NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 446/2012
ze dne 21. března 2012,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009, pokud jde o regulační technické normy pro obsah a formát pravidelného předkládání ratingových údajů, jež má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy požadovat od ratingových agentur
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 21 odst. 4 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 21 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 1060/2009 vyžaduje, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) do 2. ledna 2012 předložil Komisi ke schválení návrhy regulačních technických norem, pokud jde o obsah a formát pravidelného předkládání ratingových údajů, jež by ratingové agentury měly orgánu ESMA pravidelně vykazovat. Cílem tohoto pravidelného předkládání je umožnit orgánu ESMA plnění jeho odpovědnosti spojené s průběžným dohledem nad ratingovými agenturami, jak je stanoveno v čl. 21 odst. 1 uvedeného nařízení.
(2)
Ratingové údaje by měly orgánu ESMA umožnit pečlivě dohlížet nad chováním a činností ratingových agentur, aby mohl rychle reagovat v případě skutečného nebo potenciálního porušení požadavků nařízení (ES) č. 1060/2009. Z tohoto důvodu by se ratingové údaje měly orgánu ESMA obvykle předkládat měsíčně. Avšak v zájmu zajištění proporcionality by ratingové agentury, které mají méně než 50 zaměstnanců a které nejsou součástí skupiny, měly předkládat ratingové údaje každé dva měsíce, namísto měsíčně. Orgán ESMA by přesto měl mít možnost po uvedených agenturách vyžadovat, aby měsíčně předkládaly údaje týkající se počtu a druhů jejich ratingů, včetně složitosti úvěrové analýzy, relevance hodnocených nástrojů či emitentů a způsobilosti ratingů, které se použijí pro účely uvedené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (2).
(3)
Vykazované údaje by měly být sestaveny v normalizovaném formátu, aby orgán ESMA mohl záznamy automaticky přijímat a zpracovávat ve svých interních systémech. Vzhledem k průběžnému technickému pokroku může orgán ESMA řadu technických pokynů pro předkládání údajů v oblasti přenosu souborů nebo jejich formátu předkládaných ratingovými agenturami aktualizovat a sdělit prostřednictvím zvláštních sdělení nebo pokynů.
(4)
S cílem zajistit úplné a přesné předkládání ratingových údajů a zohlednit další vývoj na finančních trzích je důležité ratingovým agenturám umožnit, aby si vyvinuly odpovídající systémy a postupy na základě technických specifikací stanovených orgánem ESMA. Z tohoto důvodu vstoupí nařízení v platnost až šest měsíců po vyhlášení. Do té doby by ratingové agentury měly pravidelně předkládat ratingové údaje v souladu se stávajícími pokyny vydanými Evropským výborem regulátorů trhů s cennými papíry.
(5)
Ratingové agentury, které jsou součástí skupiny, by měly moci své ratingové údaje vykazovat orgánu ESMA buď odděleně, nebo pověřit jednu z agentur ve skupině, aby předkládala údaje jménem všech členů skupiny, na které se vztahuje požadavek na vykazování údajů.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi orgánem ESMA v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (3).
(7)
Orgán ESMA uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanovuje obsah a formát pravidelného předkládání ratingových údajů, jež má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (dále jen „ESMA“) od ratingových agentur požadovat pro účely průběžného dohledu v souladu s čl. 21 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 1060/2009.
Článek 2
Zásady předkládání údajů
1. Ratingové agentury plní požadavky stanovené tímto nařízením a zodpovídají za přesnost a úplnost údajů předkládaných orgánu ESMA.
2. V případě skupin ratingových agentur členové skupiny mohou pověřit jednoho člena, aby předkládal údaje požadované podle tohoto nařízení svým jménem a jménem dalších členů skupiny. Všechny ratingové agentury, jejichž jménem je zpráva předkládána, se v údajích předložených orgánu ESMA uvedou.
3. Zprávy předkládané v souladu s tímto nařízením se podávají měsíčně a obsahují ratingové údaje vztahující se k předcházejícímu kalendářnímu měsíci.
