de 2011, el BIC podría obtener fácilmente más concesiones del Estado, por ejemplo, reduciendo el volumen de activos y pasivos que adquiera realmente. Estas concesiones adicionales se plasmarían en una ratio de capital básico de nivel 1 más alto del implícito en la oferta del BIC de julio de 2011, sin contradecir las condiciones del proceso de venta.
(174)
Por consiguiente, la Comisión considera positivo el compromiso de Portugal de limitar el nivel de capitalización del BPN en la fecha de la venta a un [10-18] % del capital básico de nivel 1, implícito en la propuesta del BIC. El compromiso adicional presentado por Portugal, consistente en que el BIC reembolsará el capital asociado a los posibles préstamos no productivos transferidos al Estado o a una entidad propiedad del Estado tras la venta, garantiza que el volumen de capital básico de nivel 1 no experimentará un aumento indebido después de la venta.
(175)
Tal como ha quedado demostrado en la sección 6.1.1.3, todas las medidas relacionadas con la venta del BPN al BIC conllevan ayudas estatales.
(176)
Puesto que ni la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011 ni el Acuerdo Marco fijan el capital básico de nivel 1 del BPN (uno y otro solo indican el importe absoluto de capital del BPN en el momento de la venta, sin tener en cuenta los APR y el derecho del BIC a seleccionar los activos y pasivos que se transferirán a las SPV antes de la venta), la Comisión señala que es posible que el BPN registre un coeficiente de capital básico de nivel 1 superior al implícito en la propuesta. De acuerdo con las informaciones facilitadas por las autoridades portuguesas, un coeficiente de capital básico de nivel 1 del [10-18] % es el nivel implícito en la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011.
(177)
No obstante, la Comisión destaca que Portugal se comprometió a limitar el nivel de capitalización del BPN en la fecha de la venta a un [10-18] % de capital básico de nivel 1, esto es, el nivel implícito en la propuesta del BIC. El Estado podrá así maximizar el precio de venta de los activos y pasivos en cuestión. Este compromiso resulta necesario para garantizar que no se concede una ventaja al BIC.
(178)
Además, al ejercer el derecho a transferir al Estado, tras la venta, más préstamos no productivos, el BIC reduciría aún más las dimensiones del banco, aumentando el coeficiente de capital básico de nivel 1 de la entidad combinada a un nivel superior al implícito en la propuesta del BIC de 20 de julio de 2011. Esta medida proporcionaría una ventaja adicional al BIC. El compromiso adicional presentado por Portugal, consistente en reembolsar el capital asociado a los posibles préstamos no productivos transferidos al Estado o a una entidad propiedad del Estado después de la venta, garantiza que el volumen de capital básico de nivel 1 no aumentará nuevamente tras la venta. Este compromiso adicional resulta necesario para garantizar que no se concede una ventaja al BIC.
(179)
Las medidas en cuestión son selectivas, puesto que benefician a una entidad concreta, a saber, el BIC e, implícitamente, también a la entidad combinada.
(180)
Teniendo en cuenta la posición del BPN en el sector financiero portugués, el hecho de que el sector financiero está abierto a una intensa competencia en la Unión, así como que el BPN compite con un número considerable de filiales de bancos extranjeros en Portugal, la Comisión considera que toda ventaja concedida con recursos estatales puede afectar al comercio dentro de la Unión y falsear la competencia, en el sentido del artículo 107, apartado 1, del Tratado.
(181)
A la vista de los compromisos asumidos por Portugal, la Comisión ha llegado a la conclusión de que el resultado final del proceso, incluidos los aspectos acordados con el BIC en el Acuerdo Marco, no habría alterado los resultados del procedimiento de licitación y de que no se ha concedido ventaja alguna al BIC a través del proceso de venta.
6.1.2 Cuantificación de la ayuda
(182)
El BPN y la entidad combinada que proseguirá con las actividades económicas del BPN se beneficiaron de diversas medidas de ayuda estatal que se resumen a continuación:
Cuadro 1
Ayudas concedidas al BPN y a la entidad combinada
Descripción
Importe en millones EUR
a)
Préstamos concedidos por la CGD antes de la nacionalización
315
b)
Transferencia de activos a las SPV por valor de 3 900 millones EUR antes del procedimiento de licitación
entre 1 800 y 4 000
c)
Inyección de capital del Estado de 15 de febrero de 2012
600
d)
Líneas de tesorería concedidas por la CGD al BPN (a 31 de diciembre de 2011)
[150-500]
Cubiertas por una garantía estatal explícita
[200-400]
e) Líneas de tesorería solicitadas por el BIC en favor de la entidad combinada
Mantenimiento del programa en curso de papel comercial
400
De ellos, nueva línea de tesorería
300
(183)
En primer lugar, debe recalcarse que no todas estas medidas de ayuda deben ser consideradas acumulativas, toda vez que, según las autoridades portuguesas, algunas substituyeron a otras (por ejemplo, los préstamos iniciales concedidos por la CGD antes de la nacionalización fueron substituidos por el papel comercial emitido por el BPN tras la nacionalización).
(184)
Las medidas b) y c) suponen inyecciones de capital o son equivalentes a inyecciones de capital. Su cuantía asciende, como mínimo, a 3 000 millones EUR, es decir, a, aproximadamente, el 50 % del balance del BPN antes de su nacionalización. Además, el importe total de las garantías estatales concedidas por Portugal desde la nacionalización, en conexión con el programa de emisión de papel comercial en favor del BPN, se eleva a 5 000 millones EUR, de los que, hasta el 31 de diciembre de 2011, se habían utilizado 4 500 millones EUR.
(185)
Además, el BIC tiene derecho a transferir depósitos a tipos superiores en, al menos, […] puntos básicos al tipo de referencia y derecho a recibir del Estado una remuneración por esa diferencia, cuyo coste ha sido estimado por las autoridades portuguesas en cerca de […] de EUR. Por último, la transferencia al Estado de los costes ligados a los riesgos de litigio y la transferencia, en el marco de la venta, de más activos y pasivos del balance del BPN a las SPV, incluidos préstamos no productivos, suponen ayudas estatales que Portugal considera no cuantificables.
