PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 805/2010
ze dne 13. září 2010
o opětovném uložení konečného antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky, vyráběných společností Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd., Foshan
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1)
Rada uložila nařízením (ES) č. 452/2007 (2) (dále jen „napadené nařízení“) konečná antidumpingová cla v rozsahu od 9,9 % do 38,1 % na dovoz žehlicích prken, též opěrných či samostatně stojících, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základních součástí, tj. podpěr, desek a ramp na žehličku, pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Ukrajiny.
(2)
Dne 12. června 2007 podal jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce, konkrétně společnost Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd. (dále jen „Foshan Shunde“), u Tribunálu (Soudu prvního stupně před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost) návrh, v němž se domáhá zrušení nařízení (ES) č. 452/2007, pokud jde o jeho použití na navrhovatele (3).
(3)
Dne 29. ledna 2008 Tribunál návrh společnosti Foshan Shunde zamítl.
(4)
Dne 3. dubna 2008 podala společnost Foshan Shunde u Soudního dvora kasační opravný prostředek, v němž žádá, aby Soudní dvůr zrušil rozsudek Tribunálu, a domáhá se zrušení nařízení (ES) č. 452/2007, pokud jde o jeho použití na navrhovatele.
(5)
Dne 1. října 2009 Soudní dvůr ve svém rozsudku ve věci C-141/08 P (dále jen „rozsudek Soudního dvora“) zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2008. Ve svém rozsudku Soudní dvůr rozhodl, že porušením čl. 20 odst. 5 základního nařízení došlo k zásahu do práva společnosti Foshan Shunde na obhajobu. Soudní dvůr proto zrušil napadené nařízení v rozsahu, ve kterém uvedené nařízení zavádí antidumpingové clo na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Foshan Shunde.
(6)
Tribunál ve věci T-2/95 (4) (dále jen „věc IPS“) uznal, že v případech, kdy řízení sestává z několika administrativních kroků, neznamená zrušení jednoho z těchto kroků zrušení celého řízení. Antidumpingové řízení je příkladem takového řízení sestávajícího z více kroků. Proto ze zrušení napadeného nařízení ve vztahu k jedné straně neplyne zrušení celého postupu provedeného před přijetím uvedeného nařízení. V souladu s článkem 266 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou kromě toho orgány Unie povinny přijmout rozsudek Soudního dvora ze dne 1. října 2009. Z toho rovněž plyne možnost opravit ty prvky napadeného nařízení, které vedly k jeho zrušení, přičemž části, jež nebyly napadeny a jež nejsou dotčené rozsudkem Soudního dvora, se ponechají beze změn, jak bylo stanoveno ve věci C-458/98 P (5) (dále jen „odvolací věc IPS“). Je třeba poznamenat, že kromě zjištění o porušení čl. 20 odst. 5 základního nařízení zůstávají veškerá další zjištění učiněná v souvislosti s napadeným nařízením automaticky v platnosti v rozsahu, v jakém Soudní dvůr zamítl všechna tvrzení, která byla v této souvislosti učiněna.
(7)
Na základě rozsudku Soudního dvora ze dne 1. října 2009 bylo zveřejněno oznámení (6) o částečném opětovném zahájení antidumpingového šetření týkajícím se dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z ČLR. Opětovné zahájení bylo omezeno na provedení rozsudku Soudního dvora, pokud jde o společnost Foshan Shunde.
(8)
Komise o částečném opětovném zahájení šetření oficiálně vyrozuměla vyvážející výrobce, dovozce a uživatele, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, zástupce země vývozu a výrobní odvětví Unie. Zúčastněné strany měly možnost se písemně vyjádřit a ve lhůtě uvedené v oznámení požádat o slyšení.
(9)
Všechny strany, které o to ve výše uvedené lhůtě požádaly a prokázaly, že existují zvláštní důvody, aby byly vyslechnuty, dostaly k vyslechnutí příležitost.
(10)
Svá stanoviska předložili dva vyvážející výrobci v ČLR (jedním z nich je přímo dotčená strana, tj. společnost Foshan Shunde), výrobní odvětví Unie a dva dovozci, kteří nejsou ve spojení.
(11)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečných antidumpingových cel pro společnost Foshan Shunde. Byla jim poskytnuta lhůta, během níž mohly v reakci na tyto informace předložit svá stanoviska. Připomínky stran byly zváženy a v příslušných případech byla zjištění odpovídajícím způsobem upravena.
B. PROVEDENÍ ROZSUDKU SOUDNÍHO DVORA
1. Předběžná poznámka
(12)
Připomíná se, že důvodem pro zrušení napadeného nařízení byla skutečnost, že Komise zaslala svůj návrh na uložení konečného antidumpingového cla Radě před uplynutím povinné desetidenní lhůty, stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení, pro obdržení stanovisek po poskytnutí konečných informací zúčastněným stranám.
