ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. července 2011
o státní podpoře C 15/09 (ex N 196/09), kterou Německo poskytlo podniku Hypo Real Estate, popř. ji hodlá poskytnout
(oznámeno pod číslem K(2011) 5157)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/118/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány k předložení připomínek v souladu s výše uvedenými články (2) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 2. října 2008 Evropská komise schválila dočasně, tj. na dobu šesti měsíců, popř. až do předložení důvěryhodného a fundovaného restrukturalizačního plánu pro danou banku, státní podporu ve prospěch Hypo Real Estate Holding AG ve formě státní záruky překračující 35 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 44/08) (3). Toto opatření Německo Komisi oznámilo dne 30. září 2008.
(2)
Dne 1. dubna 2009 Německo oznámilo restrukturalizační plán skupiny Hypo Real Estate (dále jen „HRE“) (zaevidováno pod číslem N 196/09). Dopisem ze dne 17. dubna 2009 Německo doplnilo oznámení restrukturalizačního plánu tím, že informovalo Komisi o kapitálové injekci ve výši 60 milionů EUR a o prodloužení státního rámce záruk ve výši 52 miliard EUR, které bylo umožněno na základě schváleného záchranného balíčku pro úvěrové instituce (4).
(3)
Dopisem ze dne 7. května 2009 (5) Komise Německu sdělila, že zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Toto rozhodnutí („rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo spolu s výzvou k podání připomínek zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (6).
(4)
Dne 3. července 2009 Německo oznámilo kapitálovou injekci ve výši 2,96 miliardy EUR (zaevidováno pod číslem N 333/09).
(5)
Dne 17. srpna 2009 Německo sdělilo Komisi, že chce ve prospěch HRE opětovně prodloužit záruky ve výši 52 miliard EUR, které byly poskytnuty prostřednictvím zvláštního fondu pro stabilizaci finančního trhu (Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung, dále jen „SoFFin“) (zaevidováno pod číslem C 15/09) (viz 2. bod odůvodnění).
(6)
Ve dnech 20. a 21. října 2009 Německo znovu předložilo aktualizaci restrukturalizačního plánu, oznámilo Komisi další plánovaná opatření ve prospěch HRE (zřízení konsolidační agentury, poskytnutí dodatečných záruk) a informovalo Komisi o opětovném, tj. třetím prodloužení stávajících záruk SoFFin ve výši 52 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 557/09).
(7)
Dne 26. října 2009 Německo pod číslem N 557/09 oznámilo další kapitálovou injekci ve výši 3 miliard EUR a záruky SoFFin ve výši celkem 18 miliard EUR udělené HRE, jakož i záruku SoFFin ve výši 2 miliard EUR poskytnutou ve prospěch konsolidační agentury HRE (7). Komise tuto záruku SoFFin v rozsahu 2 miliard EUR neschválila.
(8)
Dne 13. listopadu 2009 Komise rozšířila rozsah formálního šetření a dočasně do doby, než vydá konečné rozhodnutí Komise o daném restrukturalizačním plánu, schválila kapitálové injekce ve výši 60 milionů EUR, 2,96 miliardy EUR a 3 miliard EUR (ve věcech C 15/09, N 333/09 a N 557/09). Toto rozhodnutí bylo spolu s výzvou k podání připomínek zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8).
(9)
Ve dnech 15., 16. a 17. prosince 2009 Německo doplnilo oznámení ze dne 26. října 2009 a předložilo další údaje ohledně záruk SoFFin ve výši 18 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 694/09).
(10)
Dne 21. prosince 2009 Komise tyto záruky SoFFin ve výši 18 miliard EUR dočasně schválila nanejvýš na jeden rok (věc N 694/09) (9).
(11)
Dne 30. dubna 2010 Německo oznámilo kapitálovou injekci SoFFin činící 1,85 miliard EUR (věc N 161/10).
(12)
Dne 19. května 2010 Komise tuto kapitálovou injekci ve výši 1,85 miliard EUR dočasně schválila do doby, než vydá závěrečné rozhodnutí o restrukturalizačním plánu (10).
(13)
Dne 2. září 2010 Německo oznámilo záruku likvidity SoFFin ve výši 20 miliard EUR (věc N 380/10).
(14)
Dne 10. září 2010 Německo oznámilo opatření na záchranu aktiv (tj. úmysl přenést aktiva HRE na FMS-Wertmanagement AöR (11), dále jen „FMS-WM“) a kapitálovou injekci až do výše asi 2,13 miliard EUR, jakož i dodatečnou záruku (tj. záruku na vyrovnání ve výši až 20 miliard EUR) (věc N 380/10).
(15)
Dne 24. září 2010 Komise opětovně rozšířila formální vyšetřovací řízení a dočasně schválila dané opatření na záchranu aktiv, záruku likvidity ve výši 20 miliard EUR a záruku na vyrovnání ve výši až 20 miliard EUR. Toto rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (12) spolu s výzvou k podání připomínek. Rozhodnutí Komise ze dne 24. září 2010 se nevztahovalo na kapitálovou injekci ve výši až 2,13 miliard EUR, kterou Německou oznámilo dne 10. září 2010, tj. Komise tuto kapitálovou injekci neschválila.
(16)
Dne 14. června 2011 Německo předložilo konečnou aktualizaci restrukturalizačního plánu. Dne 15. června 2011 Německo předložilo seznam závazků, který byl ještě doplněn dne 1. července 2011.
(17)
Dne 14. června 2011 Německo vysvětlilo, že další kapitálová injekce nebude činit 2,13 miliardy EUR, jak bylo oznámeno dne 10. září 2010, nýbrž pouze 2,08 miliardy EUR, a že tato nižší částka bude poskytnuta FMS-WM.
(18)
Mezitím proběhla řada setkání a audio konferencí, přičemž si útvary Komise, Německo a HRE vyměnily další korespondenci.
(19)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran a předala je Německu, jež na ně reagovalo dopisem ze dne 24. března 2010.
II. PŘÍJEMCI PODPORY A JEJÍ OPATŘENÍ
II.1 Příjemce podpory
(20)
HRE vznikla v říjnu 2003 oddělením částí činných v komerčním financování nemovitostí skupiny HVB. V roce 2007 HRE převzala DEPFA Bank plc. se sídlem v Dublinu a rozšířila své podnikání o oblasti Public Sector Finance (financování veřejného sektoru) a Infrastructure Finance (financování infrastruktury). Skupinu podniků HRE (13) v současnosti tvoří Hypo Real Estate Holding AG („HRE Holding“) a tři dceřiné společnosti Deutsche Pfandbriefbank AG („PBB“), zmíněná DEPFA Bank plc. a Hypo Real Estate Finance B.V. i.L., jež se nachází v konsolidaci („HRE Finance i.L.“). DEPFA Bank plc. a PBB vlastní řadu dalších dceřiných společností a účastí ve společnostech. PBB je přejmenovaná hlavní banka skupiny a jako jediná z daných tří dceřiných společností HRE Holding bude nadále vyvíjet nové obchody. Podniká v oblastech financování nemovitostí a veřejného financování investic. DEPFA Bank plc. v současnosti ukončuje činnost a počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí již nebude uskutečňovat nové obchody. Podnikala především v oblasti státního financování, úvěrových obchodů a financování projektů infrastruktury (např. silnic, mostů, tunelů a veřejných budov). HRE Finance i.L. je, jak naznačuje už sám název, podnikem v likvidaci (14).
(21)
V roce 2010 byla pro HRE založena konsolidační agentura FMS-WM. Spravuje aktiva a deriváty skupiny HRE, které převzala, protože nebyly strategicky významné nebo byly spojeny s nepřijatelnými riziky, popř. vyžadovaly mnoho kapitálu. Od svého založení převzala FMS-WM velkou část aktiv HRE. FMS-WM nemá bankovní licenci.
(22)
HRE vykázala v účetním období 2008 ztráty ve výši 5,5 miliardy EUR, v období 2009 ztráty 2,2 miliardy EUR a v období 2010 ztráty 0,9 miliardy EUR.
(23)
Prostřednictvím kapitálové injekce ve výši 3,02 miliardy EUR (60 milionů EUR v březnu 2009, 2,96 miliardy EUR v červnu 2009) se Německo stalo 90 % vlastníkem HRE. Na podzim roku 2009 následovalo vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“). Za zbývající podíly Německo zaplatilo 1,30 EUR/podíl; tím se Spolková republika Německo stala 100 % vlastníkem HRE. Následně byla zahájena její restrukturalizace.
II.2 Potíže HRE v kontextu finanční krize
(24)
Na konci září 2008 se HRE nedostávalo likvidity, takže hrozila okamžitá insolvence. HRE nebyla schopna získat na trzích krátkodobý kapitál, neboť krize na finančních trzích způsobila zhroucení některých peněžních trhů. Lehman Brothers požádala o ochranu věřitelů a následně v polovině září 2008 téměř zcela přestal fungovat zejména mezibankovní trh.
(25)
Obchodní model DEPFA Bank plc. (od října 2007 dceřiný podnik ve 100 % vlastnictví HRE), který vsadil především na financování prostřednictvím mezibankovního trhu a na jiné krátkodobé nezajištěné zdroje financování, se během krize kvůli nedostatku likvidity ukázal být extrémně křehkým, což způsobilo, že se banka dostala do existenčních problémů.
(26)
Krátkodobé potřeby likvidity DEFPA Bank plc musela pokrýt HRE. Objem úvěrových linek splatných ke 30. září 2008 ovšem překročil možnosti HRE. Navíc se většina společností skupiny HRE nacházela v důsledku transakcí a obchodů uvnitř skupiny HRE (např. pohledávky, záruky a doporučující dopisy) ve stejné situaci. Nedostatek likvidity tedy vážně ohrožoval existenci celé skupiny HRE.
(27)
Potíže HRE mj. způsobila rovněž zátěž z minulosti v podobě aktiv, které vzhledem k jejich skutečnému rizikovému profilu nepřinášely přiměřenou návratnost investic. Skupina HRE kromě toho vznikla ze spojení několika malých bankovních institutů, které používaly odlišné aplikace IT, […] (15).
II.3 Státní podpory
(28)
Celkem Německo ve prospěch HRE poskytlo, popř. poskytne kapitál ve výši až asi 9,95 miliardy EUR (část tohoto kapitálu obdržela či obdrží FMS-WM) a záruky ve výši 145 miliard EUR. Kromě toho bylo ve prospěch HRE realizováno opatření na záchranu aktiv, jež má částečně povahu podpory, v hodnotě asi 20 miliard EUR.