6.2 Compatibilidad de las diferentes medidas de ayuda: aplicación del artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE
(186)
El artículo 107, apartado 3, letra b), del TFUE confiere a la Comisión poderes para declarar compatibles con el mercado interior «las ayudas para fomentar la realización de un proyecto importante de interés común europeo o destinadas a poner remedio a una grave perturbación en la economía de un Estado miembro».
(187)
La Comisión reconoció que la crisis financiera mundial puede provocar una perturbación grave en la economía de un Estado miembro y que las medidas de ayuda a los bancos pueden contribuir a remediarla. Este análisis fue confirmado en la Comunicación relativa a los bancos, en la Comunicación relativa a la recapitalización (42), en la Comunicación relativa a los activos deteriorados («CAD») (43) y en la Comunicación de reestructuración (44). La Comisión mantiene su opinión de que pueden autorizarse ayudas estatales de acuerdo con los términos estipulados en el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado, teniendo en cuenta la reaparición de las tensiones en los mercados financieros. La Comisión confirmó esta posición al adoptar la Comunicación que prorrogó, con posterioridad al 31 de diciembre de 2011, la Comunicación sobre la aplicación de las normas sobre ayudas estatales a las medidas de apoyo a los bancos en el contexto de la crisis financiera (45).
(188)
Portugal, en especial, se ha visto seriamente afectado por la crisis financiera y económica. Esta afirmación la corrobora el hecho de que la Comisión haya aprobado en diversas ocasiones (46), las medidas adoptadas por las autoridades portuguesas para combatir la crisis financiera. Además, debe recordarse que la difícil situación económica y financiera llevó al país a solicitar oficialmente ayuda internacional el 7 de abril de 2011, a raíz de lo cual se firmó el MdA de 17 de mayo de 2011.
(189)
A juicio de la Comisión, la quiebra no ordenada del BPN tendría serias consecuencias para la economía portuguesa. Las medidas pueden, por consiguiente, ser evaluadas con arreglo a lo dispuesto en el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado.
6.3. Compatibilidad con arreglo a la Comunicación de reestructuración
(190)
La Comunicación de reestructuración establece las reglas en materia de ayudas estatales aplicables a la reestructuración de entidades financieras en el contexto de la crisis. De acuerdo con esta Comunicación, para que la reestructuración de una entidad financiera en el contexto de la crisis actual sea compatible con el artículo 107, apartado 3, letra b), del Tratado debe:
i)
conducir a la recuperación de la viabilidad del banco;
ii)
incluir una aportación propia del beneficiario (distribución de las cargas);
iii)
incluir medidas suficientes para limitar el falseamiento de la competencia.
6.3.1 Viabilidad
(191)
La Comunicación de reestructuración prevé en sus puntos 9 y 10 que el Estado miembro está obligado a presentar un plan de reestructuración exhaustivo y detallado que debe facilitar informaciones sobre el modelo empresarial. El plan debe determinar las causas de las dificultades de la entidad financiera y alternativas al plan de reestructuración propuesto.
(192)
El plan de reestructuración debe demostrar que la estrategia del banco se basa en un planteamiento coherente y que el banco recuperará su viabilidad a largo plazo sin recurrir a la ayuda del Estado.
(193)
La Comunicación de reestructuración confirma, en su punto 17, que la venta de la entidad financiera (o de una parte de ella) a un tercero puede contribuir a recuperar su viabilidad a largo plazo. En el presente caso, la Comisión observa que las autoridades portuguesas decidieron vender el BPN a través de un procedimiento de licitación. En consecuencia, la actividad bancaria será vendida al BIC, tras realizar algunos ajustes, y determinados activos seleccionados se transferirán a las SPV, con el objetivo de liquidarlos con el paso del tiempo. Por consiguiente, la Comisión debe evaluar si la actividad bancaria del BPN, que pasará a formar parte de las actividades del adquirente (la entidad combinada), será viable.
(194)
En su Decisión de 24 de octubre de 2011, la Comisión indicó que no había recibido un programa de actividades que demostrase fehacientemente la viabilidad del BPN como entidad integrada en el BIC y, por consiguiente, no podía pronunciarse sobre este particular. Portugal presentó un programa de actividades detallado del BPN, como entidad integrada en el adquirente, a través del Plan de reestructuración de enero de 2012 (que contenía informaciones adicionales sobre su actividad y viabilidad, facilitadas el 3 de febrero de 2012).
(195)
Con arreglo al Plan de reestructuración de 2012, la parte del BPN que se vende al BIC presenta un balance considerablemente inferior, aproximadamente […] mil millones EUR, en comparación con el balance del BPN en el momento de su nacionalización.
(196)
Junto con los activos del BIC, la nueva entidad dispondrá de unos activos totales del orden de […] mil millones EUR.
(197)
En el momento de su venta al BIC, el balance del BPN solo incluirá las actividades más viables y los mejores activos del banco. En especial, la cartera de préstamos transferida al BIC fue saneada y la mayor parte de los activos no líquidos se transfirieron a las SPV.
(198)
El pasivo del BPN está compuesto principalmente por depósitos minoristas por valor de 1 669 millones EUR y deudas subordinadas cuyo importe asciende a 246 millones EUR.
Cuadro 2
Situación del BPN tras la venta y la inyección de capital (Pro forma) (47)
En millones EUR
Depósitos, bancos centrales y entidades de crédito
[…]
Préstamos líquidos a clientes
[…]
Otros activos
[…]
TOTAL ACTIVOS
[…]
Depósitos
[…]
Otros pasivos
[…]
Deuda subordinada
[…]
TOTAL PASIVO
[…]
Capital propio
[…]
TOTAL PASIVO Y CAPITAL PROPIO
[…]
(199)
El BIC seguirá aplicando las medidas de reestructuración puestas en marcha por los administradores provisionales para solucionar las causas específicas de los problemas del BPN.
(200)
Tal como se expone en el considerando (24), los miembros de los órganos de administración del BPN fueron reemplazados en su totalidad. Teniendo en cuenta las circunstancias específicas que llevaron a la nacionalización del BPN y, en especial, las numerosas denuncias de fraudes supuestamente cometidos por la antigua directiva del banco, los nuevos administradores interpusieron varias acciones judiciales a fin de defender los intereses de la entidad (48). Los procedimientos de evaluación de riesgos del banco se reformularon por completo para aplicar las mejores prácticas.