2. Připomínky zúčastněných stran
(13)
Společnost Foshan Shunde uvedla, že rozsudek Soudního dvora nevyžaduje prováděcí opatření. Podle této společnosti je opětovné zahájení protiprávní, jelikož v základním nařízení není žádné konkrétní ustanovení, které takový přístup umožňuje, a protože by takové opětovné zahájení bylo v rozporu s patnáctiměsíční lhůtou pro dokončení šetření, stanovenou v čl. 6 odst. 9 základního nařízení, a s osmnáctiměsíční lhůtou stanovenou v čl. 5 odst. 10 antidumpingové dohody WTO. Společnost Foshan Shunde uvedla, že rozsudek ve věci IPS nemůže sloužit jako precedens, protože vycházel z nařízení Rady (EHS) č. 2423/88 ze dne 11. července 1988 o ochraně před dumpingovými nebo subvencovanými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského hospodářského společenství (7) (dále jen „staré základní nařízení“), v rámci něhož se povinné lhůty ještě neuplatňovaly. Společnost Foshan Shunde dále argumentovala, že pokud se Komise rozhodne provést rozsudek Soudního dvora, měla by tak učinit na základě svého konečného informačního dokumentu ze dne 20. února 2007 (kde bylo této straně přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a nebyl u ní zjištěn dumping), a nikoli na základě opravených znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007 (kde Komise potvrdila svá předběžná zjištění o nepřiznání zacházení jako v tržním hospodářství a o dumpingovém rozpětí 18,1 % pro společnost Foshan Shunde).
(14)
Druhý čínský vyvážející výrobce, společnost Zheijiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd. (dále jen „Zheijiang Harmonic“) předložil řadu argumentů, které byly v zásadě shodné s argumenty společnosti Foshan Shunde, a sice že pro opětovné zahájení řízení neexistuje právní základ a že po uplynutí lhůt stanovených v základním nařízení a antidumpingové dohodě WTO není opětovné uložení antidumpingových cel podle zákona možné. Výrobce dále uvedl, že opětovné vydání opravených znění informačního dokumentu a přiznání lhůty na odpověď v souladu s čl. 20 odst. 5 základního nařízení nemůže napravit porušení práva na obhajobu společnosti Zheijiang Harmonic a nezákonné uložení cel. Výrobce závěrem zdůraznil, že Komise nemůže opětovně uložit antidumpingová opatření, která vycházejí z informací vztahujících se k roku 2005, tedy období více než čtyři roky před částečným opětovným zahájením šetření, jelikož by to nebylo v souladu s čl. 6 odst. 1 základního nařízení. Společnost Zheijiang Harmonic ještě uvedla, že Komise nemůže šetření opětovně zahájit, protože pozbyla své objektivity a nestrannosti, jelikož napadené nařízení navržené Komisí bylo Soudním dvorem částečně zrušeno.
(15)
Dva dovozci/výrobci z Unie, kteří nejsou ve spojení, nepředložili žádné informace a údaje o právní podstatě opětovného šetření, ale spíše zdůrazňovali svoji roli aktérů na trhu Unie s žehlicími prkny. Jeden z nich rovněž upozornil na dopad rozsudku Soudního dvora a následného částečného opětovného zahájení šetření na svou obchodní činnost.
(16)
Výrobní odvětví Unie uvedlo, že výrobci v Unii doplácejí na nesrovnalost zjištěnou Soudním dvorem, jelikož nejsou chráněni před dovozem, který byl shledán dumpingovým a působícím újmu. Výrobní odvětví Unie navrhlo, aby řízení pokračovalo od bodu, kde byla zjištěna nesrovnalost na straně Komise, tedy v době, kdy čínská společnost měla předložit své připomínky ohledně opravených znění konečného informačního dokumentu Komise ze dne 23. března 2007, aby byly připomínky čínské strany posouzeny a aby byl Radě zaslán nový návrh týkající se pouze společnosti Foshan Shunde, jehož cílem bude opětovné stanovení antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Foshan Shunde. Výrobní odvětví Unie rovněž uvedlo, že podobný přístup byl použit v minulosti (tj. rozsudky ve věci IPS, v odvolací věci IPS a v nařízení Rady (ES) č. 235/2004 (8) přijatém na základě rozsudku Soudního dvora ve věci C-76/00 P Petrotub SA a Republica SA v. Rada). Tato strana dále tvrdí, že patnáctiměsíční lhůta stanovená v základním nařízení se nevztahuje na změnu nařízení, kterým se ukládají antidumpingová cla s cílem provést rozsudek Soudního dvora Evropské unie.
3. Analýza připomínek
(17)
Připomíná se, že Soudní dvůr zamítl všechny věcné argumenty společnosti Foshan Shunde s odkazem na podstatu věci. Povinnost orgánů Unie se tudíž týká opravy té části administrativního postupu, kde v průběhu původního šetření došlo k nesrovnalosti.