II.3.1 Kapitálové injekce
II.3.1.1 Kapitálová injekce ve výši 60 milionů EUR
(29)
Protože Německo chtělo prostřednictvím postupné akvizice veškerých akcií HRE získat úplnou kontrolu nad HRE, zakoupil SoFFin dne 30. března 2009 20 milionů nových akcií HRE za nominální hodnotu 3 EUR/akcie; HRE tak obdržel kapitálovou injekci 60 milionů EUR a SoFFin 8,65 % podíl v kapitálu HRE. Tuto kapitálovou injekci Komise dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.2 Kapitálová injekce ve výši 2,96 miliard EUR
(30)
Dne 2. června 2009 se držitelé podílů v HRE dohodli na kapitálové injekci ve výši 2,96 miliardy EUR prostřednictvím emise nových akcí HRE, které následně koupil SoFFin. Důsledkem toho SoFFin vlastnil 90 % podílů HRE. Dne 8. června 2009 byly tyto nové podíly zapsány do obchodního rejstříku. Tuto kapitálovou injekci Komise dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.3 Kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR
(31)
Kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR ohlášená dne 26. října 2009 byla strukturována takto:
a)
2 miliardy EUR byly vyplaceny do účelově nevázaných rezervních fondů (freie Rücklagen) HRE Holding a PBB. Po vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) se 100 % vlastníkem HRE stala Spolková republika Německo, popř. SoFFin;
b)
1 miliarda EUR byla jako vklad tichého společníka s kuponem závislém na zisku (10 % ročně) poskytnuta PBB.
(32)
Smlouvy o poskytnutí kapitálové injekce ve výši 3 miliard EUR byly podepsány dne 16. listopadu 2009. Komise tuto kapitálovou injekci dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.4 Kapitálová injekce ve výši až 1,85 miliard EUR
(33)
Kapitálová injekce ve výši až 1,85 miliard EUR vyplacená do účelově nevázaných rezervních fondů HRE byla rozdělena do dvou tranší:
a)
kapitálová injekce ve výši 1,4 miliardy EUR (tato tranše byla dne 19. května 2010 dočasně schválena Komisí a následně poskytnuta);
b)
kapitálová injekce ve výši až 450 milionů EUR (také tuto tranši Komise schválila dne 19. května 2010, schválení však podmínila určitými okolnostmi (16). Tato tranše nebyla doposud poskytnuta, neboť dané okolnosti zatím nenastaly).
(34)
Kapitálová injekce ve výši 1,85 miliardy EUR je zahrnuta v celkové potřebě kapitálu popsané v restrukturalizačním plánu pro HRE. 1,4 miliardy EUR z této kapitálové injekce již bylo poskytnuto, aby byly z právního hlediska zohledněny požadavky dohledu ohledně vlastního kapitálu a aby byla k dispozici rezerva pro rizika. Smlouva o poskytnutí této kapitálové injekce ve výši 1,4 miliard EUR byla podepsána dne 20. května 2010. Zbývající část kapitálové injekce ve výši 1,85 miliardy EUR, tj. 450 milionů EUR, má být podle informací předložených Německem vyplacena ve třetím čtvrtletí roku 2011.
II.3.1.5 Kapitálová injekce ve výši 2,08 miliard EUR
(35)
Dne 10. září 2010 Německo oznámilo kapitálovou injekci pro HRE ve výši až 2,13 miliard EUR. Dne 14. června 2011 Německo prohlásilo, že daná kapitálová injekce nebude činit 2,13 miliard EUR, nýbrž 2,08 miliardy EUR, a že tuto částku (2,08 miliardy EUR) dostane k dispozici FMS-WM. Podle informací předložených Německem bude tato kapitálová injekce ve výši 2,08 miliardy EUR vyplacena ve třetím čtvrtletí 2011. Tuto částku ve výši 2,08 miliardy EUR vyplatil SoFFin do kapitálové rezervy HRE Holding jako kapitálovou pohledávku pod podmínkou, že s ní bude souhlasit Evropská komise. HRE Holding tuto kapitálovou pohledávku postoupila FMS-WM dne 1. října 2010.
II.3.2 Záruky
II.3.2.1 Záruky ve výši 35 miliard EUR
(36)
Dne 13. listopadu 2008 Německo poskytlo státní záruky ve výši 35 miliard EUR za účelem překlenutí refinanční potřeby HRE. Komise tyto záruky dočasně schválila dne 2. října 2008.
(37)
Tyto záruky zajistily úvěrovou podporu likvidity ze strany Deutsche Bundesbank (20 miliard EUR) a zajištěné dluhové cenné papíry (15 miliard EUR), které převzalo konsorcium německých finančních institucí.
(38)
HRE poskytla státu za záruky činící 35 miliard EUR odměnu, kterou tvoří základní prémie a prémie, jejíž výše se odvíjí od výsledků. Základní prémie činila 1 % ohledně tzv. zaručené částky při první ztrátě (First-Loss-Garantiebetrag) a 0,5 % ročně ohledně tzv. zaručené částky při druhé ztrátě (Second-Loss-Garantiebetrag). Prémie, jejíž výše se odvíjí od výsledků, činila 1,25 % ročně ohledně zaručené částky při první ztrátě (First-Loss-Garantiebetrag) a 0,25 % ročně ohledně zaručené částky při druhé ztrátě (Second-Loss-Garantiebetrag).
II.3.2.2 Záruky ve výši 52 miliard EUR
(39)
Mezi listopadem 2008 a únorem 2009 obdržela HRE na základě schváleného německého záchranného balíčku pro úvěrové instituce (17) záruky SoFFin ve výši celkem 52 miliard EUR.
(40)
HRE zaplatila za skutečně využitou část záruky sloužící k zajištění dluhových cenných papírů provizi 0,5 % a za nevyužitou část záruk provizi za poskytnutí ve výši 0,1 %.
II.3.2.3 Záruka ve výši 8 miliard EUR
(41)
Zajištěné bankovní dluhové cenné papíry, jejichž platnost skončila dne 23. prosince 2009, SoFFin nahradil zárukou ve výši 8 miliard EUR. Komise danou záruku dočasně schválila dne 21. prosince 2009.
(42)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku ve výši 0,5 % ročně zaručené částky. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.4 Záruka ve výši 10 miliard EUR
(43)
Záruka Soffin, časově omezená na jeden rok a dne 21. prosince 2009 dočasně schválená Komisí činící 10 miliard EUR, byla nutná na pokrytí potřeby likvidity ze strany HRE.
(44)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku ve výši 0,5 % ročně zaručené částky. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.5 Záruka ve výši 20 miliard EUR
(45)
HRE potřebovala další záruku likvidity ve výši 20 miliard EUR, aby se mohla do doby, než budou na konsolidační agenturu FMS-WM převedena aktiva, vypořádat s nepříznivým vývojem na kapitálových a úrokových termínovaných trzích. Komise tuto záruku dočasně schválila dne 24. září 2010.
(46)
HRE zaplatila prémii za záruku činící 0,8 % ročně. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.6 Záruka ve výši 20 miliard EUR
(47)
Kvůli trvající nejistotě, kterou způsobil složitý technický postup pro převedení aktiv na konsolidační agenturu, byla nutná záruka na vyrovnání ve výši 20 miliard EUR. Komise tuto záruku dočasně schválila dne 24. září 2010.
(48)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku činící 0,8 % ročně. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.3 Převedení aktiv na konsolidační agenturu
(49)
Dne 10. září 2010 oznámilo Německo dále převedení nominální částky aktiv ve výši asi 210 miliard EUR a derivátů ve výši asi 280 miliard EUR na konsolidační agenturu FMS-WM. Konsolidační agentura FMS-WM („FMS-WM“) byla založena rozhodnutím představenstva ze dne 8. července 2010 na základě německého zákona o fondu pro stabilizaci finančních trhů (Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetzes, § 8a FMStFG). Agentura spravuje aktiva a deriváty skupiny HRE, které převzala, protože nebyly strategické nebo znamenaly nepřijatelné riziko a neúnosnou kapitálovou zátěž. FMS-WM působí nezávisle na HRE a je chráněna skutečností, že SoFFin má povinnost vyrovnávat její ztráty. FMS-WM však nemá bankovní licenci. V důsledku toho může být mnoho aktiv HRE převedeno pouze synteticky; v závislosti na konkrétních okolnostech byly vyvinuty různé mechanismy „převodu“, aby se srovnatelně regulačně pomohlo kapitálu PBB, popř. skupiny HRE.
(50)
Komise tento převod dočasně schválila dne 24. září 2010. V souvislosti s těmito opatřeními byla nestrategická a problematická aktiva, např. státní dluhopisy nebo problematické úvěry na nemovitosti (nebo pouze jejich potřeba vlastního kapitálu vyplývající z regulačních požadavků, viz 49. bod odůvodnění) převedena na státem podporovanou agenturu, která je má v průběhu let konsolidovat. Mezi převedenými nestrategickými aktivy byla také aktiva, která nelze využít k zajištění krytých dluhových cenných papírů.
(51)
K převodu došlo s účinností od 30. září 2010. V té době byla účetní hodnota portfolia určeného k převodu v důsledku odpisů 173 miliard EUR. V souladu se sdělením Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství (sdělení „Impaired-Asset“ neboli „IAC“) (18) Komise jmenovala externí odborníky, kteří jí měli pomoci při posouzení portfolia, určení prvku státní podpory a při zodpovězení otázky, zda se při převodu vycházelo z vyšší hodnoty, než jaká byla reálná ekonomická hodnota, případně v jakém rozsahu. V souladu s IAC pověřilo externího odborníka vypracováním nezávislého posouzení rovněž Německo.
(52)
Dané portfolio tvořily zeměpisně diversifikované komerční úvěry na nemovitosti ve výši asi 30 miliard EUR, které převážně sloužily k financování kancelářských budov a nákupních středisek, měly relativně krátkou dobu splatnosti (3 roky), avšak nízkou úvěrovou kvalitu.
(53)
Nekomerční podnikání s nemovitostmi v rámci portfolia zahrnovalo státní financování, popř. dluhové cenné papíry a půjčky veřejným institucím a veřejným zabezpečovacím službám. Větší část tohoto podnikání tvořily standardní dluhopisy (cenné papíry s fixním výnosem, „plain vanilla bonds“), týkal se však také „strukturovaných úvěrových nástrojů“ (31 miliard EUR) a veřejných dluhopisů (30 miliard EUR). Kvalita aktiv z této části portfolia byla výrazně vyšší než kvalita komerčních úvěrů na nemovitosti. Protože však tyto cenné papíry měly dlouhou dobu splatnosti a na trhu se po jejich nákupu zvětšilo úvěrové rozpětí, tržní ceny výrazně poklesly i v případě těchto cenných papírů.