(201)
Los nuevos administradores del BPN se centraron asimismo en la optimización de la estructura de costes y adoptaron diversas iniciativas destinadas a reducir los costes de funcionamiento, logrando disminuirlos en cerca de […] millones EUR. Por su parte los costes de personal se redujeron en cerca de […] millones EUR entre diciembre de 2008 y diciembre de 2010.
(202)
De acuerdo con el Plan de reestructuración de enero de 2012, la estrategia del BIC consiste en centrarse en las principales actividades minoristas y aprovechar la red del BPN para llegar a ser el banco de referencia de la ayuda al comercio y de las transacciones financieras entre Portugal y Angola.
(203)
El Plan se basa en unos presupuestos macroeconómicos subyacentes razonables, si se tienen en cuenta la situación actual de los mercados en Portugal y las previsiones económicas que apuntan a que la recesión continuará hasta 2014.
(204)
De acuerdo con las proyecciones financieras, al término del período de reestructuración (31 de diciembre de 2016) la entidad resultante de la operación debería tener, incluso en una hipótesis de crisis, capacidad para hacer frente a sus costes y obtener una rentabilidad del capital propio de aproximadamente un [1-10] %.
(205)
El capital básico inicial previsto se sitúa muy por encima de las exigencias mínimas de capital, con un coeficiente de capital básico de nivel 1 próximo al [10-18] %, gracias a la inyección de capital efectuada por el Estado.
(206)
Como resultado de la considerable inyección de capital realizada por el Estado, se prevé que los coeficientes de capital proyectados para el banco, durante y al término del período de reestructuración, se mantengan por encima de los requisitos mínimos establecidos, garantizado, por consiguiente, la solvencia del banco. De conformidad con el programa de actividades facilitado por Portugal, que se refleja en el Plan de reestructuración de enero de 2012, tomando la hipótesis de base, el coeficiente de capital básico de nivel 1 al final del período de reestructuración (31 de diciembre de 2016) será del [8-12] %, es decir, ligeramente superior al 10 % legalmente exigido por el BdP a partir de diciembre de 2012 (49). En caso de tomar una hipótesis de crisis, ese coeficiente quedará ligeramente por debajo ([7-11] %), tal como se indica en el gráfico 1 que figura en el considerando (207).
(207)
Esta evolución obedecería principalmente a la necesidad de aplicar el programa de actividades previsto en el Plan de reestructuración de enero de 2012, mediante la concesión de un mayor volumen de crédito a la economía, así como a la repercusión de los resultados negativos durante los primeros años del Plan de reestructuración. Estos resultados negativos se deben, fundamentalmente, a la estructura de costes del banco, aún elevada en comparación con el volumen de sus actividades, y al coste de la reestructuración que el BIC llevará a cabo.
Gráfico 1
Proyecciones relativas a la entidad combinada BPN/BIC, tomando la hipótesis de base, para el período 2012-2016
[…]
(208)
Por lo que se refiere a la liquidez, el programa de actividades se asienta principalmente en los depósitos, que con arreglo a las previsiones crecerán, anualmente, cerca de un [1-10] %. En opinión de la Comisión, la financiación estable de la entidad combinada a través de los depósitos es una de las características más sobresalientes del Plan de reestructuración. Habida cuenta de la reducida dimensión de la entidad combinada y su potencial de crecimiento, las proyecciones relativas a la evolución de los depósitos resultan verosímiles.
(209)
Al mismo tiempo, la Comisión considera que, para garantizar la viabilidad de la entidad combinada, no debe incentivarse la sustitución de los depósitos por una financiación en los mercados mayoristas. En ese mismo orden de ideas, es importante que la remuneración de la línea de tesorería solicitada por el BIC para compensar una eventual fuga de depósitos aumente hasta, por lo menos, el Euribor + […] puntos básicos. El compromiso propuesto por Portugal en este contexto resulta necesario para garantizar la compatibilidad de la ayuda de reestructuración con el mercado interno, teniendo en cuenta el hecho de que […] posee un volumen considerable de depósitos actualmente remunerados a un tipo superior al Euribor +[…] puntos básicos, pudiendo el BIC optar por no mantener estos depósitos. Si la remuneración de la nueva línea de crédito no se fija a un nivel que proporcione al BIC un incentivo para mantener el nivel de depósitos de conformidad con lo previsto en el Plan de reestructuración de enero de 2012, el BIC podría verse abocado a substituir los depósitos por una financiación menos costosa facilitada por la CGD. Esa substitución podría aumentar la rentabilidad a corto plazo de la entidad combinada pero, al mismo tiempo, perjudicaría sus perspectivas de viabilidad.
(210)
En este contexto, conviene subrayar que al Euribor + […] puntos básicos, la línea de tesorería se sigue concediendo en unas condiciones más favorables que las que el BIC obtendría probablemente en el mercado. A pesar de que no se le ha facilitado ninguna base de referencia que le permita comparar esta operación con otras similares realizadas en el mercado, la Comisión señala que es improbable que una línea de crédito con la misma duración y el mismo volumen estuviese disponible en el mercado, incluso a un tipo de interés superior. Además, a juicio de la Comisión resulta revelador que la remuneración de los préstamos concedidos por la CGD […] se haya fijado en el Euribor a […] meses + […] puntos básicos.
(211)
Lo anteriormente expuesto disipó las dudas de la Comisión acerca de la viabilidad del BPN.
6.3.2 Ayuda limitada al mínimo necesario y reparto de las cargas
(212)
La Comunicación de reestructuración indica que, con el fin de reducir las ayudas al mínimo necesario, limitar el falseamiento de la competencia y abordar el riesgo moral, el beneficiario de la ayuda deberá hacer una aportación propia adecuada a los costes de reestructuración. A tal efecto: a) deben limitarse tanto los costes de la reestructuración como el importe de la ayuda y b) es necesaria una aportación propia importante.