(18)
Tvrzení, že zavedení lhůt v délce 15 a 18 měsíců na dokončení antidumpingových šetření nedovoluje Komisi uplatnit přístup použitý ve věci IPS, bylo shledáno neopodstatněným. Komise se domnívá, že v případě provedení rozsudku Soudního dvora Evropské unie není tato lhůta relevantní. Tato lhůta musí být dodržena pouze v případě dokončení původního šetření od data jeho zahájení k datu konečného opatření a nevztahuje se na žádné další opatření, které může být zavedeno například v důsledku soudního přezkumu. Dále se poznamenává, že jakýkoli jiný výklad by znamenal, že úspěšná žaloba ze strany výrobního odvětví Unie by neměla pro tuto stranu žádný praktický účinek, jestliže by se akceptovalo tvrzení, že uplynutí lhůty na dokončení původního šetření by neumožňovalo provést rozsudek Soudního dvora Evropské unie. To by bylo v rozporu se zásadou, že všechny strany by měly mít možnost využít účinného soudního přezkumu.
(19)
Dále se připomíná, že Tribunál ve svém rozsudku ve spojených věcech T-163/94 a T-165/94 (9) uvedl, že ani flexibilní lhůtu použitelnou podle starého základního nařízení nelze prodlužovat nad rozumnou míru a shledal, že šetření trvající více než tři roky je příliš dlouhé. To je v kontrastu s věcí IPS, kde k provedení rozsudku Soudního dvora došlo sedm let po zahájení původního šetření a rozhodnutí Soudního dvora nenaznačuje, že by lhůty představovaly problém.
(20)
Proto byl učiněn závěr, že se čl. 6 odst. 9 základního nařízení použije pouze na zahájení řízení a ukončení šetření zahájeného podle čl. 5 odst. 9 základního nařízení, a nikoli na částečné opětovné zahájení šetření, jehož cílem je provést rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie.
(21)
Tento závěr je v souladu s přístupem použitým při provádění zpráv rozhodčích panelů WTO a odvolacího orgánu, kde je akceptováno, že orgány mohou napravit nedostatky v nařízení, kterým se ukládají antidumpingová cla, s cílem řídit se zprávami orgánu pro řešení sporů, včetně případů týkajících se Unie (10). Aby bylo možné provést zprávy rozhodčího panelu WTO a odvolacího orgánu, bylo v těchto případech považováno za nutné přijmout zvláštní postupy, jelikož takové zprávy nemají v právním řádu Unie přímou použitelnost, na rozdíl od rozsudků vynesených Soudním dvorem, která přímo použitelná jsou.
(22)
Co se týče tvrzení předložených v souvislosti s použitím čl. 6 odst. 1 základního nařízení, poznamenává se, že porušení čl. 6 odst. 1 základního nařízení nebylo konstatováno, jelikož Komise nezahájila nové řízení, ale opětovně zahájila šetření původní s cílem provést rozsudek Soudního dvora.
(23)
Pokud jde o tvrzení, že společnost Foshan Shunde měla obdržet informační dokument ze dne 20. února 2007 a nikoli opravená znění informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, poznamenává se, že v souladu s rozsudkem Soudního dvora by Komise měla tuto nesrovnalost v administrativním postupu napravit. Tato administrativní nesrovnalost spočívá pouze v tom, že společnost Foshan Shunde měla méně než deset dní na předložení připomínek k opraveným znění informačního dokumentu. Platnost předcházejících kroků původního šetření tudíž není rozsudkem Soudního dvora dotčena, a není proto třeba ji podrobit přezkumu v souvislosti se stávajícím částečným opětovným zahájením.
4. Závěr
(24)
S ohledem na připomínky předložené stranami a jejich analýzu byl učiněn závěr, že provedení rozsudku Soudního dvora by mělo mít podobu opětovného zaslání společnosti Foshan Shunde a všem dalším zúčastněným stranám opravených znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, na jehož základě bylo navrženo opětovné uložení konečného antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Foshan Shunde napadeným nařízením.
(25)
Na základě výše uvedeného byl rovněž učiněn závěr, že by měla Komise společnosti Foshan Shunde a všem dalším zúčastněným stranám poskytnout dostatek času na předložení připomínek k opraveným zněním konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007 a poté jejich připomínky vyhodnotit s cílem rozhodnout, zda má Radě předložit návrh na opětovné uložení antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Foshan Shunde na základě skutečností vztahujících se k původnímu období šetření.
C. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(26)
Zainteresované strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr provést rozsudek Soudního dvora.
(27)
Všem zainteresovaným stranám byla poskytnuta příležitost předložit připomínky (v desetidenní lhůtě stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení). Jejich připomínky byly zváženy a v příslušných případech vzaty v úvahu, nebyly však takové, aby vedly ke změně výše uvedených závěrů.
