ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. července 2012
o státní podpoře SA.23839 (C 44/2007) Poskytnuté Francií ve prospěch společnosti FagorBrandt
(oznámeno pod číslem C(2012) 5043)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/283/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s těmito články (2), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 6. srpna 2007 oznámila Francie Komisi podporu na restrukturalizaci ve prospěch skupiny FagorBrandt.
(2)
Dopisem ze dne 10. října 2007 oznámila Komise Francii své rozhodnutí zahájit ve věci této podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“).
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k podpoře, jež je předmětem tohoto řízení.
(4)
Komise obdržela připomínky od tří zúčastněných stran, a to od dvou konkurentů a od příjemce podpory. Společnost Electrolux předložila své připomínky dopisem ze dne 14. prosince 2007. Po jednání s útvary Komise dne 20. února 2008 tato společnost předložila dodatečné připomínky dopisy ze dne 26. února 2008 a ze dne 12. března 2008. Jedna konkurenční společnost, která si nepřeje uveřejnit svou totožnost, předložila své připomínky dopisem ze dne 17. prosince 2007 (4). Společnost FagorBrandt předložila své připomínky dopisem ze dne 17. prosince 2007. Komise předala uvedené připomínky Francii dopisy ze dne 15. ledna 2008 a 13. března 2008 s možností se k nim vyjádřit a obdržela její vyjádření dopisem ze dne 15. února 2008 a v dokumentu předloženém během jednání dne 18. března 2008 (viz bod odůvodnění č. 5).
(5)
Dopisem ze dne 13. listopadu 2007 oznámila Francie Komisi své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. Dne 18. března 2008 proběhlo jednání mezi útvary Komise, francouzskými orgány a společností FagorBrandt. Po tomto jednání předložily francouzské orgány informace dopisy ze dne 24. dubna 2008 a ze dne 7. května 2008. Druhé jednání se konalo za účasti stejných stran dne 12. června 2008. Po tomto jednání předložily francouzské orgány informace dopisem ze dne 9. července 2008. Dne 15. července 2008 si Komise vyžádala doplňkové informace, které francouzské orgány předložily dne 16. července 2008.
(6)
Dne 21. října 2008 přijala Komise kladné rozhodnutí doplněné podmínkami ve věci podpory na restrukturalizaci ve výši 31 milionů EUR poskytnuté společnosti FagorBrandt (5) (dále jen „rozhodnutí ze dne 21. října 2008“).
(7)
Toto rozhodnutí zrušil Tribunál dne 14. února 2012 (6) (dále jen „rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2012“) z důvodu dvojího zjevně nesprávného posouzení: na jedné straně zohlednění neplatného vyrovnávacího opatření a na druhé straně chybějící analýzy kumulativního účinku na hospodářskou soutěž staré neslučitelné podpory poskytnuté italskými orgány (dále jen „italská podpora“), jež nebyla dosud vrácena, a schválené podpory.
(8)
Komise proto musí přijmout nové konečné rozhodnutí. V souladu s judikaturou Tribunálu (7) může Komise za tím účelem zohlednit pouze informace, které měla k dispozici v rozhodné době, tj. ke dni 21. října 2008 (viz oddíl 6.2.2 „Časový rámec analýzy“).
2. POPIS OPATŘENÍ
(9)
Dotčená podpora je podporou na restrukturalizaci. Předpokládaná výše podpory je 31 mil. EUR. Uvedenou částku poskytuje francouzské ministerstvo hospodářství, financí a zaměstnanosti. Příjemcem podpory je společnost FagorBrandt S.A., která vlastní řadu dceřiných společností, v jejichž rámci se provozují výrobní a prodejní činnosti.
(10)
Francouzské orgány uvádějí, že bez státní podpory by společnost FagorBrandt nebyla s dostupnými zdroji schopna čelit svým potížím. Podle Francie umožní přímá podpora ve výši 31 mil. EUR financovat polovinu výdajů na restrukturalizaci (8).
(11)
Skupinu FagorBrandt (dále jen „skupina FagorBrandt“) nepřímo vlastní společnost Fagor Electrodomésticos S. Coop (dále jen „společnost Fagor“), která je družstvem podle španělského práva. Kapitál dotčené družstevní společnosti je rozdělen mezi přibližně 3 500 členů (zaměstnanců-společníků), z nichž žádný nesmí držet více jak 25 % kapitálu družstva.
(12)
Sama společnost Fagor je součástí seskupení družstev s názvem Mondragón Corporación Cooperativa (dále jen „sesskupení MCC“), v jehož rámci si každé družstvo uchovává svou právní a finanční samostatnost. Společnost Fagor patří do divize „Domácnost“ sektorové skupiny „Průmysl“ seskupení MCC.
(13)
V roce 2007 dosáhla skupina FagorBrandt obratu ve výši 903 mil. EUR. Působí ve všech oblastech velkých domácích elektrospotřebičů, které zahrnují tři hlavní skupiny výrobků: mycí zařízení (myčky nádobí, pračky, sušičky, pračky se sušičkou), chladicí zařízení (chladničky, mrazicí boxy a pulty) a varná zařízení (tradiční trouby, mikrovlnné trouby, sporáky, varné desky, digestoře).
3. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(14)
V rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochyby z těchto pěti důvodů: riziko obcházení zákazu poskytovat podporu na restrukturalizaci nově vzniklým podnikům; riziko obcházení povinnosti vrátit neslučitelnou podporu; pochybnost o obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku; nedostatečná vyrovnávací opatření; pochybnost o omezení podpory na nezbytné minimum, obzvláště pak pokud jde o příspěvek příjemce.
3.1 Riziko obcházení zákazu poskytovat podporu na restrukturalizaci nově vzniklým podnikům
(15)
Jelikož skupina FagorBrandt vznikla v lednu 2002, byla podle odstavce 12 Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (dále jen „pokyny pro restrukturalizaci“) (9) až do ledna 2005, to znamená během tří let od svého založení, nově vzniklým podnikem. To znamená, že v době, kdy podnik využil daňové osvobození podle článku 44f obecného daňového zákoníku (dále jen „podpora udělená podle článku 44f“), i v době, kdy Komise v prosinci 2003 prohlásila dotčenou podporu za neslučitelnou a nařídila její navrácení (10), byla skupina FagorBrandt nově vzniklým podnikem. Podle bodu č. 12 pokynů pro restrukturalizaci tak nebyla způsobilá pro podporu na restrukturalizaci. Skutečnost, že v okamžiku, kdy podnik přestal být nově vzniklým podnikem, a stal se tak způsobilým pro poskytování podpor na restrukturalizaci, Francie dosud nezískala zpět podporu prohlášenou v prosinci roku 2003 za neslučitelnou, by mohla představovat obcházení zákazu stanoveného v odstavci 12 pokynů pro podpory na restrukturalizaci.
3.2. Riziko obcházení povinnosti vrátit neslučitelnou podporu
(16)
Jelikož Komise zaznamenala, že oznámená podpora zřejmě z velké části slouží k financování navrácení podpory udělené podle článku 44f, vyjádřila pochybnosti, zda dotčená podpora není obcházením povinnosti vrátit neslučitelnou podporu a zda nezbavuje vrácení podpory jeho podstaty a užitečného efektu.
3.3. Pochybnosti o životaschopnosti podniku v dlouhodobém výhledu
(17)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku, vyjádřila Komise dvě pochybnosti. Na jedné straně Komise zaznamenala, že obrat očekávaný v roce 2007 je přibližně o 20 % vyšší než obrat dosažený v předchozím roce, a chtěla proto vědět, z čeho tato prognóza vychází. Na druhé straně Komise zjistila, že plán restrukturalizace neuvádí, jak se skupina FagorBrandt míní vypořádat s navrácením neslučitelné podpory, kterou obdržela její italská dceřiná společnost.
3.4. Nedostatečná vyrovnávací opatření
(18)
Komise rovněž vyjádřila pochybnosti, zda je přijatelné, aby nebyla prováděna další vyrovnávací opatření, která by doplnila opatření již zahájená v rámci plánu restrukturalizace. Komise připomněla, že:
(i)
pokyny pro restrukturalizaci (odstavce 38 až 41) stanoví, že příjemci, kteří splňují kritérium „velkého podniku“, jsou povinni provést vyrovnávací opatření;
(ii)
na jedné straně by skupina FagorBrandt bez podpory z trhu zmizela a na druhé straně jsou její konkurenti hlavně z Evropy. Konec činnosti skupiny FagorBrandt by proto umožnil jejím evropským konkurentům zvýšit v podstatné míře prodej a výrobu;
(iii)
se zdá, že všechna již prováděná opatření nemohou být považována na základě odstavce 40 pokynů pro restrukturalizaci za opatření vyrovnávací;
(iv)
Komise závěrem zdůraznila, že pokyny, které byly platné v době šetření případů společností Bull (11) a Euromoteurs (12) a na něž se Francie odvolává, neukládaly povinnost provádět vyrovnávací opatření. Uvedla také jiné zásadní odlišnosti mezi zmíněnými případy a tímto konkrétním případem.
3.5. Pochybnosti o příspěvku příjemce
(19)
Komise vyjádřila nakonec pochybnosti ohledně splnění podmínek stanovených v odstavcích 43 a 44 pokynů pro restrukturalizaci. Na jedné straně nezahrnuly francouzské orgány navrácení podpory podle článku 44f do nákladů restrukturalizace a na druhé straně nevysvětlily původ některých částek započítaných jako „vlastní úsilí příjemce“.
4. PŘIPOMÍNKY ÚČASTNÍKŮ
4.1. Připomínky společnosti Electrolux
(20)
Společnost Electrolux uvádí, že kvůli výzvám globální konkurence provedla zásadní a velmi nákladné plány restrukturalizace. Z důvodů udržení konkurenceschopnosti byl podnik nucen přijmout přísná opatření, jako bylo zavření osmi závodů v západní Evropě, jejichž výroba byla převedena hlavně do stávajících závodů v Evropě a do nových závodů v Polsku a v Maďarsku. Většina podniků odvětví „velkých domácích spotřebičů“ provedla obdobná restrukturalizační opatření. Dotčený podnik si proto stěžuje, že by skupina FagorBrandt mohla obdržet výpomoc na vyřešení situace, se kterou se zbytek odvětví musí vypořádat, aniž by podobnou pomoc dostal. Dotčená podpora by narušila hospodářskou soutěž na úkor ostatních podniků.
4.2. Připomínky druhého konkurenta
(21)
Za prvé se tento konkurent, který si nepřeje zveřejnit svou totožnost, domnívá, že plánovaná podpora podniku neumožní obnovit v dlouhodobém výhledu jeho životaschopnost. Domnívá se, že pro zajištění přežití podniku je nutná zásadní průmyslová reorganizace. Tento konkurent si ale myslí, že skupina FagorBrandt nebude mít prostředky na financování nutných investic. Podpora také neumožní skupině FagorBrandt dosáhnout takové velikosti, která by zlepšila její postavení při jednáních s velkými distribučními sítěmi, jež dávají přednost dodavatelům s větším působením na území Evropské unie.
(22)
Za druhé se tento konkurent domnívá, že podpora není omezena na nutné minimum, protože skupina FagorBrandt by mohla získat finanční prostředky nutné na svou restrukturalizaci od svého akcionáře a od družstva (tzn. seskupení MCC, jehož součástí je banka Caja Laboral), do kterého zmíněný akcionář patří.
(23)
Za třetí se konkurent domnívá, že dotčená podpora by narušila hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy. Na jedné straně většina podniků tohoto odvětví vyrábí v Evropě a mohou tak být považovány za evropské. Asijská a turecká konkurence se výrazněji týká jen několika druhů výrobků. Na druhé straně je skupina FagorBrandt na evropské úrovni pátým nejsilnějším subjektem a má silné postavení na francouzském, španělském a polském trhu. Konkurent se proto domnívá, že pokud vyrovnávací opatření chybí, nemůže Komise prohlásit dotčenou podporu za slučitelnou.
(24)
Za čtvrté, přidělení protiprávních podpor, které v minulosti poskytly Francie a Itálie, vede ke dvěma závěrům: na jedné straně se obtíže skupiny FagorBrandt opakují a její životaschopnost je proto otázkou; na druhé straně oznámená podpora zřejmě poslouží k navrácení protiprávních podpor, a tím dojde k obcházení povinnosti navrácení.
4.3. Připomínky skupiny FagorBrandt
(25)
Připomínky skupiny FagorBrandt jsou podobné připomínkám francouzských orgánů, které jsou shrnuty níže.
5. KOMENTÁŘE FRANCIE
5.1. Vyjádření Francie k rozhodnutí o zahájení řízení
(26)
Pokud jde o možné obcházení zákazu poskytovat podpory na restrukturalizaci nově vzniklým podnikům, francouzské orgány nepopírají, že skupina FagorBrandt má být podle odstavce 12 pokynů pro restrukturalizaci po dobu tří let od svého vzniku považována za „nově vzniklý podnik“. Upozorňují ale, že otázka možné podpory na restrukturalizaci ve prospěch skupiny FagorBrandt se poprvé objevila až během roku 2006 po nesnázích, kterým skupina čelila od roku 2004, a při zohlednění její finanční situace od roku 2005, to znamená během pátého roku její existence. Jinými slovy, podnik neměl důvod žádat o podporu na restrukturalizaci předtím, než se dostal do situace, která tuto podporu opravňuje, to znamená během roku 2006. Otázka případného obcházení pravidla „tří let“ je proto bezpředmětná.
(27)
Pokud jde o možnost, že oznámená podpora zbavuje povinnost vrátit podporu jejího pozitivního účelu, připomíná Francie, že podnik se nedostal do nesnází pouze kvůli navrácení podpory. Finanční potíže začaly ve skutečnosti v roce 2004 a stav se v létech 2005 a 2006 výrazně zhoršil. Podle závěru, ke kterému dospěla Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, je podnik ve smyslu pokynů pro restrukturalizaci skutečně v obtížích. Francie z toho dospívá k závěru, že podnik je z tohoto důvodu způsobilý pro podporu na restrukturalizaci, pokud jsou vedle toho splněny ostatní podmínky pro tuto podporu. Otázka, zda by podnik přežil nebo ne rok 2007 či 2008, kdyby nemusel vracet podporu, je bezpředmětná, protože navrácení podpory je od záporného rozhodnutí Komise o režimu článku 44 f z roku 2003 povinné. Žádost o podporu tedy opravňuje nahromadění finančních potíží, které mají původ v nákladech na restrukturalizaci, jež podnik již nesl, v nedokončené restrukturalizaci a dále ve všech ostatních nákladech, které musí podnik zohlednit, a to včetně navrácení podpory.
(28)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti a dvě návazné pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení, francouzské orgány upozorňují na následující skutečnosti. Pokud jde o prognózu růstu obratu v roce 2007 o 20 % v porovnání s rokem 2006, je možné ji vysvětlit především změnou oblasti působnosti skupiny FagorBrandt, ke které došlo v roce 2006. Pokud jde o nezohlednění navrácení protiprávní podpory, kterou získala italská dceřiná společnost (udělenou v rámci převzetí činnosti „domácí elektrospotřebiče“ společnosti Ocean Spa společností Brandt Italia), francouzské orgány udávají, že zmíněné navrácení podpory by nemělo mít vliv na životaschopnost podniku vzhledem k tomu, že konečná částka, kterou má uhradit společnost Brandt Italia, by měla být nižší než 200 000 EUR, protože zbytek hradí prodejce dotčených činností.
(29)
Pokud jde o absenci vyrovnávacích opatření, Francie opakuje, že podnik již v roce 2004 postoupil společnost Brandt Components (závod v Nevers). Společnost k tomu zastavením výroby mrazicích boxů a přenosných mikrovlnných trub snížila svou výrobní kapacitu. Francouzské orgány také připomínají, že podpora vyvolala jen velmi slabé narušení hospodářské soutěže, což oslabuje nutnost vyrovnávacích opatření. Na evropské úrovni má totiž skupina FagorBrandt na trhu podíl jen ve výši [0-5] % (13), což je ve srovnání s jejími hlavními konkurenty velmi málo. Kromě toho se francouzské orgány domnívají, že přítomnost podniku na trhu umožňuje vyhnout se situacím oligopolu. Během formálního vyšetřovacího řízení navrhly francouzské orgány provést dodatková vyrovnávací opatření.
(30)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně omezení podpory na minimum a vlastního příspěvku příjemce, upozorňují francouzské orgány na následující skutečnosti. Pokud jde o nezohlednění navrácení podpory v nákladech na restrukturalizaci, udávají, že navrácení neslučitelné podpory nemůže být označeno za náklad restrukturalizace. Pokud jde o „vlastní příspěvek příjemce“, jak je uveden v oznámení, francouzské orgány vysvětlují, že se jedná o bankovní půjčky.
5.2. Vyjádření Francie k připomínkám zúčastněných stran
(31)
Pokud jde o připomínky společnosti Electrolux, Francie zdůrazňuje, že restrukturalizační opatření prováděná společností Electrolux a dalšími konkurenty neměla za cíl napravit obtížnou hospodářskou situaci, ale posílit jejich postavení na trhu velkých domácích elektrospotřebičů. Francie se proto domnívá, že případy skupiny FagorBrandt a jejích konkurentů nejsou srovnatelné, přičemž posledně jmenovaní disponují díky své podstatně větší velikosti mnohem vyššími finančními prostředky.
(32)
Pokud jde o připomínky k dlouhodobé životaschopnosti skupiny FagorBrandt vyjádřené podnikem, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, francouzské orgány za prvé zdůrazňují, že skupina FagorBrandt přijala opatření, která mají napřed zamezit ztrátám a posílit míru ziskovosti, aby poté bylo možné dosáhnout lepšího postavení na trhu, a to především vývojem […].
(33)
Pokud jde o tvrzení, že podpora není omezena na nutné minimum, protože skupina FagorBrandt by mohla získat finanční prostředky od svých akcionářů, francouzské orgány zdůrazňují, že seskupení MCC není holdingem ale družstevním hnutím. V tomto družstevním hnutí je každé družstvo včetně společnosti Fagor nebo banky Caja Laboral nezávislé a závisí na rozhodnutích svých pracovníků-družstevníků, kteří jsou jeho vlastníky. Skupina FagorBrandt tedy může počítat jen s finanční podporou od společnosti Fagor, která je omezena svými současnými možnostmi. Nabytí skupiny FagorBrandt omezilo finanční možnosti společnosti Fagor, která dnes nemůže poskytnout finanční prostředky nad určitou hranici.
(34)
Za třetí, v odpovědi na údajný záporný dopad na hospodářskou soutěž francouzské orgány zdůrazňují rozpory v připomínkách zúčastněné strany, která si nepřála zveřejnit svou totožnost. Tato strana jednak tvrdí, že podpora by ovlivnila podmínky hospodářské soutěže v rámci evropského trhu. Zároveň ale také tvrdí, že skupina FagorBrandt je ve srovnání s hlavními subjekty příliš malá, což ohrožuje její životaschopnost. Pokud jde o absenci vyrovnávacích opatření, francouzské orgány připomínají, že již provedly značná vyrovnávací opatření a že navrhují provést další.
(35)
Za čtvrté, v odpovědi na tvrzení, která se týkala předchozího poskytnutí protiprávních podpor Francií a Itálií, Francie připomíná, že tyto protiprávní podpory nebyly určeny na restrukturalizační program podniku, ale na program udržení zaměstnanosti na daném území. Na základě informací, které skupina FagorBrandt poskytla Komisi dne 17. prosince 2007, Francie dále zdůrazňuje, že mezi výší poskytnuté podpory (přibližně 20 mil. EUR čisté podpory po zdanění) a výší neslučitelné podpory (přibližně 27,3 mil. EUR po započítání úroku) není žádný skutečný vztah. Navíc jsou náklady na restrukturalizaci ohodnoceny na 62,5 mil. EUR, a jsou tak výrazně vyšší než požadovaná podpora na restrukturalizaci. Francouzské orgány na konec připomínají zastupitelnost výdajů.
(36)
Pokud jde o vyjádření skupiny FagorBrandt předložené Komisi, francouzské orgány uvádějí, že s těmito prvky vyjasnění mohou pouze souhlasit, protože doplňují jejich vlastní vyjádření.
6. POSOUZENÍ PODPORY
6.1. Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(37)
Komise zastává názor, že opatření představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU. Má podobu dotace francouzské vlády, a je proto financováno ze státních prostředků a přičitatelné státu. Opatření se týká výlučně skupiny FagorBrandt, a je proto selektivní. Podpora zvýhodňuje skupinu FagorBrandt tím, že jí poskytuje dodatečné prostředky a zabraňuje, aby skupina nemusela ukončit svou činnost. Dotčené opatření tak může ohrozit hospodářskou soutěž mezi výrobci velkých domácích elektrospotřebičů. Trh velkých domácích elektrospotřebičů se dále vyznačuje rozsáhlými obchodními výměnami mezi členskými státy. Komise proto dochází k závěru, že oznámené opatření představuje státní podporu. Proti tomuto závěru Francie nemá námitek.
6.2. Právní základ posouzení
6.2.1. Právní základ slučitelnosti podpory
(38)
V čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU se stanoví výjimky z obecné neslučitelnosti stanovené v odst. 1 dotčeného článku. Je zřejmé, že výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2 SFEU nelze v tomto konkrétním případě použít.
(39)
Pokud jde o výjimky uvedené v čl. 107 odst. 3 SFEU, Komise shledává, že lze uplatnit pouze výjimku uvedenou v písmeni c), protože cíl podpory není regionální a výjimku uvedenou v písmeni b) dotčeného odstavce nelze zcela zjevně použít. Písmeno c) umožňuje povolit státní podpory určené na rozvoj určitých hospodářských činností, pokud nenarušují podmínky obchodu v míře odporující společnému zájmu. V těchto souvislostech se ustálilo, že podpory byly poskytovány s cílem obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku v obtížích. Komise vysvětlila v pokynech pro restrukturalizaci, jak vyhodnocuje slučitelnost těchto podpor. Pokyny proto poslouží jako právní základ pro hodnocení. Komise se domnívá, že na tento konkrétní případ nelze uplatnit žádný jiný rámec Společenství. Francie ostatně neuvedla žádnou jinou výjimku SFEU. Žádná ze zúčastněných stran k tomu nekritizovala volbu uvedeného právního základu, který byl oznámen již v rozhodnutí o zahájení řízení.
6.2.2. Časový rámec analýzy
(40)
V souladu s judikaturou Tribunálu (14) musí Komise po zrušení jednoho ze svých rozhodnutí založit svou novou analýzu výhradně na informacích, které měla k dispozici v době přijetí zrušeného rozhodnutí, to znamená v tomto konkrétním případě ke dni 21. října 2008.
(41)
Události, ke kterým mohlo dojít po 21. říjnu 2008, tak nesmí být zohledněny. Změny nebo vývoje na trhu či týkající se situace příjemce podpory musí být z analýzy vyloučeny. Stejně tak Komise nebere v úvahu období provádění plánu restrukturalizace po říjnu roku 2008 (15).