(213)
Los principios relativos a la aportación propia del banco beneficiario se exponen en la sección 3 de la Comunicación de reestructuración. La Comunicación establece que: i) las ayudas de reestructuración deben limitarse a cubrir los costes necesarios para restablecer la viabilidad; ii) el banco beneficiario debe contribuir a la reestructuración con sus propios recursos en la medida de lo posible, por ejemplo, a través de la venta de activos; y iii) los que invirtieron en el banco deben soportar de manera adecuada los costes asociados a la reestructuración absorbiendo las pérdidas con el capital disponible y pagando una remuneración adecuada por las intervenciones estatales. El objetivo de la distribución de cargas es doble: limitar el falseamiento de la competencia y abordar el riesgo moral (50).
(214)
El plan de reestructuración debe demostrar claramente que la ayuda se limita al mínimo necesario. Los costes asociados a la reestructuración no debe soportarlos solo el Estado, sino también, en la medida de lo posible, aquéllos que invirtieron en el banco. En otras palabras, el banco y sus accionistas deben contribuir a la reestructuración con sus propios recursos lo más posible. Las ayudas de reestructuración deben limitarse a cubrir los costes necesarios para restablecer la viabilidad. Por consiguiente, una empresa no debe beneficiarse de recursos públicos que puedan ser utilizados para financiar actividades que falseen el mercado y no estén vinculados al proceso de reestructuración, como, por ejemplo, las adquisiciones (51).
(215)
Por lo que se refiere a la limitación de la ayuda al mínimo, la Comunicación de reestructuración indica en su punto 23 que las ayudas de reestructuración deben limitarse a cubrir los costes necesarios para restablecer la viabilidad.
(216)
A tal efecto, la Comisión debe valorar, en primer lugar, la afirmación de las autoridades portuguesas de que los costes asociados a la venta del BPN al BIC son inferiores a los costes que Portugal soportaría en caso de liquidación del BPN y, en segundo lugar, si la ayuda concedida para la reestructuración del BPN se limita al mínimo necesario.
(217)
En su Decisión de 24 de octubre de 2011, la Comisión puso en tela de juicio diversos aspectos de la comparación cuantitativa de las dos opciones proporcionada entonces por Portugal.
(218)
En el Plan de reestructuración de enero de 2012, Portugal proporcionó una comparación actualizada de las dos opciones y modificó sus hipótesis iniciales con el fin de responder a las preocupaciones expuestas por la Comisión en su Decisión de 24 de octubre de 2011 a propósito de los costes en caso de una liquidación ordenada. En concreto, Portugal abordó la cuestión de la reducción (haircut) del capital de los préstamos y el tratamiento de los tenedores de obligaciones subordinadas.
(219)
En particular, Portugal facilitó nuevas informaciones y una base de referencia comparativa alternativa para las hipótesis que había utilizado en relación con la reducción (haircut) del 30-50 % del valor contable en la venta de los préstamos. Portugal también facilitó datos definitivos sobre los préstamos que serían finalmente adquiridos por el BIC, cuyo importe se desconocía en el momento en que se realizó la comparación inicial, el 17 de febrero de 2012. Además eliminó de la hipótesis de liquidación ordenada los costes asociados al reembolso de determinados tenedores de obligaciones subordinadas [tal como se indica en el considerando (221)].
(220)
A juicio de la Comisión, si se toma en consideración la actual situación económica y la reducción substancial de actividades del sector bancario, la aplicación de una reducción del valor nominal (haircut) en la venta de la cartera de préstamos parece justificada. Por añadidura, si hubiera que mantener los préstamos hasta su vencimiento, el Estado tendría que hacer frente a costes de financiación y correr con el riesgo de crédito hasta el vencimiento. Por consiguiente, la Comisión puede aceptar la previsión más baja sobre el valor de la reducción (haircut) comunicada por Portugal, es decir una reducción (haircut) del [20-50] %.
(221)
En cuanto a los tenedores de obligaciones subordinadas, la Comisión cree que el montante total de 245 millones EUR corresponde a la suma de los importes de varias emisiones. Es posible […]. Portugal comunicó que, tras un análisis jurídico de las condiciones de cada una de esas emisiones, […].
(222)
El cuadro 3 proporciona una visión de conjunto de la previsión de las entradas y salidas, sobre la base de las hipótesis revisadas mencionadas en los considerandos (219) y (221). Esa previsión solo tiene en cuenta los costes marginales asociados a las dos hipótesis (y no los costes ya contraídos) y se basa en los datos del balance del BPN en el momento de su venta al BIC (52).
Cuadro 3
Comparación de la venta al BIC con la liquidación ordenada (valores en millones EUR)
Venta al BIC
Liquidación
SALIDAS
1
Pago de la financiación a las instituciones de crédito
[…] (53)
2
Pago de depósitos de clientes
[…]
3
Aumento de capital
[…]
4
Tenedores de obligaciones subordinadas, excluida la emisión perpetua - TBC
[…]
Total salidas
[…]
[…]
Venta al BIC
Liquidación
ENTRADAS
5
Venta de préstamos de clientes (2 114 millones después de una reducción (haircut) del 30 %)
[…]
6
Reembolso de depósitos y préstamos a instituciones de crédito
[…] (54)
7
Precio de venta del BPN
[…]
8
Prima de la venta de depósitos - 2 % del saldo de los depósitos
[…]
Total entradas
[…]
DIFERENCIA ESTIMADA
[…]
[…]
(223)
Globalmente, las hipótesis de liquidación ordenada del BPN en las que el Estado pagaría todos los depósitos (con excepción de los de los acreedores subordinados tenedores de obligaciones perpetuas) y la totalidad de la exposición a instituciones de crédito, serían más costosas que la venta al BIC.
(224)
La Comisión admite la incertidumbre asociada a varias de las hipótesis contempladas, en particular la posibilidad de recuperación de los créditos transferidos al BIC. Asimismo debe tenerse en cuenta que la liquidación ordenada puede afectar negativamente a la confianza en el sector bancario en su conjunto y a la calificación de la deuda soberana del Estado miembro.
(225)
Sobre la base de las informaciones de que dispone, la Comisión considera que la opción de la reestructuración del banco, es decir, la venta al BIC, contribuye a limitar al mínimo el importe de la ayuda.