(54)
Odborníci Komise dospěly k závěru, že na rozdíl od několika jiných případů státní podpory byly dané komplexní komerční úvěry na nemovitosti a strukturované úvěrové nástroje (především sekuritizace půjček studentům, sekuritizace půjček veřejnému sektoru a 5 miliard ze swapu celkových výnosů) celkově jisté. V těchto kategoriích očekávali pouze malé ztráty, třebaže jejich odhad ztrát byl v důsledku posouzení hotovostních půjček („cash bonds“) ve strukturách Halcyon a Pegasus, negativního základu a implicitních nákladů na financování swapu celkových výnosů vyšší než odhad německých odborníků. Oproti tomu byly cenné papíry „plain vanilla bonds“ převedeny za hodnotu swapu, jež byla téměř na úrovni parity, tj. za hodnotu výrazně vyšší než byla reálná ekonomická hodnota. Kromě toho se obchodovaly na trzích, které nebyly příliš zasaženy snížením hodnoty, takže jejich reálná ekonomická hodnota by tak jako tak měla přibližně odpovídat jejich tržní hodnotě. Z toho důvodu dospěli odborníci Komise k závěru, že je reálná ekonomická hodnota („real economic value“) této části portfolia výrazně nižší, než za jakou byla převedena z HRE na FMS-WM.
(55)
Pokud jde o derivátové portfolio, závěry odborníků Komise se do značné míry shodovaly se závěry odborníků Německa. Odborníci Komise navíc ohodnotili protihodnotu úvěrového rizika trochu výše než němečtí odborníci a zohlednili poznatky z jimi provedené náhodné zkoušky, jakož i celkovou zátěž „operačních rizik“, neboť vycházeli z opatrných předpokladů ohledně nedostatečné celkové účinnosti podnikání za účelem snížení rizika.
(56)
Následující tabulka shrnuje závěry odborníků Komise.
(v miliardách EUR)
Portfolio
Nominální hodnota
Převodní hodnota
Δ Reálná ekonomická hodnota - hodnota při převodu
(Údaje Německa)
Δ Reálná ekonomická hodnota - hodnota při převodu
(Údaje odborníků Komise)
Rozdíl
(Komise/Německo)
Dluhové cenné papíry
83,444
93,960
-0,902
-7,590
-6,688
Strukturované úvěry
31,199
30,111
-0,765
-1,981
-1,216
Komerční úvěry na nemovitosti
26,312
23,874
-1,211
-2,800
-1,589
Nekomerční úvěry na nemovitosti
29,834
31,115
-0,222
-1,084
-0,862
Deriváty
280,255
-13,106
-2,149/
-2,531
-2,786
-0,255
Celkem
451,044
165,954
-5,249/
-5,631
-16,241
-10,610
(57)
Odborníci tedy stanovili, že částka státní podpory, která a priori není podle IAC slučitelná s vnitřním trhem, činí asi 16,2 miliardy EUR (tato částka je definována jako rozdíl mezi reálnou ekonomickou hodnotou a převodní hodnotou). Celkovou částku státní podpory, tj. rozdíl mezi hodnotou při převodu a tržní hodnotou, lze jen obtížně vyčíslit, neboť pro tu část portfolia, jež tvoří půjčky, není k dispozici dostatečný počet snadno dostupných tržních cen. Pokud by se extrémně předpokládalo, že tržní hodnota úvěrového portfolia je nulová, došlo by se k částce celkové státní podpory ve výši 90 miliard EUR. Pokud by byly dluhopisy obchodovány jako likvidní dluhopisy s podobně dlouhou dobou splatnosti a úvěrovou kvalitou, celková částka státní podpory by byla asi 20 miliard EUR.
II.4 Důvody pro zahájení a rozšíření důkladného vyšetřování
(58)
Dne 7. května 2009 Komise zahájila důkladné vyšetřování státních podpor poskytnutých HRE, které především vycházelo ze skutečnosti, že Komise měla vzhledem ke strategii refinancování a potřeby refinancování ze strany HRE pochybnosti o její rentabilitě. V původním restrukturalizačním plánu, který byl Komisi předložen dne 1. dubna 2009, byly jako důvody finančních potíží HRE uvedeny pouze vnější faktory; cílem bylo snížení bilanční sumy pouze o 25 %, což znamenalo, že objem refinancování by byl zůstal vysoký. HRE hodlala tohoto snížení bilanční sumy skupiny dosáhnout prostřednictvím odprodeje aktiv na trhu, a nikoli jejich převodem na konsolidační agenturu. V restrukturalizačním plánu bylo mj. státní financování s nízkými maržemi označeno za jednu z hlavních oblastí podnikání HRE. Restrukturalizační plán ovšem obsahoval velmi málo informací o základních prvcích restrukturalizace, jako je reorganizace a integrace systémů IT. V té době Komise kromě toho pochybovala o tom, že plánovaná opatření na omezení případného narušení hospodářské soutěže jsou postačující a je zajištěno dostatečné sdílení nákladů.
(59)
Důkladná kontrola byla dne 13. listopadu 2009 rozšířena z těchto důvodů:
a)
bylo nutné zohlednit dodatečná státní opatření ve prospěch HRE v podobě kapitálové injekce 2,96 miliardy EUR (viz 30. bod odůvodnění), kapitálové injekce 3 miliard EUR (viz 31. a 32. bod odůvodnění), záruky 8 miliard EUR (viz 41. a 42. bod odůvodnění), záruky 10 miliard EUR (viz 43. a 44. bod odůvodnění) a záruky 2 miliardy EUR (19) na refinancování možného konsolidačního řešení, jakož i kapitálových injekcí v celkové výši až 4 miliard EUR (takto rozdělených: kapitálová injekce objasněná ve 33. a 34. bodě odůvodnění ve výši 1,85 miliard EUR a kapitálová injekce uvedená ve 35. bodě odůvodnění ve výši 2,08 miliard EUR) a
b)
Komise pochybovala o tom, že jsou daná restrukturalizační opatření v souladu se sdělením Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu (20) (sdělení o restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru).
(60)
Dne 24. září 2010 bylo uvedené důkladné vyšetřování ještě více rozšířeno z těchto důvodů:
a)
bylo nutné zohlednit dodatečná státní opatření ve prospěch HRE, v jejichž případě se jednalo o záruku 20 miliard EUR (viz 45. a 46. bod odůvodnění), další záruku ve výši až 20 miliard EUR (viz 47. a 48. bod odůvodnění) a převedení aktiv na konsolidační agenturu (viz 49. až 57. bod odůvodnění) a
b)
Komise pochybovala o tom, že opatření na záchranu aktiv splňuje požadavky IAC, zejména pokud jde o transparentnost, ocenění, sdílení nákladů a protiplnění. Podle názoru Komise pak nebylo dostatečně prokázáno, že pomocí restrukturalizačního plánu bude zajištěno obnovení rentability, přiměřené sdílení nákladů a přiměřené omezení případného narušení hospodářské soutěže.
II.5 Hlavní body restrukturalizačního plánu
(61)
Německo dne 1. dubna 2009 oznámilo první návrh restrukturalizačního plánu HRE a po provedení několika změn předložilo Komisi dne 14. června 2011 aktualizaci tohoto plánu v konečném znění. Pokud nebude uveden jiný plán, vztahují se všechny další odkazy v tomto rozhodnutí na toto konečné znění ze dne 14. června 2011.
(62)
Podle restrukturalizačního plánu bude HRE poté, co se prostřednictvím převodu na konsolidační agenturu FMS-WM osvobodí od znehodnocených aktiv v nominální hodnotě 210 miliard EUR, koncipovat svou obchodní činnost tak, aby její hlavní banka PBB mohla pracovat na základě solidního konceptu financování a zlepšených interních kontrol. Objem jejích budoucích obchodních činností bude výrazně menší než jaký byl před krizí, to platí jak pro bilanční sumu, objem nových obchodů, počet zaměstnanců, síť poboček, tak i pro regionální priority HRE.
(63)
Oproti době před krizí bude strategická bilanční suma PBB očištěná o ukončované položky a položky, které byly synteticky převedeny na FMS-WM, na konci roku 2011 činit asi 15 % bilanční sumy skupiny HRE z konce roku 2008. Tím se sníží objem nových obchodů v oblasti financování nemovitostí na 30 % úrovně z doby před krizí (nové obchody HRE v oblasti komerčního financování nemovitostí měly v roce 2007 hodnotu 32,1 miliardy EUR). Počet zaměstnanců byl snížen asi o 30 % a veškeré představenstvo HRE, které bylo ve funkci před krizí, bylo vyměněno. Více než třicet účastí, z toho třetina v neevropských zemích, bylo odprodáno nebo zlikvidováno, popř. se nachází v konsolidaci. Bylo zavřeno 26 z 32 poboček. Kromě toho byl zahájen víceletý projekt týkající se celé skupiny HRE s názvem „New Evolution“, na nějž bylo vyčleněno 180 milionů EUR a jehož cílem je reorganizovat systémy IT.
(64)
PBB bude i nadále působit ve dvou strategických oblastech podnikání - financování nemovitostí a veřejného financování investic. Obě oblasti se omezí na aktiva, která přichází v úvahu pro německé kryté dluhové cenné papíry - hypoteční zástavní listy a veřejné zástavní listy. Veškeré jiné podnikatelské činnosti se zastavují, zejména obchodní činnosti v oblasti státního financování, financování infrastruktury, obchodů na kapitálových trzích a správy majetku.
(65)
Pokud jde o další dvě dceřiné společnosti HRE Holding, plánují se tyto kroky: DEPFA Bank plc. bude počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí ukončovat svou činnost a již nebude uskutečňovat nové obchody. Platí to rovněž pro její dceřiné společnosti. HRE Finance i.L. se nachází v likvidaci a také neuskutečňuje nové obchody.
(66)
Podle Německa představuje toto zásadní rozhodnutí - tj. provádět konzervativnější podnikatelskou strategii a soustředit se na německé zástavní listy jako na prioritní zdroj refinancování - kvalitativní zlepšení obchodu s půjčkami, neboť podléhá německému zákonu o zástavních listech (Pfandbriefgesetz), který klade zvláštní požadavky na řízení, dozor a kontrolu rizika a počítá s ochrannými opatřeními, jako je ukončení obstavení. Tato strategie financování výrazně snižuje dřívější závislost HRE na mezibankovním peněžním trhu, ta se poté omezí zejména na „skladovací“ období před vydáním krytých dluhových cenných papírů.
III. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(67)
Komise obdržela tyto připomínky zúčastněných stran shrnuté níže:
a)
shrnutí připomínek svazu Verband deutscher Pfandbriefbanken („vdp“) (listopad 2009):
-
vdp je přesvědčen, že obchodní model zaměřený na podnikání s hypotečními zástavními listy je slibný a může zajistit dlouhodobou životaschopnost a rentabilitu banky bez státních záruk;
b)
shrnutí připomínek Heisse Kursawe Eversheds (listopad 2009):
-
Heisse Kursawe Eversheds míní, že poskytnutí podpory porušuje práva určitých akcionářů; že plánované převzetí veškerých akcií HRE zvláštním fondem SoFFin za současného vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) představuje další státní podporu, toto vyloučení je nevhodné a porušuje zásadu volného pohybu kapitálu;
c)
shrnutí připomínek Heisse Kursawe Eversheds (únor 2010):
-
Heisse Kursawe Eversheds dále tvrdí, že vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) představuje státní podporu ve smyslu článku 107 a násl. SFEU, že taková podpora porušuje zásadu volného pohybu kapitálu a státní podpory ve prospěch HRE by měly být schváleny jen v případě, že HRE bude dále fungovat na základě solidního restrukturalizačního plánu;
d)
shrnutí připomínek pana Bohdana Kalwarowského (únor 2010):
-
Pan Kalwarowskyj zastává názor, že z posudku ocenění HRE, který byl v rámci „squeeze-out“ předložen ke dni 5. října 2009, lze jednoznačně odvodit životaschopnost a ziskovost HRE a že SoFFin se ve spolupráci s HRE snaží manipulačním způsobem snížit hodnotu tohoto podniku.
IV. STANOVISKO NĚMECKA K PŘIPOMÍNKÁM TŘETÍCH STRAN
(68)
Komise dne 24. března 2010 obdržela stanovisko Německa k připomínkám zúčastněných stran:
a)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky svazu Verband deutscher Pfandbriefbanken (vdp):
-
podle Německa potvrzuje stanovisko vdp, že plánování obchodního modelu HRE je založeno na věrohodných předpokladech;
b)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky Heisse Kursawe Eversheds:
-
Německo zastává názor, že „squeeze-out“ nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Protože dané „squeeze-out“ nepředstavuje státní podporu, je otázka, zda se jedná o porušení zásady volného pohybu kapitálu (podle Německa nikoli), pro důkladný přezkum daného případu bezpředmětná;
c)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky pana Bohdana Kalwarowského:
-
Německo sdílí názor pana Kalwarowského, že na základě plánovaných restrukturalizačních opatření bude zajištěna dlouhodobá životaschopnost HRE.
V. STANOVISKO NĚMECKA
(69)
Německo akceptuje, že opatření státní pomoci představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(70)
Německo dne 15. června 2011 předložilo seznam závazků, který byl doplněn dne 1. července 2011 (21), pomocí kterých se má zajistit, aby byl obchodní model popsaný v restrukturalizačním plánu realizován v praxi, náklady byly přiměřeně sdíleny a narušení hospodářské soutěže bylo omezeno na nezbytné minimum. Tento seznam závazků lze shrnout takto:
a) realizace restrukturalizačního plánu a závazků: Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán realizován v jeho konečném znění a závazky byly provedeny v plném rozsahu;
b) trvání závazků: v zásadě závazky platí do skončení období restrukturalizace, tj. do 31. prosince 2015. Závazky vůči DEPFA Bank plc. a jejích dceřiných společností však v zásadě přestanou platit, jakmile bude DEPFA Bank plc. reprivatizována, pokud k tomu dojde dříve. V takovém případě by Německo prodej nejprve oznámilo Komisi a bez schválení ze strany Komise by ho nerealizovalo, pokud by k němu mělo dojít před 31. prosincem 2013. Závazky vůči PBB přestávají platit, jakmile bude PBB reprivatizována, v žádném případě však před 31. prosincem 2013;
c) oblasti podnikání: Německo zajistí, aby nové obchody uskutečňovala pouze PBB a aby tato činnost byla omezena na dvě oblasti podnikání (financování nemovitostí a veřejného financování investic), přičemž všechny ostatní obchodní činnosti budou zastaveny (portfolio státního financování zůstane v rozvaze PBB, avšak jako portfolio, které se ukončuje) a všechny ostatní společnosti HRE zastaví svou obchodní činnost;
d) reprivatizace PBB: Německo reprivatizuje PBB co nejrychleji, nejpozději však do 31. prosince 2015;
e) omezení růstu PBB: Německo zajistí, aby míra růstu PBB nepřekročila určité hranice; ať už ohledně výše bilanční sumy, nebo ohledně objemu nových obchodů;
f) konsolidační agentura: Německo zajistí, aby PBB po 30. září 2013 neposkytovala konsolidační agentuře FMS-WM žádné služby v oblasti správy majetku a refinancování a aby se organizačně zajistilo, aby tyto služby mohly převzít třetí strany;
g) postavení na trhu: Německo zajistí, aby PBB uzavírala nové obchodní kontrakty pouze na těchto zeměpisných trzích:
i)v případě financování nemovitostí:
-
hlavní trhy (22): Německo, Spojené království, Francie a Španělsko,
-
další trhy: Švédsko, Polsko, Česká republika, Belgie, Nizozemsko, Lucembursko, Rakousko, Švýcarsko, Dánsko, Finsko, Norsko, Slovensko a Maďarsko,
ii)v případě veřejného financování investic:
-
hlavní trhy: Německo, Francie, Španělsko, Itálie,
-
další trhy: Švýcarsko, Rakousko, Polsko, Maďarsko, Česká republika, Slovensko, Švédsko, Norsko, Dánsko, Finsko, Belgie, Nizozemsko, Lucembursko a Spojené království;
h) protiplnění za využití konsolidační agentury: Německo zajistí, aby HRE v rámci svých možností zaplatila přiměřenou odměnu jako protiplnění za využití konsolidační agentury FMS-WM. Zejména Německo zajistí, aby spolková agentura pro stabilizaci finančních trhů (Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung, „FMSA“) nařídila HRE zaplatit konsolidační agentuře FMS-WM částku ve výši 1,59 miliardy EUR, a to přímo nebo prostřednictvím jejích dceřiných společností. Tuto platbu musí provést dané společnosti HRE, které na konsolidační agenturu převedly položky aktiv a jejichž podíl základního kapitálu je vyšší než 15 %. PBB si ponechá zisky, aby splatila vklad tichého společníka;
i) omezení vyplácení úroků a výplat podílů na zisku: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti v rámci právních mezí nevyplácely úroky a podíly na zisku;
j) omezení splácení: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti nesplácely žádné nástroje vlastního kapitálu;
k) zákaz nákupu podniků: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti během realizace restrukturalizačního plánu nekoupily žádné jiné podniky;
l) Závazky ohledně informační technologie HRE/PBB: Německo zajistí, aby byl plně realizován projekt na zlepšení systémů IT dané banky;
m) závazek ohledně cílů minimalního zisku z nových obchodů (RAROC): Německo zajistí, aby PBB v rámci svých strategických nových obchodů neudělovala nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %;
n) správce zodpovědný za dozor: Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán a všechny závazky obsažené v seznamu závazků správně provedeny a aby toto provádění průběžně sledoval dostatečně kvalifikovaný správce zodpovědný za dozor.
VI. POSOUZENÍ PODPOR
VI.1 Existence státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU a potenciální příjemci
(71)
Jednotlivá příslušná opatření buď přímo poskytlo Německo nebo fond SoFFin zřízený a kontrolovaný spolkovou vládou, tj. byla poskytnuta ze státních prostředků. Prostřednictvím těchto opatření se HRE dostane selektivní výhody tím, že se této finanční instituci umožní získat nový kapitál za výhodnějších podmínek, než jsou na trhu běžné, zajistit se pomocí záruk a využít opatření na záchranu aktiv. HRE působí v mezinárodním měřítku a konkuruje jiným bankám v Německu a jiných zemích. Z těchto důvodů se v případě daných opatření jedná o státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jak již bylo vysvětleno v předchozích rozhodnutích Komise ohledně HRE (23).
(72)
V rámci skupiny HRE provozuje nové obchody pouze PBB (včetně svých dceřiných společností), a je tedy aktivní na trzích. PBB je tedy podnikový subjekt, která pokračuje v podnikání HRE (ovšem pouze v omezeném rozsahu, viz 63. bod odůvodnění). Všechny ostatní podnikové subjekty patřící ke skupině HRE (tj. DEPFA Bank plc. a její dceřiné společnosti, jakož i HRE Finance i.L.) právě ukončují svou činnost, jejich aktivita je omezena na minimum nezbytné pro řádnou konsolidaci, nevytvářejí žádné nové obchody.
(73)
Konečným cílem a konečným účelem všech opatření podpory (nezávisle na tom, zda byly ve prospěch HRE, HRE Holding, PBB nebo DEPFA Bank plc. poskytnuty oficiálně) je zajistit, aby PBB mohla i nadále působit na trzích. Příčinou příslušného narušení hospodářské soutěže je tedy pokračující přítomnost PBB na trzích. DEPFA Bank plc. lze (ve srovnání s FMS-WM) považovat výlučně za agenturu konsolidující ta aktiva, která z různých důvodů nebyla převedena na FMS-WM (tzv. „špatnou banku“ - „bad bank“). DEPFA Bank plc. zhodnotí svá aktiva k datu jejich splatnosti nebo je prodá na trhu, avšak počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí již nebude uskutečňovat žádné nové obchody (24).
(74)
Protože PBB pokračuje v obchodech HRE, bude PBB považována v souladu s rozhodovací praxí Komise (25) za příjemce podpory, to znamená, že se následný přezkum slučitelnosti podpory týká PBB.
(75)
V souvislosti se závěry Heisse Kursawe Eversheds, tj. že se v případě „squeeze-out“ jedná o státní podporu, Komise konstatuje, že kapitálové injekce poskytnuté ve prospěch HRE sice představují státní podpory, avšak dané vyloučení menšinových akcionářů (tj. převzetí podílů těchto akcionářů za odpovídající úhradu v jejich prospěch) žádný prvek podpory per se neobsahuje, neboť daná banka neměla ze státních prostředků žádnou výhodu. V rámci daného „squeeze-out“ poskytl menšinovým akcionářům úhradu stát, tyto úhrady však pro HRE neměly žádné hospodářské důsledky. Pro HRE se pouze změnila struktura vlastníků. Z tohoto důvodu není nutné v tomto rozhodnutí řešit otázku, zda dané „squeeze-out“ porušuje ustanovení Smlouvy o volném pohybu kapitálu.