(42)
Komise není rovněž povinna provést znovu šetření případu a ani ho doplnit novými technickými znaleckými posudky (16). Zrušení určitého aktu, kterým končí správní řízení zahrnující několik fází, nezpůsobuje nezbytně zrušení celého řízení. Pokud se i přes skutečnost, že vyšetřovací opatření umožňují vyčerpávající analýzu slučitelnosti podpory, jeví, jak je tomu v tomto konkrétním případě, že analýza provedená Komisí není úplná a způsobuje tak protiprávnost rozhodnutí, řízení směřující k nahrazení tohoto rozhodnutí může být znovu provedeno na základě již provedených vyšetřovacích opatření (17).
(43)
Protože Komise musí založit svou novou analýzu výlučně na informacích, které měla k dispozici v říjnu roku 2008, to znamená na informacích, ke kterým se francouzské orgány a skupina FagorBrandt již vyjádřily, není nutno je znovu konzultovat (18). Konečně právo třetích zúčastněných stran uplatnit své připomínky bylo zajištěno zveřejněním rozhodnutí o zahájení řízení v Úředním věstníku (19) a žádné ustanovení nařízení č. 659/1999 neukládá povinnost jim opět nabídnout tuto možnost, pokud je původní plán restrukturalizace během vyšetřování změněn (20).
(44)
Toto rozhodnutí se tak zakládá výlučně na informacích, které byly k dispozici ke dni 21. října 2008.
6.3. Způsobilost podniku pro podpory na restrukturalizaci
(45)
Pokud chce podnik využít podpor na restrukturalizaci, musí především splňovat kritéria podniku v obtížích podle definice uvedené v oddílu 2.1 pokynů pro restrukturalizaci.
(46)
V odstavci 24 rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že dotčený podnik je ve smyslu odstavce 11 pokynů pro restrukturalizaci zřejmě v obtížích. V odstavci 27 rozhodnutí o zahájení řízení Komise také uvedla, že v souladu s odstavcem 13 pokynů pro restrukturalizaci se potíže podniku staly příliš vážnými, než aby je mohl financovat jeho španělský akcionář. Na rozdíl od tohoto předběžného hodnocení se konkurent, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, domnívá, že skupina FagorBrandt by mohla získat od společnosti Fagor a od seskupení MCC finanční podporu nutnou pro to, aby čelila svým nesnázím. Je proto nutno analyzovat, zda je třeba změnit předběžné hodnocení provedené v rozhodnutí o zahájení řízení. Komise shledává, že uvedený konkurent vychází ve svém tvrzení z tiskového článku (21), který naznačuje, že společnost Fagor může na finančních trzích lehce získat finanční prostředky. Komise však konstatuje, že uvedený článek je z dubna 2005 a že finanční situace společnosti Fagor se v následném období prudce zhoršila. Francouzské orgány v tomto ohledu připomínají, že zadlužení společnosti Fagor (mimo konsolidace dluhů skupiny FagorBrandt) se v roce 2005 ztrojnásobilo, a to především po nabytí cenných papírů skupiny FagorBrandt a po vysokých průmyslových investičních výdajích společnosti Fagor. Společnost Fagor navíc v roce 2006 investovala do skupiny FagorBrandt 26,9 mil. EUR. Všechny uvedené prvky téměř vyčerpaly možnosti zadlužení družstva, jehož míry zadlužení zdaleka přesáhly všeobecně přijímané meze.
(47)
Francouzské orgány dále vysvětlily, že společnost Fagor, která je jediným akcionářem skupiny FagorBrandt, je družstvem pracovníků-společníků podle španělského práva. Jeho kapitál je rozdělen mezi přibližně 3 500 členů, jimiž jsou výlučně zaměstnanci-společníci, z nichž žádný nesmí držet více jak 25 % kapitálu družstva.
(48)
Kvůli této právní formě nemůže společnost Fagor přistoupit k navyšování kapitálu, jež by bylo otevřeno třetím upisovatelům. Družstvo může navyšovat svůj kapitál pouze tím, že se obrátí na své vlastní členy, jejichž finanční možnosti se omezují na jejich osobní úspory. Jediná možnost, kterou má na financování svého rozvoje, spočívá v půjčkách od bank nebo ve vydání dluhopisů.
(49)
Pokud jde o seskupení MCC, jedná se o seskupení družstev, jehož je společnost Fagor součástí. V rámci tohoto seskupení si každé družstvo uchovává svou právní a finanční samostatnost. Jinými slovy, mezi společností Fagor a seskupením MCC neexistuje žádné kapitálové propojení. Seskupení MCC tak není holdingem ale družstevním hnutím. Každé družstvo, jež je součástí tohoto seskupení, jako je společnost Fagor nebo banka Caja Laboral, je nezávislé a závisí na rozhodnutích svých pracovníků-družstevníků, kteří jsou jeho vlastníky. Vztahy mezi seskupením MCC a jeho členy nelze proto pojímat jako vztahy tradiční kapitálové skupiny.
(50)
Kvůli své právní formě nemůže proto seskupení MCC získávat finanční prostředky jako akciová společnost a nelze jej považovat za mateřskou společnost ve smyslu odstavce 13 pokynů pro restrukturalizaci. Skupina FagorBrandt proto mohla počítat pouze s pomocí od své mateřské společnosti, tj. společnosti Fagor, a to v míře jejích finančních možností.
(51)
Komise se proto domnívá, že není třeba měnit hodnocení provedené v rozhodnutí o zahájení řízení ohledně způsobilosti společnosti na základě odstavců 11 a 13 pokynů pro restrukturalizaci.
(52)
Pokud jde o způsobilost podniku na základě podmínek stanovených v oddílu 2.1 pokynů pro restrukturalizaci, rozhodnutí o zahájení řízení hovoří pouze o jedné pochybnosti, a to možném obcházení zákazu poskytovat podporu na restrukturalizaci nově vzniklým podnikům (viz výše uvedený bod 3 „Důvody, které vedly k zahájení řízení“).
(53)
Komise analyzovala finanční situaci podniku, která je představena v níže uvedené tabulce č. 1. Jasně z ní vyplývá, že podnik během prvních tří let své existence, i kdyby splácel podporu udělenou podle článku 44f, neodpovídal kritériím stanoveným v odstavcích 10 a 11 pokynů pro restrukturalizaci a nemohl být považován za podnik v obtížích: pokud jde o odstavec 10 pokynů pro restrukturalizaci, podnik by v roce 2004 ještě zřejmě nepřišel o polovinu vlastního kapitálu i přesto, že by v roce 2004 splatil podporu ve výši 22,5 mil. EUR (to znamená v měsících, které následovaly po konečném záporném rozhodnutí Komise). Pokud jde o odstavec 11 pokynů pro restrukturalizaci, podnik by i přes splacení podpory v roce 2004 zaznamenal pouze jeden ztrátový rok (2004), což nestačí k tomu, aby mohl být považován na základě tohoto odstavce za podnik v obtížích. Je tedy zjevné, že finanční potíže skupiny FagorBrandt se zhoršily počínaje rokem 2005, a to v míře, že by podnik mohl být považován ve smyslu pokynů pro restrukturalizaci za podnik v obtížích (to znamená za podnik, který „bez vnějšího zásahu ze strany orgánů veřejné moci“ směřuje „v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě … k ukončení podnikatelské činnosti“) bezpochyby počínaje následujícím rokem (při zohlednění povinnosti vrátit podporu udělenou podle článku 44f) a s jistotou v roce 2007.
Tabulka 1
milionů EUR
2002
2003
2004
2005
2006
2007
Obrat
847,1
857,6
813,2
743,6
779,7
903,0
Hrubé ziskové rozpětí
205,2
215,1
207,0
180,6
171,6
190,4
Zisk po zdanění
15,5
13,8
(3,6)
(13,4)
(18,2)
(5,7)
Vlastní zdroje
69,8
83,4
79,8
70,6
79,4
73,6
(54)
Komise také zaznamenala, že během prvního čtvrtletí roku 2005 se skupina Fagor rozhodla nakoupit 90 % akcií dotčeného podniku ve výši [150-200] mil. EUR. Tato skutečnost prokazuje, že trh nepovažoval podnik za podnik v obtížích ve smyslu pokynů pro restrukturalizaci, to znamená za podnik, který by byl bez vnějšího zásahu ze strany orgánů veřejné moci v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě odsouzen k ukončení podnikatelské činnosti.
(55)
Na základě předchozího se Komise domnívá, že podnik založený v lednu 2002 nemohl být během prvních tří let své existence považován za podnik v obtížích, i kdyby okamžitě splatil podporu udělenou podle článku 44f. Komise se tím pádem domnívá, že skutečnost, že Francie ještě v lednu 2005 nezískala zpět podpory udělené podle článku 44f - tedy tři roky po založení společnosti FagorBrandt -, neměla za následek umělé udržování při životě podniku, který by jinak na trhu skončil. Komise se také domnívá, že v uvedeném období neměl podnik důvod, aby žádal o podporu na restrukturalizaci. Na základě předchozího se Komise domnívá, že skutečnost, že Francie ještě v lednu 2005 nezískala zpět podpory udělené podle článku 44f, nepředstavuje obcházení zákazu poskytovat podpory na restrukturalizaci nově založeným podnikům ve smyslu odstavce 12 pokynů pro restrukturalizaci.
(56)
Lze dospět k závěru, že pochybnosti o způsobilosti podniku byly odstraněny, a Komise se domnívá, že podmínky stanovené v oddílu 2.1 pokynů pro restrukturalizaci byly splněny.
6.4. Ustanovení týkající se předchozích protiprávních a neslučitelných podpor
6.4.1. Podpora poskytnutá Francií
(57)
Na základě odstavce 23 pokynů pro restrukturalizaci a na základě skutečnosti, že oznámená podpora zřejmě sloužila především k financování splacení podpory udělené podle článku 44f, uvedla Komise v bodě odůvodnění č. 30 rozhodnutí o zahájení řízení, že má pochybnosti o tom, zda oznámená podpora nepředstavuje obcházení povinnosti splácet a zbavuje tak tuto povinnost její podstaty a jejího užitečného efektu.
(58)
Při hodnocení této otázky Komise zohlednila následující prvky.
(59)
Za prvé: podle ustálené judikatury umožňuje splacení neslučitelných podpor s úrokem návrat do stavu před poskytnutím podpory, a odstraňuje tak narušení hospodářské soutěže, které tato podpora vyvolává. V tomto konkrétním případě má proto navrácení podpory udělené podle článku 44f s úrokem, které je podmínkou vyplacení nové podpory, umožnit návrat do stavu před jejím poskytnutím.
(60)
Za druhé: podnik je způsobilý pro podpory na restrukturalizaci. Na jedné straně není navrácení neslučitelné podpory hlavním důvodem finančních potíží podniku. Důvody jsou jiné a jsou příčinou ztrát zaznamenaných od roku 2004 (viz výše tabulka č. 1). Budoucí splácení neslučitelné podpory pouze tyto potíže zvýší do té míry, že jim podnik bez pomoci státu nebude schopen čelit. Na druhé straně byl proveden plán restrukturalizace činností, jehož náklady dosahují částky 62,5 mil. EUR. To ukazuje, že provozní restrukturalizace nutná k obnovení ziskovosti činností vyžaduje vysoké náklady, vyšší než navrácení podpory udělené podle článku 44f, které bez úroků činí 22,5 mil. EUR. Uvedené prvky prokazují, že skupina FagorBrandt je společností v obtížích, jejíž existence je ohrožena. Může proto jako každá jiná společnost v podobné situaci využít podpor na restrukturalizaci, pokud vyhoví dalším podmínkám stanoveným v pokynech pro restrukturalizaci.
(61)
Za třetí: ve svém rozhodnutí z roku 1991 v případě společnosti Deggendorf (22) Komise konstatovala, že „nezákonně poskytnuté podpory, které společnost Deggendorf od roku 1986 odmítá vrátit, a nově poskytnuté podpory měly za kumulativní následek, že dotčená společnost získala nezaslouženou a neúměrnou výhodu, která narušila podmínky obchodní výměny v míře, jež byla v rozporu se společným zájmem“, a uznala nové podpory za slučitelné za podmínky, že „veřejné orgány (…) musí pozastavit vyplácení podpor společnosti Deggendorf do té doby, dokud nezískají zpět neslučitelné podpory (…)“. Ve svém rozsudku ze dne 15. května 1997 (23) Soudní dvůr přístup Komise potvrdil. Od té doby přijala Komise několik rozhodnutí za základě stejného přístupu, to znamená, že uznala novou podporu za slučitelnou a zároveň si vynutila pozastavení jejího vyplacení až do navrácení protiprávní podpory (24). V tomto konkrétním případě Komise konstatuje, že pokud nová podpora splní podmínky stanovené v pokynech pro restrukturalizaci, nestojí nic v cestě uplatnění zásady z rozsudku ve věci Deggendorf, to znamená považovat novou podporu za slučitelnou za podmínky, že její vyplacení bude pozastaveno až do navrácení podpory udělené podle článku 44f.
(62)
Pochybnosti Komise byly na základě výše uvedených skutečností odstraněny.
(63)
V této souvislosti si Komise přeje dodat následující upřesnění. Odstavec 23 pokynů pro restrukturalizaci klade v rámci posouzení podpory na restrukturalizaci Komisi povinnost „vzít v úvahu: za prvé kumulativní účinek předchozí a nové podpory a za druhé skutečnost, že předchozí podpora nebyla vrácena.“ Jak je uvedeno v poznámce pod čarou č. 14 pokynů pro restrukturalizaci, toto ustanovení vychází z judikatury ve věci Deggendorf (25). V tomto konkrétním případě se Francie zavázala získat zpět podporu udělenou podle článku 44f dříve, než vyplatí novou podporu. V tomto rozhodnutí je Komise nucena podle výše uvedené judikatury Deggendorf přeměnit tento závazek v podmínku slučitelnosti oznámené podpory. Zajistí tak, aby nedošlo ke kumulaci předchozí a nové podpory a aby byla předchozí podpora vrácena.
6.4.2. Protiprávní italská podpora
(64)
Ke dni 21. října 2008 zůstávala společnost Brandt Italia, která je italskou dceřinou společností skupiny FagorBrandt, dlužna část podpory poskytnuté italskými orgány. Komise prohlásila tuto podporu za neslučitelnou ve svém rozhodnutí ze dne 30. března 2004 (26).
(65)
Jak je připomenuto v bodě odůvodnění č. 61, judikatura Deggendorf (27) v podobném případě potvrzuje, že Komise nepřekračuje svou diskreční pravomoc, pokud uloží navrácení předchozí podpory jako předběžnou podmínku pro vyplacení nové podpory. V případě, že Komise podmíní poskytnutí plánované podpory předchozím navrácením jedné či více předchozích podpor, není povinna přistoupit k přezkumu kumulativního účinku těchto podpor na hospodářskou soutěž, protože podobná podmíněnost umožňuje zabránit tomu, aby došlo ke kumulování zvýhodnění poskytnutého plánovanou podporou se zvýhodněními poskytnutými předchozími podporami (28).
(66)
Komise tak v rámci svého rozhodovacího postupu upřednostňovala navrácení neslučitelných podpor jako předpoklad pro vyplacení nových podpor (29) před uplatňováním odstavce 23 pokynů pro restrukturalizaci, který jí umožňuje zohlednit kumulativní účinek protiprávní podpory s novou.
(67)
Vzhledem ke zvláštním okolnostem tohoto případu hodlá ovšem Komise uplatňovat odstavec 23 pokynů. V tomto konkrétním případě Komise totiž musí přijmout nové rozhodnutí po zrušení svého rozhodnutí ze dne 21. října 2008 Tribunálem. V tomto rámci nemůže Komise zohlednit informace, které neměla v okamžiku přijetí svého prvního rozhodnutí. Komise tak nemůže brát v úvahu nové závazky, které členský stát případně přijal, a ani způsoby zpětného získání protiprávních podpor, ke kterým mohlo dojít po tomto dni.
(68)
Komise proto musí, jak ji k tomu ostatně vyzývá rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2012 (30), přezkoumat kumulativní účinek na hospodářskou soutěž italské podpory s oznámenou podporou na restrukturalizaci.
(69)
Napřed je ale nutno stanovit výši italské podpory, která se měla zohlednit dne 21. října 2008.
(70)
Skupina FagorBrandt se domnívá, že navrácení italské podpory, které připadá na společnost Brandt Italia, by mělo být pravděpodobně nižší než 200 000 EUR.
(71)
V roce 2003 odkoupila totiž skupina FagorBrandt prostřednictvím své dceřiné společnosti Brandt Italia závod ve Verolanuova a jeho aktiva od společnosti Ocean, jež se nacházela v řízení o nuceném vyrovnání. Za dotyčná aktiva nabídla společnost Brandt Italia částku 10 milionů EUR.
(72)
Protože insolvenční správci společnosti Ocean považovali tuto částku za nedostatečnou, přály si italské orgány rozšířit převzetí i na opatření z režimů „Mobilita“ a „Cassa Integrazione“, což byla opatření prohlášená za slučitelná s platným evropským právem. Tato opatření počítala především s tím, že podniky, které přijmou propuštěné zaměstnance, mohou využít osvobození od odvodů na sociální zabezpečení. Cílem rozšíření těchto opatření bylo, aby výhoda, kterou tím nabyvatel získá, přiměřeně navýšila nákupní cenu dotyčných aktiv.
(73)
Italské orgány tak vydaly dne 14. února 2003 legislativní nařízení, které stanovilo, že kupec aktiv každé společnosti v řízení o nuceném vyrovnání, která zaměstnává více než 1 000 zaměstnanců, bude osvobozen od odvodů na sociální zabezpečení a dodatečných odvodů u každého zaměstnance, kterého převezme. Nabytí činností v oblasti elektrospotřebičů společnosti Ocean SpA společností Brandt Italia dne 7. března 2003 bylo způsobilé pro tento režim zavedený na základě dotyčného legislativního nařízení. Výše těchto osvobození, která je odhadována na 8,5 mil. EUR, tak navýšila kupní cenu navrženou společností Brandt Italia, jež tím dosáhla částky 18,5 mil. EUR.
(74)
Ve svém rozhodnutí ze dne 30. března 2004 (31) Komise usoudila, že legislativní nařízení ze dne 14. února 2003, které bylo dne 17. dubna 2003 přeměněno na zákon, představuje protiprávní a neslučitelný režim podpory. Jakmile se společnost Brandt Italia dozvěděla o tomto rozhodnutí Komise, získala od obchodního soudu v Brescii dne 5. července 2004 obstavení poslední částky splátky nákupní ceny (5,7 mil. EUR) a spojila se s orgány činnými v řízení se společností Ocean, aby získala zpět částku, kterou zaplatila navíc. Společnost Brandt Italia totiž soudila, že italský stát musí získat zpět protiprávní podporu od jejího skutečného příjemce.
(75)
Ačkoliv příjemcem předmětné podpory byla podle režimu odmítnutého Komisí společnost Brandt Italia (tedy společnost, která skutečně využila osvobození), domnívala se skupina FagorBrandt, že výsledný prospěch z této podpory byl téměř zcela převeden na věřitele zaevidované insolvenčními správci společnosti Ocean prostřednictvím navýšení nákupní ceny aktiv (navýšení ceny o 8,5 mil. EUR ve srovnání s 8 624 283 EUR skutečně poskytnutých osvobození). Francouzské orgány se proto domnívaly, že zůstatek, který by společnost Brandt Italia/skupina FagorBrandt měly uhradit, je údajně částka 124 283 EUR, ke které je nutno připočítat úroky.
(76)
Italské orgány však Komisi poskytly informace, které toto uvažování vyvrací.
(77)
Dne 13. května 2008 předaly italské orgány Komisi dva rozsudky soudu v Brescii. Tyto rozsudky se týkají sporu mezi Národním institutem sociálního zabezpečení (INPS) a společností Brandt Italia ohledně stanovení výše podpory, tj. osvobození od odvodů na sociální zabezpečení, kterého společnost Brandt Italia využila.
(78)
Prvním rozsudkem ze dne 1. února 2008 se pozastavuje příkaz k úhradě vydaný INPS vůči společnosti Brandt Italia dne 18. prosince 2007. INPS se proti tomuto rozsudku odvolal. Dne 29. dubna 2008 odvolací soud pozastavení příkazu k úhradě zrušil.
(79)
Třetí rozsudek ze dne 8. července 2008 předaný Komisi dne 20. října 2008 dává ve skutkové podstatě za pravdu IPNS, pokud jde o odsouzení společnosti Brandt Italia k úplnému navrácení podpory. Tento rozsudek byl oznámen společnosti Brandt Italia dne 15. září 2008.
(80)
Na základě těchto informací musí Komise stanovit částku podpory, kterou má společnost Brandt Italia/skupina FagorBrandt vrátit, a to ve výši, v jaké ji lze rozumně odhadnout ke dni 21. října 2008. Za tímto účelem bere Komise na vědomí, že rozsudek soudu v Brescii ze dne 8. července 2008 odsuzuje společnost Brandt Italia k navrácení částky 8 890 878,02 EUR.
(81)
Komise se přesto domnívá, že z této částky je nutno vyjmout výši obstavení, tj. částku 5,7 mil. EUR. Společnost Brandt Italia totiž touto částkou nedisponovala, protože byla od rozsudku obchodního soudu v Brescii ze dne 5. července 2004 předběžným opatřením zadržena. K tomuto rozhodnutí je přistoupeno z důvodu rozhodnutí přijatého Komisí dne 30. března 2004, a dotyčná částka je tak obstavena s výhledem na nutnost jejího vrácení. Ke dni 21. října 2008 se tak dalo předpokládat, že tato částka poslouží k navrácení části předmětné podpory. Tento závěr posiluje skutečnost, že:
-
rozhodnutí Komise ze dne 30. března 2004 ve svém bodě odůvodnění č. 18 upřesňuje, že příjemci zakázaného režimu podpory mohli být jak nabyvatelé podniků v obtížích, tak podniky v obtížích. Jinými slovy, dalo se předpokládat, že alespoň část vrácení ponese společnost Ocean;
-
rozsudek soudu v Brescii ze dne 8. července 2008 uvádí existenci této částky zadržené na obstaveném účtu a považuje za „zřejmé“, že by mohla sloužit k částečnému vyrovnání INPS.
(82)
Vzhledem ke skutečnostem uvedeným v bodech odůvodnění č. 76 až 81 Komise soudí, že konečná výše italské podpory, již je nutno zohlednit pro účely této analýzy, dosahuje částky 3 190 878,02 EUR, k níž je nutno připočítat úroky počítané až do dne 21. října 2008.