(226)
La cuantía de las ayudas recibidas por el BPN antes y después de su nacionalización es considerable, tal como se indicó en los considerandos (182) a (185). Las ayudas fueron necesarias para la supervivencia del banco durante el período preciso para llevar a cabo la reestructuración elegida, es decir, para la venta de sus componentes viables al BIC y la liquidación con el paso del tiempo de los activos tóxicos. Como consecuencia del Plan de reestructuración, el BPN dejará de existir como banco independiente. Las actividades de banca minorista que serán adquiridas por el BIC suponen menos del 35 % del balance del BPN antes de su nacionalización. En las condiciones de mercado actuales, estas medidas (en especial la segregación de los activos no provenientes de las actividades de banca minorista y su transferencia a las SPV) están estrechamente ligadas a la viabilidad del banco que permanece en el mercado. Las actividades no incluidas en la banca minorista se transfirieron a las SPV y se liquidarán con el paso del tiempo. La Comisión reconoce que los importantes atrasos registrados en la aplicación del Plan de reestructuración del BPN están relacionados con las circunstancias excepcionales que han afectado a la economía portuguesa y que condujeron a la firma del MdA de 17 de mayo de 2011.
(227)
Tal como la Comisión indicó en su Decisión de 24 de octubre de 2011, además de las medidas concedidas a favor del BPN antes de su venta, el BIC exige una serie de medidas adicionales, que se han mencionado en el considerando (56).
(228)
En su Decisión de 24 de octubre de 2011, la Comisión se preguntaba si la inyección de capital solicitada por el BIC correspondía al importe mínimo necesario para garantizar la viabilidad. Tomando en consideración los ajustes contables solicitados por el BIC en su propuesta de 20 de julio de 2011 y las declaraciones financieras del BPN de junio de 2011, Portugal estimó que un nivel de capital de [200-400] millones EUR suponía un coeficiente de capital básico de nivel 1 del [10-18] %.
(229)
Portugal esgrime que el nivel de capital es el resultado del proceso de licitación, si se tiene también en cuenta el precio que el BIC pagará al Estado (40 millones EUR). Este importe está justificado por el coste que supondrá el que el banco se centre en sus actividades principales y por la necesidad de mantener un colchón de seguridad suficiente de capital adicional. Portugal considera que ese colchón de seguridad es adecuado para mantener un nivel suficiente de capital propio, en especial durante los primeros años de la integración, si se tiene en cuenta la reputación negativa del BPN y la difícil situación económica de Portugal.
(230)
Conviene señalar que, de acuerdo con el Plan de reestructuración de enero de 2012, se prevé que el coeficiente de capital alcance un [8-12] % al final del cuarto año posterior a la venta, porcentaje que, en una hipótesis de crisis, sería del [7-11] % (ligeramente inferior al mínimo reglamentario del 10 % exigido en Portugal).
(231)
Por consiguiente, a juicio de la Comisión, el nivel de capital, equivalente a un coeficiente de capital básico de nivel 1 del [10-18] %, es resultado del procedimiento de licitación y es necesario para garantizar la viabilidad del banco sobre la base del Plan de reestructuración de enero de 2012.
(232)
La Comisión considera asimismo positivo el hecho de que el Acuerdo Marco incluya el compromiso del BIC de no pagar, en relación con el BPN, dividendos o beneficios equivalentes a los accionistas durante un período de 5 años. El objetivo de este compromiso radica en garantizar que el capital inyectado en el BPN no salga inmediatamente del banco, en forma de recursos distribuidos a los accionistas.
(233)
Sin embargo, los activos que finalmente adquirirá el BIC presentan diferencias con los indicados en su propuesta de 20 de julio de 2011, reservándose asimismo el BIC el derecho de retroceder los préstamos que no sean productivos. Así pues, la Comisión considera que a fin de limitar la ayuda al mínimo, toda reducción del APR resultante de la retrocesión de préstamos al Estado debe ir acompañada de una reducción del capital, correspondiente al [10-18] % de la reducción del APR. La reducción del capital puede hacerse a través de una reducción (haircut) del valor contable de los nuevos préstamos transferidos al Estado.
(234)
La Comisión subraya que el BIC sugirió que la entidad combinada podría mantener un coeficiente de capital básico de nivel 1 del [10-18] % en caso de que devolviese los préstamos no productivos, mediante la concesión de nuevos préstamos a la economía. A juicio de la Comisión, una medida de esta naturaleza no limitaría la ayuda al mínimo por las razones siguientes: en primer lugar, el coeficiente de capitales propios del BIC antes de la venta será inferior al [10-18] % en la fecha de la venta. Así, una vez realizada la fusión del BPN con el BIC, el nivel de capital básico de nivel 1 de la entidad combinada descenderá inmediatamente (como queda reflejado en el Plan de reestructuración de enero de 2012). De esta forma, si la entidad combinada mantuviese un coeficiente de capital básico de nivel 1 del [10-18] % después de la fusión, su capitalización sería superior a lo previsto por el propio BIC. En segundo lugar, el Plan de reestructuración de 2012 ya tiene en cuenta la concesión de nuevos préstamos a la economía y, a tal efecto, un capital básico de nivel 1 del [10-18] % (muy elevado) del BPN en el momento de la venta se considera suficiente. Por consiguiente, no hay necesidad de dedicar más capital del previsto en el Plan de reestructuración de 2012 a la concesión de nuevos préstamos. En este contexto, la Comisión considera positivo el compromiso asumido por Portugal de que el coeficiente de capital básico de nivel 1 del BPN en la fecha de su venta al Banco BIC no podrá superar un [10-18] % y de que, en caso de que, tras la venta, los préstamos no productivos se transfieran al Estado o a cualquier entidad controlada por el Estado, el Banco BIC o la entidad combinada deberán transferir al Estado, o a la entidad controlada por el Estado, el capital asociado a tales préstamos hasta un importe del [10-18] % de los activos ponderados por riesgo de esos préstamos.
(235)
Por otro lado, la Comunicación de reestructuración recuerda que es necesario prohibir las adquisiciones para limitar la ayuda al mínimo necesario. El punto 23 de dicha Comunicación indica expresamente que «no se dotará a una empresa de recursos propios que puedan ser utilizados para financiar actividades que distorsionen el mercado y no estén vinculadas al proceso de reestructuración. Por ejemplo, no pueden financiarse adquisiciones y acciones de otras empresas o nuevas inversiones con ayuda estatal salvo que sea esencial para restablecer la viabilidad de una empresa».