VI.2 Slučitelnost podpory s vnitřním trhem
VI.2.1 Použití čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU
(76)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU lze podpory, které mají napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu, považovat za slučitelné s vnitřním trhem. Protože by úpadek jedné ze systémově důležitých bank přímo poškodil finanční trhy a nepřímo celé hospodářství členského státu, Komise v současnosti při posuzování opatření státní pomoci v bankovním odvětví z právního hlediska vychází vzhledem k nestabilní situaci na finančních trzích z tohoto ustanovení.
(77)
Komise především nevidí - s ohledem na dřívější postavení HRE na německém trhu s hypotečními zástavními listy, na dřívější bilanční sumu HRE a rozsah dřívějších derivátů HRE - důvod zpochybnit hodnocení Německa, které HRE označilo za systémově důležitou banku.
(78)
Komise konstatuje, že HRE využila podpory na záchranu, které Komise označila za slučitelné s vnitřním trhem; tyto podpory je však nyní nutné přezkoumat z toho hlediska, zda je možné je považovat za státní podporu na restrukturalizaci, která je slučitelná s vnitřním trhem. Komise musí nyní na základě IAC a sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru přezkoumat slučitelnost těchto opatření, jakož i všech dalších restrukturalizačních opatření, tj. záruk ve výši 52 miliard EUR a kapitálové injekce činící 2,08 miliard EUR.
VI.2.2 Hodnocení na základě sdělení „Impaired-Asset“ („IAC“)
(79)
Veškeré převádění aktiv na konsolidační agenturu musí probíhat v souladu s IAC. Ve sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru se navíc uvádí, že přiměřené protiplnění za případnou státní intervenci je jedním z nejvhodnějších omezení narušení hospodářské soutěže, jelikož omezuje výši podpory. Kromě toho by mohlo být nutné omezit pro banku možnost expandovat v určitých oblastech podnikání nebo zeměpisných oblastech, např. prostřednictvím nápravných opatření zaměřených na trh (př. konkrétní kapitálové požadavky v případě, že by přímá omezení expanze měla oslabit trh), nebo omezit morální hazard.
(80)
Pokud jde o způsobilost pro poskytnutí podpory v případě aktiv, která připadla v úvahu pro převod, je podle 34. bodu odůvodnění IAC při výběru jednotlivých kategorií aktiv způsobilých pro poskytnutí podpory bezpodmíněčně nutné zvolit pragmatický a flexibilní přístup. Komise takto flexibilně přistupovala k jiným případům ve věci podpory a akceptovala převod aktiv, v jejichž případě se přísně vzato nejednalo o aktiva ohrožená ztrátou, nýbrž o aktiva, která nebyla s ohledem na zásadní změnu obchodního modelu dané banky strategicky významná.
(81)
Aby se zajistilo, aby se banka především zaměřila na obnovu své rentability a aby se zamezilo případnému střetu zájmů, je nezbytné (viz 46. bod odůvodnění) zajistit jasné funkční a organizační oddělení mezi bankou, která je příjemcem podpory, a jejími znehodnocenými aktivy. Komise si je vědoma toho, že při založení konsolidační agentury nebylo - především z technických důvodů - možné bezprostředně zrušit spojení mezi PBB a FMS-WM. Je však nutné napravit tuto situaci co nejdříve. Německo se proto zavázalo, že PBB zajistí plnou organizační nezávislost spojených funkcí podnikání a že tyto funkce po 30. září 2013 již nebude za FMS-WM přebírat.
(82)
Pokud jde o posouzení a sdílení nákladů, IAC ve 21. bodě odůvodnění uvádí, že součástí požadovaného sdílení nákladů je přiměřené protiplnění. Komise zkoumá, zda se v souladu s přílohou IV sdělení IAC při stanovení ceny za záchranu akvtiv počítá s protiplněním ve prospěch státu, které přiměřeně zohledňuje riziko budoucích ztrát, které překračuje riziko vyjádřené pomocí reálné ekonomické hodnoty aktiv. V souladu s rozhodovací praxí Komise v případě opatření na záchranu aktiv (26) vychází posouzení požadovaného protiplnění za záchranu vlastního kapitálu z převodu za reálnou ekonomickou hodnotu, a to i tehdy, že je tato hodnota nižší než převodní hodnota.
(83)
Podle 41. bodu odůvodnění sdělení IAC by měla převodní hodnota aktiv vycházet z jejich reálné ekonomické hodnoty. Pokud určitý členský stát považuje za nezbytné - zejména aby se předešlo technické insolvenci - použít převodní hodnotu aktiv, která překračuje jejich reálnou ekonomickou hodnotu, je takový postup přijatelný pouze tehdy, doprovází-li ho rozsáhlá restrukturalizace a je-li vázaný na podmínky umožňující zpětné získání této dodatečné podpory v pozdějším stádiu, například prostřednictvím mechanismu zpětného získání (tzv. „claw-back mechanism“).
(84)
Na základě toho Komise dospěla k závěru, že rozdíl mezi reálnou ekonomickou hodnotou a převodní hodnotou, který lze požadovat k pozdějšímu datu a který byl určen s pomocí nezávislých odborníků, činí 16,2 miliardy EUR a vyžaduje obzvláště důkladnou restrukturalizaci a redukci dané banky. Podle 21. bodu odůvodnění sdělení IAC není nutné platit žádnou další odměnu, neboť se od opatření po předchozím odpočtu kapitálu ve výši 16,2 miliardy EUR neočekává žádná další záchrana vlastního kapitálu banky (27).
(85)
Komise konstatuje, že Německo se zpětným získáním této částky výslovně nepočítalo. Německo však přijalo doložky, které mají v co největší míře takové zpětné získání umožnit a počítají s následujícím:
a)
podmíněná platební povinnost skupiny HRE vůči konsolidační agentuře ve výši 1,59 miliardy EUR;
b)
PBB použije nevyplacené zisky na splacení vkladu tichého společníka, tj. Spolkové republiky Německo;
c)
Poté co bude v plné výši zaplacena částka 1,59 miliardy EUR, musí podskupina DEPFA Bank plc. (tj. mateřská společnost a všechny dceřiné společnosti) zaplatit Německu za jeho státní podporu přiměřené protiplnění;
d)
Ačkoli byla HRE zestátněna, Německo hodlá reprivatizovat PBB, aby obdrželo rovněž výnosy z případné reprivatizace. Protože byla daná banka převedena do veřejného vlastnictví a stát ji nyní plánuje reprivatizovat, lze navíc navíc souhlasit s tím, že se stát pokusí získat zpět co nevíce z částky, kterou do banky vložil, a že dřívější držitelé podílů přispěli k záchraně banky přiměřenou částkou.
Plánovaná restrukturalizace je navíc dalekosáhlá a předpokládá radikální redukci „dobré“ hlavní banky na asi 15 % velikosti HRE z období před koncem roku 2008. V kombinaci se závazky ohledně omezení růstu, omezení nabídky produktů, řízení podniku a reprivatizace prostřednictvím zadání veřejné zakázky lze celý balíček týkající se restrukturalizace označit za dostatečně rozsáhlý ve smyslu sdělení IAC.
(86)
Komise rovněž konstatuje, že díky údajům, které Komisi předal angažovaný tým zaměstnanců banky, byly rozptýleny její pochybnosti ohledně toho, že Německo a HRE možná nebudou ochotny či schopny zajistit neomezenou transparentnost a úplné poskytování informací o znehodnocení aktiv ex ante. HRE navíc - částečně na žádost Komise - nechala přezkoumat své údaje s ohledem na jejich soudržnost a kvalitu, což odborníkům Komise usnadnilo jejich konečný přezkum. Kromě toho se Německo a PBB zavázaly k tomu, že výrazně zlepší řízení rizik a systémy pro podávání zpráv, aby se rozptýlily pochybnosti Komise ohledně možného nedostatečného systému informací o řízení.
VI.2.3 Slučitelnost se sdělením o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru
(87)
Ve sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru se stanoví předpisy upravující podporu, které se uplatní na restrukturalizaci finančních institucí během současné krize. Podle tohoto sdělení musí restrukturalizace finanční instituce, která je plánována za současné finanční krize, zajistit obnovu dlouhodobé rentability dotčené banky, počítat s přiměřeným vlastním příspěvkem banky, která je příjemcem podpory (sdílení nákladů), a obsahovat dostatečná opatření k omezení narušení hospodářské soutěže (28), aby byla slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
(88)
Již poskytnuté a ještě plánované kapitálové injekce, jakož i výše státní podpory, která vyplynula z převodu aktiv, celkem činí více než 20 % rizikově vážených aktiv HRE z období před krizí.
VI.2.3.1 Obnovení dlouhodobé rentability PBB
(89)
V souladu s odstavcem 2 sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru Německo předložilo obsáhlý a podrobný restrukturalizační plán, ve kterém vysvětlilo důvody finančních potíží HRE a podrobně popsalo daný obchodní model.
(90)
Z restrukturalizačního plánu, jakož i z doplňujících informací předložených Německem vyplývá, že potíže HRE způsobily především tyto faktory:
a)
HRE, a zejména společnost DEPFA Bank plc., byly jako banky, které se financovaly výlučně na peněžním a kapitálovém trhu bez franšízového financování, ve velké míře závislé na intaktním mezibankovním kapitálovém trhu, který se důsledkem insolvence Lehman Brothers dočasně zcela zhroutil;
b)
zátěž z minulosti v podobě aktiv, které s ohledem na jejich skutečný rizikový profil nepřinášely přiměřenou návratnost investic;
c)
skupina HRE vznikla sloučením více menších bank, které používaly různé IT aplikace, které nebyly integrovány do jednoho rozsáhlého, vzájemně sladěného systému řízení rizik.
(91)
Jak bylo vysvětleno výše, je cílem restrukturalizačního plánu a plánovaných opatření, která se týkají především financování banky a interních systémů kontroly, vyloučit, aby se opakovaly problémy s likviditou, kvůli kterým se banka téměř dostala do insolvence. Restrukturalizační plán zcela konkrétně řeší nejdůležitější problémové oblasti: staví na stabilnějším konceptu financování, který se opírá o hypoteční zástavní listy; odbourává dosavadní závislost na mezibankovním peněžním trhu; zlepšuje a integruje IT prostředí; omezuje rozsah regionálních priorit; zmenšuje síť poboček a omezuje absolutní rozsah podnikání. Skutečnost, že se ostatní obchodní činnosti zastavují a jedná se s nimi jako s portfoliem, které se v rozvaze PBB ukončuje, je logickým doplněním tohoto konceptu.