(83)
Pokud jde o úroky, Komise se domnívá, že okamžik, který je nutno zohlednit pro stanovení jejich částky, není okamžik skutečného vrácení podpory ale okamžik zrušeného rozhodnutí, protože Komise v tomto konkrétním případě analyzuje slučitelnost francouzské podpory ke dni 21. října 2008. Avšak ke dni 21. října 2008 je francouzská podpora kumulovaná s podporou italskou, jež obsahuje úroky vypočítávané až k tomuto dni. Komise proto musí zohlednit kumulativní účinek těchto prvků a nepřičítat k nim úroky počítané až ke dni skutečného navrácení.
(84)
Mimochodem zvýhodnění, jež představují úroky nabíhající mezi 21. říjnem 2008 a dnem skutečného vrácení, bude zrušeno vlastním navrácením, jehož budou muset být samozřejmě součástí.
(85)
Skupina FagorBrandt tak kromě částky 31 mil. EUR podpory poskytnuté francouzskými orgány disponovala částkou ve výši 3 190 878,02 EUR (navýšenou o úroky). Toto zvýhodnění má dopad na hospodářskou soutěž: podnik měl k dispozici dodatečné finanční prostředky, které by za běžných tržních podmínek neměl (tzn. bez neslučitelné italské podpory).
(86)
V souladu s odstavcem 23 pokynů pro restrukturalizaci a rozsudkem Tribunálu ze dne 14. února 2012 má Komise v úmyslu přezkoumat v rámci analýzy slučitelnosti podpory na restrukturalizaci kumulativní účinek této podpory a podpory italské.
(87)
Tento přezkum kumulativního účinku vede Komisi k provedení dvojí kontroly. Na jedné straně musí Komise ověřit, zda vyrovnávací opatření (viz bod odůvodnění č. 89 a následující, a to zejména bod odůvodnění č. 118 a následující) umožňují konkrétně vyrovnat narušení hospodářské soutěže, jež představuje skutečnost, že skupina FagorBrandt vlastnila dodatečné finanční prostředky. Na druhé straně má Komise v úmyslu dohlédnout, aby vlastní příspěvek příjemce neobsahoval skutečně žádnou podporu (viz bod odůvodnění č. 154 a následující). Nelze totiž vyloučit, že se ve vlastním příspěvku, jak ho podnik plánuje, neskrývá dotčená částka.
(88)
U příležitosti této dvojí kontroly může Komise uložit dotčenému členskému státu nové podmínky, a to nezávisle na jeho případných návrzích (které by Komise v tomto konkrétním případě nemohla zohlednit, pokud byly předloženy po 21. říjnu 2008). Jak potvrzuje odstavec 46 pokynů pro restrukturalizaci, „může Komise stanovit jakékoli podmínky nebo povinnosti, které považuje na nutné ve snaze zajistit, aby podpora nenarušovala hospodářskou soutěž v míře, která by byla v rozporu se společným zájmem, pokud se dotčený členský stát nezavázal, že přijme taková opatření sám“.
6.5. Zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže
6.5.1. Analýza nutnosti vyrovnávacích opatření
(89)
Odstavec 38 pokynů pro restrukturalizaci uvádí, že Komise smí schválit podpory na restrukturalizaci pouze tehdy, jsou-li provázeny vyrovnávacími opatřeními, která snižují záporný dopad podpor na obchod. V případě, že tato opatření neexistují, podpory musí být považovány za „odporující společnému zájmu“ a musí být prohlášeny za neslučitelné se společným trhem. Tato podmínka má často podobu omezení působení, které si podnik smí zachovat na svém či svých trzích na konci restrukturalizačního období.
(90)
Ve svém oznámení Francie tvrdila, že v tomto konkrétním případě nejsou vyrovnávací opatření nutná, a to především proto, že podpora údajně nevyvolá nadměrné narušení hospodářské soutěže. V odstavcích 37, 38 a 40 rozhodnutí o zahájení řízení Komise krátce vysvětlila, proč toto tvrzení odmítá.
(91)
V následujících bodech odůvodnění Komise podrobněji vysvětluje, proč se domnívá, že podpora vede k narušení hospodářské soutěže a proč je provedení vyrovnávacích opatření, na rozdíl od tvrzení francouzských orgánů, nutné.
(92)
Jak již bylo uvedeno, skupina FagorBrandt působí v odvětví výroby velkých domácích spotřebičů a prodává je distributorům (na rozdíl od distribuce a prodeje soukromým osobám). Pokud jde o zeměpisný rozměr trhu s velkými domácími spotřebiči, Komise v minulosti dospěla k názoru, že jej představuje přinejmenším Evropská unie, a to především z důvodu neexistence překážek na vstupu, technického sladění a poměrně nízkých dopravních nákladů (32). Údaje poskytnuté skupinou FagorBrandt a dvěma konkurenty, kteří předložili své připomínky, potvrzují, že trh má rozměr Unie.
(93)
Komise se domnívá, že podpora na restrukturalizaci vyvolává automaticky narušení hospodářské soutěže tím, že zamezí odchodu příjemce z trhu a tím zbrzdí rozvoj konkurenčních podniků. Působí tak proti ukončení činnosti nejméně výkonných podniků, což je, jak uvádí odstavec 4 pokynů pro restrukturalizaci, „obvyklou součástí fungování trhu“. Oznámená podpora ve prospěch skupiny FagorBrandt tak vyvolává výše uvedené narušení hospodářské soutěže. Komise ale poznamenává, že rozsah tohoto narušení hospodářské soutěže je omezen následujícími prvky. Za prvé: podíl skupiny FagorBrandt na evropském trhu velkých domácích elektrospotřebičů představuje nejvýše [0-5] % (33). Za druhé: na stejném trhu působí čtyři konkurenti, každý s podílem 10 % a více (Indesit, Whirlpool, BSH a Electrolux) (34). Ostatně konkurent, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, uznává, že skupina FagorBrandt je na evropském trhu poměrně malým subjektem (viz pochybnosti vyjádřené tímto konkurentem o možnosti obnovit životaschopnost podniku vzhledem k jeho malé velikosti), jehož podíl na trhu klesá (35). Za třetí: podpora je nízká v poměru k obchodnímu obratu skupiny FagorBrandt v Evropě (podpora představuje méně než 4 % obratu v roce 2007) a ještě více v poměru k obchodnímu obratu čtyř hlavních subjektů na trhu, jejichž obrat je vyšší než obrat skupiny FagorBrandt (36).
(94)
Zatímco předchozí odstavec rozebírá otázku narušení hospodářské soutěže vyvolaného podporou, je také nutno podrobit analýze otázku rozsahu „nepříznivého dopadu na podmínky obchodování“ mezi členskými státy, jak uvádí odstavec 38 pokynů pro restrukturalizaci, který zde odráží čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Jak již bylo uvedeno v bodě odůvodnění č. 38 rozhodnutí o zahájení řízení, podpora narušuje umístění hospodářské činnosti mezi členskými státy, a tím podmínky obchodování mezi nimi. Skupina FagorBrandt je podnikem, který převážně vyrábí a zaměstnává ve Francii (k [80-100] % objemu vyrobeného podnikem dochází ve Francii). Bez podpory francouzského státu by skupina FagorBrandt z trhu rychle zmizela. Ovšem výrobky vyráběné ve výrobních závodech skupiny FagorBrandt konkurují převážně výrobkům, které její konkurenti vyrábějí v jiných členských státech (37). Odchod skupiny FagorBrandt z trhu by tak jejím konkurentům umožnil výrazně zvýšit prodej, a tím i výrobu. Podpora zachovává ve Francii výrobu, která by se jinak přemístila do jiných členských států. Má tedy nepříznivý dopad na podmínky obchodu tím, že omezuje možnost konkurentů sídlících v jiných členských státech vyvážet do Francie (38). Podpora také omezuje možnosti prodeje do zemí, kam skupina FagorBrandt bude nadále vyvážet své výrobky. Vzhledem k objemu prodeje skupiny FagorBrandt a souvisejících pracovních míst není nepříznivý dopad na podmínky obchodu zanedbatelný.
(95)
Na základě předchozí analýzy se Komise domnívá, že skutečná vyrovnávací opatření (to znamená nezanedbatelná), byť omezeného rozsahu, jsou nezbytná.
6.5.2. Rozbor již provedených opatření
(96)
V odstavci 39 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila své pochyby o tom, zda je možné považovat opatření oznámená francouzskými orgány za vyrovnávací, protože odstavec 40 pokynů pro restrukturalizaci uvádí, že „odpisy a ukončení ztrátových činností, které by bylo v každém případě nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, nebude za účelem posouzení kompenzačních opatření považováno za snížení kapacity nebo omezení působnosti na trhu.“ Zdálo se, že všechna opatření popsaná francouzskými orgány spadají do oblasti působnosti této výjimky. V rámci formálního vyšetřovacího řízení Francie opakovala, že považuje ukončení výroby mrazicích pultů a přenosných mikrovlnných trub, stejně jako prodej společnosti Brandt Components za tři platná vyrovnávací opatření. Komise proto přistoupila k podrobnému rozboru uvedených opatření a dospěla k následujícím závěrům.
(97)
Pokud jde o uzavření továrny vyrábějící mrazicí pulty v roce 2005 (závod v Lesquin), Francie ve svém oznámení ze dne 6. srpna 2007 uvedla, že tento závod „vyrábějící pro celou skupinu FagorBrandt mrazicí pulty a skladovací skříně na víno dosáhl velikosti…, která mu neumožňovala krýt své jak přímé, tak fixní náklady, a v roce 2004 hospodařil s provozní ztrátou ve výši 5,8 mil. EUR“. Jedná se tedy bez pochyby o ukončení ztrátové činnosti, které je nutné pro obnovení životaschopnosti podniku (39) a které nemůže být při uplatnění odstavce 40 pokynů pro restrukturalizaci považováno za vyrovnávací opatření.
(98)
Pokud jde o ukončení výroby přenosných mikrovlnných trub v závodě v Azenay, jednalo se rovněž o ukončení ztrátové činnosti, které bylo nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, což ostatně francouzské orgány ve svých podáních výslovně připustily (40). Nevýnosnost této činnosti nepřekvapuje vzhledem k tomu, že právě přenosné mikrovlnné trouby jsou tržním segmentem, do něhož se nejvíce podařilo proniknout výrobkům ze zemí s nízkými náklady (41). Výrobní závod v Azenay navíc přišel o důležité smlouvy na výrobu mikrovlnných trub ve prospěch jiných skupin (42). Lze uzavřít, že na základě odstavce 40 pokynů pro restrukturalizaci nelze toto opatření považovat za vyrovnávací.
(99)
Naproti tomu podnik v březnu 2004 přenechal svou dceřinou společnost Brandt Components (výrobní závod v Nevers) rakouské skupině ATB za cenu ve výši 3 mil. EUR. V tomto případě se nejedná ani o odpis (43), ani o ukončení činnosti. Toto opatření proto není výše uvedenými ustanoveními odstavce 40 pokynů pro restrukturalizaci vyloučeno. Činnost postoupená v březnu 2004 (44) dosáhla v roce 2003 obratu ve výši 35,4 mil. EUR, což odpovídalo 4 % obratu podniku v roce 2003, a zaměstnávala 306 pracovníků, což odpovídalo 6 % zaměstnanců podniku. Byla zapojena do konstrukce, vývoje, výroby a uvádění na trh elektrických motorů pro automatické pračky. Uvedený převod měl tudíž za následek omezení působení podniku na trhu součástí automatických praček.
(100)
Toto poslední opatření nelze přesto přijmout jako platné vyrovnávací opatření. K prodeji společnosti Brandt Components totiž došlo přibližně tři a půl roku před oznámením zkoumané podpory. Toto opatření k tomu neomezuje působení skupiny FagorBrandt na trhu velkých domácích elektrospotřebičů (45), což je hlavní trh, na kterém bude FagorBrandt nadále působit. Toto opatření proto nemělo za cíl a nemohlo mít za důsledek omezení narušení hospodářské soutěže, které by mohlo vyvolat poskytnutí plánované podpory.
6.5.3. Vyrovnávací opatření navržená francouzskými orgány
(101)
Jako odpověď na pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení ohledně nedostatečnosti oznámených vyrovnávacích opatření francouzské orgány navrhují zastavit uvádění na trh mrazicích a varných výrobků značky Vedette po dobu pěti let. K tomu navíc navrhují zastavit buď uvádění na trh myček nádobí značky Vedette, nebo postoupení značky […].
(102)
Jak již bylo uvedeno výše, skupina FagorBrandt uskutečňuje [50-80] % prodeje na francouzském trhu, kde měla v roce 2006 podíl na trhu ve výši [10-20] % z hlediska hodnoty a [10-20] % z hlediska objemu. To znamená, že pokud by skupina FagorBrandt ukončila své činnosti, prospělo by to především jejím konkurentům na francouzském trhu, kteří by mohli zvýšit svůj prodej. Jsou to tedy tyto podniky, jichž se nejvíce dotýká přežití skupiny FagorBrandt, které podpora umožňuje. Na italském trhu je naopak prodej skupiny FagorBrandt velmi omezený. Jako vyrovnávací opatření tak Komise upřednostňuje ukončení uvádění na trh myček nádobí pod značkou Vedette před postoupením značky […], protože výrobky značky Vedette (46) jsou uváděny výlučně na francouzský trh, zatímco výrobky […] jsou hlavně prodávány […].
(103)
Je proto nutné analyzovat rozsah dodatečných vyrovnávacích opatření s cílem zjistit, zda jsou dostatečná.
(104)
V roce 2007 představoval prodej mrazicích zařízení (chladničky a mrazničky) značky Vedette [10-20] mil. EUR, tedy [0-5] % obratu skupiny FagorBrandt.
(105)
Zastavení uvádění na trh mrazicích zařízení po dobu pěti let umožní konkurentům působícím na francouzském trhu posílit jejich postavení v tomto odvětví. Podle studie ústavu GfK z roku 2007 jsou hlavními konkurenty skupiny FagorBrandt, která má podíl na trhu z hlediska hodnoty ve výši […] %, na trhu chladniček ve Francii společnosti, Whirlpool ([…] %), Indesit ([…] %) a Electrolux ([…] %). Na trhu mrazniček jsou hlavními konkurenty skupiny FagorBrandt ([…] %) společnosti Whirlpool ([…] %), Liebherr ([…] %) a Electrolux ([…] %).
(106)
V roce 2007 představoval prodej varných zařízení značky Vedette [5-10] mil. EUR, tedy [0-5] % obratu skupiny FagorBrandt.
(107)
Zastavení uvádění na trh varných zařízení po dobu pěti let tudíž umožní konkurentům posílit jejich postavení na trhu kuchyňských sporáků. Podle studie ústavu GfK z roku 2007 jsou hlavními konkurenty skupiny FagorBrandt (která má podíl na trhu z hlediska hodnoty ve výši […] %) na trhu sporáků ve Francii společnosti Indesit ([…] %), Electrolux ([…] %) a Candy ([…] %).
(108)
V roce 2007 představoval prodej myček nádobí značky Vedette [5-10] mil. EUR, tedy [0-5] % obratu skupiny FagorBrandt.
(109)
Podle studie ústavu GfK z roku 2007 jsou hlavními konkurenty skupiny FagorBrandt (která má podíl na trhu z hlediska hodnoty ve výši […] %) na trhu myček nádobí ve Francii společnosti BSH ([…] %), Whirlpool ([…] %) a Electrolux ([…] %). Zastavení uvádění na trh myček nádobí pod značkou Vedette tak umožní konkurentům rozšířit jejich působení na tomto trhu.
(110)
Shrnuto, výrobky značky Vedette, jejichž uvádění na trh bude zastaveno, představují [0-5] % obratu skupiny (47). Francouzské orgány uvádějí, že to bude vyžadovat významná přizpůsobení uvnitř podniku […].
6.5.4. Závěr k vyrovnávacím opatřením navrhovaným francouzskými orgány a uložení dodatečného vyrovnávacího opatření Komisí
(111)
Navrhovanými vyrovnávacími opatřeními jsou zastavení uvádění na trh po dobu pěti let určitých výrobků (varná zařízení, mrazicí zařízení a myčky nádobí) značky Vedette (48) a postoupení společnosti Brandt Components. Jedná se o skutečné omezení působení na trhu (tzn. nezanedbatelné), ovšem omezeného rozsahu.
(112)
Komise se však domnívá, že vyrovnávací opatření, které se týká značky Vedette a které navrhují francouzské orgány, představuje jediné platné vyrovnávací opatření a že není dostatečné. Komise proto přijímá rozhodnutí uložit jako podmínku slučitelnosti prodloužení zastavení uvádění na trh výrobků značky Vedette o další tři roky. Zatímco navrhované zastavení se týká pěti roků, konkrétně to znamená, že toto zastavení bude prodlouženo o tři roky na celkovou dobu osmi let.
(113)
Podle informací, které měla Komise k dispozici ke dni 21. října 2008, lze dopad tohoto vyrovnávacího opatření („VO“) odhadnout z hlediska ztráty obratu na základě níže uvedené tabulky č. 2 (49) dvěma způsoby.
Tabulka 2
milionů EUR
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
Obrat skupiny FagorBrandt
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
Dopad VO, horní hranice
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
Dopad VO, dolní hranice
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
(114)
U číselných údajů tabulky č. 2 za roky 2009 až 2012 se jedná o údaje poskytnuté francouzskými orgány a skupinou FagorBrandt ohledně dopadu vyrovnávacího opatření, jež navrhují (k tomuto dopadu viz rovněž bod odůvodnění č. 143 a následující).
(115)
Prvním způsobem, jak vypočítat dopad dodatečného vyrovnávacího opatření uloženého Komisí, je vynásobit třemi ztrátu výnosů za poslední rok, který posuzovaly francouzské orgány (tj. rok 2012). Při optimistickém scénáři pro podnik je tedy tento dopad 3 × [40-60] mil. EUR, tj. celkově [120-180] mil. EUR.
(116)
Druhým způsobem výpočtu dopadu dodatečného vyrovnávacího opatření je extrapolovat údaje za rok 2013 až 2016 uplatněním lineárního navýšení ve výši [1,5-3] % na údaje za rok 2012, což odpovídá pokračujícímu růstu obratu, který podnik pro období 2009-2012 odhadoval na [1,5-3] %. Z důvodů vysvětlených v bodě odůvodnění č. 125 a následujících je tento předpoklad růstu obratu považován vzhledem ke strategii skupiny a výhledům trhu za rozumný. Z tohoto pohledu připraví vyrovnávací opatření při optimistickém scénáři pro podnik skupinu FagorBrandt o obrat ve výši [120-180] mil. EUR.
(117)
Navrhované vyrovnávací opatření se proto jeví jako přiměřené a samo o sobě stačí k tomu, aby úměrně omezilo negativní důsledky poskytnutí předmětné podpory pro hospodářskou soutěž: při optimistickém scénáři připraví za období 2014-2016 podnik o obrat ve výši, jež se pohybuje mezi [120-180] mil. EUR. Tento nevytvořený obrat umožní konkurentům zvýšit jejich prodej. Uvedené vyrovnávací opatření rovněž podniku ztíží opětovné uvedení na trh dotčených výrobků značky Vedette po jejich osmileté nepřítomnosti (v současné době jsou na trh uváděny pouze pračky Vedette). I když značka úplně nemizí, náklady spojené s jejím návratem jsou úměrné rokům její nepřítomnosti na trhu. Čím méně bude značka na trhu přítomna, tím více ztratí na známosti.
(118)
Dále je nutno ověřit, zda toto nové vyrovnávací opatření umožňuje vyrovnat také konkurenční zvýhodnění vyvolané kumulativním účinkem italské podpory a podpory na restrukturalizaci. Lze totiž konstatovat, že k 21. říjnu 2008 skupina FagorBrandt disponovala částkou ve výši 3 190 878,02 EUR (tj. s úroky přibližně 4 mil. EUR), na kterou neměla nárok. Toto zvýhodnění má dopad na hospodářskou soutěž: podnik měl totiž k dispozici dodatečné finanční prostředky. Dodatečné vyrovnávací opatření má ale za následek, že dojde k vyrovnání uvedeného narušení hospodářské soutěže.
(119)
Tabulka č. 3 níže dokládá čistou ztrátu (čili záporné volné hotovostní prostředky - free cash flow) ve spojení s vyrovnávacím opatřením. U číselných údajů za období 2009-2012 se jedná o údaje, které Komisi oznámily francouzské orgány. U číselných údajů za období 2013-2016 se jedná o extrapolaci pomocí zvýšení údajů za rok 2012 o [1,5-3] % ročně (50).
Tabulka 3
milionů EUR
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
Konečný výsledek bez VO
[0-5]
[5-10]
[10-15]
[10-15]
[15-20]
[15-20]
[15-20]
[15-20]
Dopad VO, horní hranice
- [10-15]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
Dopad VO, dolní hranice
- [15-20]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
(120)
Ukazuje se, že při optimistickém scénáři (pro podnik) připraví tři dodatečné roky skupinu FagorBrandt o hotovostní prostředky ve výši, jež se pohybuje mezi [10-20] mil. EUR (znásobí-li se třikrát údaj za rok 2012) a [10-20] mil. EUR (sečtou-li se extrapolované údaje). Jinými slovy: uložení tohoto nového vyrovnávacího opatření ve zcela značné míře vyrovnává zvýhodnění, jež spočívalo v tom, že podnik měl k dispozici hotovostní prostředky ve výši přibližně 4 milionů EUR.
(121)
Vyrovnávací opatření konečně nepřestávají být vhodná kvůli skutečnosti, že se uplatňují i po ukončení restrukturalizačního období (stanovenému na 31. prosince 2012). Jsou-li totiž vyrovnávací opatření nutná na základě poskytnutí podpory na restrukturalizaci, nejsou přesto součástí vlastního restrukturalizačního procesu, ale představují vyrovnání poskytnuté konkurentům podpořeného podniku za účelem vyrovnání narušení hospodářské soutěže, jímž tito konkurenti mohli být postiženi. Jejich účinek a užitečnost proto nezpochybňuje skutečnost, že platí po dobu, jež přesahuje období restrukturalizace, pokud byla zavedena z důvodu restrukturalizace usnadněné státní podporou a pokud mají za cíl a důsledek vyrovnání narušení hospodářské soutěže vyvolaného touto podporou.
(122)
Komise se proto domnívá, že uvedená opatření umožňují vyhnout se nadměrnému narušení hospodářské soutěže ve smyslu odstavců 38 až 40 pokynů pro restrukturalizaci.
6.6. Obnovení životaschopnosti podniku
6.6.1. Plán restrukturalizace, tržní výhledy a věrohodnost prognóz zahrnutých do plánu restrukturalizace
(123)
Již zahájený plán restrukturalizace skupiny FagorBrandt v zásadě počítá:
-
se soustředěním a rozvojem zaměřeným na […];
-
s racionalizací nákupní politiky a […];
-
s postoupením činností a uzavřením závodů (51);
-
se snížením počtu zaměstnanců (52);
-
s opatřeními zaměřenými na posílení zachování podniku (53).