(28)
Společnost Foshan Shunde a všechny další zúčastněné strany obdržely opravená znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, na jehož základě bylo navrženo opětovně uložit antidumpingové clo na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Foshan Shunde na základě skutečností vztahujících se k původnímu období šetření.
(29)
Společnost Foshan Shunde a všechny další zúčastněné strany měly možnost k těmto opraveným zněním konečného informačního dokumentu předložit připomínky. Ústní i písemné argumenty, které strany poskytly, byly zváženy a v příslušných případech k nim bylo přihlédnuto. S ohledem na předložené připomínky lze konstatovat následující skutečnosti: Přístup, z něhož vychází toto nařízení, je založen na skutečnosti, že Soudní dvůr ve svém rozsudku zdůraznil, že čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení nelze vykládat tak, že zavazuje Komisi k tomu, aby Radě navrhovala konečná opatření, která by byla natrvalo stižena vadou, která vznikla při původním posuzování dotčených věcných kritérií uvedeného ustanovení (11). Ačkoli Soudní dvůr učinil tuto připomínku v souvislosti s vadou, která byla v této věci v neprospěch žalobce, je zřejmé, že uvedený výklad by měl být použit spravedlivým způsobem, z čehož vyplývá, že ani výrobní odvětví Unie nemůže být natrvalo stiženo vadou, která by byla v jeho neprospěch. Jak uvádí opravená znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, opravená znění zvláštního informačního dokumentu stejného data a dřívější dopisy Komise žalobci, na nichž se uvedené dokumenty zakládají, nelze společnosti Foshan Shunde přiznat status tržního hospodářství, jelikož její účetní postupy měly různé závažné nedostatky, a nebyly tudíž v souladu s mezinárodními účetními standardy. Toto porušení druhého kritéria čl. 2 odst. 7 nelze napravit statistikou, na níž se odkazuje v poslední větě bodu 12 rozsudku Soudního dvora. Přístup, který byl původně uvedený v konečném informačním dokumentu ze dne 20. února 2007, by proto měl být považován za chybu, kterou je třeba napravit. V zájmu ochrany výrobního odvětví Unie proti dumpingu by výsledné antidumpingové clo mělo být žalobci opětovně uloženo co nejdříve.
(30)
Po oznámení základních skutečností a úvah, na jejichž základě mělo být opětovné uložení konečných antidumpingových opatření doporučeno, navrhl jeden čínský vyvážející výrobce v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení cenový závazek. Nabídka tohoto závazku však nezajistila nápravu problémů již uvedených v 68. bodě odůvodnění napadaného nařízení, zejména nutnost stanovit smysluplné minimální dovozní ceny jednotlivých typů výrobku, které by mohly být Komisí náležitě sledovány a nebyly by doprovázeny vážným rizikem obcházení. Nabídka cenového závazku navíc zahrnovala buď jednu průměrnou minimální cenu, která se vztahovala pouze na jeden typ výrobku vyváženého do Unie, nebo několik minimálních dovozních cen založených opět na váženém průměru cen kombinací některých výrobků. Kromě toho byly všechny navrhované kombinace minimální dovozní ceny výrazně nižší než nejvyšší stanovené vývozní ceny. Na základě výše uvedených skutečností byl přijat závěr, že takový závazek není praktický, a proto jej nelze přijmout. Dotčená strana byla řádně informována a byla jí poskytnuta možnost vznést připomínky. Její připomínky však výše uvedený závěr nezměnily.
D. DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(31)
Tento postup nemá vliv na datum, kdy opatření uložená napadeným nařízením pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Opětovně se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz žehlicích prken, též opěrných či samostatně stojících, s vyvíječem páry či bez něj nebo s vyhřívanou a odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základních součástí, tj. podpěr, desek a ramp na žehličku, pocházejících z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 a ex 8516 90 00 (kódy TARIC 3924900010, 4421909810, 7323939010, 7323999110, 7323999910, 8516797010 a 8516900051), a vyráběných společností Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd., Foshan (doplňkový kód TARIC A785).
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, se stanoví na 18,1 %.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. září 2010.
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 805/2010 DEL CONSEJO
de 13 de septiembre de 2010
por el que se restablece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de tablas de planchar originarias de la República Popular China, fabricadas por Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd., Foshan
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1225/2009 del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping por parte de países no miembros de la Comunidad Europea (1) («el Reglamento de base»), y, en particular, su artículo 9,
Vista la propuesta presentada por la Comisión Europea previa consulta al Comité consultivo,
Considerando lo siguiente:
A. PROCEDIMIENTO
(1)
Mediante el Reglamento (CE) no 452/2007 (2) («el Reglamento impugnado»), el Consejo estableció un derecho antidumping definitivo comprendido entre el 9,9 % y el 38,1 % sobre las importaciones de tablas de planchar, sean o no de sujeción independiente, con o sin absorción de vapor, plano calefactor y función de soplado, incluidas las tablas para mangas, y las partes esenciales de estas, es decir, las patas, el plano superior y el apoyo para la plancha, originarias de la República Popular China («RPC») y de Ucrania.