(92)
Obě zbývající oblasti podnikání PBB se tedy omezí na aktiva, která přichází v úvahu pro německé kryté dluhové cenné papíry (hypoteční zástavní listy a veřejné zástavní listy). Tvrzení, že taková konzervativnější podnikatelská strategie by měla vést ke kvalitativnímu zlepšení poskytování úvěrů, je opodstatněné, zejména s ohledem na ustanovení německého zákona o zástavních listech („Pfandbriefgesetz“) ohledně řízení rizika, dozoru nad rizikem a jeho kontroly a s ohledem na ustanovení tohoto zákona týkající se ukončení obstavení (např. omezení obstavení).
(93)
V 92. bodě odůvodnění rozhodnutí o rozšíření vyšetřovacího řízení ze dne 24. září 2010 (viz 15. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) Komise vyjádřila pochybnosti o tom, že budoucí podnikatelské činnosti banky, zejména ty v oblasti „public finance“ (vyznačující se nízkými maržemi), přinesou dostatečně vysoké marže. Část činností v oblasti „public finance“, tzn. veřejné financování investic, má být uskutečňována i nadále. Podnikání v oblasti veřejného financování investic však zahrnuje pouze financování produktů, které souvisí s investicemi veřejného sektoru, a liší se tak od státního financování, tj. nevázaného financování státních orgánů, pro které jsou typické obzvláště nízké marže. Související pochybnosti Komise již nejsou tak velké, neboť v rámci upraveného obchodního modelu se zastavuje podnikání v oblasti státního financování, které představovalo asi 75 % dřívějších aktivit v oblasti „public finance“, a v rozvaze PBB se od něho jako ukončovaného portfolia upouští. Související pochyby Komise rovněž rozptyluje závazek Německa, podle kterého již PBB nebude v rámci svých nových strategických obchodů poskytovat žádné půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %.
(94)
Komise kromě toho konstatuje, že přístup, který zachovává podnikání v oblasti veřejného financování investic jako druhou oblast podnikání PBB, rozptyluje pochybnosti účastníků trhu a ratingových agentur, které souvisí s nedostatečnou diverzifikací bank, které se omezují pouze na jednu oblast podnikání (tzv. „monoline banks“), a tím jsou silně závislé na jediné oblasti podnikání. Díky tomu, že PBB bude podnikat ve dvou oblastech, které nemají nutně stejné cykly obchodování, měla by být schopná zajistit si stabilnější a předvídatelnější příjmy a dosáhnout u institucionálních investorů potřebné viditelnosti.
(95)
Z restrukturalizačního konceptu vyplývá jasná organizační struktura, protože obchodní činnosti v oblastech, jako je např. „capital markets and asset management“, které dříve patřily k hlavní oblasti podnikání, již nebudou uskutečňovány a bude výrazně zredukována síť poboček. Mnoho poboček již bylo uzavřeno; v rámci tohoto obchodního modelu, který se vyznačuje výraznějším poměrným členěním úvěrových portfolií a podrobnějším členěním struktury portfolií, mají být znovu otevřeny čtyři z nich (v Berlíně, Hamburku, oblasti Porýní a Porúří a ve Stockholmu).
(96)
Restrukturalizační plán zajišťuje, aby si PBB nevybudovala nepřiměřeně silné postavení na trhu. Pokud jde o poskytování nových úvěrů, v případě obou oblastí podnikání jsou stanovené stropy. PBB hodlá na hlavních trzích získat 1 % až 2 % podíl na trhu v oblasti veřejného financování investic a v oblasti financování nemovitostí 2 % až 6 % podíl na trhu.
(97)
Komise bere na vědomí, že banka začala odstraňovat nedostatky svých IT systémů. Daná IT síť byla zpočátku velmi různorodá a vykazovala značné nedostatky, zejména pokud šlo o funkce a aplikace umožňující řízení rizika. HRE proto v roce 2009 zahájila víceletý projekt týkající se celé skupiny HRE s názvem „New Evolution“, na nějž bylo vyčleněno 180 milionů EUR a jehož cílem je reorganizovat systémy IT. Různá systémová zlepšení mají být zavedena postupně, v šesti fázích. Projekt mj. zahrnuje operační zlepšení: př. konsolidaci systémů správy úvěrů; zlepšení IT systémů v oblasti řízení rizika s ohledem na úvěrové, tržní a likvidní riziko; standardizaci systémů front office a zlepšení přesnosti, poměrného členění úvěrových portfolií a kvality informací a údajů. Z informací o obsahu a průběhu reorganizace IT systémů vyplývá, že počáteční problémy byly řešeny odborně a byly během restrukturalizace PBB v dostatečném rozsahu vyřešeny. Komise se domnívá, že budoucí IT systém bude platformou, která bude uzpůsobená organizaci vedení obchodů, bude funkční a výkonná a s její pomocí bude možné řídit riziko rychle a prozíravě. Rozhodující tedy je, aby se plány na reorganizaci IT systémů uskutečnily v plném rozsahu.
(98)
Likvidita, platební schopnost a ziskovost PBB (29) jsou nejdůležitějšími ukazateli rentability dané banky a budou podrobeny přezkumu jak v rámci základního scénáře, tak i v rámci pesimistického scénáře (30).
(99)
Podle restrukturalizačního plánu si PBB již nemá zajišťovat své refinancování pomocí státních záruk. PBB přesto zůstává finanční institucí, která se bez franšízového financování refinancuje na peněžním a kapitálovém trhu, přičemž však sleduje strategii výrazného zmenšování objemu nezajištěných zdrojů refinancování. Namísto toho hodlá vydávat zástavní listy, které se považují za stabilnější zdroj financování.
(100)
Protože akutní nedostatek likvidity byl jednou z hlavních příčin problémů HRE, což si nakonec vyžádalo státní podporu, je podle restrukturalizačního plánu k dispozici dostatečná hotovostní a likvidní rezerva, přičemž bude zřejmě nutné zohlednit důsledky vyplývající z požadavků Basel III. Tato rezerva bude největší při zahájení období restrukturalizace a postupně se bude snižovat. V případě základního scénáře by hotovostní a likvidní rezerva na konci roku 2011 činila [12-17] % bilanční sumy PBB a na konci roku 2015 pak [7-17] %. V případě pesimistického scénáře by hotovostní a likvidní rezerva na konci roku 2011 činila [7-10] % bilanční sumy PBB a na konci roku 2015 [7-10] %. Komise se domnívá, že situace ohledně likvidity je v případě základního i pesimistického scénáře přiměřená.
(101)
Díky podílu základního kapitálu (vypočítaného podle metody interního ratingu Basel II), který se na konci roku 2011 v případě základního scénáře odhaduje na 12,9 % a v případě pesimistického scénáře na 10,5 %, je PBB dostatečně vybavena vlastním kapitálem a během období restrukturalizace splní minimální kapitálové požadavky. Podle předpokladů použitých v restrukturalizačním plánu bude podíl základního kapitálu na konci roku 2015 v případě základního scénáře činit 12,4 %, popř. v případě pesimistického scénáře 11,3 %. Příčinou snížení podílu základního kapitálu nejsou v případě základního scénáře ztráty, nýbrž především předpokládaný nárůst rizikově vážených aktiv, který zase souvisí s plánovaným růstem (v případě základního scénáře vykazuje PBB po zdanění v letech 2011 až 2015 pozitivní výsledek, pouze v případě pesimistického scénáře by PBB v letech 2011 až 2012 vykazovala po zdanění negativní výsledek).
(102)
Očekává se, že se ziskovost PBB během období restrukturalizace zlepší. Z restrukturalizačního plánu vyplývá, že v případě základního scénáře bude zisk po zdanění činit v roce 2011 [110-150] milionů EUR a v roce 2015 [280-320] milionů EUR. To by sice v roce 2011 odpovídalo rentabilitě vlastního kapitálu (po zdanění) pouze ve výši [3-6] %, na konci období restrukturalizace (v roce 2015) by to však bylo [8-11] % (po zdanění). Vytčenou rentabilitu vlastního kapitálu v případě základního scénáře lze vzhledem k obchodní činnosti banky, s jakou počítá restrukturalizační plán, i s ohledem na životaschopnost či reprivatizaci PBB považovat za uspokojivou. Podle Německa ztráty z předchozích let pohltí dané zisky po zdanění, což vzhledem k převodu ztrát znamená, že PBB bude do roku 201[…] vykazovat bilanční ztrátu; v souvislosti se splacením vkladu tichého společníka se to však změní v roce 201[…].
(103)
Tabulka 1: Plánování zisků a ztrát v případě PBB, IFRS (základní scénář), podle restrukturalizačního plánu
2011
2012
2013
2014
2015
Čistý úrokový zisk a podobné zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Čistý zisk z provizí
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Operační zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Zabezpečení úvěrového rizika
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Administrativní zátěž
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Saldo ostatních zisků/výdajů
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek před zdaněním
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Daně ze zisků
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek po zdanění
… milionů EUR
[110-150]
[140-160]
[170-220]
[240-270]
[280-320]
(104)
Jako nejdůležitější faktory růstu ziskovosti PBB lze uvést tyto dva zdroje: 1. zisky PBB z jejího komerčního podnikání porostou, 2. operační náklady se sníží.
(105)
V souvislosti s dosažením vyšších zisků obsahuje restrukturalizační plán v případě úvěrů zlepšení průměrné marže, a to zejména díky převzetí odpovědnosti za nové a ziskovější podnikání. Pokud jde o podnikání v oblasti financování nemovitostí, na základě současných portfolií se očekává zlepšení čistých marží z [85-100] bps na [105-120] bps (v roce 2011), na [105-110] bps (v roce 2012) a konečně na [95-100] bps. V případě podnikání v oblasti veřejného financování investic bude na celé období restrukturalizace stanovena čistá marže ve výši [27-35] bps, což představuje výrazné zlepšení v porovnání s čistou marží, tj. [6-12] bps, vypočítanou ohledně stávajícího portfolia pro státní financování (31). Příčinou tohoto zlepšení je především skutečnost, že se nebude pokračovat v podnikání v oblasti státního financování.
(106)
Protože se musí zajistit, aby se docílilo dostatečně vysokých marží, je závazek Německa, že PBB nebude v rámci svých nových strategických obchodů poskytovat žádné nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %, přiměřený a nutný.