(124)
Po přezkumu Komise potvrzuje, co již oznámila v rozhodnutí o zahájení řízení, a to že soudí, že tento plán je v souladu s podmínkami stanovenými v odstavcích 35 až 37 pokynů pro restrukturalizaci. Jinými slovy: dotčený plán restrukturalizace umožňuje obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku.
(125)
Komise si přesto přeje vyložit níže svou analýzu a své závěry ohledně tržních výhledů a věrohodnosti prognóz zahrnutých do plánu restrukturalizace.
(126)
Komise vyhodnotila prognózy obsažené v plánu restrukturalizace, a to především z hlediska výhledů růstu. Komise si přeje připomenout, že v tomto rozhodnutí jsou zohledněny pouze údaje, které byly k dispozici v říjnu roku 2008.
(127)
Podle organizace CECED (54) vývoj na evropském trhu z hlediska objemu v období 2005-2007 prokázal mírný růst v západní Evropě (o přibližně 2 % ročně) a trvalý ve východní Evropě (o přibližně 7 % ročně). Posledně uvedená míra růstu je ale proměnlivá, protože podléhá výkyvům hospodářství: dvoumístný hospodářský růst se může snadno střídat s dvoumístným hospodářským poklesem a obráceně.
(128)
Pokud je možno v dlouhodobém výhledu předpokládat sbližování nákupních zvyků ve východní Evropě s Evropou západní, slabá kupní síla v těchto zemích má za následek, že se poptávka soustředí na nejnutnější a nejlevnější výrobky (pračky nebo chladničky). A právě na tyto trhy vstoupila turecká a asijská konkurence.
(129)
Možné trhy pro skupinu FagorBrandt se tedy nacházejí v západní Evropě, protože jsou důležitější jak z hlediska hodnoty, tak z hlediska objemu a také proto, že se na nich méně uplatňují výrobky z dolní části sortimentu nabídky, ve kterých skupina FagorBrandt nemůže již být konkurenceschopná a které jsou příčinou prudkého růstu ve východní Evropě.
(130)
Přesněji řečeno, referenčním trhem skupiny FagorBrandt je francouzský trh, kde skupina uskutečňuje [50-80] % svého prodeje, vyrábí [80-100] % svého objemu a zaměstnává [80-100] % zaměstnanců skupiny. Podle organizace GIFAM (55) vzrostl ve Francii trh velkých domácích spotřebičů v roce 2007 o 1 % ve srovnání s rokem 2006, a to jak z hlediska objemu, tak z hlediska hodnoty. Konkrétněji, trh spotřebičů […], na který se skupina FagorBrandt chce zaměřit, zaznamenal ve srovnání s rokem 2006 růst o […] %, zatímco u spotřebičů […] prodej klesl o […] %.
(131)
Vývoj podle druhu výrobků ukazuje, že slibné trhy, které se v Evropě a především ve Francii rozvíjejí, jsou především trhy […]. Růst u výrobků […] je významný, zatímco chladicí zařízení téměř stagnují, jak dokládá tabulka převzatá ze studie sdružení GIFAM:
Tabulka 4
(132)
Rozhodnutí skupiny FagorBrandt na jedné straně se soustředit především na […] a na druhé straně rozvíjet […] se proto jeví v souladu s vývojem jednotlivých segmentů a výrobků.
(133)
Komise se po analýze dalších zásadních prvků plánu restrukturalizace dokládajících věrohodnost prognóz provozní ziskovosti skupiny FagorBrandt v dlouhodobém výhledu domnívá, že tyto prognózy uvedené v tabulce č. 5 jsou realistické.
Tabulka 5
milionů EUR
2009
2010
2011
2012
Obrat skupiny FagorBrandt
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
Konečný výsledek
[0-5]
[5-10]
[10-15]
[10-15]
(134)
Zbývající část analýzy se proto omezí na dvě přesně vymezené pochybnosti v otázce, zda je plán restrukturalizace realistický a dostatečný, které byly vyjádřeny v rozhodnutí o zahájení řízení.
(135)
Za prvé: Komise si vyžádala vysvětlení ohledně očekávaného zvýšení obchodního obratu o 20 % v roce 2007. Francouzské orgány vysvětlily, že v roce 2006 došlo ke změně oblasti činnosti skupiny FagorBrandt převodem distribuce značky Fagor na francouzském a anglickém trhu ze společnosti Fagor na skupinu FagorBrandt a později převodem všech činností společnosti Fagor ve Francii (56). Obchodní obrat těchto činností na rok 2007 byl odhadován na [50-100] mil. EUR a byl zahrnut do obchodního obratu skupiny FagorBrandt na rok 2007. Z hlediska konstantní oblasti činnosti dosáhlo plánované zvýšení obratu pouze [5-10] %. Od té doby oznámila Francie Komisi skutečný obchodní obrat dosažený v roce 2007. Dosáhl výše 903 mil. EUR oproti obratu ve výši 779,7 mil. EUR dosaženému v roce 2006, což představuje meziroční růst řádově o 16 %.
(136)
Za druhé: Komise zaznamenala, že plán restrukturalizace neuvádí, jak se skupina FagorBrandt míní vypořádat s navrácením neslučitelné podpory, která byla poskytnuta její italské dceřiné společnosti, což představuje riziko pro obnovení životaschopnosti podniku. Francouzské orgány upřesnily, že vrácení italské podpory společností Brandt Italia by pravděpodobně nemělo dosáhnout částky 200 000 EUR (viz bod odůvodnění č. 70 a následující). Avšak, jak již Komise uvedla (viz bod odůvodnění č. 76 a následující), výše italské podpory, kterou je nutno zohlednit pro účely tohoto rozhodnutí, dosahuje částky 3 190 878,02 EUR, ke které je nutno připočítat úroky účtované až do dne 21. října 2008. Komise se přesto domnívá, že vrácení této částky, se kterým je nutno počítat, nezpochybňuje obnovení životaschopnosti podniku, protože skupina FagorBrandt je povinna navýšit svůj vlastní příspěvek o částku rovnající se částce 3 190 878,02 EUR a úrokům (v tomto ohledu viz bod odůvodnění č. 149 a následující).
(137)
Na základě výše uvedených skutečností dospívá Komise k závěru, že pochybnosti o obnovení životaschopnosti uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení byly odstraněny.
6.6.2. Pochybnosti o obnovení životaschopnosti vyjádřené jednou ze zúčastněných stran
(138)
Jak již bylo uvedeno, konkurent nepřející si zveřejnit svou totožnost popírá, že by restrukturalizace mohla obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku. Za prvé: domnívá se, že podnik měl převést část své výroby do výrobních oblastí s nízkými náklady, kde může výrazně ušetřit. Za druhé: podnik nebude mít prostředky na nutné investiční výdaje na zlepšení svých výrobků v průmyslovém odvětví, které vyžaduje každý rok značné investice do průmyslového vybavení, vývoje, výzkumu a rozvoje. Konečně: zdůrazňuje, že podnik zůstává v poměru ke svým konkurentům příliš malý. V následujících bodech odůvodnění se Komise pokusí ověřit, zda připomínky konkurenta, který si nepřeje zveřejnit svou totožnost, nezpochybňují její vlastní závěry ohledně obnovení životaschopnosti.
(139)
Pokud jde o nutnost převést část výroby do zemí s nižšími náklady, Komise zjišťuje, že francouzské orgány odpověděly právě na tento bod. Připomínají, že rozvoj, na který se zaměřuje skupina FagorBrandt (inovační výrobky s vysokou přidanou hodnotou) stejně jako někteří z jejích čistě evropských konkurentů, nejde dohromady se systematizováním jejich výroby v zemích s nízkými náklady. […] U hlavních subjektů odráží umístění výrobních jednotek v zemích s nízkými náklady také jejich vůli rozvíjet v těchto zemích prodej.
(140)
Pokud jde o tvrzení konkurenta, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, ohledně skutečnosti, že skupina FagorBrandt nemůže vynaložit značné investice nutné pro zachování její konkurenceschopnosti, a ohledně malé velikosti podniku v porovnání s hlavními subjekty, Komise konstatuje, že sama uvedla v bodě odůvodnění č. 8 rozhodnutí o zahájení řízení, že právě tyto skutečnosti přispěly k potížím podniku. Poznamenává ale, že plán restrukturalizace zřejmě přináší odpovědi na tyto výzvy. Podnik totiž zamýšlí soustředit se na […]. Komise navíc konstatuje, že některé podniky odvětví si dokáží i přes svou malou velikost v porovnání s hlavními subjekty a jejich značnou výrobu v zemích západní Evropy zachovat konkurenceschopnost tím, že se soustředí na určité výrobky a segmenty (jedná se buď o tzv. „specializované“ subjekty jako Miele, Smeg, Liebherr, Teka nebo o malé výrobce vnitrostátního rozměru jako Candy a Gorenje). Komise ostatně konstatuje, že čím dál tím větší zahrnutí společnosti FagorBrandt do skupiny Fagor přispívá svým dílem k řešení problémů spojených s její velikostí. Souhrnem Komise uznává, že body přednesené konkurentem představují pro společnost FagorBrandt výzvy, ale domnívá se, že plán restrukturalizace je takové povahy, aby na ně přinesl odpovědi, a představuje dostatečnou pravděpodobnost obnovení životaschopnosti.
(141)
Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že připomínky předložené konkurentem, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, nezpochybňují její hodnocení, podle nějž plán restrukturalizace umožní obnovení dlouhodobé životaschopnosti skupiny FagorBrandt.
6.6.3. Dopad dodatečných vyrovnávacích opatření na obnovení životaschopnosti
(142)
Konečně a stále ještě ve věci obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku je Komise podle poslední věty odstavce 38 pokynů pro restrukturalizaci povinna ověřit, zda plánovaná vyrovnávací opatření neohrozí životaschopnost podniku. Jak bylo analyzováno, francouzské orgány navrhly vyrovnávací opatření, jež nebyla zahrnuta do finančních prognóz připojených k oznámení. Tato opatření budou muset být provedena, protože je Komise považuje za nutná. Pokud jde o tato opatření, tj. pětileté pozastavení prodeje chladicích a varných výrobků a myček nádobí značky Vedette, která vyvolají zhoršení finančních výsledků podniku, je nutno zjistit, zda jsou pro podnik únosná.
(143)
Podle francouzských orgánů uvádějí dvě následující tabulky č. 6 a 7 finanční výsledky podniku při zohlednění provedení dodatečných vyrovnávacích opatření, která navrhují. Tabulka č. 6 zobrazuje optimistický scénář a tabulka č. 7 pesimistický.
Tabulka 6
Pozastavení prodeje mrazicích a varných výrobků a myček nádobí značky Vedette (v milionech EUR)
Optimistický scénář
2007
2008
2009
2010
2011
2012
Obrat
903,0
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
Hrubé ziskové rozpětí
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Hospodářský výsledek před zahrnutím neopakujících se položek
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Provozní výsledek (EBIT)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Hospodářský výsledek před zdaněním
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Zisk po zdanění
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
[0-5]
[5-10]
[5-10]
Volné hotovostní prostředky (Free Cash Flow)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Kumulativní volné hotovostní prostředky ( Cum. Free Cash Flow)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Tabulka 7
Pozastavení prodeje mrazicích a varných výrobků a myček nádobí značky Vedette (v milionech EUR)
Pesimistický scénář
2007
2008
2009
2010
2011
2012
Obrat
903,0
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
Hrubé ziskové rozpětí
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Hospodářský výsledek před zahrnutím neopakujících se položek
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Provozní výsledek (EBIT)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Hospodářský výsledek před zdaněním
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Zisk po zdanění
- [5-10]
- [5-10]
- [10-15]
[0-5]
[0-5]
[5-10]
Volné hotovostní prostředky (Free Cash Flow)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Kumulativní volné hotovostní prostředky ( Cum. Free Cash Flow)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
(144)
Tabulky č. 6 a 7 vycházejí z následujících předpokladů ohledně ztráty obratu kvůli stažení několika skupin výrobků uváděných na trh pod značkou Vedette. Takové stažení může mít za následek:
a)
snížení tržeb u skupiny výrobků značky Vedette, jejíž uvádění na trh je pozastaveno;
b)
snížení tržeb u ostatních skupin výrobků prodávaných pod značkou Vedette (57) (negativní dopad na výrobky značky Vedette);
c)
snížení tržeb u ostatních značek (negativní dopad na celé portfolio značek skupiny FagorBrandt).
(145)
Optimistický scénář zohledňuje pouze důsledky a) a b) bodu odůvodnění č. 144 a ztráta způsobená zastavením uvádění na trh určitého výrobku představuje ztrátu ve výši [70-90] % obchodního obratu u pozastavené výrobní řady (zbývajících [10-30] % představuje částku, kterou skupina FagorBrandt získá zpět nárůstem prodeje stejných výrobků uváděných na trh pod jinou značkou než Vedette) a [20-30] % obchodního obratu u ostatních výrobků uváděných na trh pod značkou Vedette. Pesimistický scénář zohledňuje důsledky c) bodu odůvodnění č. 144 s předpokladem míry ztráty ve výši [110-130] % u zastavené výrobní řady (ztráta se může týkat nejenom 100 % u zastavené výrobní řady ale může se také projevit u ostatních výrobků a značek než jen u výrobní řady, jejíž uvádění na trh je zastaveno) a [20-40] % u ostatních výrobků uváděných na trh pod značkou Vedette. Francouzské orgány vysvětlují, že pesimistický předpoklad odpovídá zkušenosti, kterou již podnik získal: v roce 2003 se ve Francii rozhodl přestat uvádět na trh mikrovlnné trouby pod značkou Vedette a plně se soustředit na značku Brandt, pro kterou bylo vyvinuto mimořádné marketingové úsilí. Uvedené zastavení prodeje mělo velmi záporné následky, protože podnik přišel nejenom o celkový obchodní obrat uskutečněný pod značkou Vedette, ale ztráta zasáhla také značku Brandt (celková ztráta u obou značek představovala […] výrobků během 2 let, již je nutno porovnat s původním prodejem […] kusů, z toho […] pod značkou Vedette, což představuje ztrátu [120-140] % pozastaveného objemu) (58).
(146)
Na základě rozboru údajů z obou výše uvedených tabulek a ostatních údajů poskytnutých francouzskými orgány se Komise domnívá, že zvolená vyrovnávací opatření oslabí podnik, protože vyvolají zhoršení hospodářských výsledků podniku počínaje rokem 2009, kdy začnou být prováděna. Podnik se ale vrátí ke kladnému hospodářskému výsledku již v roce 2010 a ještě ho zlepší v následujících letech. Komise proto soudí, že vyrovnávací opatření navrhovaná francouzskými orgány sice podnik oslabí, ale nezabrání obnovení jeho životaschopnosti.
(147)
Tento závěr není zpochybněn dodatečným vyrovnávacím opatřením uloženým Komisí, a to povinností prodloužit o tři roky zastavení uvádění na trh dotčených výrobků značky Vedette.
(148)
Jak totiž vyplývá z tabulky č. 3, která zobrazuje dopad dodatečného vyrovnávacího opatření na konečný hospodářský výsledek podniku, zůstane tento výsledek v období 2014-2016 kladný a bude vykazovat růst odhadovaný na [1,5-3] %. Stejný závěr proto platí i pro vyrovnávací opatření uložené Komisí: podnik sice oslabí, ale nezbrání obnovení jeho životaschopnosti.
6.7. Omezení podpory na minimum: skutečný příspěvek bez podpory
(149)
Aby podpora mohla být povolena, je podle odstavců 43 až 45 pokynů pro restrukturalizaci nutno, aby její výše a míra byly omezeny na minimum nutné pro provedení restrukturalizace s ohledem na dostupné finanční zdroje podniku, jeho akcionářů či skupiny, ke které náleží. Příjemci podpory musí k plánu restrukturalizace přispět významným dílem z vlastních zdrojů, včetně prodeje aktiv, která nejsou nezbytně nutná pro přežití podniku, nebo z vnějších zdrojů získaných za tržních podmínek.
(150)
Jak uvádí odstavec 43 rozhodnutí o zahájení řízení, dosahují náklady na restrukturalizaci, tak jak jsou popsány v oznámení francouzských orgánů, výše 62,5 mil. EUR. Podnik počítá s tím, že přispěje částkou 31,5 mil. EUR a získá podporu ve výši 31 mil. EUR.
Mil. EUR
%
Restrukturalizační náklady
62,5
100 %
Zdroj financování:
Vlastní úsilí příjemce
4,6
7,4 %
Příspěvek akcionářů
26,9
43 %
Podpora státu
31
49,6 %
(151)
V odstavci 44 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjadřuje dvě pochybnosti ohledně uvedených údajů. Na jedné straně Komise žádá francouzské orgány o zdůvodnění, proč nezahrnuly vrácení podpory podle článku 44f do restrukturalizačních nákladů. Na druhé straně Komise žádá o vysvětlení povahy vlastního úsilí příjemce.
(152)
Francouzské orgány k druhé pochybnosti odpověděly, že vlastní úsilí příjemce spočívá v bankovních půjčkách, které skupina FagorBrandt získala na trhu. Upřesňují, že v roce 2006 podnik smluvně získal bankovní půjčky ve výši [20-40] mil. EUR a že tato částka byla v roce 2007 navýšena na [20-40] mil. EUR (59). Půjčky byly jištěny […]. Komise konstatuje, že se jedná o „financování z vnějších zdrojů za tržních podmínek“, jak jej stanoví odstavec 43 pokynů pro restrukturalizaci, a představuje tedy platný příspěvek.
(153)
Pokud jde o první pochybnost vyjádřenou Komisí, francouzské orgány uvádějí, že navrácení neslučitelné podpory nemůže být předem označeno za náklad na restrukturalizaci (stejně tak za vlastní úsilí příjemce ve smyslu odstavců 43 a 44 pokynů pro restrukturalizaci). Z tohoto důvodu nezapočítaly podporu podle článku 44f jako restrukturalizační náklad. Udávají ale, že toto navrácení, ohodnocené na přibližně [25-30] mil. EUR (včetně úroků), je samozřejmě zahrnuto do podnikatelského záměru přiloženého k oznámení jako každý jiný běžný finanční výdaj. Komise považuje za nezbytné, aby navrácení bylo vzato v úvahu v podnikatelském plánu, k čemuž v tomto konkrétním případě došlo (60).
(154)
Je ale nutno také zohlednit skutečnost, že k 21. říjnu 2008 italská podpora obdržená společností Brandt Italia představuje částku 3 190 878,02 EUR, níž je nutno připočítat úroky. Nelze proto vyloučit, že se ve vlastním příspěvku, jak ho podnik plánuje, neskrývá dotčená částka. Vlastní příspěvek příjemce se tím dostává pod hranici 50 %, kterou vyžaduje odstavec 44 pokynů pro restrukturalizaci.
(155)
Aby se proto zajistilo, že vlastní příspěvek podniku skutečně neobsahuje prvky podpory a představuje nejméně 50 % nákladů na restrukturalizaci, Komise ukládá jako podmínku tohoto kladného rozhodnutí navýšení vlastního příspěvku v míře odpovídající výši italské podpory, tj. 3 190 878,02 EUR, s tím, že k této částce je nutno připočítat úroky účtované až do dne 21. října 2008.
(156)
Konkrétně to znamená, že je nutno navýšit vlastní příspěvek k nákladům na restrukturalizaci navrhovaný skupinou FagorBrandt o tuto částku (prostřednictvím půjčky, příspěvku akcionářů či jiným způsobem), a to před koncem období restrukturalizace podniku, který je stanoven na 31. prosince 2012. Francouzské orgány musí prokázat toto navýšení do dvou měsíců od uplynutí lhůty dne 31. prosince 2012.
(157)
Pokud jde o tvrzení konkurenta, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, že podpora není omezena na minimum, Komise potvrzuje, že kromě ověření dodržení formálního kritéria vlastního příspěvku přesahujícího 50 % rovněž posoudila, zda je podpora omezena na nutné minimum, a to zejména na základě kritérií stanovených v odstavci 45 pokynů pro restrukturalizaci. Komise se domnívá, že tomu tak je a že výše podpory neumožňuje podniku mít „nadbytek prostředků, jenž by mohl být použit pro agresivní a trh narušující činnosti, které nesouvisejí s procesem restrukturalizace.“
(158)
Komise zejména konstatuje, že po poskytnutí podpory a na konci období restrukturalizace zůstane skupina nadále výrazně zadlužena, a to s poměrem zadlužení k vlastnímu kapitálu stále vyšším než jedna. Skupina FagorBrandt tak bude nucena přednostně přidělovat vytvořené finanční prostředky na snížení této míry zadlužení.
6.8. Zásada „jednou a dost“
(159)
Podle odstavce 72 a následujících pokynů pro restrukturalizaci smí být podpora na restrukturalizaci poskytnuta pouze jednou za období deseti roků.
(160)
V tomto konkrétním případě nelze prohlásit italskou a francouzskou podporu, jejichž příjemcem byla skupina FagorBrandt, za podpory na záchranu a restrukturalizaci. V okamžiku poskytnutí těchto podpor, tj. v roce 2002 a roce 2003, nebyla totiž skupina FagorBrandt v obtížích, jak je prokázáno v bodech odůvodnění č. 45 až 56.
(161)
Je proto dodržena zásada „jednou a dost“ stanovená v pokynech pro restrukturalizaci.
6.9. Úplné provedení plánu
(162)
Plán restrukturalizace skupiny FagorBrandt, včetně všech závazků Francie, musí být proveden v plném rozsahu (61). Komise žádá, aby byla informována o postupu provádění plánu a souvisejících závazků.
7. ZÁVĚR
(163)
Podpora může být prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem, pokud budou splněny všechny uložené podmínky,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podpora, kterou Francie zamýšlí poskytnout ve prospěch podniku FagorBrandt ve výši 31 mil. EUR, je slučitelná s vnitřním trhem za podmínek stanovených v článku 2.
Článek 2
1. Francouzské orgány musí pozastavit vyplácení podpory uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí podniku FagorBrandt, dokud tento podnik nevrátí neslučitelnou podporu, na kterou se vztahuje rozhodnutí Komise 2004/343/ES ze dne 16. prosince 2003 (62).
2. Plán restrukturalizace, s nímž Francie seznámila Komisi dne 6. srpna 2007, je proveden v plném rozsahu.
3. Vlastní příspěvek k nákladům restrukturalizace navrhovaný skupinou FagorBrandt ve výši 31,5 mil. EUR se navýší o částku 3 190 878,02 EUR a úroky účtované z této částky od okamžiku, kdy skupina FagorBrandt dostala k dispozici italskou podporu, do dne 21. října 2008. K tomuto navýšení dojde před uplynutím restrukturalizačního období podniku, jehož konec je stanoven na 31. prosince 2012. Francouzské orgány prokáží toto navýšení do dvou měsíců po uplynutí lhůty dne 31. prosince 2012.
4. Skupina FagorBrandt zastaví uvádění na trh mrazicích a varných zařízení a myček nádobí značky Vedette po dobu osmi roků.