(236)
La Comisión constata que el Plan de reestructuración de 2012 ya indicaba que la entidad combinada sería una entidad viable, que tendría que gestionar una rentabilidad financiera (ROE, por sus iniciales en inglés) aceptable, e incluso obtendría beneficios. Este restablecimiento de la viabilidad no depende de adquisiciones. Por el contrario, la Comisión considera que la prohibición de las adquisiciones garantizará que el capital considerado necesario para la reestructuración permanecerá en el banco, contribuyendo así al restablecimiento de su viabilidad. En este contexto, la Comisión cree que el compromiso de Portugal de prohibir las adquisiciones es necesario para garantizar la compatibilidad de la ayuda de reestructuración con el mercado interior.
(237)
En cuanto a la aportación propia, la Comunicación de reestructuración establece que los costes asociados a la reestructuración no debe soportarlos solo el Estado sino también aquéllos que invirtieron en él y los accionistas del banco. Este requisito garantiza que los bancos rescatados asuman la responsabilidad adecuada por las consecuencias de su comportamiento pasado, y garantiza la creación de incentivos adecuados para su comportamiento futuro.
(238)
En el presente caso, la Comisión considera positivo que los accionistas hayan perdido sus participaciones en el banco sin recibir ninguna compensación. De esta manera participan de forma adecuada en la distribución de cargas de un banco cuyo valor era negativo, de acuerdo con la evaluación de las dos entidades independientes designadas por Portugal. La Comisión también ve positivo el hecho de que el Consejo de Administración del BPN haya cambiado y sus antiguos miembros hayan sido reemplazados por otros nuevos en el marco del proceso de nacionalización.
(239)
No obstante, la Comisión subraya que los tenedores de obligaciones subordinadas, cuyo importe asciende a 245 millones EUR, permanecerán en el banco que va a ser privatizado y podrán seguir recibiendo cupones.
(240)
Tal como establece el punto 26 de la Comunicación de reestructuración, los bancos «no deberán utilizar la ayuda estatal para remunerar fondos propios (capital ordinario y deuda subordinada) cuando dichas actividades no generen suficientes beneficios».
(241)
Por lo que se refiere al período de reestructuración del BPN, este banco no respetó la política de la Comisión en materia de instrumentos híbridos, establecida en el punto 26 de la Comunicación de reestructuración. La Comisión aclaró a este respecto que, en un contexto de reestructuración, la compensación discrecional de las pérdidas (por ejemplo, mediante la movilización de reservas o la reducción del capital propio) por los bancos beneficiarios para garantizar el pago de dividendos y cupones de la deuda subordinada no es, en principio, compatible con el objetivo de la distribución de las cargas. La Comisión hace hincapié en que el pago de cupones no respetó este principio y debería ser compensado por medio de una reestructuración más profunda (55).
(242)
A juicio de la Comisión una reestructuración más profunda del banco bastará para compensar la falta de distribución de las cargas.
(243)
No obstante, dado que el banco va a ser vendido, la prohibición del rescate hasta el 31 de diciembre de 2016 es necesaria para garantizar un nivel mínimo de distribución de cargas entre los accionistas del banco.
(244)
En este contexto, la Comisión toma nota del compromiso asumido por Portugal en virtud del cual, a fin de contribuir al proceso de reestructuración del BPN, el Banco BIP, la entidad combinada y Portugal no ejercerán, hasta el 31 de diciembre de 2016, sus derechos de opción en relación con la deuda subordinada emitida por el BPN con anterioridad a la fecha de la venta.
(245)
La Comisión subraya que la remuneración de cada una de las medidas de ayuda enumeradas en los considerandos (182) a (185) y, en especial, la de las garantías, la inyección de capital y la transferencia de activos a las SPV, no es compatible con las comunicaciones pertinentes de la Comisión.
(246)
Las garantías estatales fueron remuneradas con 20 puntos básicos, muy por debajo del nivel resultante de la aplicación de las normas de la Comisión relativas a la remuneración de las garantías estatales sobre títulos de deuda emitidos por entidades financieras.
(247)
Resulta evidente que la inyección de capital, de 600 millones EUR, efectuada en febrero de 2012, no fue objeto de una remuneración compatible con la Comunicación de recapitalización. En efecto, las autoridades portuguesas no esperan obtener remuneración alguna por el capital inyectado. Lo que sucede es que el capital se inyectó con el objetivo de permitir la venta del banco a un precio negativo.
(248)
Por lo que atañe a la transferencia de activos a las SPV por su valor contable, aunque la Comisión admite, desde un punto de vista teórico, que la transferencia de activos a las tres SPV se destina a proteger la viabilidad del BPN y permitir su venta, la transferencia por el valor contable supone una ayuda incompatible con los principales requisitos de la Comunicación de activos deteriorados (CAD). En especial, la transferencia se efectúa por el valor contable, muy superior al verdadero valor económico, sin estar prevista la remuneración del Estado. La CAD reconoce que una reestructuración profunda puede compensar las posibles desviaciones respecto a los principales criterios establecidos en la Comunicación, incluidos los relativos al precio. El hecho de que esté prevista una profunda reestructuración del BPN constituye un elemento en el que la Comisión podría apoyarse para considerar la medida compatible con la CAD. Por consiguiente, la transferencia de activos a las SPV podría evaluarse junto con las restantes medidas en favor del BPN en el contexto de la amplia reestructuración.
(249)
El punto 25 de la Comunicación de reestructuración establece que cualquier excepción a una distribución adecuada de las cargas ex ante que pueda haber sido concedida excepcionalmente en la fase de salvamento por razones de estabilidad financiera debe compensarse con otra aportación en una fase posterior de la reestructuración, por ejemplo, mediante cláusulas de reembolso o una reestructuración de mayor envergadura, que incluya medidas adicionales para limitar el falseamiento de la competencia.
(250)
En opinión de la Comisión, la reestructuración del BPN es de suficiente envergadura. En primer lugar, la Comisión subraya que el banco es de pequeña dimensión. Como resultado del Plan de reestructuración, el BPN dejará de existir como banco independiente. Las actividades de la banca minorista que el BIC adquirirá suponen menos del 35 % del balance del BPN antes de su nacionalización. Las actividades que no se inscriben entre las de la banca minorista se abandonaron definitivamente.