4. Ratingové agentury, které mají méně než 50 zaměstnanců a které nejsou součástí skupiny ratingových agentur, mohou předkládat zprávy každé dva měsíce s tím, že obsahují ratingové údaje vztahující se k předcházejícím dvěma kalendářním měsícům, pokud orgán ESMA neinformuje ratingovou agenturu, že vzhledem k povaze, komplexnosti a rozsahu vydávání jejích ratingů vyžaduje měsíční předkládání zpráv.
5. Orgánu ESMA se zprávy předkládají do patnácti dnů od konce období, které je předmětem zprávy.
6. Ratingové agentury neprodleně informují orgán ESMA o veškerých výjimečných okolnostech, které jim mohou dočasně zabránit v předložení zprávy v souladu s tímto nařízením nebo ji mohou opozdit.
Článek 3
Vykazované údaje
1. Na konci prvního období vykazování zahrne ratingová agentura do své zprávy pro orgán ESMA kvalitativní údaje uvedené v tabulce 1 přílohy. Pokud se v následujícím vykazovaném období uvedené údaje změní, orgánu ESMA se předloží nové údaje.
2. Ratingové agentury předkládají údaje uvedené v tabulce 2 přílohy za každou činnost provedenou ratingovou agenturou, jak je stanoveno v uvedené tabulce, a za každý rating vztažený k této činnosti. Činnosti, které se vykazují, se vztahují na ratingy vydané nebo potvrzené ratingovou agenturou.
3. V případě, že k činnosti uvedené v tabulce 2 během vykazovaného období nedošlo, nemusí to ratingová agentura oznámit.
4. Údaje uvedené v tabulce 1 a v tabulce 2 přílohy se orgánu ESMA předkládají v samostatných souborech. Kvalitativní údaje uvedené v tabulce 1 se předkládají před vykázáním údajů uvedených v tabulce 2.
Článek 4
Druhy ratingů
1. Ratingová agentura zařadí ratingy, které vykazuje, podle těchto druhů:
a)
ratingy podniků;
b)
ratingy strukturovaného financování;
c)
ratingy státu a veřejných financí;
d)
ratingy krytých dluhopisů.
2. Pro účely odstavce 1 se ratingy strukturovaného financování vztahují na finanční nástroje nebo jiná aktiva vyplývající ze sekuritizační transakce nebo systému transakcí ve smyslu čl. 4 bodu 36 směrnice 2006/48/ES.
Při vykazování ratingů strukturovaného financování zařadí ratingová agentura rating do jedné z těchto kategorií aktiv:
a)
Cenné papíry zajištěné aktivy. Do této kategorie aktiv náleží úvěry na pořízení auta/lodě/letadla, studentské půjčky, spotřebitelské úvěry, úvěry v oblasti zdravotní péče, úvěry na bytovou výstavbu, filmové úvěry, úvěry podnikům poskytujícím regulované výrobky a/nebo služby, pronájem vybavení, pohledávky z kreditních karet, daňové pohledávky, nesplacené úvěry, úvěrové dluhopisy, úvěry na rekreační vozidla a pohledávky z obchodního styku.
b)
Cenné papíry zajištěné hypotékami na bydlení. Tato kategorie aktiv zahrnuje cenné papíry kryté hypotečními úvěry na bydlení první a druhé třídy a domácí kapitálové úvěry.
c)
Cenné papíry zajištěné hypotékami na obchodní nemovitosti. Tato kategorie aktiv zahrnuje úvěry na nemovitosti pro maloobchod nebo na vybavení kanceláře, úvěry nemocnicím, úvěry na domy s pečovatelskou službou, na skladovací zařízení, hotelové úvěry, úvěry na ošetřovatelská zařízení, průmyslové úvěry a vícegenerační nemovitosti.
d)
Zajištěné dluhové obligace. Do této kategorie aktiv náleží zajištěné úvěrové obligace, zajištěné dluhopisy, syntetické zajištěné dluhové obligace, jednotlivé tranše zajištěných dluhových obligací, zajištěné obligace fondů, zajištěné dluhové obligace cenných papírů krytých aktivy a zajištěné dluhové obligace zajištěných dluhových obligací.
e)
Komerční papíry zajištěné aktivy.
f)
Jiné strukturované finanční nástroje, které nejsou zahrnuty v předchozích kategoriích aktiv, včetně strukturovaných krytých dluhopisů, nástrojů strukturovaného investování, cenných papírů navázaných na pojistné smlouvy a společností obchodujících s deriváty.