5. Pro zajištění kontroly plnění podmínek stanovených v odstavcích 1 až 4 tohoto článku bude Francie informovat Komisi prostřednictvím výročních zpráv o stavu postupu restrukturalizace skupiny FagorBrandt, o vracení neslučitelné podpory popsané v odstavci 1, o vyplácení slučitelné podpory a o uplatňování vyrovnávacích opatření.
Článek 3
Francie bude informovat Komisi do dvou měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí o opatřeních, která provedla, aby mu vyhověla.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 25. července 2012.
DECISIÓN DE LA COMISIÓN
de 25 de julio de 2012
relativa a la ayuda estatal SA.23839 (C 44/2007) de Francia en favor de la empresa FagorBrandt
[notificada con el número C(2012) 5043]
(El texto en lengua francesa es el único auténtico)
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2013/283/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 108, apartado 2, párrafo primero (1),
Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo y, en particular, su artículo 62, apartado 1, letra a),
Después de haber emplazado a los interesados para que presentaran sus observaciones, de conformidad con los citados artículos (2), y teniendo en cuenta dichas observaciones,
Considerando lo siguiente:
1. PROCEDIMIENTO
(1)
Mediante carta de 6 de agosto de 2007, Francia notificó a la Comisión una ayuda de reestructuración a favor del grupo FagorBrandt.
(2)
Mediante carta de 10 de octubre de 2007, la Comisión informó a Francia de su decisión de incoar el procedimiento previsto en el artículo 108, apartado 2, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea (en lo sucesivo, «el TFUE») con respecto a la ayuda notificada.
(3)
La decisión de la Comisión de incoar el procedimiento (en lo sucesivo, «la Decisión de incoar el procedimiento») se publicó en el Diario Oficial de la Unión Europea (3). La Comisión invitó a los interesados a presentar sus observaciones sobre la ayuda en cuestión.
(4)
La Comisión recibió observaciones de tres interesados, es decir, dos competidores y el beneficiario de la ayuda. Electrolux presentó observaciones mediante carta de 14 de diciembre de 2007. A raíz de una reunión con los servicios de la Comisión el 20 de febrero de 2008, dicha empresa presentó observaciones adicionales mediante sendas cartas de 26 de febrero de 2008 y 12 de marzo de 2008. Un competidor que desea mantener el anonimato presentó observaciones mediante carta de 17 de diciembre de 2007 (4). FagorBrandt presentó observaciones mediante carta de 17 diciembre de 2007. La Comisión comunicó dichas observaciones a Francia mediante sendas cartas de 15 de enero de 2008 y 13 de marzo de 2008, dándole la posibilidad de comentarlas, y recibió sus comentarios, respectivamente, mediante una carta de 15 de febrero de 2008 y un documento presentado en la reunión de 18 de marzo de 2008 [véase el considerando 5)].
(5)
Mediante carta de 13 de noviembre de 2007, Francia comunicó a la Comisión sus observaciones relativas a la decisión de incoar el procedimiento. El 18 de marzo de 2008, se celebró una reunión entre los servicios de la Comisión, las autoridades francesas y FagorBrandt. A raíz de esta reunión, las autoridades francesas presentaron información mediante sendas cartas de 24 de abril de 2008 y 7 de mayo de 2008. Las mismas partes volvieron a reunirse el 12 de junio de 2008. A raíz de esta reunión, las autoridades francesas presentaron información por carta de 9 de julio de 2008. El 15 de julio de 2008 la Comisión pidió información adicional que las autoridades francesas le proporcionaron el 16 de julio de 2008.
(6)
El 21 de octubre de 2008, la Comisión tomó una decisión positiva con reservas, sobre la ayuda a la reestructuración de 31 millones EUR concedida a FagorBrandt (5) (en lo sucesivo, «la Decisión de 21 de octubre de 2008»).
(7)
Dicha Decisión fue anulada por el Tribunal General el 14 de febrero de 2012 (6) (en lo sucesivo, «la sentencia del Tribunal General de 14 de febrero de 2012») por un doble error manifiesto de apreciación: por un lado, la consideración de una medida compensatoria no válida y, por otro lado, la falta de análisis del efecto acumulativo en la competencia de una antigua ayuda incompatible concedida por las autoridades italianas (en lo sucesivo, «la ayuda italiana»), aún no recuperada, con la ayuda aprobada.
(8)
Por lo tanto, la Comisión debe adoptar una nueva Decisión final. De conformidad con la jurisprudencia del Tribunal General (7), la Comisión solo puede, para ello, tomar en cuenta la información de que disponía entonces, es decir, el 21 de octubre de 2008 (véase apartado «6.2.2. Marco temporal del análisis»).
2. DESCRIPCIÓN
(9)
La ayuda en cuestión es una ayuda de reestructuración. El importe previsto de la misma asciende a 31 millones EUR. Esta dotación procede del Ministerio francés de Economía, Finanzas y Empleo. El beneficiario de la ayuda es la empresa FagorBrandt S.A., propietaria de varias filiales que acogen las actividades de producción y comercialización.
(10)
Las autoridades francesas indican que, con los recursos disponibles, y en ausencia de ayuda estatal, FagorBrandt S.A. no sería capaz de hacer frente a sus dificultades. La subvención directa de 31 millones EUR permitirá, según Francia, financiar la mitad de los gastos de reestructuración (8).
(11)
El grupo FagorBrandt (en lo sucesivo, «FagorBrandt») pertenece indirectamente a la empresa Fagor Electrodomésticos S. Coop (en lo sucesivo, «Fagor»), una cooperativa de Derecho español. El capital de esta sociedad cooperativa se reparte entre unos 3 500 miembros (empleados-asociados), ninguno de los cuales puede poseer más de un 25 % del capital de la cooperativa.
(12)
La propia Fagor forma parte de un grupo de cooperativas llamado Mondragón Corporación Cooperativa (en lo sucesivo, «MCC»), en el que cada cooperativa mantiene su autonomía jurídica y financiera. Fagor pertenece a la división «Hogar» del grupo sectorial «Industria» de MCC.
(13)
En 2007, FagorBrandt realizó un volumen de negocios de 903 millones EUR. Opera en todos los segmentos del mercado de los electrodomésticos grandes, que engloba tres grandes familias de productos: lavado (lavavajillas, lavadora, secadora y lavadora-secadora), frío (neveras, congeladores tipo baúl y armario) y cocción (hornos tradicionales, microondas, cocinas, placas de cocina y campanas extractoras).
3. MOTIVOS DE LA INCOACIÓN DEL PROCEDIMIENTO
(14)
En la Decisión de incoar el procedimiento, la Comisión expresó dudas por las cinco siguientes razones: riesgo de elusión de la prohibición de conceder ayudas de reestructuración a empresas de nueva creación; riesgo de elusión de la obligación de reembolsar la ayuda incompatible; dudas en cuanto al restablecimiento de la viabilidad a largo plazo de la empresa; insuficiencia de las medidas compensatorias; dudas en cuanto a la limitación de la ayuda a lo estrictamente necesario y, en particular, en cuanto a la contribución del beneficiario.
3.1. Riesgo de elusión de la prohibición de conceder ayudas de reestructuración a empresas de nueva creación
(15)
Puesto que FagorBrandt se creó en enero de 2002, según lo dispuesto en el apartado 12 de las Directrices comunitarias sobre ayudas estatales de salvamento y de reestructuración de empresas en crisis (en lo sucesivo, «las Directrices de reestructuración») (9), hasta enero de 2005, es decir, tres años después de su creación, era una empresa de reciente creación. Lo que significa que, tanto en el momento en que se concedió a la empresa la exención fiscal estipulada en el Artículo 44 septies del Código general de impuestos francés (en lo sucesivo, «la ayuda 44 septies»), como en el momento en que, en diciembre de 2003, la Comisión declaró la incompatibilidad de esta ayuda y ordenó que se recuperase (10), FagorBrandt era a una empresa de reciente creación. En virtud del apartado 12 de las Directrices de reestructuración, no era admisible para una ayuda a la reestructuración. Por lo tanto, el hecho de que, en el momento en que la empresa dejaba de ser una empresa de nueva creación y era admisible para recibir ayudas de reestructuración, Francia aún no había recuperado la ayuda declarada incompatible en diciembre de 2003, podría constituir una elusión de la prohibición establecida en el apartado 12 de las Directrices de reestructuración.
3.2. Riesgo de elusión de la obligación de reembolsar la ayuda incompatible
(16)
Tras observar que la ayuda notificada parecía haberse utilizado en gran parte para financiar el reembolso de la ayuda 44 septies, la Comisión dudaba de que la ayuda notificada no constituyera una forma de eludir la obligación de reembolsar dicha ayuda incompatible y no vaciara la recuperación de dicha ayuda de su sustancia y de su eficacia.
3.3. Dudas en cuanto al restablecimiento de la viabilidad a largo plazo de la empresa
(17)
Por lo que se refiere a restablecer la viabilidad a largo plazo de la empresa, la Comisión expresó dos dudas. Por una parte, tras observar que el volumen de negocios esperado para 2007 progresaba aproximadamente en un 20 % respecto al del año anterior, la Comisión preguntó sobre qué elementos se basaba dicha previsión. Por otra parte, la Comisión destacó que el plan de reestructuración no indicaba cómo FagorBrandt pensaba hacer frente al reembolso de la ayuda incompatible recibida por su filial italiana.
3.4. Insuficiencia de las medidas compensatorias
(18)
La Comisión expresó también dudas sobre si es aceptable que no se apliquen medidas compensatorias adicionales a las ya adoptadas en el marco del plan de reestructuración. La Comisión recordó que:
(i)
las Directrices de reestructuración (apartados 38 a 41) establecen la obligación para los beneficiarios que respondan al criterio de «gran empresa» de aplicar medidas compensatorias;
(ii)
por una parte, sin la ayuda, FagorBrandt saldría del mercado y, por otra, los competidores de FagorBrandt son sobre todo europeos. La desaparición de FagorBrandt permitiría, por lo tanto, a los competidores europeos aumentar sus ventas y su producción en proporciones significativas;
(iii)
parece que, sobre la base del apartado 40 de las Directrices de reestructuración, el conjunto de las medidas ya aplicadas no puede considerarse medidas compensatorias;
(iv)
por último, la Comisión destacó que las Directrices en vigor en el momento del examen de los casos Bull (11) y Euromoteurs (12), alegados por Francia, no mencionaban la obligación de aplicar medidas compensatorias. Destacó también otras diferencias importantes entre estos casos y el caso que nos ocupa.
3.5. Dudas en cuanto a la contribución del beneficiario
(19)
Por último, la Comisión expresó dudas en cuanto al cumplimiento de las condiciones establecidas en los apartados 43 y 44 de las Directrices de reestructuración. Por una parte, las autoridades francesas no han incluido la devolución de la ayuda 44 septies en los costes de reestructuración y, por otra, dichas autoridades no han explicado la procedencia de algunos importes contabilizados como «contribución del beneficiario».
4. OBSERVACIONES DE TERCEROS INTERESADOS
4.1. Observaciones de la empresa Electrolux
(20)
Electrolux indica que, para hacer frente a los retos de la competencia global, ha llevado a cabo grandes y muy costosos planes de reestructuración. Para seguir siendo competitiva, la empresa tuvo que adoptar medidas drásticas como el cierre de ocho fábricas en Europa occidental, cuya producción se deslocalizó sobre todo a otras fábricas ya existentes en Europa y a nuevas fábricas en Polonia y Hungría. La mayoría de las empresas del segmento de los «electrodomésticos grandes» emprendieron operaciones de reestructuración similares. Por consiguiente, esta empresa se queja de que FagorBrandt podría recibir un subsidio para hacer frente a una situación que las demás empresas del sector deben resolver sin recibir la misma asistencia. La ayuda falsearía la competencia a costa de otras empresas.
4.2. Observaciones del segundo competidor
(21)
En primer lugar, este competidor, que desea guardar el anonimato, considera que la ayuda planeada no permitirá a la empresa restablecer su viabilidad a largo plazo. Piensa que, para garantizar la supervivencia de la empresa, es necesaria una reorganización industrial importante. Ahora bien, este competidor considera que FagorBrandt no dispondrá de medios suficientes para financiar las inversiones necesarias. La ayuda tampoco permitirá a FagorBrandt alcanzar el tamaño necesario para mejorar su posición en las negociaciones con los grandes distribuidores, que prefieren a proveedores cuantitativamente mejor representados en la Unión Europea.
(22)
En segundo lugar, el competidor considera que la ayuda no se limita a lo estrictamente necesario ya que FagorBrandt podría encontrar la financiación necesaria para su reestructuración dirigiéndose a su accionista, así como a la cooperativa (MCC, de la que forma parte el banco Caja Laboral) a la que pertenece este último.
(23)
En tercer lugar, el competidor considera que la ayuda puede afectar a la competencia y a los intercambios comerciales entre los Estados miembros. Por una parte, la mayoría de las empresas del sector producen en Europa y, por lo tanto, pueden considerarse europeas. Los competidores asiáticos y turcos sólo tienen una presencia significativa en algunos productos. Por otra parte, FagorBrandt es el quinto productor a escala europea y ocupa una posición preponderante en los mercados francés, español y polaco. Por consiguiente, el competidor considera que, sin medidas compensatorias, la ayuda no puede ser declarada compatible por la Comisión.
(24)
En cuarto lugar, la concesión anterior de ayudas ilegales por parte de Francia e Italia lleva a dos conclusiones: por una parte, las dificultades de FagorBrandt son recurrentes y, a largo plazo, plantean la cuestión de la viabilidad de la empresa; por otra parte, la ayuda notificada probablemente servirá para reembolsar las ayudas ilegales, eludiéndose de este modo la obligación de reembolso.
4.3. Observaciones de FagorBrandt
(25)
Las observaciones de FagorBrandt son similares a las observaciones de las autoridades francesas, que se resumen a continuación.
5. COMENTARIOS DE FRANCIA
5.1. Comentarios de Francia sobre la decisión de incoar el procedimiento
(26)
Por lo que se refiere a la posible elusión de la prohibición de las ayudas de reestructuración a las empresas de reciente creación, las autoridades francesas no impugnan que FagorBrandt deba considerarse «una empresa de reciente creación» durante los tres años posteriores a su creación, con arreglo al apartado 12 de las Directrices de reestructuración. Dichas autoridades observan, sin embargo, que la cuestión de la posibilidad de una ayuda a la reestructuración a favor de FagorBrandt no se planteó hasta entrado el año 2006, a raíz de las dificultades que surgieron a partir de 2004 y habida cuenta de la degradación de su situación financiera desde 2005, es decir, durante el quinto año de existencia de la empresa. En otros términos, antes de encontrarse en una situación que justificase esta ayuda, es decir, hasta entrado el año 2006, la empresa carecía de motivos para pedir una ayuda a la reestructuración. Por consiguiente, la cuestión de una posible elusión de la norma de los «tres años» carece de fundamento.
(27)
Por lo que se refiere a la posibilidad de que la ayuda notificada anule los efectos positivos de la obligación de reembolso, Francia recuerda que la empresa no está en crisis debido únicamente al reembolso de la ayuda. En efecto, las dificultades financieras comenzaron en 2004 y la situación se deterioró profundamente en 2005 y 2006. Como concluyó la Comisión en su decisión de incoar el procedimiento, la empresa está efectivamente en crisis en el sentido de las Directrices de reestructuración. Francia concluye que, en virtud de ello, la empresa es admisible para una ayuda a la reestructuración si cumple, además, las otras condiciones requeridas para dicha ayuda. La cuestión de saber si la empresa podría o no superar el año 2007 o 2008 si no tuviese que devolver la ayuda carece de pertinencia, puesto que el reembolso de la ayuda es obligatorio dada la decisión negativa de la Comisión en 2003 sobre el régimen del artículo 44 septies. Por lo tanto lo que justifica la solicitud de ayuda es efectivamente la acumulación de dificultades financieras, dificultades estas procedentes de los costes de reestructuración ya sufragados por la empresa, de no haberse acabado la reestructuración y, también, de todas las demás cargas que la empresa debe tener en cuenta, entre las que figura el reembolso de la ayuda.
(28)
Por lo que se refiere a recobrar la viabilidad a largo plazo y a las dos dudas correspondientes planteadas en la decisión de incoación, las autoridades francesas observan los siguientes elementos: en cuanto a la previsión relativa al incremento del 20 % del volumen de negocios de 2007 con relación al ejercicio 2006, se explica principalmente por la modificación del perímetro de actividades de FagorBrandt que se produjo en 2006. En cuanto al hecho de no tener en cuenta el reembolso de la ayuda ilegal percibida por la filial italiana (concedida en el marco de la asunción por Brandt Italia de las actividades de Ocean Spa en el ámbito de los electrodomésticos), las autoridades francesas indican que dicho reembolso no debería tener repercusiones negativas en la viabilidad de la empresa, puesto que el importe a cargo de Brandt Italia debería ser inferior finalmente a 200 000 EUR, ya que el saldo corre a cargo del vendedor de las actividades en cuestión.
(29)
Por lo que se refiere a la inexistencia de medidas compensatorias, Francia repite que, en 2004, la empresa ya cedió la sociedad Brandt Components (fábrica de Nevers). Por otra parte, la sociedad redujo su capacidad de producción mediante la supresión de la producción de congeladores tipo baúl y hornos microondas de libre instalación. Las autoridades francesas recuerdan, asimismo, que la ayuda generó un falseamiento insignificante, lo que reduce la necesidad de medidas compensatorias. En efecto, FagorBrandt tiene menos de [0-5] % (13) de cuota de mercado a nivel europeo, porcentaje insignificante en comparación con sus principales competidores. Por otra parte, las autoridades francesas consideran que la presencia de la empresa en el mercado permite evitar situaciones de oligopolio. Durante el procedimiento de investigación formal, las autoridades francesas propusieron aplicar medidas compensatorias adicionales.
(30)
Por lo que se refiere a las dudas de la Comisión sobre la limitación de la ayuda a lo estrictamente necesario y a la contribución del beneficiario, las autoridades francesas observan los siguientes elementos: por lo que se refiere al hecho de no tener en cuenta la devolución de la ayuda en los costes de reestructuración, dichas autoridades indican que, a priori, el reembolso de una ayuda incompatible no puede considerarse un coste de reestructuración. Por lo que se refiere a la «contribución del beneficiario», según se denomina en la notificación, las autoridades francesas explican que se trata de empréstitos bancarios.
5.2. Comentarios de Francia sobre las observaciones de los terceros interesados
(31)
Por lo que se refiere a los comentarios de Electrolux, Francia destaca que las medidas de reestructuración adoptadas por Electrolux y otros competidores no tenían por objeto enderezar una situación económica difícil sino reforzar su posición en el mercado de los electrodomésticos grandes. Por este motivo, Francia considera que las respectivas situaciones de FagorBrandt y sus competidores no son comparables, puesto que estos últimos, por lo demás, disponen de medios financieros muy superiores por tratarse de empresas de mucha mayor envergadura.
(32)
Por lo que se refiere a los comentarios sobre la viabilidad a largo plazo de FagorBrandt expresados por la empresa que pidió mantener el anonimato, las autoridades francesas destacan, en primer lugar, que FagorBrandt adoptó medidas destinadas en un principio a atajar las pérdidas y reforzar el margen para poder alcanzar, a largo plazo, una posición mejor en el mercado, en particular mediante el desarrollo de […].
(33)
Por lo que se refiere a la afirmación de que la ayuda no se ha limitado a lo mínimo indispensable, puesto que FagorBrandt podría financiarse recurriendo a sus accionistas, las autoridades francesas destacan que MCC no es un holding sino una agrupación cooperativa. En esta agrupación cooperativa, cada cooperativa, incluidos Fagor o el banco Caja Laboral, es independiente y depende de las decisiones de sus propios trabajadores-miembros, que son los propietarios. Por consiguiente, FagorBrandt solo puede contar con el apoyo financiero de Fagor, limitado a las capacidades actuales de esta empresa. La adquisición de FagorBrandt ha reducido las capacidades de maniobra de Fagor en tesorería y, de momento, Fagor no puede conceder financiaciones que superen un determinado límite máximo.
(34)
En tercer lugar, en respuesta a los supuestos efectos negativos en la competencia, las autoridades francesas han observado contradicciones en las observaciones del tercero interesado que pidió mantener el anonimato. Por una parte, este último afirma que la ayuda afectaría a las condiciones de la competencia en el mercado europeo. Pero por otra, afirma que FagorBrandt es una empresa demasiado pequeña en comparación con sus grandes competidoras, lo que pone en peligro su viabilidad. Además, por lo que se refiere a la falta de medidas compensatorias, las autoridades francesas recuerdan que ya han aplicado medidas compensatorias eficaces y que proponen aplicar otras.
(35)
En cuarto lugar, en respuesta a las afirmaciones basadas en una anterior concesión de ayudas ilegales por Francia e Italia, Francia recuerda que dichas ayudas ilegales no se referían a un programa de reestructuración de la empresa sino a un sistema destinado a facilitar el mantenimiento del nivel de empleo en su territorio. Por otra parte, sobre la base de la información proporcionada el 17 de diciembre de 2007 por FagorBrandt a la Comisión, Francia destaca que no hay verdaderamente relación entre el importe de la ayuda concedida (unos 20 millones EUR de ayuda neta sin impuestos) y el importe de la ayuda incompatible (unos 27,3 millones EUR, una vez calculados los intereses). Además, los costes de reestructuración se evalúan en 62,5 millones EUR y, por consiguiente, son netamente superiores al importe de la ayuda a la reestructuración solicitada. Por último, Francia recuerda el carácter fungible de los gastos.
(36)
Por lo que se refiere a los comentarios que FagorBrandt presentó a la Comisión, las autoridades francesas indican que, obviamente, están de acuerdo con estas aclaraciones, sobre todo teniendo en cuenta que, además, son complementarias de sus propias observaciones.
6. EVALUACIÓN DE LA AYUDA
6.1. Existencia de una ayuda a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE
(37)
La Comisión considera que la medida constituye una ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del TFUE. Adopta la forma de una subvención del Gobierno francés y, por lo tanto, se financia con recursos estatales y es imputable al Estado. La medida va dirigida solamente a FagorBrandt y es, por lo tanto, selectiva. La subvención favorece a FagorBrandt, proporcionándole recursos adicionales y evitando que cesen sus actividades. Esta medida amenaza, por lo tanto, falsear la competencia entre productores de electrodomésticos grandes. Por último, el mercado de los electrodomésticos grandes se caracteriza por importantes intercambios comerciales entre Estados miembros. Por lo tanto, la Comisión concluye que la medida notificada constituye una ayuda estatal. Francia no impugna esta conclusión.
6.2. Base jurídica de la evaluación
6.2.1. Base jurídica de la compatibilidad de la ayuda
(38)
En el artículo 107, apartados 2 y 3, del TFUE, se establecen determinadas excepciones a la incompatibilidad general establecida en el apartado 1 de dicho artículo. Las excepciones previstas en el artículo 107, apartado 2, del TFUE, obviamente no son de aplicación en este caso concreto.