(251)
Por consiguiente, la Comisión puede concluir que la distribución de cargas es suficiente a la vista de la profunda reestructuración del BPN.
6.3.3 Medidas para limitar el falseamiento de la competencia
(252)
En cuanto a las medidas destinadas a limitar el falseamiento de la competencia, la Comunicación de reestructuración establece que la naturaleza y la forma de tales medidas dependerán del importe de la ayuda y de las condiciones y circunstancias en que fue concedida, así como de las características del mercado o mercados en los que vaya a operar el banco beneficiario.
(253)
A pesar de que el importe de la ayuda percibida por el BPN es considerable, debe tomarse en consideración la reducida dimensión del banco. Tal como se expone en el punto 32 de la Comunicación de reestructuración, la Comisión analizará los efectos probables de la ayuda en los mercados en los que opere el banco beneficiario tras la reestructuración y, ante todo, una vez que el banco sea viable, se examinarán el tamaño y la importancia relativa del banco en su mercado o mercados.
(254)
En este contexto, la Comisión subraya que la entidad económica anterior a la intervención del Estado (56), constituida por el BPN, dejará de existir. BPN fue nacionalizada y sometida a una reestructuración exhaustiva y de gran calado. A raíz de estas operaciones, el banco que competirá en el mercado tendrá un tamaño mucho menor.
(255)
Al finalizar 2008, el BPN era la séptima entidad financiera de Portugal por balance total. Desde su nacionalización, el tamaño del banco se ha reducido, en especial como consecuencia de la salida de depósitos. Desde mediados de 2011 ocupa la duodécima posición, con una cuota de mercado, tanto por depósitos como por préstamos, inferior al 1 %. Los depósitos y los préstamos disminuyeron casi en un 50 % en el período 2008-2011.
(256)
En sus observaciones sobre la Decisión de 24 de octubre de 2011, Portugal afirmó, en primer lugar, que ya antes de su nacionalización el BPN tenía una cuota de mercado cercana al [1-2] %. En segundo lugar, que tras su nacionalización, el BPN había sufrido una importante reestructuración y que su tamaño seguía disminuyendo. En tercer lugar, que, incluso después de su integración en el BIC, la nueva entidad combinada tendrá una cuota de mercado inferior a [ 1] % en Portugal, visto que en la actualidad la cuota de mercado del BPN es, aproximadamente, de [ 1] %, en términos de préstamos a clientes y depósitos y las cuotas de mercado del BIC son del orden del [ 1] % por volumen de préstamos y del [ 1] % por el de depósitos.
(257)
La Comisión constata asimismo que la venta de las actividades del banco a través de un procedimiento de licitación dio a sus competidores la posibilidad de adquirir la marca y las actividades del BPN, limitando de esta manera el falseamiento de la competencia.
(258)
La Comisión también tiene una opinión favorable sobre la política de dividendos descrita en el considerando (56) (xiii).
(259)
Además, el punto 44 de la Comunicación de reestructuración dice que los bancos no podrán aducir el apoyo estatal como una ventaja competitiva al comercializar sus productos financieros. La Comisión considera positivo el compromiso asumido por Portugal en virtud del cual el BIC no hará referencia a las ayudas estatales obtenidas en sus campañas de marketing y en sus comunicaciones con los inversores.
(260)
En su Decisión de 24 de octubre de 2011, la Comisión expresó dudas en cuanto a la suficiencia de las medidas propuestas, teniendo en cuenta el considerable importe de la ayuda y el hecho de que el BPN se hubiera beneficiado de medidas de recapitalización, de garantías y de medidas de ayuda a los activos depreciados, que no se han remunerado con arreglo a las condiciones establecidas en las comunicaciones pertinentes.
(261)
La Comisión señaló, en especial, que el banco iba a operar en el mercado con un coeficiente de capital básico de nivel 1 de aproximadamente un [10-18] %, muy superior a los niveles mínimos del 9 %, exigido al finaliza 2011, y del 10 % exigido al finalizar 2012.
(262)
Además, el BIC solicitó el derecho a revender, en el plazo de […] meses, los préstamos no productivos durante al menos […] días (hasta el […] % del valor nominal total de la cartera de préstamos). El BIC pidió asimismo que se mantuviera la ayuda a la liquidez que le había concedido la CGD de dos maneras. En primer lugar, el mantenimiento, durante tres años, de la línea de crédito del programa de papel comercial, por un importe máximo de [150-500] millones EUR, con una garantía estatal y el compromiso de la CGD de mantener las condiciones de esa línea de crédito hasta […]. En segundo lugar, una segunda línea de crédito, concedida asimismo por la CGD, por un importe máximo de [150-350] millones EUR, para compensar la disminución de los depósitos por debajo de un límite de 1800 millones EUR, remunerada al tipo Euribor + […] puntos básicos.
(263)
Así, debe garantizarse que la entidad combinada no utilice la ayuda estatal para expandir sus actividades a expensas de sus competidores y que los falseamientos de la competencia provocados por la ayuda se aborden de forma correcta.
(264)
A la vista de la tensión registrada por el mercado y de las nuevas y rigurosas condiciones impuestas por Portugal al sector bancario a raíz de los acontecimientos que llevaron a la firma del MdA, la Comisión considera que estas líneas de tesorería afectarían de forma significativa a la medida en que, tras la reestructuración, la entidad combinada podrá competir en el mercado con otros operadores que no hayan recibido ayudas estatales.
(265)
Por consiguiente, la ayuda estatal solo puede ser declarada compatible si se adoptan medidas suficientes que garanticen que la ayuda estatal no se utilizará en detrimento de los competidores, algunos de los cuales no han recibido una ayuda estatal similar. Habrá que salvaguardar una situación competitiva equitativa entre los bancos que se beneficiaron de ayudas estatales y los que no lo hicieron. La ayuda estatal no deberá disminuir los incentivos para que los bancos que no se beneficiaron de ayudas compitan, inviertan e innoven, ni crear barreras para entrar en el mercado que puedan repercutir negativamente en la actividad transfronteriza.
(266)
Es preciso garantizar que la entidad combinada no se beneficie de una ventaja competitiva a través de la transferencia al Estado del riesgo ligado a la liquidez y de la aportación de capital.