3. Ratingy krytých dluhopisů se vztahují na kryté dluhopisy, které nejsou zahrnuty v seznamu kategorií aktiv, pokud jde o ratingy strukturovaného financování uvedené v odstavci 2.
Článek 5
Postupy předkládání údajů
1. Ratingové agentury předloží soubory údajů ve formátu XML, který poskytne orgán ESMA, a za použití systému vykazování zřízeného orgánem ESMA. Soubory označí v souladu s pravidly uvedenými orgánem ESMA.
2. Ratingové agentury uchovávají soubory zaslané orgánu ESMA a jím obdržené v elektronické podobě po dobu alespoň pěti let. Tyto soubory musí být na žádost orgánu ESMA zpřístupněny.
3. Pokud ratingová agentura identifikuje ve vykázaných údajích věcné chyby, příslušné údaje vymaže a nahradí.
4. S cílem údaje vymazat zašle ratingová agentura orgánu ESMA soubor obsahující pole uvedená v tabulce 3 přílohy. Po výmazu původních záznamů zašle ratingová agentura novou verzi záznamů pomocí souboru, který obsahuje pole uvedená v tabulce 1 nebo případně tabulce 2.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost šest měsíců po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. března 2012.
REGLAMENTO DELEGADO (UE) No 446/2012 DE LA COMISIÓN
de 21 de marzo de 2012
por el que se completa el Reglamento (CE) no 1060/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta a las normas técnicas de regulación sobre el contenido y el formato de los informes periódicos sobre los datos relativos a las calificaciones que deberán presentar las agencias de calificación crediticia a la Autoridad Europea de Valores y Mercados
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1060/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de septiembre de 2009, sobre las agencias de calificación crediticia (1), y, en particular, su artículo 21, apartado 4, letra e),
Considerando lo siguiente:
(1)
De conformidad con el artículo 21, apartado 4, letra e), del Reglamento (CE) no 1060/2009, la Autoridad Europea de Valores y Mercados (AEVM) debía presentar, a más tardar el 2 de enero de 2012, proyectos de normas técnicas de regulación, para su aprobación por la Comisión, sobre el contenido y el formato de los datos relativos a las calificaciones que las agencias de calificación crediticia deben notificar periódicamente a la AEVM. La finalidad de estos informes periódicos es permitir a la AEVM ejercer su responsabilidad con respecto a la supervisión permanente de las agencias, tal como se establece en el artículo 21, apartado 1, de dicho Reglamento.
(2)
Los datos de calificación deben permitir a la AEVM supervisar de cerca la actuación y las actividades de las agencias de calificación crediticia, con el fin de poder reaccionar con prontitud en caso de infracciones reales o potenciales de los requisitos del Reglamento (CE) no 1060/2009. Por esta razón, conviene notificar normalmente esos datos a la AEVM con periodicidad mensual. No obstante, en aras de la proporcionalidad, las agencias que cuenten con menos de 50 empleados y que no formen parte de un grupo deben poder presentar los datos de calificación cada dos meses, en lugar de cada mes. Con todo, la AEVM debe estar facultada para exigir a esas agencias que proporcionen información mensual, en función del número y la naturaleza de sus calificaciones crediticias, en particular la complejidad del análisis de crédito, la pertinencia de los instrumentos o emisores calificados y la admisibilidad de las calificaciones con vistas a su utilización para fines tales como los de la Directiva 2006/48/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (2).
(3)
Los datos que han de comunicarse deben recopilarse en un formato estándar, a fin de que la AEVM pueda recibirlos y tratarlos automáticamente en sus sistemas internos. A la luz de los progresos técnicos que se vayan produciendo, es posible que la AEVM tenga que actualizar o transmitir a través de comunicaciones o directrices específicas una serie de instrucciones técnicas de notificación en relación con la transmisión o el formato de los ficheros que deben presentar las agencias de calificación crediticia.