(39)
En cuanto a las excepciones previstas en el artículo 107, apartado 3, del TFUE, la Comisión observa que, puesto que el objetivo de la ayuda no es regional y la excepción contemplada en la letra b) de dicho apartado, obviamente, no es aplicable, solo se aplica la excepción contemplada en la letra c). En dicha letra c) se prevé la autorización de las ayudas estatales destinadas a facilitar el desarrollo de determinadas actividades económicas, siempre que no alteren las condiciones de los intercambios comerciales en forma contraria al interés común. En este contexto, es notorio que las ayudas se han concedido para restablecer la viabilidad a largo plazo de una empresa en crisis. En las Directrices de reestructuración, la Comisión ya expuso cómo procede para evaluar la compatibilidad de tales ayudas. Por consiguiente, dichas Directrices servirán de base legal a la evaluación. La Comisión considera que, en este caso concreto, no puede aplicarse ningún otro marco comunitario. Por otra parte, Francia no ha alegado ninguna otra excepción del TFUE. Además, ningún tercero interesado criticó que se optase por esta base legal, que ya se había anunciado en la decisión de incoar el procedimiento.
6.2.2. Marco temporal del análisis
(40)
Con arreglo a la jurisprudencia del Tribunal (14), la Comisión debe, tras la anulación de una de sus decisiones, fundamentar su nuevo análisis exclusivamente en la información de que disponía en el momento de la adopción de la Decisión anulada, en este caso, el 21 de octubre de 2008.
(41)
Los acontecimientos posteriores que pudieron producirse después del 21 de octubre de 2008 no deben, por lo tanto, tenerse en cuenta. La evolución del mercado o los cambios ocurridos en la situación del beneficiario de la ayuda no deben influir en el análisis. Asimismo, la Comisión no debe tener en cuenta el período de ejecución del plan de reestructuración posterior al mes de octubre de 2008 (15).
(42)
Del mismo modo, la Comisión no tiene la obligación de reabrir la instrucción del asunto, ni siquiera de completarla con nuevos estudios técnicos (16). La anulación de un acto que pone fin a un procedimiento administrativo que abarca distintas fases no conlleva necesariamente la anulación de todo el procedimiento. Cuando, como en el presente caso, a pesar de los actos de instrucción que permiten un análisis exhaustivo de la compatibilidad de la ayuda, la evaluación realizada por la Comisión resulte incompleta e implique la ilegalidad de la Decisión, el procedimiento para sustituir esta decisión podrá reanudarse sobre la base de los actos de investigación ya realizados (17).
(43)
Por otra parte, dado que la Comisión debe basar su nuevo análisis exclusivamente en la información de que disponía en octubre de 2008, información sobre la que tanto las autoridades francesas como FagorBrandt ya se han expresado, no procede volver a consultarlas (18). Por último, el derecho de los terceros interesados a hacer valer sus observaciones fue garantizado mediante la publicación en el Diario Oficial de la Decisión de incoar el procedimiento (19) y ninguna disposición del Reglamento no 659/1999 obliga a ofrecerles de nuevo dicha posibilidad cuando el plan de reestructuración inicial se modifica durante el examen (20).
(44)
De este modo, la presente Decisión se basa únicamente en elementos disponibles el 21 de octubre de 2008.
6.3. Admisibilidad de la empresa a las ayudas a la reestructuración
(45)
Para beneficiarse de ayudas a la reestructuración, la empresa debe, en primer lugar, poder ser considerada una empresa en crisis, tal como se define en el apartado 2.1 de las Directrices de reestructuración.
(46)
En el apartado 24 de la Decisión de incoar el procedimiento, la Comisión indicó que la empresa parecía estar en crisis con arreglo al apartado 11 de las Directrices de reestructuración. En el apartado 27 de la misma Decisión, la Comisión indicó también que, con arreglo al apartado 13 de las Directrices de reestructuración, las dificultades de la empresa eran ya demasiado graves para que el accionista español pudiera financiarlas. Contrariamente a esta evaluación preliminar, el competidor que pidió mantener el anonimato considera que FagorBrandt podría obtener de Fagor y MCC el apoyo financiero necesario para hacer frente a sus dificultades. Por lo tanto, procede analizar si debe modificarse la evaluación preliminar que figuraba en la Decisión de incoar el procedimiento. La Comisión observa que el competidor basa su afirmación en un artículo periodístico (21) que parece indicar que Fagor puede encontrar fondos en los mercados financieros sin dificultad. No obstante, la Comisión observa que este artículo es del mes de abril de 2005 y que la situación financiera de Fagor se ha deteriorado mucho desde entonces. Sobre este particular, las autoridades francesas recuerdan que las deudas financieras de Fagor (sin contar la consolidación de las deudas de FagorBrandt) se multiplicaron por tres en 2005, en particular, a raíz de la adquisición de los valores de FagorBrandt y de grandes inversiones industriales en Fagor. Además, en 2006 Fagor inyectó 26,9 millones EUR de capital en FagorBrandt. Todos estos elementos agotaron prácticamente la capacidad de endeudamiento de la cooperativa, cuyos índices de endeudamiento superaron ampliamente los límites máximos generalmente admitidos.
(47)
Por otra parte, las autoridades francesas explicaron que Fagor, el único accionista del grupo FagorBrandt, es una cooperativa de trabajadores-asociados de derecho español. Su capital se reparte entre unos 3 500 miembros que son exclusivamente empleados-asociados, ninguno de los cuales puede poseer más del 25 % del capital de la cooperativa.
(48)
Debido a esta forma legal, Fagor no puede proceder a incrementos de capital abiertos a suscriptores terceros. La cooperativa solo puede aumentar su capital recurriendo a sus propios miembros, cuyas capacidades financieras se limitan a sus ahorros personales. La única posibilidad de que dispone para financiar su desarrollo es efectuar empréstitos en bancos o emitir empréstitos obligacionistas.
(49)
Respecto a MCC, se trata de un grupo de cooperativas del que Fagor forma parte. En esta agrupación, cada cooperativa mantiene su autonomía jurídica y financiera. En otras palabras, no hay ningún vínculo de capital entre Fagor y MCC. MCC no es, pues, un holding sino una agrupación cooperativa. Cada cooperativa perteneciente a esta agrupación, como Fagor o el banco Caja Laboral, es independiente y depende de las decisiones de sus propios empleados-asociados, que son sus propietarios. Las relaciones entre MCC y sus miembros no pueden, por tanto, considerarse como las de un grupo de capital tradicional.
(50)
Por consiguiente, MCC, debido a su forma legal, no podía captar fondos como una sociedad anónima, y no puede considerarse una sociedad matriz con arreglo al apartado 13 de las Directrices de reestructuración. Por tanto, FagorBrandt solo podía contar con el apoyo de su sociedad matriz, Fagor, dentro de los límites de sus capacidades contributivas.
(51)
La Comisión considera, por lo tanto, que no hay motivos para revisar la evaluación que figuraba en la Decisión de incoación acerca de la admisibilidad de la empresa sobre la base de los apartados 11 y 13 de las Directrices de reestructuración.
(52)
Respecto a la admisibilidad de la empresa sobre la base de las condiciones establecidas en el apartado 2.1 de las Directrices de reestructuración, la Decisión de incoación plantea una única duda, a saber, la posible elusión de la prohibición de conceder ayudas de reestructuración a empresas de reciente creación (véase el apartado 3, «Motivos de la incoación del procedimiento»).
(53)
La Comisión analizó la situación financiera de la empresa, que se ilustra a continuación en el cuadro no 1. Todo parece indicar que, durante sus tres primeros años de existencia y aunque hubiera reembolsado la ayuda 44 septies, la empresa no cumplía los requisitos previstos en los apartados 10 y 11 de las Directrices de reestructuración para poder ser considerada empresa en crisis: por lo que respecta al apartado 10 de las Directrices de reestructuración, resulta que, aunque la empresa ya hubiera reembolsado la ayuda de 22,5 millones EUR en 2004 (es decir, en los meses siguientes a la decisión final negativa de la Comisión), todavía no habría perdido la mitad de sus fondos propios en 2004. Respecto al apartado 11 de las Directrices de reestructuración, aunque la empresa hubiera reembolsado la ayuda de 22,5 millones EUR a partir de 2004, solo habría tenido un año de pérdidas (2004), lo que es insuficiente para considerarse en crisis sobre la base de dicho apartado. Por lo tanto, hay que reconocer que las dificultades financieras del grupo FagorBrandt empeoraron a partir de 2005, de modo que, según los términos de las Directrices de reestructuración, la empresa pudiera ser considerada una empresa en crisis (es decir, una empresa que, «a falta de una intervención exterior de las autoridades públicas», se dirige «hacia una muerte económica prácticamente cierta a corto o a medio plazo») seguramente a partir del año siguiente (teniendo en cuenta la obligación de reembolsar la ayuda 44 septies) y sin duda alguna en 2007.
Cuadro 1
millones EUR
2002
2003
2004
2005
2006
2007
Volumen de negocios
847,1
857,6
813,2
743,6
779,7
903,0
Margen bruto
205,2
215,1
207,0
180,6
171,6
190,4
Resultado neto
15,5
13,8
(3,6)
(13,4)
(18,2)
(5,7)
Fondos propios
69,8
83,4
79,8
70,6
79,4
73,6
(54)
La Comisión destacó también que durante el primer trimestre de 2005, el grupo Fagor tomó la decisión de comprar el 90 % de las acciones de la empresa por [150-200] millones EUR. Esto ilustra que el mercado no consideraba que la empresa estuviese en crisis según los términos de las Directrices de reestructuración, es decir, una empresa que, a falta de intervención exterior de las autoridades públicas, se dirige hacia una muerte económica prácticamente cierta a corto o a medio plazo.
(55)
Sobre la base de lo que precede, la Comisión considera que la empresa, que se había creado en enero de 2002, no podía considerarse una empresa en crisis durante sus tres primeros años de existencia, incluso si hubiera reembolsado la ayuda 44 septies inmediatamente. Por lo tanto, considera que el hecho de que, en enero de 2005 - es decir, tres años después de la creación de FagorBrandt - Francia aún no hubiera recuperado la ayuda 44 septies, no tuvo por efecto mantener artificialmente en vida a una empresa que, de otro modo, habría salido del mercado. Considera también que durante ese período, la empresa no tenía motivos para solicitar una ayuda de reestructuración. Sobre la base de lo que precede, la Comisión considera que el hecho de que en enero de 2005 Francia aún no hubiera recuperado la ayuda 44 septies no constituye un intento de eludir la prohibición de ayudas de reestructuración en favor de empresas de reciente creación con arreglo al apartado 12 de las Directrices de reestructuración.
(56)
En conclusión, se han aclarado las dudas en cuanto a la admisibilidad de la empresa y la Comisión considera que se cumplen los requisitos previstos en el apartado 2.1 de las Directrices de reestructuración.
6.4. Disposiciones relativas a las ayudas previas ilegales e incompatibles
6.4.1. La ayuda concedida por Francia
(57)
Sobre la base del apartado 23 de las Directrices de reestructuración y de que la ayuda notificada parece principalmente servir para financiar el reembolso de la ayuda 44 septies, la Comisión indicó, en el punto 30 de la Decisión de incoación del procedimiento, que ponía en duda que la ayuda notificada no constituyera un intento de eludir la obligación de reembolso y no vaciara esta última de su sustancia y de su utilidad.
(58)
En su evaluación de esta cuestión, la Comisión tomó en cuenta los siguientes elementos.
(59)
En primer lugar, según jurisprudencia reiterada, el reembolso con intereses de las ayudas incompatibles permite restablecer la situación anterior a la concesión de la ayuda y eliminar así la distorsión de la competencia que implica. Por lo tanto, en este caso, se supone que el reembolso de la ayuda 44 septies con intereses - que condiciona el pago de la nueva ayuda - restablecerá la situación anterior a su concesión.
(60)
En segundo lugar, la empresa es admisible para ayudas a la reestructuración. En efecto, primero, las dificultades financieras de la empresa no proceden principalmente del reembolso de la ayuda incompatible. Proceden de otras fuentes, que son la causa de las pérdidas sufridas desde 2004 (véase el cuadro 1). El futuro reembolso de la ayuda incompatible no hará sino empeorar estas dificultades hasta el punto en que la empresa ya no podrá hacerles frente sin ayuda del Estado. Segundo, se aplicó un plan de reestructuración de las actividades cuyo coste asciende a 62,5 millones EUR. Lo que demuestra que la reestructuración operativa necesaria para restablecer la rentabilidad de las actividades genera costes muy importantes, más que el reembolso de la ayuda 44 septies que asciende a 22,5 millones EUR, sin contar los intereses. Estos elementos demuestran que FagorBrandt es una empresa en crisis cuya existencia está en peligro. Por lo tanto, igual que cualquier otra empresa en la misma situación, puede beneficiarse de ayudas a la reestructuración si cumple los otros requisitos que establecen las Directrices de reestructuración.
(61)
En tercer lugar, en su decisión de 1991 sobre el caso Deggendorf (22), tras observar que «El efecto acumulativo de las ayudas ilegales que Deggendorf viene negándose a reembolsar desde 1986 y las nuevas ayudas […] darían a esta empresa unas ventajas indebidas y excesivas que afectarían de forma negativa a los intercambios comerciales hasta producir un efecto contrario al interés común», la Comisión consideró compatibles las nuevas ayudas a condición de que «las autoridades[…] suspendan la entrega de las ayudas […] a la empresa Deggendorf hasta que hayan procedido a la recuperación de las ayudas incompatibles […]». En su sentencia de 15 de mayo de 1997 (23), el Tribunal de Justicia corroboró el enfoque de la Comisión. Desde entonces, la Comisión ha adoptado varias decisiones con el mismo enfoque, es decir, considerar que una nueva ayuda es compatible al tiempo que impone la suspensión de la entrega hasta que se haya reembolsado la ayuda incompatible (24). La Comisión observa que en el caso que nos ocupa, a partir del momento en que la nueva ayuda cumple los requisitos establecidos por las Directrices de reestructuración, ningún elemento parece oponerse a la aplicación del enfoque seguido en el asunto Deggendorf, es decir, considerar que la nueva ayuda es compatible, pero suspender la entrega hasta la recuperación de la ayuda 44 septies.
(62)
Sobre la base de las consideraciones que preceden, se han aclarado las dudas de la Comisión.
(63)
Dicho lo cual, la Comisión desea aportar la siguiente precisión. El apartado 23 de las Directrices de reestructuración obliga a la Comisión, en el marco del examen de una ayuda de reestructuración, a «tomar en consideración, en primer lugar, el efecto acumulativo de ambas ayudas -la antigua y la nueva- y, en segundo lugar, el hecho de que la primera no ha sido reembolsada ». Como se indica en la nota no 2 del apartado 23 de las Directrices de reestructuración, esta disposición se basa en la jurisprudencia Deggendorf (25). En el presente caso, Francia se ha comprometido a recuperar la ayuda 44 septies antes de proceder a la entrega de la nueva ayuda. En la presente Decisión, en virtud de la jurisprudencia Deggendorf anteriormente citada, la Comisión está obligada a transformar este compromiso en requisito para la compatibilidad de la ayuda notificada. Se asegurará, de este modo, de que no hay efecto acumulativo de la ayuda anterior con la nueva ayuda y de que la primera ayuda será reembolsada.
6.4.2. La ayuda italiana ilegal
(64)
El 21 de octubre de 2008, Brandt Italia, la filial italiana de FagorBrandt, sigue siendo deudora de una parte de la ayuda concedida por las autoridades italianas. Esta ayuda fue declarada incompatible por la Comisión en su Decisión de 30 de marzo de 2004 (26).
(65)
En este caso, como ya se recordó en el considerando 61), la jurisprudencia Deggendorf (27) confirma que la Comisión no excede los límites de su facultad de apreciación al imponer la recuperación de la ayuda anterior como requisito previo al pago de la nueva ayuda. En el supuesto de que la Comisión supedite la concesión de la ayuda prevista a la recuperación previa de una o varias ayudas anteriores, no está obligada a proceder al examen del efecto acumulado de dichas ayudas sobre la competencia, ya que esta subordinación permite evitar que el beneficio conferido por la ayuda prevista se combine con el obtenido por las ayudas anteriores (28).
(66)
De este modo, la Comisión, en el marco de su práctica decisoria, ha dado preferencia a la recuperación de las ayudas incompatibles como paso previo al pago de nuevas ayudas (29), antes que a la aplicación del apartado 23 de las Directrices de reestructuración, que le permite tener en cuenta el efecto acumulado de la ayuda ilegal con la nueva ayuda.
(67)
Sin embargo, debido a las circunstancias particulares del presente caso, la Comisión tiene previsto aplicar el apartado 23 de la Directrices. En efecto, la Comisión debe adoptar una nueva decisión a raíz de la anulación de su Decisión de 21 de octubre de 2008 por el Tribunal. En este contexto, la Comisión no puede tener en cuenta los elementos de información que no estaban en su posesión en el momento de la primera Decisión. Por tanto, la Comisión no puede tener en cuenta ni nuevos compromisos por parte del Estado miembro ni las modalidades de una recuperación de las ayudas ilegales que se hubieran producido después de dicha fecha.
(68)
Por lo tanto, tal como le pide la sentencia del Tribunal de 14 de febrero de 2012 (30), la Comisión debe examinar el efecto acumulado, sobre la competencia, de la ayuda italiana con la ayuda a la reestructuración notificada.
(69)
Sin embargo, es necesario determinar primero el importe de la ayuda italiana que debía tenerse en cuenta a 21 de octubre de 2008.
(70)
FagorBrandt considera que el reembolso de la ayuda italiana a cargo de Brandt Italia debería ser probablemente inferior a 200 000 EUR.
(71)
En efecto, FagorBrandt compró en 2003, mediante su filial Brandt Italia, la planta de Verolanuova y sus activos a la empresa Ocean, que estaba bajo administración judicial. El precio ofrecido por Brandt Italia para los activos en cuestión ascendía a 10 millones EUR.
(72)
Como los administradores judiciales de la sociedad Ocean consideraron este importe insuficiente, las autoridades italianas quisieron ampliar a tales operaciones de adquisición las disposiciones procedentes de los regímenes de «Mobilità» y de «Cassa Integrazione», disposiciones declaradas compatibles con el Derecho comunitario aplicable. Estipulaban, en particular, que las empresas que contrataran trabajadores en paro pudieran beneficiarse de exención de cargas sociales. El objetivo de la ampliación de dichas medidas era que el beneficio resultante por el adquirente aumentara hasta una cuantía equivalente el precio de compra de los correspondientes activos.
(73)
Así es como las autoridades italianas promulgaron un Decreto-ley con fecha 14 de febrero de 2003, que establecía que el comprador de activos de cualquier sociedad bajo administración judicial que tuviera más de 1 000 empleados se beneficiaría de exenciones de cargas sociales y de contribuciones adicionales por cada empleado que mantuviera en su puesto. La operación de adquisición de las actividades de electrodomésticos de Océan SpA por Brandt Italia, de 7 de marzo de 2003, podía optar a este régimen, establecido en virtud del Decreto-ley citado anteriormente. Así pues, el importe de estas exenciones, estimado en 8,5 millones EUR, se sumó al precio de compra propuesto por Brandt Italia, que ascendió a 18,5 millones EUR.
(74)
En su Decisión de 30 de marzo de 2004 (31), la Comisión consideró que el Decreto-ley de 14 de febrero de 2003, transformado en Ley el 17 de abril de 2003, constituía un régimen de ayuda ilegal e incompatible. Tan pronto como tuvo conocimiento de esta Decisión de la Comisión, Brandt Italia obtuvo del Tribunal de Comercio de Brescia, el 5 de julio de 2004, el aislamiento de la última parte del pago del precio de compra (5,7 millones EUR) y se acercó a los órganos del procedimiento de Ocean para recuperar el importe abonado de forma excedentaria. En efecto, Brandt Italia consideraba que el Estado italiano debía proceder a la recuperación de la ayuda ilegal dirigiéndose a su beneficiario real.
(75)
Por consiguiente, aunque el beneficiario de la ayuda en cuestión en virtud del régimen condenado por la Comisión fuera Brandt Italia (sociedad que se había beneficiado efectivamente de exenciones), FagorBrandt consideró que el beneficio final de esta ayuda se había transferido casi íntegramente a los acreedores consignados por los administradores judiciales de la sociedad Ocean mediante un aumento del precio de compra de los activos (8,5 millones EUR de aumento de precio, frente a los 8 624 283 EUR de exenciones efectivamente concedidas). Por consiguiente, las autoridades francesas estimaban que el saldo pendiente a cargo de Brandt Italia/FagorBrandt debía ser 124 283 EUR, suma a la que había que añadir los intereses.
(76)
Sin embargo, las autoridades italianas han facilitado a la Comisión información que invalida este razonamiento.
(77)
El 13 de mayo de 2008, las autoridades italianas transmitieron a la Comisión dos sentencias del Tribunal de Brescia. Se refieren al contencioso entre el Instituto Nacional de Seguridad Social (INPS) y Brandt Italia sobre la determinación del importe de la ayuda, a saber, de las exenciones de las cotizaciones sociales de las que se benefició Brandt Italia.
(78)
La primera sentencia, de 1 de febrero de 2008, suspende la orden de cobro emitida por el INPS contra Brandt Italia el 18 de diciembre 2007. El INPS recurrió esta sentencia. El 29 de abril de 2008, el tribunal de apelación anuló la suspensión de la orden de cobro.
(79)
La tercera sentencia, de 8 de julio de 2008, transmitida a la Comisión el 20 de octubre de 2008, da la razón, en cuanto al fondo, al INPS respecto a la condena de Brandt Italia al reembolso íntegro de la ayuda. Dicha sentencia fue notificada a Brandt Italia el 15 de septiembre de 2008.
(80)
Por consiguiente, la Comisión debe determinar, sobre la base de esta información, el importe de la ayuda a devolver por Brandt Italia/FagorBrandt que se podía razonablemente estimar a 21 de octubre de 2008. Para ello, la Comisión observa que la sentencia del Tribunal de Brescia de 8 de julio de 2008 condena a Brandt Italia a devolver 8 890 878,02 EUR.