(107)
V letech 2011 a 2012 představují protiplnění, která PBB získá za poskytnutí služeb v oblasti správy aktiv pro FMS-WM („bad bank“ HRE), důležitý zdroj příjmů PBB. Aby se zajistilo, že se banka zaměří především na obnovu své rentability, a aby se zamezilo případnému střetu zájmů, je nezbytné (viz sdělení IAC) zajistit jasné funkční a organizační oddělení mezi bankou, která je příjemcem podpory, a jejími znehodnocenými aktivy. Komise si je vědoma toho, že při založení konsolidační agentury nebylo - především z technických důvodů - možné bezprostředně zrušit spojení mezi PBB a FMS-WM. Je však nutné napravit tuto situaci co nejdříve. Na základě toho Německo přislíbilo, že PBB zajistí plnou organizační nezávislost spojených obchodních funkcí a že tyto funkce po 30. září 2013 již nebude za FMS-WM přebírat. Totéž platí pro refinancování FMS-WM. Tento závazek má rovněž zajistit, že se rentabilita ve střednědobém horizontu udrží sama o sobě a nebude potřebovat prostředky z protiplnění, která souvisí s převodem znehodnocených aktiv.
(108)
Komise bere na vědomí, že PBB hodlá výrazně snížit své provozní náklady. Během období restrukturalizace se výrazně zlepší poměr nákladů a zisků, a to v případě základního scénáře z [64-79] % (v roce 2011) na [32-42] % (v roce 2015).
(109)
PBB zahájila několik zásadních restrukturalizačních opatření, které ovlivní její nákladovou základnu. PBB konkrétně uzavřela mnoho poboček a počet svých zaměstnanců snížila asi o 30 % (na konci roku 2010 měla 1 366 zaměstnanců, v porovnání s koncem roku 2007, kdy měla 2 000 zaměstnanců (32)). Tato opatření ve střednědobém a dlouhodobém horizontu pozitivně ovlivní provozní náklady, v krátkodobém horizontu však v důsledku restrukturalizace vzniknou mimořádné náklady, zejména z důvodu vyplácení odškodného a v souvislosti s předčasnými odchody do důchodu, jakož i kvůli nákladům na právní zástupce a poradenství. Předpoklad, že se provozní náklady po ukončení restrukturalizace ustálí na výrazně nižší úrovni, je podle názoru Komise opodstatněný.
(110)
Po převedení znehodnocených aktiv na FMS-WM, které způsobilo značné snížení bilanční sumy, se zdá, že v případě základního scénáře je zabezpečení úvěrového rizika PBB na období restrukturalizace stabilní.
(111)
Komise považuje plánovanou rentabilitu vlastního kapitálu PBB za dostatečně solidní i při zohlednění předpokladů pesimistického scénáře, neboť by nebyla ohrožena ani životaschopnost banky ani vyhlídky na reprivatizaci PBB. Podle restrukturalizačního plánu by PBB v roce 2011 v případě pesimistického scénáře zaznamenala ztráty ve výši [100-125] milionů EUR; po ukončení období restrukturalizace v roce 2015 se však očekávají zisky ve výši [270-310] milionů EUR. Rentabilita vlastního kapitálu (po zdanění) by byla v roce 2011 (- [2,8-3,8] %) a v roce 2012 negativní; v případě tohoto scénáře by však v roce 2015 dosáhla téměř [9-12] %.
(112)
Tabulka 2: Plánování zisků a ztrát PBB, IFRS (pesimistický scénář), podle restrukturalizačního plánu
2011
2012
2013
2014
2015
Čistý úrokový zisk a podobné zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Čistý zisk z provizí
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Operační zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Zabezpečení úvěrového rizika
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Administrativní zátěž
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Saldo ostatních zisků/výdajů
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek před zdaněním
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Daně ze zisků
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek po zdanění
… milionů EUR
- [100-125]
- [75-90]
[230-290]
[250-290]
[270-310]
(113)
Vzhledem ke zlepšení obchodního modelu, technické infrastruktury a organizační struktury a vzhledem k tomu, jak tato zlepšení ovlivní očekávanou likviditu, platební schopnost a ziskovost PBB, zastává Komise názor, že restrukturalizační plán splňuje kritéria sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru týkající se obnovy dlouhodobé rentability.
VI.2.3.2 Vlastní příspěvek / sdílení nákladů
(114)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru musí příjemce přispět na náklady na restrukturalizaci přiměřeným vlastním příspěvkem. Oddíl 3 uvedeného sdělení ohledně vlastního příspěvku stanoví tyto zásady:
a)
pomoc na restrukturalizaci by měla být omezena na pokrytí nákladů nezbytných k obnovení životaschopnosti;
b)
aby se výše podpory omezila na nezbytné minimum, měly by banky použít k financování restrukturalizace nejprve své vlastní zdroje. To může zahrnovat například prodej aktiv;
c)
náklady spojené s restrukturalizací nenese pouze stát, ale i ti, kteří do banky investovali, a to převzetím ztrát dostupným kapitálem a zaplacením přiměřené náhrady za státní intervence. Daný požadavek na sdílení nákladů sleduje dva cíle: omezit případné narušení hospodářské soutěže a zabránit morálnímu hazardu (33).
(115)
Pochybnosti Komise o tom, že se dané podpory možná neomezily pouze na nutné minimum pro obnovení dlouhodobé rentability, se podařilo rozptýlit. Německo do HRE celkem investuje téměř 10 miliard EUR. Část těchto kapitálových injekcí, tj. 2,08 miliardy EUR, poslouží k financování rekapitalizace konsolidační agentury FMS-WM, další 1,59 miliardy EUR má být na FMS-WM převedena během restrukturalizace. Asi 63 % z těchto necelých 10 miliard EUR zůstanou ve skupině HRE.
(116)
PBB je v rámci skupiny HRE jediný subjekt, který bude v budoucnu realizovat nové obchody, a proto je aktivním účastníkem hospodářské soutěže. V případě základního scénáře je na konec roku 2011 stanovený podíl základního kapitálu (vypočítaný podle metody IRB Basel II) na 12,9 %, tento podíl se během období restrukturalizace do konce roku 2015 mírně sníží na 12,4 %. Restrukturalizační plán nedává důvod k pochybám, že by daná banka neměla během období restrukturalizace splnit minimální kapitálové požadavky. Předpovídaný podíl základního kapitálu je vysoký, každopádně však odpovídá podílům kapitálu konkurentů. Z důvodů finanční krize se v současnosti od bank obecně očekává, že budou mít vyšší podíly kapitálu, než jaké měly před krizí. Dále je třeba vzít v úvahu, že PBB potřebuje kvůli svým problémům během krize solidní kapitálové krytí, aby se mezi účastníky trhu mohla prosadit jako spolehlivý obchodní partner. Podle názoru Komise je proto výše poskytnutého kapitálu a z toho plynoucí podíly kapitálu přiměřená a omezuje se na nutné minimum.
(117)
HRE dále obdržela záruky v celkové výši 145 miliard EUR, z nichž využila 124 miliard EUR. Tyto záruky byly nutné, aby banka mohla dále podnikat v situaci, kdy jí hrozila insolvence, a to alespoň do té doby, než bude schopná převést na FMS-WM svá znehodnocená aktiva. Všechny záruky, které skupina HRE využila a které celkem činí 124 miliard EUR, byly s účinností od 1. října 2010 převedeny na FMS-WM. PBB se tedy již v rámci své obchodní činnosti nespoléhá na státní záruky. Daný převod přispěl k tomu, že se podpora ve formě záruk časově omezila na nezbytné minimum.
(118)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru by měly banky, které přijaly podporu, použít k financování restrukturalizace nejprve své vlastní zdroje, což obvykle obnáší prodej aktiv. HRE se převodem aktiv v nominální hodnotě asi 210 miliard EUR a převodem derivátů v hodnotě asi 280 miliard EUR na konsolidační agenturu FMS-WM zbavila značné části svých aktiv a tímto způsobem snížila svou bilanční sumu na polovinu. Tím však nevznikl žádný účetní zisk, který by mohl být využit k financování nákladů na restrukturalizaci. Daný převod je nutné spíše také považovat za státní podporu, neboť cena, jež byla ve prospěch HRE zaplacena za tato aktiva, překračovala reálnou ekonomickou hodnotou těchto aktiv asi o 16,2 miliardy EUR. Přesto skupina již odprodává, popř. odprodala, účasti v podnicích (např. podíly v Arsago ACM GmbH (Frankfurt), Arsago Holding AG (Švýcarsko), DEPFA First Albany Securities LLC (New York) a v Collineo Asset Management GmbH).
(119)
HRE zaplatila za všechny záruky, které jí poskytlo Německo, úroky ve prospěch zvláštního fondu SoFFin, které se pohybovaly mezi 0,5 % a 0,8 % ročně. Pokud jde o tuto část státní pomoci, zaplatila HRE tímto způsobem přiměřenou odměnu ve smyslu sdělení - Použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí („sdělení o bankovnictví“) (34). Naproti tomu banka doposud nezaplatila protiplnění ani za poskytnutý kapitál ani za záchranu vlastního kapitálu, která vyplynula z opatření na záchranu aktiv; dále není schopna stanovit přiměřený mechanismu zpětného získání (tzv. „claw-back mechanism“) pro státní podporu, která spočívala v tom, že převodní hodnota aktiv byla vyšší než jejich reálná ekonomická hodnota.
(120)
Vzhledem k obecné hospodářské situaci HRE lze dojít k závěru, že banka jednoduše nebyla schopna přispět na náklady restrukturalizace dalším významným vlastním příspěvkem (35). Daný nedostatečný vlastní příspěvek banky musí být proto zohledněn v restrukturalizačním plánu prostřednictvím dalekosáhlých strukturálních opatření, aby se zajistilo, že banka a vlastníci podílů budou přiměřeně sdílet náklady, které si vyžádala záchrana banky. Restrukturalizační plán počítá s redukcí banky, pokud jde o velikost skupiny, postavení na trhu, rozsah obchodní činnosti a bilanční sumu - vzhledem ke specifickým okolnostem tohoto případu Komise tato opatření považuje za přiměřenou náhradu za nedostatečný vlastní příspěvek banky.
(121)
Rovněž je nutné zohlednit, že banka byla zestátněna a bývalí vlastníci podílů byli na základě hodnoty skupiny odškodněni bez podpory ze strany státu (36). Z hlediska státní podpory je to pozitivní aspekt a znamená to, že dřívější vlastníci podílů přišli o všechny podíly, a proto je nutné vycházet z toho, že náklady na restrukturalizace HRE sdíleli dostatečně.
(122)
Pokud jde o majitele podřízených dluhových cenných papírů HRE, Německo se zavázalo, že HRE nebude třetím stranám vyplácet žádné podíly na zisku z finančních nástrojů závislých na zisku a že se tím zajistí, že vlastníci kapitálu Tier 2 neobdrží za své investice žádné (nebo pouze nízké) vyrovnání - tak budou tito vlastníci sdílet část nákladů stejně jako vlastníci kapitálu Tier 1.