(4)
Con vistas a garantizar una notificación de datos de calificación exhaustiva y correcta, y tener en cuenta la evolución de los mercados financieros, es importante que las agencias de calificación crediticia puedan desarrollar sistemas y procedimientos adecuados, que se atengan a las especificaciones técnicas proporcionadas por la AEVM. A tal efecto, el presente Reglamento solo entrará en vigor seis meses después de su publicación. Mientras tanto, las agencias deben presentar datos periódicos sobre las calificaciones con arreglo a las actuales directrices formuladas por el Comité de Responsables Europeos de Reglamentación de Valores.
(5)
Las agencias de calificación crediticia que forman parte de un grupo deben poder notificar a la AEVM sus datos de calificación por separado, o bien encomendar a otra de las agencias del grupo la tarea de presentar los datos en nombre de todos los miembros del grupo sujetos a los requisitos de presentación de información.
(6)
El presente Reglamento se basa en los proyectos de normas técnicas de regulación presentados por la AEVM a la Comisión con arreglo al artículo 10 del Reglamento (CE) no 1095/2010 del Parlamento Europeo y del Consejo (3).
(7)
La AEVM ha llevado a cabo una consulta pública abierta sobre los proyectos de normas técnicas de regulación en que se basa el presente Reglamento, ha analizado los costes y beneficios potenciales correspondientes y ha recabado el dictamen del Grupo de Partes Interesadas del Sector de Valores y Mercados, establecido de conformidad con el artículo 37 del Reglamento (CE) no 1095/2010.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Objeto
El presente Reglamento establece el contenido y el formato de los informes periódicos sobre los datos relativos a las calificaciones que la Autoridad Europea de Valores y Mercados («AEVM») solicitará a las agencias de calificación crediticia a efectos de la supervisión permanente, de conformidad con el artículo 21, apartado 4, letra e), del Reglamento (CE) no 1060/2009.
Artículo 2
Principios de notificación
1. Las agencias de calificación crediticia deberán cumplir los requisitos establecidos en el presente Reglamento y serán responsables de la exactitud y exhaustividad de los datos facilitados a la AEVM.
2. Cuando las agencias de calificación crediticia formen parte de un grupo, podrán encomendar a uno de los miembros del grupo la tarea de presentar los informes requeridos con arreglo al presente Reglamento, en su nombre y en nombre de los demás miembros del grupo. Cada agencia en cuyo nombre se presente un informe deberá identificarse en los datos presentados a la AEVM.
3. Los informes transmitidos de conformidad con el presente Reglamento se presentarán con periodicidad mensual y contendrán datos relativos a las calificaciones del mes natural anterior.
4. Las agencias de calificación crediticia que cuenten con menos de 50 empleados y que no formen parte de un grupo de agencias podrán presentar, cada dos meses, informes con datos relativos a las calificaciones de los dos meses naturales anteriores, salvo que la AEVM les comunique la obligación de presentar información mensual habida cuenta de la naturaleza, la complejidad y la gama de las calificaciones crediticias que emiten.
5. Los informes se presentarán a la AEVM en el plazo de 15 días a partir de la fecha en que finalice el período objeto del informe.
6. Las agencias de calificación crediticia comunicarán inmediatamente a la AEVM cualesquiera circunstancias excepcionales que puedan retrasar o impedir temporalmente la notificación de conformidad con el presente Reglamento.
Artículo 3
Datos que deben comunicarse
1. Al final del primer período de información, las agencias de calificación crediticia deberán incluir en su informe a la AEVM los datos cualitativos que se especifican en el cuadro 1 del anexo. En caso de que dichos datos cambien durante un período de información ulterior, deberán presentarse a la AEVM los nuevos datos.
2. Las agencias de calificación crediticia deberán facilitar los datos previstos en el cuadro 2 del anexo respecto de cada una de las acciones que lleven a cabo, tal como se especifica en ese cuadro, y de cada calificación crediticia afectada por la acción. Las acciones que deben comunicarse se referirán a las calificaciones emitidas o refrendadas por las agencias.
3. En caso de que durante un período de información no se haya realizado ninguna de las acciones especificadas en el cuadro 2, la agencia de calificación crediticia no estará obligada a presentar una notificación al respecto.