(81)
Sin embargo, la Comisión considera que de esta cantidad se debe descontar el importe del embargo, es decir, 5,7 millones. En efecto, Brandt Italia no ha podido disponer de esta suma bloqueada con carácter cautelar desde la sentencia del Tribunal de comercio de Brescia de 5 de julio de 2004. Esta decisión se adopta a raíz de la decisión adoptada por la Comisión el 30 de marzo de 2004 y, por tanto, está claro que esta cantidad está secuestrada en previsión de la necesidad de una recuperación. Así pues, el 21 de octubre de 2008, podía suponerse que esta cantidad se destinaría a reembolsar una parte de la ayuda en cuestión. Esta conclusión se ve confirmada por el hecho de que:
-
la Decisión de la Comisión de 30 de marzo de 2004 precisa en su considerando 18 que, tanto los compradores de empresas con problemas como las empresas con problemas, pueden ser beneficiarios del régimen de ayuda condenado. En otras palabras, era previsible que al menos una parte de la recuperación correría a cargo de la sociedad Ocean;
-
la sentencia del Tribunal de Brescia de 8 de julio de 2008 menciona la existencia de esta cantidad bloqueada en una cuenta de garantía y considera «evidente» que podría servir para reembolsar parcialmente al INPS.
(82)
Por consiguiente, teniendo en cuenta los elementos expuestos en los considerandos 76) a 81), la Comisión considera que el importe definitivo de la ayuda italiana que conviene tener en cuenta a efectos de la presente evaluación asciende a 3 190 878,02 EUR, a los que conviene añadir los intereses devengados hasta la fecha de 21 de octubre de 2008.
(83)
Por lo que se refiere a los intereses, la Comisión considera, en efecto, que la fecha a tener en cuenta para fijar su importe no es la de la recuperación efectiva de la ayuda sino la de la Decisión anulada puesto que, en este caso concreto, la Comisión examina la compatibilidad de la ayuda francesa a 21 de octubre de 2008. Ahora bien, en esa fecha, la ayuda francesa se acumula con la ayuda italiana, incluidos los intereses devengados hasta esa fecha. Por consiguiente, la Comisión debe tener en cuenta la combinación de estos elementos y no añadir los intereses devengados hasta la fecha de la recuperación efectiva.
(84)
Por lo demás, la ventaja constituida por los intereses devengados entre el 21 de octubre de 2008 y la fecha de recuperación efectiva será anulada por la misma recuperación que, evidentemente, deberá incluirlos.
(85)
Por consiguiente, FagorBrandt dispuso de una cantidad de 3 190 878,02 EUR (más los intereses) además de los 31 millones de ayuda concedida por las autoridades francesas. Esta ventaja tiene un impacto sobre la competencia: la empresa disponía de liquidez suplementaria de la que no hubiera dispuesto en condiciones normales de mercado (es decir, sin la ayuda italiana incompatible).
(86)
De conformidad con el apartado 23 de las Directrices de reestructuración y la sentencia del Tribunal de 14 de febrero de 2012, la Comisión se propone examinar el efecto acumulativo de la ayuda italiana y de la ayuda a la reestructuración en el marco del análisis de compatibilidad de esta última.
(87)
Dicho examen del efecto acumulado lleva a la Comisión a un doble control. Por una parte, la Comisión debe comprobar que las medidas compensatorias [véanse los considerandos 89) y siguientes, especialmente el 118) y siguientes] permiten precisamente compensar la distorsión de competencia que representa la posesión por FagorBrandt de liquidez suplementaria. Por otra parte, la Comisión procurará que la contribución del beneficiario esté realmente libre de ayuda [véanse los considerandos 154) y siguientes]. En efecto, no se puede descartar que, en la contribución prevista por la empresa, se encuentre la suma en cuestión.
(88)
Con motivo de este doble control, la Comisión está en condiciones de imponer nuevas medidas al Estado miembro afectado, independientemente de las posibles propuestas de éste (que, en el presente caso, la Comisión no podría tener en cuenta si se hubieran formulado después del 21 de octubre de 2008). Como lo confirma el apartado 46 de las Directrices de reestructuración, «la Comisión podrá imponer las condiciones y obligaciones que considere necesarias para velar por que no se falsee la competencia de forma contraria al interés común, en caso de que el Estado miembro interesado no se haya comprometido a adoptar dichas condiciones y obligaciones».
6.5. Prevención de cualquier distorsión excesiva de la competencia
6.5.1. Análisis de la necesidad de medidas compensatorias
(89)
El apartado 38 de las Directrices de reestructuración establece que, para que las ayudas de reestructuración puedan ser autorizadas por la Comisión, deberán adoptarse medidas compensatorias destinadas a reducir los efectos negativos de las ayudas en las condiciones de los intercambios comerciales. En su defecto, las ayudas deben considerarse «contrarias al interés común» y declararse incompatibles con el mercado común. Con frecuencia, esta condición se manifiesta con una limitación de la presencia que la empresa puede conservar en su mercado o mercados tras el periodo de reestructuración.
(90)
En su notificación, Francia afirmaba que, en este caso concreto, las medidas compensatorias no parecían necesarias, en particular porque la ayuda no tendría efectos de distorsión excesiva. En los puntos 37, 38 y 40 de la Decisión de incoar el procedimiento, la Comisión explicó de forma sucinta por qué rechazaba esta aserción.
(91)
En los considerandos siguientes, la Comisión explica con más detalle por qué considera que la ayuda genera una distorsión y por qué es necesaria la aplicación de medidas compensatorias, al contrario de lo que afirman las autoridades francesas.
(92)
Como ya se ha dicho, FagorBrandt está presente en el sector de la fabricación y comercialización entre los distribuidores (y no de la distribución y venta a particulares) de electrodomésticos grandes. Por lo que se refiere a la dimensión geográfica del mercado de los electrodomésticos grandes, en el pasado la Comisión consideró que, como mínimo, alcanzaba las dimensiones de la Unión debido, en particular, a la ausencia de barreras a la entrada, la armonización técnica y los costes de transporte relativamente bajos (32). Los datos proporcionados por FagorBrandt y por los dos competidores que han presentado comentarios confirman que el mercado alcanza las dimensiones de la Unión.
(93)
La Comisión considera que una ayuda a la reestructuración crea automáticamente una distorsión de la competencia al impedir que el beneficiario salga del mercado y frena por ello el desarrollo de las empresas competidoras. Por lo tanto, impide la desaparición de las empresas menos eficaces, lo que «constituye un aspecto normal del funcionamiento del mercado», tal como se indica en el apartado 4 de las Directrices de reestructuración. Por consiguiente, la ayuda notificada en favor de FagorBrandt genera la distorsión de competencia anteriormente mencionada. No obstante, la Comisión observa que los siguientes elementos tienden a limitar las consecuencias negativas de esta distorsión de la competencia. En primer lugar, en el mercado europeo de los electrodomésticos grandes, FagorBrandt tiene una cuota de mercado que, como máximo, es del [0-5] % (33). En segundo lugar, en este mercado hay cuatro competidores con cuotas de mercado del 10 % o más (Indesit, Whirlpool, BSH y Electrolux) (34). El competidor que solicitó mantener el anonimato reconoce, por otra parte, que FagorBrandt es un operador relativamente pequeño en el mercado europeo (véanse más arriba las dudas emitidas por ese competidor referentes al restablecimiento de la viabilidad de la empresa y relacionadas con su escasa dimensión), cuya cuota de mercado está disminuyendo (35). En tercer lugar, el importe de la ayuda es limitado con relación al volumen de negocios europeo de FagorBrandt (la ayuda representa menos del 4 % del volumen de negocios de 2007), y más aún con relación al de los cuatro operadores principales del mercado cuyo volumen de negocios es superior al de FagorBrandt (36).
(94)
Mientras que el considerando anterior analiza la distorsión de competencia creada por la ayuda, conviene también, como se indica en el apartado 38 de las Directrices de reestructuración que refleja, a su vez, el artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE, analizar el alcance de los «efectos negativos sobre las condiciones comerciales» entre Estados miembros. Como ya se indicó en el apartado 38 de la Decisión de incoar el procedimiento, la ayuda falsea la localización de las actividades económicas entre Estados miembros y, por consiguiente, los intercambios comerciales entre estos. FagorBrandt es una empresa en la que la mayoría de las actividades de producción y de empleados está en Francia (el [80-100] % de los volúmenes producidos por la empresa lo son en Francia). Sin ayuda del Estado francés, FagorBrandt saldría rápidamente del mercado. Ahora bien, los productos fabricados en los centros de producción de FagorBrandt están en competencia principalmente con productos que los competidores producen en los otros Estados miembros (37). Por lo tanto, la desaparición de FagorBrandt habría permitido a esos competidores europeos aumentar sensiblemente sus ventas y, por ende, su producción. La ayuda tiene por efecto mantener en Francia actividades de producción que, de otro modo, se habrían desplazado en parte a otros Estados miembros. Por consiguiente, tiene un efecto negativo en las condiciones de los intercambios comerciales al reducir las posibilidades de exportación de los competidores instalados en los otros Estados miembros hacia Francia (38). La ayuda reduce también las posibilidades de venta en los países a los que FagorBrandt va a seguir exportando sus productos. Visto el tamaño de las ventas de FagorBrandt y el número de empleos correspondientes, estos efectos desfavorables en las condiciones del comercio no son desdeñables.
(95)
Sobre la base del análisis que precede, la Comisión considera que son necesarias medidas compensatorias reales (es decir, significativas) aunque limitadas.
6.5.2. Análisis de las medidas ya aplicadas
(96)
En el punto 39 de la Decisión de incoar el procedimiento, la Comisión expresaba dudas en cuanto a que las medidas notificadas por las autoridades francesas pudieran tenerse en cuenta como medidas compensatorias, dado que el apartado 40 de las Directrices de reestructuración indica que «las condonaciones y el cierre de actividades que generen pérdidas que hubieran sido necesarias en cualquier caso para restablecer la viabilidad no se considerarán reducción de la capacidad o de la presencia en el mercado a efectos de la evaluación de las contrapartidas.» Parecía que todas las medidas descritas por las autoridades francesas entraban en el ámbito de aplicación de esta exclusión. En el marco del procedimiento de investigación formal, Francia repitió que consideraba que el abandono de la fabricación de congeladores tipo baúl y hornos microondas de libre instalación, así como la venta de Brandt Components, constituían tres medidas compensatorias válidas. Por lo tanto, la Comisión procedió a un análisis detallado de estas medidas y sacó las siguientes conclusiones.
(97)
Por lo que se refiere al cierre de la fábrica de congeladores tipo baúl en 2005 (fábrica de Lesquin), en su notificación de 6 de agosto de 2007, Francia indicó que esta fábrica, «que producía congeladores tipo baúl y armarios bodega para el conjunto del grupo FagorBrandt, había alcanzado un tamaño… que ya no le permitía cubrir sus costes variables ni sus costes fijos y había generado 5,8 millones EUR de pérdidas de explotación en 2004». Por consiguiente, no cabe duda alguna de que, en este caso concreto, se trata del cierre de una actividad deficitaria, necesario para restablecer la viabilidad (39) y que, en aplicación del apartado 40 de las Directrices de reestructuración, no puede tenerse en cuenta como una medida compensatoria.
(98)
Por lo que se refiere al abandono de la producción de hornos microondas de libre instalación en la fábrica de Aizenay, se trataba también de cerrar una actividad deficitaria, lo que era necesario para restablecer la viabilidad, extremo que, por otra parte, las autoridades francesas reconocieron explícitamente en sus observaciones (40). La falta de rentabilidad de esta actividad no es sorprendente puesto que el de los hornos microondas de libre instalación es uno de los segmentos de mercado en el que los productos procedentes de países con costes bajos están más implantados (41). Además, la fábrica de Aizenay había perdido contratos importantes de fabricación de microondas para otros grupos (42). En conclusión, sobre la base del apartado 40 de las Directrices de reestructuración, esta medida no puede tenerse en cuenta como medida compensatoria.
(99)
En cambio, en marzo de 2004, la empresa cedió su filial Brandt Components (fábrica de Nevers) al grupo austríaco ATB por un importe de 3 millones EUR. Por lo tanto, no se trata de una condonación (43) ni de un cierre de actividad. Por consiguiente, esta medida no queda excluida por la disposición anteriormente mencionada del apartado 40 de las Directrices de reestructuración. La actividad cedida en marzo de 2004 (44) alcanzó, en 2003, un volumen de negocios de 35,4 millones EUR equivalente al 4 % del volumen de negocios de 2003 de la empresa, y contaba con 306 asalariados, equivalente al 6 % de los trabajadores de la empresa. Participaba en el diseño, desarrollo, fabricación y comercialización de motores eléctricos para lavadoras. Esta cesión implicó, por consiguiente, una menor presencia de la empresa en el mercado de los componentes de lavadoras.
(100)
Pero esta última medida no puede considerarse una medida compensatoria válida. En efecto, la venta de Brandt Components se efectuó alrededor de tres años y medio antes de la notificación de la ayuda que se discute. Por otra parte, esta medida no reduce la presencia de FagorBrandt en el mercado de los electrodomésticos grandes (45), que es el principal mercado en el que FagorBrandt seguirá estando presente. Por consiguiente esta medida no tenía por objeto ni podía tener por efecto, atenuar las distorsiones de competencia que generaría la concesión de la ayuda prevista.
6.5.3. Medidas compensatorias propuestas por las autoridades francesas
(101)
Para responder a las dudas planteadas en la Decisión de incoar el procedimiento relativas a la insuficiencia de las medidas compensatorias notificadas, las autoridades francesas proponen el abandono de la comercialización de los productos «frío» y «cocción» Vedette durante cinco años. Proponen, además, bien el abandono de la comercialización de los lavavajillas Vedette, bien la cesión de la marca […].
(102)
Como ya se ha indicado, FagorBrandt realiza el [50-80] % de sus ventas en el mercado francés, en el que en 2006 la empresa tenía una cuota de mercado del [10-20] % en cuanto al valor y del [10-20] % en cuanto al volumen. Esto significa que, si FagorBrandt hubiera cesado sus actividades, los principales beneficiarios hubiesen sido sus competidores en el mercado francés que habrían podido aumentar sus ventas. Por consiguiente, esas son las empresas más afectadas por la supervivencia de FagorBrandt que la ayuda permite. En el mercado italiano, en cambio, las ventas de FagorBrandt son muy limitadas. Como medida compensatoria, la Comisión apoya, por consiguiente, el abandono de la comercialización de lavavajillas de la marca Vedette antes que la cesión de la marca [… ], ya que los productos de la marca Vedette (46) se comercializan exclusivamente en el mercado francés mientras que los productos […] se venden principalmente en […].
(103)
De modo que lo que debe analizarse es la amplitud de estas medidas compensatorias adicionales, con el fin de establecer si son suficientes.
(104)
Las ventas de productos del segmento del frío (neveras y congeladores) de la marca Vedette en 2007 representaban [10-20] millones EUR, lo que supone el [0-5] % del volumen de negocios del grupo FagorBrandt.
(105)
El abandono de la comercialización de los productos del segmento del frío durante cinco años permitirá a los competidores presentes en el mercado francés reforzar su posición en ese segmento. Según el estudio GfK de 2007, los principales competidores de FagorBrandt (que tiene una cuota de mercado en valor del […] %) en el mercado de las neveras en Francia son Whirlpool (el […] %), Indesit (el […] %) y Electrolux (el […] %). En el mercado de los congeladores, los principales competidores de FagorBrandt (el […] %) son Whirlpool (el [… ] %), Liebherr (el […] %) y Electrolux (el […] %).
(106)
En 2007, las ventas del segmento de la cocción de la marca Vedette representaban [5-10] millones EUR, lo que supone el [0-5] % del volumen de negocios del grupo FagorBrandt.
(107)
Por consiguiente, el abandono de la comercialización de los productos de la cocción durante cinco años permitirá a los competidores reforzar su posición en el mercado de las cocinas. Según el estudio GfK de 2007, los principales competidores de FagorBrandt (que tiene una cuota de mercado en valor del […] %), en el mercado de las cocinas en Francia, son Indesit (el […] %), Electrolux (el […] %) y Candy (el […] %).
(108)
En 2007, las ventas de lavavajillas de la marca Vedette representaban [5-10] millones EUR, es decir, el [0-5] % del volumen de negocios del grupo FagorBrandt.
(109)
Según el estudio GfK de 2007, los principales competidores de FagorBrandt (que tiene una cuota de mercado en valor del […] %) en el mercado de los lavavajillas en Francia son BSH (el […] %), Whirlpool (el […] %) y Electrolux (el […] %). Por consiguiente, el abandono de la comercialización de lavavajillas de marca Vedette permitirá a los competidores ampliar su presencia en el mercado.
(110)
En resumen, los productos Vedette cuya comercialización se abandonará representan el [0-5] % del volumen de negocios del grupo (47). Las autoridades francesas indican que ese abandono requerirá ajustes significativos en la empresa […].
6.5.4. Conclusión sobre las medidas compensatorias propuestas por las autoridades francesas e imposición de una medida compensatoria adicional por la Comisión
(111)
Las medidas compensatorias propuestas consisten en el abandono de la comercialización, durante cinco años, de determinados productos de los segmentos de la cocción, del frío y de los lavavajillas) de la marca Vedette (48), así como la cesión de Brandt Components. Se trata de una reducción real (es decir, no desdeñable) de la presencia en el mercado pero de una importancia relativa.
(112)
Sin embargo, la Comisión considera que la medida compensatoria sobre la marca Vedette propuesta por las autoridades francesas es la única medida compensatoria válida y que no es suficiente. Por lo tanto, la Comisión decide imponer como condición de compatibilidad, la prórroga por tres años más del cese de la comercialización de los productos de la marca Vedette. En la práctica, mientras que la prohibición propuesta tiene prevista una duración de cinco años, se ampliará en tres hasta un total de ocho años.
(113)
Según la información en poder de la Comisión a 21 de octubre de 2008, el impacto de esta medida compensatoria (MC) en términos de pérdida de volumen de negocios puede evaluarse de dos maneras a partir del cuadro siguiente (49).
Cuadro 2
Millones EUR
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
Volumen de negocios FagorBrandt
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
Impacto MC, estimación alta
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
Impacto MC, estimación baja
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
(114)
Las cifras del cuadro 2 incluidas en los años 2009 a 2012 son las cifras facilitadas por las autoridades francesas y FagorBrandt en cuanto al impacto de la medida compensatoria que proponen [sobre este impacto, véanse también los considerandos 143) y siguientes].
(115)
Una primera forma de calcular el impacto de la medida compensatoria adicional impuesta por la Comisión es multiplicando por 3 el lucro cesante del último año evaluado por las autoridades francesas (a saber, 2012). En una hipótesis optimista para la empresa, este impacto es 3 × [40-60] millones, es decir, [120-180] millones EUR.
(116)
Otra manera de calcular el impacto de la medida compensatoria adicional es extrapolando las cifras de 2013 a 2016 y aplicando un aumento lineal de [1,5-3] % a las cifras de 2012 en la línea del crecimiento del volumen de negocios evaluado en un [1,5-3] % por la empresa entre 2009 y 2012. Por las razones expuestas en los considerandos 125) y siguientes, esta hipótesis de crecimiento del volumen de negocios se considera razonable a la luz de la estrategia del grupo y de las perspectivas del mercado. Desde este punto de vista, la medida compensatoria hará perder a FagorBrandt, en una hipótesis optimista para la empresa, un volumen de negocios de [120-180] millones EUR.
(117)
Por lo tanto, la medida compensatoria propuesta parece adecuada y basta por sí sola para reducir de manera proporcionada los efectos negativos resultantes de la concesión de la ayuda en cuestión sobre la competencia: en una hipótesis optimista, hará perder a la empresa un volumen de negocios comprendido entre [120-180] millones EUR durante el período 2014-2016. Este volumen de negocios no realizado permitirá a los competidores aumentar sus ventas. Esta medida compensatoria también hará más complicada para la empresa la reintroducción de los productos Vedette en cuestión después de 8 años de ausencia (actualmente, solo se comercializan las lavadoras Vedette). En efecto, incluso si la marca no desaparece por completo, el coste del retorno es proporcional a los años de ausencia en el mercado. Cuanto más tiempo esté la marca ausente del mercado, más se acentuará la pérdida de notoriedad.
(118)
Por otra parte, procede comprobar también si esta nueva medida compensatoria permitirá compensar también la ventaja competitiva resultante del efecto acumulativo de la ayuda italiana y de la ayuda a la reestructuración. En efecto, se puede considerar que, a 21 de octubre de 2008, FagorBrandt disponía de una suma de 3 190 878,02 EUR (aproximadamente 4 millones EUR con los intereses) de la que no tenía que haberse beneficiado. Esta ventaja tiene un impacto sobre la competencia: la empresa disponía de liquidez adicional. Sin embargo, la medida compensatoria adicional tiene por efecto compensar esta distorsión de competencia.
(119)
El cuadro 3 que figura a continuación muestra la pérdida neta (o el flujo de tesorería negativo) derivado de la medida compensatoria. Las cifras para los años 2009-2012 son las cifras comunicadas a la Comisión por las autoridades francesas. Las cifras para los años 2013-2016 son una extrapolación obtenida aumentando en un [1,5-3] % anual las cifras del año 2012 (50).
Cuadro 3
Millones EUR
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
Resultado final sin MC
[0-5]
[5-10]
[10-15]
[10-15]
[15-20]
[15-20]
[15-20]
[15-20]
Impacto MC, estimación alta
- [10-15]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
Impacto MC, estimación baja
- [15-20]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
(120)
Parece, por lo tanto, que en una hipótesis optimista (para la empresa), tres años suplementarios privan a FagorBrandt de liquidez por un importe comprendido entre [10-20] millones EUR (si se multiplica por 3 la cifra de 2012) y [10-20] millones EUR (si se suman las cifras extrapoladas). En otras palabras, la imposición de esta nueva medida compensatoria compensa ampliamente la ventaja de haber dispuesto de liquidez por valor de unos 4 millones EUR.
(121)
Por último, el hecho de que las medidas compensatorias se extiendan más allá del final del período de reestructuración (fijado el 31 de diciembre de 2012) no las hace inadecuadas. En efecto, si dichas medidas compensatorias se deben en virtud de la concesión de una ayuda a la reestructuración, no forman parte del mismo proceso de reestructuración sino que representan una compensación otorgada a los competidores de la empresa beneficiaria de la ayuda para compensar la distorsión de competencia que éstos pueden haber sufrido. El hecho de que se desarrollen a lo largo de un período que va más allá del período de reestructuración no cuestiona su efecto y utilidad, ya que fueron adoptadas con motivo de una operación de reestructuración facilitada por una ayuda estatal y que tienen por objeto y efecto compensar la distorsión de competencia que dicha ayuda implica.
(122)
Por lo tanto, la Comisión considera que estas medidas permiten evitar excesivas distorsiones de competencia según los términos de los apartados 38 a 40 de las Directrices de reestructuración.
6.6. Restablecimiento de la viabilidad de la empresa
6.6.1. Plan de reestructuración, perspectivas de mercado y credibilidad de las previsiones incluidas en el plan de reestructuración
(123)
El plan de reestructuración de FagorBrandt, ya iniciado, dispone esencialmente lo siguiente:
-
una reorientación y un desarrollo específico de […];
-
una racionalización de la política de compras y […];
-
cesiones de actividades y cierres de fábricas (51);
-
reducciones de plantilla (52);
-
medidas destinadas a reforzar la continuidad de la empresa (53).