(267)
En primer lugar, a juicio de la Comisión, para limitar el falseamiento de la competencia provocado por el hecho de que el banco pase a tener un nivel de capital superior al mínimo exigido [véase el considerando (261)], cualquier reducción de los APR derivada de la retrocesión de préstamos al Estado deberá ir acompañada de una reducción de capital equivalente. Por lo tanto, el compromiso propuesto por Portugal a propósito del nivel máximo de capital del BPN resulta necesario para garantizar la compatibilidad de la ayuda de reestructuración con el mercado interior.
(268)
En segundo lugar, la Comisión considera que la duración de la línea de crédito de [150-500] millones EUR asociada al programa de papel comercial del BPN debe limitarse a un período de […] años. Además, la remuneración relativa a la segunda línea de tesorería debería aproximarse más a las condiciones de mercado, aplicándosele el Euribor + […] puntos básicos. Simultáneamente, Portugal debe solicitar la aprobación previa de la Comisión antes de que la CGD o el Estado concedan cualesquiera líneas de crédito o garantías hasta el 31 de diciembre de 2016, con el fin de garantizar que no se incumplen estas limitaciones. En este contexto, la Comisión considera positivos los compromisos asumidos por Portugal en relación con las líneas de tesorería, necesarios para garantizar la compatibilidad de la ayuda de reestructuración con el mercado interior.
(269)
En tercer lugar, la Comunicación de reestructuración establece una relación entre la prohibición de adquisiciones y el falseamiento de la competencia. En los puntos 39 y 40, de esta Comunicación se explica que «la ayuda estatal no debe ser utilizada en detrimento de competidores que no disfruten de ayudas públicas similares» y que «los bancos no deberán utilizar la ayuda estatal para la adquisición de empresas competidoras». La Comisión considera positivo el compromiso de Portugal, mencionado en el considerando (236), de prohibir las adquisiciones hasta el 31 de diciembre de 2016.
(270)
Por último, el derecho del BIC a retroceder al Estado otros préstamos no productivos deberá cesar el […] y no […] meses después de la venta. A juicio de la Comisión, el BIC tuvo ocasión de analizar los préstamos del BPN desde que se puso en marcha el procedimiento de licitación y, en especial, desde la firma del Acuerdo Marco, el 9 de diciembre de 2011. Además, la cartera de préstamos ya ha sido saneada en dos ocasiones: con la transferencia de los préstamos menos productivos a las SPV en diciembre de 2010 y, posteriormente, cuando el BIC, en su calidad de adquirente, solicitó el derecho de retroceder al Estado más préstamos a fin de alcanzar un coeficiente de préstamos/depósitos del [110-150] %.
(271)
La Comisión hace constar que cualquier otra posibilidad de retrocesión de préstamos proporciona al BIC una protección contra el riesgo de un agravamiento de la situación económica. La posibilidad de que vuelvan a darse una situación con préstamos «no productivos» sería reflejo, muy probablemente, de un empeoramiento de la economía, y, por lo tanto, afectaría a todo el sector bancario. El derecho del BIC a retroceder al Estado otros préstamos no productivos falsea la competencia, ya que ningún otro banco dispondrá de esta posibilidad. El período para la retrocesión de préstamos debería, por consiguiente, acortarse hasta el […], como máximo. En este contexto, la Comisión considera positivo el compromiso asumido por Portugal de respetar el plazo del […].
6.3.4 Conclusión
(272)
Si todos los compromisos descritos en la sección 5.2 se cumplen correctamente, el Plan de reestructuración de enero de 2012 proporciona elementos de prueba suficientes de la vuelta a la viabilidad a largo plazo de la entidad combinada, de que está garantizada una distribución suficiente de las cargas y de que se toman medidas adecuadas para limitar un falseamiento indebido de la competencia. Por consiguiente, la Comisión declara que el Plan de reestructuración de enero de 2012 es compatible con la Comunicación de reestructuración.
6.3.5 Supervisión
(273)
El punto 46 de la Comunicación de reestructuración indica que, para verificar la correcta aplicación del Plan de reestructuración, los Estados miembros deberán presentar informes regulares detallados. En consecuencia, a partir de la fecha de la presente Decisión, Portugal deberá enviar semestralmente esos informes a la Comisión.
7. Conclusión
(274)
La Comisión lamenta que Portugal haya concedido ilegalmente la ayuda estatal descrita en la sección 6.1.2 «Cuantificación de la ayuda estatal», infringiendo el artículo 108, apartado 3, del Tratado. Sin embargo, esta ayuda, junto con otras medidas de ayuda consideradas en la presente Decisión, puede ser declarada compatible si se respetan los compromisos asumidos descritos en la sección 5.2,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Las siguientes medidas concedidas por Portugal constituyen ayudas estatales:
i.
los préstamos concedidos por la CGD antes de la nacionalización;
ii.
los préstamos y líneas de tesorería concedidos por la CGD al BPN tras la nacionalización de este último y antes de su venta, acompañados o no de una garantía expresa del Estado;
iii.
la transferencia de activos del BPN a las SPV por su valor contable, antes y después de la venta;
iv.
la inyección de capital efectuada por el Estado el 15 de febrero de 2012;
v.
las líneas de tesorería que conceda la CGD solicitadas licitadas por el BIC en favor de la entidad combinada;
vi.
el derecho del BIC a transferir al Estado depósitos a un tipo superior, en al menos […] puntos básicos, al tipo de referencia o a recibir del Estado una remuneración por la diferencia, y
vii.
la transferencia al Estado de los costes ligados a los riesgos de litigio.
2. Las medidas de ayuda mencionadas en el apartado 1 son compatibles con el mercado interior, a la vista de los compromisos expuestos en la sección 5.2.
Artículo 2
Portugal informará a la Comisión, en un plazo de dos meses a partir de la fecha de notificación de la presente Decisión, de las medidas adoptadas en cumplimiento de la misma. Además, Portugal comenzará a presentar, en un plazo de seis meses a partir de la presente Decisión, informes regulares detallados sobre las medidas tomadas en cumplimiento de la misma.
Artículo 3
El destinatario de la presente Decisión será la República Portuguesa.
Hecho en Bruselas, el 27 de marzo de 2012.