(2)
El 12 de junio de 2007, un productor exportador chino que cooperó, a saber, Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd. («Foshan Shunde»), interpuso un recurso ante el Tribunal General («Tribunal de Primera Instancia» antes de la entrada en vigor del Tratado de Lisboa) en el que solicitaba la anulación del Reglamento (CE) no 452/2007 en la medida en que afecta al recurrente (3).
(3)
El 29 de enero de 2008, el Tribunal General desestimó el recurso de Foshan Shunde.
(4)
El 3 de abril de 2008, Foshan Shunde interpuso un recurso de casación ante el Tribunal de Justicia en el que solicitaba a este que dejara sin efecto la sentencia del Tribunal General y pedía la anulación del Reglamento (CE) no 452/2007 en la medida en que afecta al recurrente.
(5)
El 1 de octubre de 2009, el Tribunal de Justicia, en su sentencia en el asunto C-141/08 P («la sentencia del Tribunal de Justicia»), dejó sin efecto la sentencia anterior del Tribunal General de 29 de enero de 2008. En su sentencia, el Tribunal de Justicia concluyó que el derecho de defensa de Foshan Shunde se vio afectado negativamente por el incumplimiento del artículo 20, apartado 5, del Reglamento de base. En consecuencia, el Tribunal de Justicia anuló el Reglamento impugnado en la medida en que impone un derecho antidumping sobre las importaciones de tablas de planchar fabricadas por Foshan Shunde.
(6)
En el asunto T-2/95 (4) («el asunto IPS»), el Tribunal General reconoció que, en los casos en que un procedimiento se componga de varias etapas administrativas, la anulación de una de estas etapas no anula el procedimiento completo. El procedimiento antidumping es un ejemplo de este tipo de procedimiento en varias etapas. Por lo tanto, la anulación del Reglamento impugnado en relación con una parte no supone la anulación de todo el procedimiento previo a la adopción del Reglamento en cuestión. Por otra parte, de conformidad con el artículo 266 del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, las instituciones de la Unión están obligadas a cumplir la sentencia del Tribunal de Justicia de 1 de octubre de 2009. Esto implica también la posibilidad de corregir los aspectos del Reglamento impugnado que provocaron su anulación, sin cambiar las partes no impugnadas a las que no afecta la sentencia del Tribunal de Justicia -como se sostuvo en el asunto C-458/98 P (5) («el asunto en casación IPS»)-. Hay que señalar que, aparte de la conclusión de que se ha infringido el artículo 20, apartado 5, del Reglamento de base, todas las demás conclusiones expuestas en el Reglamento impugnado siguen siendo automáticamente válidas en la medida en que el Tribunal de Justicia rechazó todas las solicitudes realizadas a este respecto.
(7)
A raíz de la sentencia del Tribunal de Justicia de 1 de octubre de 2009, se publicó un anuncio (6) relativo a la reapertura parcial de la investigación antidumping relativa a las importaciones de tablas de planchar originarias, entre otros países, de la RPC. El alcance de la reapertura se limitó a la aplicación de la sentencia del Tribunal de Justicia en la medida en que afecta a Foshan Shunde.
(8)
La Comisión informó oficialmente de la reapertura parcial de la investigación a los productores exportadores, los importadores y los usuarios notoriamente afectados, a los representantes del país exportador y a la industria de la Unión. Se brindó a las partes interesadas la oportunidad de dar a conocer sus opiniones por escrito y de solicitar una audiencia en el plazo fijado en el anuncio.
(9)
Se dio la oportunidad de ser oídas a todas las partes que así lo solicitaron en el plazo mencionado anteriormente y que demostraron que existían razones particulares por las que debía concedérseles una audiencia.
(10)
Se recibieron observaciones de dos productores exportadores de la RPC (uno de ellos la parte directamente afectada, es decir, Foshan Shunde), la industria de la Unión y dos importadores no vinculados.
(11)
Se informó a todas las partes afectadas acerca de los hechos y las consideraciones esenciales sobre cuya base se pretendía recomendar el establecimiento de derechos antidumping definitivos para Foshan Shunde. Se les concedió un plazo para presentar observaciones tras la comunicación. Se examinaron las observaciones de las partes y, en su caso, se modificaron las conclusiones en consecuencia.
B. APLICACIÓN DE LA SENTENCIA DEL TRIBUNAL DE JUSTICIA
1. Observación preliminar
(12)
Se recuerda que el motivo de la anulación del Reglamento impugnado era que la Comisión había enviado su propuesta de establecimiento de un derecho antidumping definitivo al Consejo antes de finalizar el plazo obligatorio de diez días establecido en el artículo 20, apartado 5, del Reglamento de base para recibir observaciones después de haber enviado a las partes interesadas la comunicación definitiva.