(124)
Después de estudiar el caso, la Comisión confirma lo que había anunciado en la Decisión de incoar el procedimiento, a saber, que considera que este plan está conforme a los requisitos establecidos en los apartados 35 a 37 de las Directrices de reestructuración. Dicho de otro modo, el plan de reestructuración permite el restablecimiento de la viabilidad a largo plazo de la empresa.
(125)
No obstante, la Comisión quiere exponer a continuación su análisis y sus conclusiones sobre las perspectivas de mercado y la credibilidad de las previsiones incluidas en el plan de reestructuración.
(126)
La Comisión evaluó las previsiones que se derivan del plan de reestructuración, en particular en términos de perspectivas de crecimiento. La Comisión desea recordar que sólo los datos disponibles en octubre de 2008 se tuvieron en cuenta en la presente Decisión.
(127)
Según el CECED (54), entre 2005 y 2007, la evolución del mercado europeo en volumen presenta un crecimiento moderado en Europa occidental (alrededor del 2 % anual) y sostenido en Europa oriental (alrededor del 7 % anual). No obstante, este último índice de crecimiento es aleatorio, puesto que está sujeto a las fluctuaciones de la economía ya que un crecimiento de dos dígitos y una merma de dos dígitos también pueden alternar con mucha facilidad.
(128)
Si, a largo plazo, es posible que los comportamientos de compra de Europa oriental converjan con los de Europa occidental, el escaso poder adquisitivo de los países del Este implica una concentración de la demanda en los productos de primera necesidad (lavadoras o neveras) y de los segmentos más bajos. Ahora bien, los competidores turcos y asiáticos han entrado precisamente en estos mercados.
(129)
Los mercados con potencial para FagorBrandt se encuentran, por consiguiente, en Europa occidental, ya que son más importantes no solo en términos de valor sino también de volumen, y se apoyan menos en productos de segmentos bajos, en los que FagorBrandt ya no puede ser competitiva y que son los que han dado lugar al fuerte crecimiento en Europa oriental.
(130)
Más concretamente, el mercado de referencia de FagorBrandt es el mercado francés en el que el grupo realiza el [50-80] % de sus ventas, produce el [80-100] % de sus volúmenes y emplea el [80-100] % de los trabajadores del grupo. Según el GIFAM (55), en 2007 en Francia el mercado de los electrodomésticos grandes progresó, con relación a 2006, en un 1 % tanto en volumen como en valor. Más concretamente, en el mercado de los aparatos […] en el que FagorBrandt quiere concentrarse se registró una progresión del […] % con relación a 2006 al tiempo que, en el caso de los aparatos […], las ventas disminuyeron en un […] %.
(131)
Las evoluciones por tipo de productos ponen de manifiesto que los mercados líderes que se desarrollan en Europa y especialmente en Francia son esencialmente los de los productos […]. El crecimiento de los productos […] es significativo, mientras que el segmento del frío está casi en situación de estancamiento, como indica el siguiente cuadro procedente del estudio GIFAM:
Cuadro 4
(132)
Por consiguiente, la decisión de FagorBrandt, por una parte, de centrarse especialmente en […] y, por otra, de desarrollar […], parece coherente con la evolución de los distintos segmentos y productos.
(133)
La Comisión, tras haber analizado los demás elementos fundamentales del plan de reestructuración destinados a justificar la pertinencia de las previsiones sobre la rentabilidad operativa de FagorBrandt a largo plazo, considera que dichas previsiones, que se pueden ver en el cuadro 5, son realistas.
Cuadro 5
Millones EUR
2009
2010
2011
2012
Volumen de negocios FagorBrandt
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
Resultado final
[0-5]
[5-10]
[10-15]
[10-15]
(134)
Por lo tanto, el resto del análisis se limitará a las dos dudas precisas referentes al carácter realista y suficiente del plan de reestructuración que se plantearon en la Decisión de incoar el procedimiento.
(135)
En primer lugar, la Comisión pedía explicaciones sobre el esperado incremento del 20 % del volumen de negocios en 2007. Las autoridades francesas explicaron que el perímetro de actividad de FagorBrandt se modificó en 2006 como consecuencia de la transferencia por Fagor a FagorBrandt de la distribución de la marca Fagor en los mercados británico y francés, y luego, de la totalidad de las actividades francesas de Fagor (56). El volumen de negocios de estas actividades se estimó en [50-100] millones EUR para 2007 y se incluyó en el volumen de negocios de FagorBrandt de 2007. A igual perímetro de actividad, el aumento previsto del volumen de negocios solo alcanzaba el [5-10] %. Desde entonces, Francia ha comunicado a la Comisión el volumen de negocios efectivamente realizado en 2007. Asciende a 903 millones EUR frente a 779,7 millones EUR en 2006, lo que representa una progresión del orden del 16 % de un año a otro.
(136)
En segundo lugar, la Comisión observó que el plan de reestructuración no indicaba de qué modo FagorBrandt pensaba hacer frente al reembolso de la ayuda incompatible recibida por su filial italiana, lo que suponía un riesgo en cuanto al restablecimiento de la viabilidad de la empresa. Las autoridades francesas han precisado que el reembolso de la ayuda italiana a cargo de Brandt Italia sería probablemente inferior a 200 000 EUR [véanse los considerandos 70) y siguientes]. Sin embargo, como ya señaló la Comisión [véanse los considerandos 76) y siguientes], el importe de la ayuda italiana que debe tenerse en cuenta a efectos de la presente Decisión asciende a 3 190 878,02 EUR, a los cuales conviene añadir los intereses devengados hasta el 21 de octubre de 2008. La Comisión considera, no obstante, que el reembolso previsto de esta cantidad no cuestionará al restablecimiento de la viabilidad de la empresa en la medida en que FagorBrandt está obligada a aumentar su contribución propia por un importe equivalente a los 3 190 878,02 EUR más intereses [véanse a este respecto los considerandos 149) y siguientes].
(137)
Sobre la base de las consideraciones que preceden, la Comisión concluye que se han aclarado las dudas relativas al restablecimiento de la viabilidad que se plantearon en la Decisión de incoar el procedimiento.
6.6.2. Dudas en cuanto al restablecimiento de la viabilidad planteadas por un tercero interesado
(138)
Como ya se indicó, el competidor que solicitó mantener el anonimato niega que la reestructuración pueda restablecer la viabilidad a largo plazo de la empresa. En primer lugar, considera que la empresa hubiese debido deslocalizar parte de su producción hacia zonas de producciones de bajo coste, donde hubiese podido beneficiarse de economías de escala. En segundo lugar, la empresa no podrá hacer frente a las inversiones necesarias para mejorar sus productos en una industria que cada año requiere fuertes inversiones en maquinaria, diseño, investigación y desarrollo. Por último, destaca que la empresa sigue siendo demasiado pequeña con relación a sus competidores. En los considerandos siguientes, la Comisión procurará comprobar si estas observaciones del competidor que solicitó el anonimato ponen en entredicho sus conclusiones referentes al restablecimiento de la viabilidad.
(139)
Por lo que se refiere a la necesidad de deslocalizar parte de la producción a países con costes más bajos, la Comisión observa que las autoridades francesas respondieron precisamente a este punto. Recuerdan que el desarrollo que persigue FagorBrandt (productos innovadores y con mucho valor añadido), al igual que el de algunos de sus competidores estrictamente europeos, no concuerda con una producción sistemática en los países con costes más bajos. […] Para las grandes empresas, la implantación de unidades de producción en los países con costes más bajos responde también a la voluntad de aumentar sus ventas en dichos países.
(140)
Por lo que se refiere a las afirmaciones del competidor que pidió mantener el anonimato sobre la imposibilidad de que FagorBrandt haga frente a las importantes inversiones requeridas para seguir siendo competitiva y sobre el tamaño demasiado pequeño de la empresa con relación a la grandes empresas del sector, la Comisión observa que ella misma indicó en el apartado 8 de la Decisión de incoar el procedimiento que estos elementos habían contribuido a las dificultades de la empresa. No obstante, observa que el plan de reestructuración parece responder a estos retos. En efecto, la empresa tiene intención de centrarse en […]. Además, la Comisión observa que algunas empresas del sector, a pesar de su tamaño reducido con relación a las grandes empresas y a su importante producción en los países de Europa occidental, consiguen seguir siendo competitivas concentrándose en determinados productos y segmentos (se trata o bien de agentes «especializados» como Miele, Smeg, Liebherr, Teka, o bien de pequeños fabricantes de dimensión nacional como Candy y Gorenje). Por otra parte, la Comisión observa que la integración cada vez mayor de FagorBrandt en el grupo Fagor contribuye también a solucionar estos problemas relacionados con el tamaño. En resumen, la Comisión reconoce que los aspectos planteados por el competidor constituyen retos para FagorBrandt pero considera que el plan de reestructuración puede superarlos y presenta una probabilidad suficiente de restablecimiento de la viabilidad.
(141)
Sobre la base de lo que precede, la Comisión considera que los comentarios del competidor que solicitó mantener el anonimato no ponen en entredicho su evaluación de que el plan de reestructuración permite restablecer la viabilidad a largo plazo de FagorBrandt.
6.6.3. Efecto de las medidas compensatorias en el restablecimiento de la viabilidad
(142)
Por último, y siempre respecto al restablecimiento de la viabilidad a largo plazo, la Comisión, tal como establece la última frase del apartado 38 de las Directrices de reestructuración, debe comprobar si las medidas compensatorias previstas ponen en peligro la viabilidad de la empresa. Como ya se analizó, las autoridades francesas han propuesto medidas compensatorias que no estaban incluidas, por tanto, en las previsiones financieras adjuntas a la notificación. Dado que la Comisión considera que estas medidas son necesarias, deberán aplicarse. Por lo que se refiere a dichas medidas - dejar de comercializar los productos de los segmento del frío, de la cocción y de los lavavajillas con la marca Vedette durante cinco años - generarán un deterioro de los resultados financieros de la empresa, por lo que habrá que asegurarse de que la empresa puede soportarlo.
(143)
Según las autoridades francesas, los cuadros 6 y 7 siguientes indican los resultados financieros de la empresa teniendo en cuenta la aplicación de las medidas compensatorias propuestas por las autoridades francesas. El cuadro 6 presenta una hipótesis optimista y el cuadro 7, una hipótesis pesimista.
Cuadro 6
Se dejan de comercializar los productos de los segmento del frío, de la cocción y de los lavavajillas de marca Vedette (Millones EUR)
Hipótesis optimista
2007
2008
2009
2010
2011
2012
Volumen de negocios
903,0
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
Margen bruto
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultado de explotación antes de los elementos no recurrentes
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultado de explotación (BAII)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultado antes de impuestos
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultado neto
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
[0-5]
[5-10]
[5-10]
Flujo de tesorería disponible
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Flujo de tesorería acumulado
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Cuadro 7
Se dejan de comercializar los productos de los segmento del frío, de la cocción y de los lavavajillas de marca Vedette (Millones EUR)
Hipótesis pesimista
2007
2008
2009
2010
2011
2012
Volumen de negocios
903,0
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
Margen bruto
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultado de explotación antes de los elementos no recurrentes
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultado de explotación (BAII)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultado antes de impuestos
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Resultado neto
- [5-10]
- [5-10]
- [10-15]
[0-5]
[0-5]
[5-10]
Flujo de tesorería disponible
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Flujo de tesorería acumulado
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
(144)
Estos cuadros se basan en las siguientes hipótesis relativas a las pérdidas de volumen de negocios que implicará la retirada de varias familias de productos comercializados con la marca Vedette. Dicha retirada puede dar lugar a los siguientes efectos:
a)
una reducción de las ventas en la familia de productos de la marca Vedette cuya comercialización se suspende;
b)
una reducción de las ventas en las otras familias de productos comercializados con la marca Vedette (57) (efecto de gama negativo en los productos de la marca Vedette);
c)
una reducción de las ventas de las otras marcas (efecto de cartera negativo en el conjunto de las marcas del grupo FagorBrandt).
(145)
La hipótesis optimista solo tiene en cuenta los efectos a) y b) del considerando 144) y la pérdida vinculada a la interrupción de la comercialización de un producto representará una pérdida del [70-90] % del volumen de negocios de la línea de producto abandonada (el [10-30] % restante es recuperado por FagorBrandt mediante el aumento de la venta de productos idénticos vendidos con otras marcas que Vedette) y del [20-30] % del volumen de negocios de los demás productos comercializados con la marca Vedette. La hipótesis pesimista tiene en cuenta el efecto mencionado en la letra c) del considerando 144) suponiendo un tipo de pérdida del [110-130] % para la línea de producto abandonada (la pérdida puede afectar no solo al 100 % del volumen de negocios de la línea de producto abandonada sino también a otros productos y marcas de la línea cuya comercialización se abandonó) y del [20-40] % de otros productos comercializados con la marca Vedette. Las autoridades francesas explican que esta hipótesis pesimista corresponde a una experiencia que la empresa conoce: en 2003, había decidido abandonar la comercialización de microondas de la marca Vedette en Francia con el fin de concentrarlo todo en la marca Brandt que disfrutaba de una fuerza de venta específica. Este abandono tuvo un efecto en cadena muy negativo, ya que no solo se perdió la totalidad del volumen de negocios realizado con la marca Vedette, sino que la pérdida alcanzó también a la marca Brandt (pérdida total en estas dos marcas de […] aparatos en dos años que hay que comparar con unas ventas iniciales de […] unidades, de las cuales […] con la marca Vedette, lo que representa una pérdida del [120-140] % de los volúmenes abandonados) (58).
(146)
Sobre la base del análisis de los datos incluidos en los dos cuadros anteriores y de los demás datos proporcionados por las autoridades francesas, la Comisión observa que las medidas compensatorias seleccionadas debilitarán a la empresa, puesto que generarán un deterioro de los resultados de la empresa a partir de 2009, año de su aplicación. No obstante, la empresa volverá a obtener un resultado neto positivo a partir de 2010, resultado que aumentará en los años siguientes. La Comisión considera por ello que las medidas compensatorias propuestas por las autoridades francesas, aunque debiliten a la empresa, no impedirán el restablecimiento de su viabilidad.
(147)
Esta conclusión no se ve cuestionada por la imposición de una medida compensatoria adicional por la Comisión, a saber, la necesidad de ampliar en tres años el abandono de la comercialización de los productos de la marca Vedette en cuestión.
(148)
En efecto, como se desprende del cuadro 3 que presenta el impacto de la medida compensatoria adicional sobre el resultado final de la empresa, este último seguirá siendo positivo en el período 2014-2016, con un crecimiento estimado en un [1,5-3] %. Por consiguiente, se impone la misma conclusión respecto de la medida compensatoria impuesta por la Comisión: aunque debilite a la empresa, no impedirá el restablecimiento de su viabilidad.
6.7. Limitación de la ayuda a lo estrictamente necesario: contribución real exenta de ayuda
(149)
Para poder autorizar la ayuda, según los términos de los apartados 43 a 45 de las Directrices de reestructuración, conviene que el importe y la intensidad de la ayuda se limiten a lo estrictamente necesario para proceder a la reestructuración en función de las disponibilidades financieras de la empresa, sus accionistas o el grupo al que pertenece. Los beneficiarios de la ayuda deben contribuir de forma sustancial al plan de reestructuración con sus propios recursos, incluida la venta de activos que no sean indispensables para la supervivencia de la empresa, o mediante financiación externa obtenida en condiciones de mercado.
(150)
Como se indica en el apartado 43 de la Decisión de incoación, los costes de la reestructuración, tal como se describen en la notificación de las autoridades francesas, ascienden a 62,5 millones EUR. La empresa se propone contribuir con 31,5 millones y recibir una ayuda de 31 millones.
en Millones EUR
%
Costes de reestructuración
62,5
100 %
Financiados mediante:
Recursos propios del beneficiario
4,6
7,4 %
Aportación accionistas
26,9
43 %
Ayuda del Estado
31
49,6 %
(151)
En el apartado 44 de la Decisión de incoación, la Comisión plantea dos dudas respecto a estos datos. Por una parte, la Comisión pide a las autoridades francesas que justifiquen por qué no han incluido el reembolso de la ayuda 44 septies en los costes de reestructuración. Por otra parte, la Comisión pide que se explique la naturaleza de l a contribución del beneficiario.
(152)
Las autoridades francesas respondieron a esta segunda duda indicando que la contribución del beneficiario consiste en préstamos bancarios obtenidos por FagorBrandt en el mercado. Precisan que la empresa contrató en 2006 empréstitos bancarios por un importe de [20-40] millones EUR, importe que se incrementó hasta [20-40] millones EUR en 2007 (59). Fueron asegurados por […]. La Comisión observa que se trata de una «financiación externa obtenida en condiciones de mercado» tal como se define en el apartado 43 de las Directrices de reestructuración y, por consiguiente, constituye una contribución válida.
(153)
Por lo que se refiere a la primera duda planteada por la Comisión, las autoridades francesas indican que, a priori, el reembolso de una ayuda incompatible no puede calificarse como coste de reestructuración (ni de contribución con cargo a los recursos propios de la empresa beneficiaria, según los términos de los apartados 43 y 44 de las Directrices de reestructuración). Por esa razón no han tenido en cuenta la ayuda 44 septies en los costes de reestructuración. No obstante, indican que, por supuesto, este reembolso evaluado en unos [25-30] millones EUR (intereses incluidos) se integra en el plan de negocios adjunto a la notificación como cualquier otro gasto financiero normal. La Comisión considera que es indispensable tener en cuenta el reembolso en el plan de negocios, como se ha hecho aquí (60).
(154)
Sin embargo, procede tener en cuenta también que, a 21 de octubre de 2008, la ayuda italiana percibida por Brandt Italia ascendía a 3 190 878,02 EUR, suma a la que conviene añadir los intereses. Por lo tanto, no se puede descartar que en la contribución propia prevista por la empresa se encuentre esta suma. Por consiguiente, la contribución propia del beneficiario cae por debajo del umbral del 50 % que requiere el apartado 44 de las Directrices de reestructuración.
(155)
Por lo tanto, con el fin de garantizar que la propia contribución de la empresa esté realmente libre de ayuda y represente, al menos, el 50 % de los costes de reestructuración, la Comisión impone como condición a la presente Decisión positiva un aumento de la contribución propia de una cuantía equivalente al importe de la ayuda italiana, a saber 3 190 878,02 EUR, suma a la que conviene añadir los intereses devengados hasta el 21 de octubre de 2008.
(156)
Concretamente, la contribución propia a los costes de reestructuración propuesta por FagorBrandt deberá incrementarse en esta suma (mediante empréstito, aportación de accionistas o de otro tipo) antes de que finalice el período de reestructuración de la empresa fijado el 31 de diciembre de 2012. Las autoridades francesas deberán aportar la prueba de este aumento en el plazo de dos meses a partir del 31 de diciembre de 2012.
(157)
Por lo que se refiere a la afirmación del competidor que solicitó mantener el anonimato según la cual la ayuda no se limita al mínimo, la Comisión confirma que, más allá de la verificación del cumplimiento del requisito formal de una contribución propia superior al 50 %, comprobó también si la ayuda se limitaba a lo estrictamente necesario, en particular sobre la base de los criterios definidos en el apartado 45 de las Directrices de reestructuración. La Comisión considera que así es y que el importe de la ayuda no permite a la empresa disponer «de liquidez excedentaria que podría dedicar a actividades agresivas que pudieran causar falseamientos en el mercado no vinculados al proceso de reestructuración».
(158)
La Comisión observa en particular que, después de la concesión de la ayuda y hasta el final del período de reestructuración, el grupo estará todavía significativamente endeudado con una relación deuda/fondos propios siempre superior a la unidad. Por lo tanto, FagorBrandt deberá afectar de forma prioritaria el fondo creado a la reducción del nivel de endeudamiento.
6.8. Principio de «ayuda única»
(159)
De conformidad con los apartados 72 y siguientes de las Directrices de reestructuración, una ayuda a la reestructuración debe concederse una sola vez en un período de diez años.
(160)
En el caso que nos ocupa, las ayudas francesas e italiana de las que FagorBrandt se benefició no pueden calificarse como ayudas de salvamento y reestructuración. En efecto, en el momento de la concesión de dichas ayudas, respectivamente en 2002 y 2003, FagorBrandt no estaba en crisis, como se demostró en los considerandos 45) a 56).
(161)
Por consiguiente, el principio de «ayuda única» exigido por las Directrices de reestructuración ha sido respetado.
6.9. Aplicación completa del plan
(162)
El plan de reestructuración de FagorBrandt, incluido el conjunto de los compromisos de Francia, deberá aplicarse en su totalidad (61). La Comisión pide ser informada del desarrollo de la aplicación del plan así como de los correspondientes compromisos.
7. CONCLUSIÓN
(163)
La ayuda puede declararse compatible con el mercado interior siempre y cuando se cumplan todas las condiciones impuestas,
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La ayuda que Francia tiene previsto ejecutar en favor de la empresa FagorBrandt por importe de 31 millones EUR es compatible con el mercado interior en las condiciones fijadas en el artículo 2.
Artículo 2
1. Las autoridades francesas deberán suspender la entrega a la empresa FagorBrandt de la ayuda contemplada en el artículo 1 de la presente Decisión hasta que se haga efectiva la devolución por FagorBrandt de la ayuda incompatible contemplada por la Decisión 2004/343/CE de la Comisión, de 16 de diciembre de 2003 (62).
2. El plan de reestructuración de FagorBrandt, tal como fue comunicado a la Comisión por Francia el 6 de agosto de 2007, deberá ejecutarse en su totalidad.
3. La contribución propia a los costes de reestructuración propuesta por FagorBrandt, por un importe de 31,5 millones EUR, deberá incrementarse en 3 190 878,02 EUR además de los intereses correspondientes a esta suma devengados desde la puesta a disposición de FagorBrandt de la ayuda italiana hasta el 21 de octubre de 2008. Este aumento deberá producirse antes de que finalice el período de reestructuración de la empresa fijado el 31 de diciembre de 2012. Las autoridades francesas deberán aportar la prueba de este aumento en el plazo de dos meses a partir del 31 de diciembre de 2012.
4. FagorBrandt deberá abandonar la comercialización de productos de los segmento del frío, de la cocción y de los lavavajillas de marca Vedette por un período de ocho años.
5. Para garantizar el seguimiento de las condiciones establecidas en los apartados 1 a 4 del presente artículo, Francia informará a la Comisión, mediante informes anuales, del progreso de la reestructuración de FagorBrandt, de la recuperación de la ayuda incompatible que se indica en el apartado 1, del pago de la ayuda compatible, y de la aplicación de las medidas compensatorias.
Artículo 3
Francia informará a la Comisión, en un plazo de dos meses a partir de la fecha de notificación de la presente Decisión, de las medidas adoptadas en cumplimiento de la misma.
Artículo 4
La destinataria de la presente Decisión es la República Francesa.
Hecho en Bruselas, el 25 de julio de 2012.