4. Los datos especificados en los cuadros 1 y 2 del anexo se presentarán a la AEVM en ficheros separados. Los datos cualitativos previstos en el cuadro 1 deberán transmitirse antes que los del cuadro 2.
Artículo 4
Tipos de calificación
1. Las agencias de calificación crediticia clasificarán las calificaciones que deben notificar de conformidad con los siguientes tipos:
a)
calificaciones de empresas;
b)
calificaciones de instrumentos de financiación estructurada;
c)
calificaciones de deuda soberana y finanzas públicas;
d)
calificaciones de bonos y obligaciones garantizados.
2. A efectos del apartado 1, las calificaciones de instrumentos de financiación estructurada se referirán a instrumentos financieros u otros activos resultantes de una operación o mecanismo de titulización contemplado en el artículo 4, punto 36, de la Directiva 2006/48/CE.
Cuando notifiquen calificaciones de instrumentos de financiación estructurada, las agencias las clasificarán en una de las siguientes clases de activos:
a)
bonos de titulización de activos (ABS). Esta clase de activos comprende las siguientes subclases: préstamos para la adquisición de automóviles/buques/aeronaves, préstamos a estudiantes, créditos al consumo, préstamos para asistencia sanitaria, préstamos para la adquisición de viviendas prefabricadas, préstamos para la producción de películas, préstamos en el sector de los servicios públicos, arrendamiento financiero de bienes de equipo, cuentas a cobrar derivadas de tarjetas de crédito, derechos de embargo fiscal, préstamos en mora, bonos vinculados a crédito, préstamos para la adquisición de vehículos de recreo y cuentas a cobrar derivadas de deudores comerciales;
b)
bonos de titulización hipotecaria sobre inmuebles residenciales (RMBS). Esta clase de activos comprende las siguientes subclases: RMBS de elevada calidad crediticia (prime) y de baja calidad crediticia (non-prime), así como préstamos de segunda hipoteca (home equity loans);
c)
bonos de titulización hipotecaria sobre inmuebles comerciales (CMBS). Esta clase de activos comprende las siguientes subclases: préstamos para adquisición de oficinas o locales comerciales, préstamos a hospitales, residencias asistenciales, instalaciones de almacenamiento, hoteles y unidades de asistencia, préstamos industriales y a viviendas multifamiliares;
d)
obligaciones garantizadas por deuda (CDO). Esta clase de activos comprende las siguientes subclases: obligaciones garantizadas por préstamos (CLO), obligaciones garantizadas por bonos (CBO), CDO sintéticos, CDO de tramo único, obligaciones garantizadas por fondos (CFO), CDO de ABS y CDO de CDO;
e)
pagarés de titulización (ABCP);
f)
otros instrumentos de financiación estructurada no comprendidos en las clases de activos anteriores, en particular las cédulas estructuradas, los vehículos de inversión estructurada (SIV), los valores vinculados a seguros y las empresas de productos derivados (derivative product companies).
3. Las calificaciones de bonos y obligaciones garantizados se referirán a bonos y obligaciones garantizados que no figuren en la lista de clases de activos con respecto a las calificaciones de instrumentos de financiación estructurada establecida en el apartado 2.
Artículo 5
Procedimientos de notificación
1. Las agencias de calificación crediticia deberán presentar los ficheros de datos con arreglo a los esquemas XML proporcionados por la AEVM y utilizando el sistema de notificación establecido por esta Autoridad. Deberán asignar un nombre a los ficheros de acuerdo con la convención de denominación indicada por la AEVM.
2. Las agencias de calificación crediticia deberán conservar los ficheros enviados a la AEVM y recibidos por esta en forma electrónica durante al menos cinco años. Estos ficheros se pondrán a disposición de la AEVM previa solicitud.
3. Si una agencia de calificación crediticia detecta errores en los datos que ha transmitido, deberá anular y sustituir los datos pertinentes.
4. Para anular los datos, la agencia de calificación crediticia deberá enviar a la AEVM un fichero con los campos especificados en el cuadro 3 del anexo. Una vez anulados los datos originales, la agencia enviará la nueva versión utilizando un fichero que incluya los campos especificados en el cuadro 1 o 2, según proceda.
Artículo 6
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor seis meses después de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 21 de marzo de 2012.