2. Observaciones de las partes interesadas
(13)
Foshan Shunde alegó que la sentencia del Tribunal de Justicia no requería medidas de aplicación. Según esta empresa, la reapertura es ilegal porque el Reglamento de base no prevé tal posibilidad y porque estaría en contradicción con el plazo obligatorio de 15 meses establecido en el artículo 6, apartado 9, del Reglamento de base para la finalización de una investigación y el plazo de 18 meses establecido en artículo 5.10 del Acuerdo Antidumping de la OMC. Foshan Shunde sostuvo que el asunto IPS no podía servir como precedente por basarse en el Reglamento (CEE) no 2423/88 del Consejo, de 11 de julio de 1988, relativo a la defensa contra las importaciones que sean objeto de dumping o de subvenciones por parte de países no miembros de la Comunidad Económica Europea (7) («el antiguo Reglamento de base»), que no preveía aún plazos obligatorios. Foshan Shunde afirmó también que si la Comisión decidía aplicar la sentencia del Tribunal de Justicia, debería hacerlo tomando como base la comunicación definitiva de la Comisión de 20 de febrero de 2007 -en la que se otorgaba a esta parte el trato de economía de mercado y no se concluía que esta empresa practicara dumping- y no la comunicación definitiva revisada de 23 de marzo de 2007 -en la que la Comisión confirmaba sus conclusiones provisionales para Foshan Shunde de no concederle el trato de economía de mercado y establecer un margen de dumping del 18,1 %-.
(14)
El otro productor exportador chino, Zheijiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd. («Zheijiang Harmonic»), expuso una serie de argumentos que eran esencialmente idénticos a los presentados por Foshan Shunde, es decir, que no hay base jurídica para reabrir el procedimiento y que no es legalmente posible restablecer derechos antidumping fuera de los plazos previstos en el Reglamento de base y en el Acuerdo Antidumping de la OMC. Sostuvo también que el hecho de publicar un documento de información revisado y conceder un plazo para responder, de conformidad con el artículo 20, apartado 5, del Reglamento de base, no puede reparar la violación del derecho de defensa de Zheijiang Harmonic ni el establecimiento ilegal de derechos. Por último, señaló que la Comisión no podía restablecer medidas antidumping a partir de la información relativa a 2005, de un período de cuatro años anterior al inicio de la reapertura parcial de la investigación, ya que ello no sería conforme al artículo 6, apartado 1, del Reglamento de base. Además, Zheijiang Harmonic indicó que la Comisión no podía reabrir el asunto porque había perdido su objetividad e imparcialidad, debido a que el Tribunal de Justicia había anulado parcialmente el Reglamento impugnado propuesto por la Comisión.
(15)
Los dos importadores/productores no vinculados de la Unión no presentaron información o datos sobre el fondo jurídico de la nueva investigación, sino que pusieron de relieve más bien su papel como agentes en el mercado de la Unión de tablas de planchar. Uno de ellos señaló también las repercusiones de la anulación del Tribunal de Justicia y de la reapertura parcial ulterior de la investigación en sus actividades.
(16)
La industria de la Unión alegó que los productores de la Unión pagan el precio de la irregularidad señalada por el Tribunal de Justicia, ya que se quedan sin protección contra las importaciones que, según se constató, son objeto de dumping y causan perjuicio. La industria de la Unión propuso que el procedimiento se reanudara en la fase en que se produjo la irregularidad de la Comisión, es decir, en el momento en que la empresa china tenía que presentar sus observaciones sobre la comunicación definitiva revisada de la Comisión, de 23 de marzo de 2007, había que tomar una decisión sobre las observaciones de esta parte y debía enviarse al Consejo una nueva propuesta limitada a la situación de Foshan Shunde, con objeto restablecer el derecho antidumping sobre las importaciones de tablas de planchar fabricadas por Foshan Shunde. La industria de la Unión adujo también que en el pasado se había adoptado un enfoque similar [a saber, en las sentencias del asunto IPS, el asunto en casación IPS y el Reglamento (CE) no 235/2004 del Consejo (8), adoptado a raíz de la sentencia del Tribunal de Justicia en el asunto C-76/00 P Petrotub SA y Republica SA contra Consejo de la Unión Europea]. Por otro lado, según esa parte, el plazo de 15 meses del Reglamento de base no se aplica a la modificación de un Reglamento por el que se establecen derechos antidumping para aplicar una sentencia del Tribunal de Justicia de la Unión Europea.
3. Análisis de las observaciones
(17)
Se recuerda que el Tribunal de Justicia ha rechazado todos los argumentos sustanciales de Foshan Shunde relativos al fondo del asunto. Por tanto, la obligación de las instituciones de la Unión se centra en corregir la parte del procedimiento administrativo en la que se produjo la irregularidad durante la investigación inicial.
(18)
Se consideró injustificada la alegación de que la introducción de plazos, de 15 y 18 meses respectivamente, para concluir las investigaciones antidumping impide a la Comisión adoptar el enfoque en que se basa el asunto IPS. Se estimó que este plazo no es pertinente para la aplicación de una sentencia del Tribunal de Justicia de la Unión Europea. De hecho, dicho plazo solo rige la realización de la investigación original desde la fecha de inicio hasta la fecha de la acción definitiva y no afecta a ninguna acción ulterior que pueda haberse adoptado, por ejemplo como resultado de una reconsideración judicial. Además, hay que señalar que cualquier otra interpretación significaría que una acción legal eficaz interpuesta por la industria de la Unión no tendría efectos prácticos para esa parte si se acepta que la expiración del plazo para concluir la investigación original no permitiría aplicar una sentencia del Tribunal de Justicia de la Unión Europea. Esto sería contrario al principio de que todas las partes deben tener la posibilidad de una reconsideración judicial efectiva.
(19)
Se recuerda también que el Tribunal General, en su sentencia de los asuntos acumulados T-163/94 y T-165/94 (9), sostuvo que, incluso el plazo flexible aplicable con arreglo al antiguo Reglamento de base, no podía ampliarse más allá de unos límites razonables y consideró que una investigación que dura más de tres años es demasiado larga. Esto contrasta con el asunto IPS, en el que la sentencia del Tribunal de Justicia se aplicó siete años después del inicio de la investigación original y en dicha sentencia no se indicaba que los plazos fueran un problema.
(20)
Por tanto, se concluye que el artículo 6, apartado 9, del Reglamento de base se aplica solamente al inicio de los procedimientos y la conclusión de la investigación iniciada con arreglo al artículo 5, apartado 9, del Reglamento de base, y no a la reapertura parcial una investigación con vistas a la aplicación de una sentencia del Tribunal de Justicia de la Unión Europea.
(21)
Esta conclusión es conforme al enfoque adoptado para la aplicación de los informes de los grupos especiales y el órgano de apelación de la OMC, que acepta que las instituciones pueden enmendar las deficiencias de un reglamento por el que se establecen derechos antidumping para ajustarse a los informes del Órgano de Solución de Diferencias de la OMC, también en asuntos relativos a la Unión (10). En dichos asuntos, se consideró necesario adoptar procedimientos especiales para aplicar los informes de los grupos especiales y los órganos de apelación de la OMC debido a la falta de aplicabilidad directa de dichos informes en el ordenamiento jurídico de la Unión, a diferencia de las sentencias adoptadas por el Tribunal de Justicia, que son directamente aplicables.
(22)
Con respecto a los argumentos presentados sobre la aplicación del artículo 6, apartado 1, del Reglamento de base, hay que señalar que no pudo determinarse que se hubiera infringido lo dispuesto en ese apartado, ya que la Comisión no ha abierto un nuevo procedimiento, sino reabierto la investigación original para aplicar una sentencia del Tribunal de Justicia.
(23)
En cuanto al argumento de que Foshan Shunde debería recibir la comunicación de 20 de febrero de 2007 y no la comunicación revisada de 23 de marzo, hay que indicar que, de conformidad con la sentencia del Tribunal de Justicia, la Comisión debe corregir la irregularidad procedimental. Esta irregularidad administrativa solo se produjo cuando se dio a Foshan Shunde un plazo de menos de diez días para presentar sus observaciones sobre la comunicación revisada. Por consiguiente, la validez de las fases anteriores de la investigación original no se vieron afectadas por la sentencia del Tribunal de Justicia y no es preciso, por tanto, reconsiderarlas en el contexto de la reapertura parcial actual.
4. Conclusión
(24)
Teniendo en cuenta las observaciones presentadas por las partes y el análisis de dichas observaciones, se concluyó que la aplicación de la sentencia del Tribunal de Justicia debería adoptar la forma de una nueva transmisión a Foshan Shunde y todas las demás partes interesadas de la comunicación definitiva revisada de 23 de marzo de 2007, con arreglo a la cual se propuso el restablecimiento, por el Reglamento impugnado, de un derecho antidumping sobre las importaciones de tablas de planchar fabricadas por Foshan Shunde.
(25)
Habida cuenta de lo precedente, se concluyó también que la Comisión debería conceder a Foshan Shunde y a las demás partes interesadas tiempo suficiente para presentar sus observaciones sobre la comunicación definitiva revisada de 23 de marzo de 2007 y, después, evaluar dichas observaciones para determinar si debía presentarse una propuesta del Consejo para restablecer el derecho sobre las importaciones de tablas de planchar fabricadas por Foshan Shunde, sobre la base de los hechos relacionados con la investigación original.
C. COMUNICACIÓN
(26)
Se informó a todas las partes interesadas de los hechos y consideraciones esenciales con arreglo a los cuales se pensaba aplicar la sentencia del Tribunal de Justicia.
(27)
Se dio a todas las partes interesadas la posibilidad de presentar sus observaciones, respetando el plazo de diez días prescrito en el artículo 20, apartado 5, del Reglamento de base. Las observaciones se tomaron en consideración y se tuvieron en cuenta, pero por su naturaleza no modificaron las conclusiones anteriores.
(28)
Foshan Shunde y todas las demás partes interesadas recibieron la comunicación definitiva revisada de 23 de marzo de 2007 con arreglo a la cual se propuso restablecer el derecho antidumping sobre las importaciones de planchas de planchar procedentes de Foshan Shunde, sobre la base de los hechos relacionados con el período de investigación original.
(29)
Se dio a Foshan Shunde y a todas las demás partes interesadas la posibilidad de presentar sus observaciones sobre dicha comunicación revisada. Se consideraron y, en su caso, se tuvieron en cuenta las alegaciones orales y escritas presentadas. En relación con las observaciones presentadas, puede observarse lo siguiente. La línea de actuación adoptada en el presente Reglamento se basa en el hecho de que, en su sentencia, el Tribunal de Justicia puso de relieve que el artículo 2, apartado 7, letra c), del Reglamento de base no puede interpretarse de manera que obligue a la Comisión a proponer al Consejo medidas definitivas que perpetuarían un error cometido en la apreciación inicial de los criterios sustantivos establecidos en dicha disposición (11). Aunque el Tribunal de Justicia formuló esta observación en relación con un error en perjuicio del solicitante de este asunto, está claro que esa interpretación debería aplicarse de forma imparcial, lo que significa que un perjuicio en detrimento de la industria de la Unión tampoco puede perpetuarse. Como se indicó en la comunicación final revisada de 23 de marzo de 2007 y en la comunicación específica revisada de la misma fecha, así como en cartas anteriores de la Comisión al solicitante en las que se basan dichas comunicaciones, debe denegarse a Foshan Shunde el trato de economía de mercado porque sus prácticas contables presentaban varias faltas graves y no eran, por tanto, conformes a las Normas Internacionales de Contabilidad. Este incumplimiento del segundo criterio del artículo 2, apartado 7, no puede solucionarse con las estadísticas mencionadas en la última frase del apartado 12 de la sentencia del Tribunal de Justicia. El enfoque que se tuvo en cuenta en un principio en la comunicación final de 20 de febrero de 2007 debe considerarse, por tanto, un error que hay que corregir. A fin de proteger a la industria de la Unión contra el dumping, debe restablecerse lo antes posible el derecho antidumping resultante en relación con el solicitante.
(30)
Tras la comunicación de los hechos y consideraciones esenciales en función de los cuales se tenía intención de recomendar el restablecimiento de las medidas antidumping definitivas, un productor exportador chino ofreció un compromiso relativo a los precios, de conformidad con el artículo 8, apartado 1, del Reglamento de base. Sin embargo, esta oferta de compromiso no solucionaba los problemas indicados en el considerando 68 del Reglamento impugnado, en particular la necesidad de establecer, para cada uno de los numerosos tipos de producto, precios mínimos de importación significativos que la Comisión pueda controlar correctamente sin riesgo grave de elusión. Por otra parte, esa oferta de compromiso proponía bien un precio mínimo medio que cubriera un solo tipo de producto exportado a la Unión o varios precios de importación mínimos basados de nuevo en precios medios ponderados para combinaciones de algunos productos. Además, todas las combinaciones propuestas de precios mínimos de importación eran muy inferiores a los precios de exportación más altos que se habían establecido. En vista de lo anterior, se concluyó que dicho compromiso no era factible y, por tanto, no puede aceptarse. Esta parte fue informada al respecto y se le ofreció la posibilidad de presentar sus observaciones, las cuales, sin embargo, no han modificado la conclusión anterior.
D. DURACIÓN DE LAS MEDIDAS
(31)
El presente procedimiento no afecta a la fecha de expiración de las medidas impuestas mediante el Reglamento impugnado, de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento de base.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
1. Se restablece un derecho antidumping definitivo sobre las importaciones de tablas de planchar, sean o no de sujeción independiente, con o sin absorción de vapor, plano calefactor y función de soplado, incluidas las tablas para mangas, y las partes esenciales de estas, es decir, las patas, el plano superior y el apoyo para la plancha, originarias de la República Popular China, clasificadas actualmente en los códigos NC ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 y ex 8516 90 00 (códigos TARIC 3924900010, 4421909810, 7323939010, 7323999110, 7323999910, 8516797010 y 8516900051), y fabricadas por Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd., Foshan (código TARIC adicional A785).
2. El tipo del derecho antidumping definitivo aplicable al precio neto franco en frontera de la Unión, no despachado de aduana, será del 18,1 %.
3. Salvo que se especifique lo contrario, serán aplicables las disposiciones vigentes en materia de derechos de aduana.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor al día siguiente de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 13 de septiembre de 2010.