(123)
Komise proto dospěla k závěru, že vlastníci podílů HRE přispěli k nákladům na restrukturalizaci přiměřeně, a že tedy bylo přiměřeně zohledněno nebezpečí morálního hazardu.
VI.2.3.3 Opatření omezující narušení hospodářské soutěže
(124)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru musí Komise při přezkumu opatření omezujících narušení hospodářské soutěže zohlednit výši podpory, rozsah sdílení nákladů a budoucí postavení dané finanční instituce na trhu po restrukturalizaci. Na základě tohoto přezkumu je pak nutné přijmout příslušná opatření.
(125)
HRE způsobila významné narušení hospodářské soutěže. Německo ve prospěch HRE poskytne kapitál v celkové výši až asi 9,95 miliardy EUR (část tohoto kapitálu přijme FMS-WM) a záruky ve výši 145 miliard EUR. Kromě toho bylo ve prospěch HRE realizováno opatření na záchranu aktiv, jež má částečně povahu státní podpory, v hodnotě asi 20 miliard EUR. Vzhledem k této významné podpoře ze strany státu musí následovat důkladná restrukturalizace HRE.
(126)
PBB bude jako následnická banka HRE dobře finančně vybavena a nezatížena dřívějšími riskantními úvěrovými obchody HRE. Bylo zapotřebí významné podpory, aby se zachovala způsobilost PBB k právním úkonům a usnadnilo se oddělení bank. PBB je však mnohem menší banka a Německo navíc přijalo přiměřená opatření na omezení případného narušení hospodářské soutěže.
(127)
Zaprvé, PBB se bude jako podnikatelský subjekt od dřívější HRE významně odlišovat. Byla zestátněna a je nyní důkladně restrukturalizována; v důsledku toho je PBB významně menší bankou, než byla bývalá HRE. Po převodu řady aktiv na FMS-WM činí strategická bilanční suma PBB, která nezahrnuje žádné rozvahové položky, které se jako ukončované portfolio v rozvaze PBB ukončují nebo které byly synteticky převedeny na FMS-WM, asi 15 % bilanční sumy skupiny HRE z konce roku 2008.
(128)
Zadruhé, Německo předložilo Komisi několik závazků, jejichž cílem je omezit přítomnost PBB na trhu (k tomu podrobněji viz oddíl V). PBB bude realizovat nové obchody pouze ve dvou oblastech podnikání - v oblasti financování nemovitostí a veřejného financování investic. Obě oblasti podnikání porostou během období restrukturalizace pouze omezeně, neboť ohledně nových obchodů, bilanční sumy i rozsahu portfolia byly stanoveny stropy, takže možnosti PBB expandovat na trhu, a tím narušit hospodářskou soutěž, jsou malé. Dané omezení růstu platí minimálně do 31. prosince 2013 a potenciálně ještě déle, pokud PBB nebude do té doby reprivatizována. Všechny ostatní subjekty skupiny HRE musí zastavit své obchodní činnosti a ukončit svá portfolia; to platí především pro oblasti podnikání „infrastructure finance“, „capital markets & asset management“ a státního financování.
(129)
Zatřetí, Německo se zavázalo, že PBB v rámci svých nových strategických obchodů nebude poskytovat žádné nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %. Mají se tím rozptýlit pochybnosti Komise, že by PBB příliš agresivní cenovou politikou mohla poškodit hospodářskou soutěž a konkurenty. Komise se domnívá, že se jedná o další účinné opatření na omezení nepřiměřeně silného narušení hospodářské soutěže.
(130)
Začtvrté, obchodní činnosti PBB budou omezovat pravidla pro účast v hospodářské soutěži, která budou zahrnovat zákaz převzetí a zákaz poukazovat v reklamě na danou banku na poskytnutou státní podporu.
(131)
Německo se navíc zavázalo, že PBB co nejrychleji reprivatizuje, tj. nejpozději do 31. prosince 2015. Díky odprodeji PBB bude moci Spolková republika Německo získat (částečně) zpět kapitál, který investovala do HRE. Komise dále konstatuje, že reprivatizace realizovaná k co nejdřívějšímu datu zajistí, že třetí strany budou moci koupit PBB.
VII. DOZOR
(132)
Německo se zavázalo, že nad realizací restrukturalizačního plánu HRE a splnění závazků ze seznamu závazků bude dohlížet správce zodpovědný za dozor. Správce bude Komisi každé čtvrtletí podávat zprávu.
VIII. ZÁVĚR
(133)
Komise došla k závěru, že výše přezkoumaná opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(134)
Komise kromě toho dospěla k názoru, že podpora na restrukturalizaci je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, pod podmínkou, že bude realizován restrukturalizační plán, jehož konečné znění bylo aktualizováno dne 14. června 2011, a pod podmínkou, že budou splněny závazky ze seznamu závazků uvedené v příloze tohoto rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Německo poskytlo a ještě hodlá poskytnout ve prospěch skupiny Hypo Real Estate a kterou tvoří:
-
kapitálová injekce ve výši 60 milionů EUR (oznámeno dne 17. dubna 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 2,96 miliardy EUR (oznámeno dne 3. června 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 1,85 miliardy EUR (oznámeno dne 30. dubna 2010), z níž bude 450 milionů EUR poskytnuto pouze tehdy, pokud nastanou určité okolnosti,
-
kapitálová injekce ve výši 2,08 miliardy EUR (oznámeno dne 10. září 2010),
-
záruky ve výši 35 miliard EUR (oznámeno dne 30. září 2008),
-
záruky ve výši 52 miliard EUR (oznámeno dne 17. dubna 2009),
-
záruka ve výši 8 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
záruka ve výši 10 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
likvidní záruka ve výši 20 miliard EUR (oznámeno dne 2. září 2010),
-
záruka na vyrovnání ve výši 20 miliard EUR (oznámeno dne 10. září 2010) a
-
převod aktiv na konsolidační agenturu FMS Wertmanagement AöR (oznámeno dne 10. září 2010),
je podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie s ohledem na seznam závazků uvedený v příloze slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Německo zajistí, aby po zveřejnění tohoto rozhodnutí byly Komisi předkládány podrobné čtvrtletní zprávy o opatřeních, která byla přijata, s cílem provést toto rozhodnutí v souladu s časovým harmonogramem uvedeným v příloze v seznamu závazků.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 18. července 2011.
COMMISSION DECISION
of 18 July 2011
on State aid C 15/09 (ex N 196/09), which Germany implemented and is planning to implement for Hypo Real Estate
(notified under document C(2011) 5157)
(Only the German text is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2012/118/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first subparagraph of Article 108(2) thereof (1),
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions (2) and having regard to their comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
On 2 October 2008 the European Commission authorised State aid to Hypo Real Estate Holding AG in the form of a State guarantee of EUR 35 billion (registered under case number N 44/08) (3) temporarily, that is for six months or until the submission of a credible and substantiated restructuring plan for the bank. Germany notified the measure on 30 September 2008.
(2)
On 1 April 2009, Germany notified a restructuring plan for Hypo Real Estate Group (‘HRE’) (registered under case number N 196/09). By letter dated 17 April 2009 Germany supplemented the notification of the restructuring plan by informing the Commission of a capital injection of EUR 60 million and a prolongation of State guarantees of EUR 52 billion which had been granted under the approved bank support scheme (4).
(3)
By letter dated 7 May 2009 (5), the Commission informed Germany that it had initiated the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union. That decision (‘opening decision’) was published in the Official Journal of the European Union (6), calling on interested parties to submit comments.
(4)
On 3 June 2009 Germany notified a capital injection amounting to EUR 2,96 billion, registered under case number N 333/09.
(5)
On 17 August 2009 Germany informed the Commission (registered under case number C 15/09) that it intended to again prolong guarantees previously granted by the Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung (‘SoFFin’) amounting to EUR 52 billion for HRE (cf. recital 2).
(6)
On 20 and 21 October 2009, Germany provided another update of the restructuring plan, notified the Commission of further intended measures for HRE (creation of a winding-up institution, grant of additional guarantees) and informed the Commission about a further prolongation, i.e. the third prolongation, of the existing SoFFin guarantees of EUR 52 billion (registered under case number N 557/09).
(7)
On 26 October 2009 Germany notified, under case number N 557/09, a further capital injection amounting to EUR 3,0 billion, SoFFin guarantees amounting to a total of EUR 18 billion for HRE, as well as a SoFFin guarantee amounting to EUR 2 billion for HRE’s winding-up institution (7). The Commission did not approve the SoFFin guarantee amounting to EUR 2 billion.
(8)
On 13 November 2009, the Commission extended the formal investigation procedure and temporarily approved capital injections of EUR 60 million, EUR 2,96 billion and EUR 3 billion (in cases: C 15/09, N 333/09 and N 557/09) until the Commission has taken a final decision on the restructuring plan. That decision was published in the Official Journal of the European Union (8), calling on interested parties to submit comments.
(9)
On 15, 16 and 17 December 2009 (registered under case number N 694/09) the German authorities complemented the notification of 26 October 2009 by submitting further information regarding the SoFFin guarantees of EUR 18 billion.
(10)
On 21 December 2009 the Commission temporarily authorised the SoFFin guarantees of EUR 18 billion for one year maximum (case number N 694/09) (9).
(11)
On 30 April 2010 Germany notified a SoFFin capital injection of EUR 1,85 billion (case number N 161/10).
(12)
On 19 May 2010 the Commission temporarily authorised the EUR 1,85 billion capital injection until the Commission has taken a final decision on the restructuring plan (10).
(13)
On 2 September 2010 Germany notified a SoFFin liquidity guarantee amounting to EUR 20 billion (case number N 380/10).
(14)
On 10 September 2010 Germany notified an impaired asset measure - i.e. the intent to transfer assets from HRE to FMS Wertmanagement AöR (11) (‘FMS-WM’) - and a capital injection of up to approximately EUR 2,13 billion, as well as an additional guarantee, i.e. a settlement guarantee of up to EUR 20 billion (case number N 380/10).
(15)
On 24 September 2010 the Commission again extended the formal investigation procedure and temporarily authorised the impaired asset measure, the liquidity guarantee of EUR 20 billion and the settlement guarantee of up to EUR 20 billion. That decision was published in the Official Journal of the European Union (12), calling on interested parties to submit comments. The Commission decision of 24 September 2010 did not cover the capital injection of up to EUR 2,13 billion that was notified by Germany on 10 September 2010; i.e. that capital injection was not approved by the Commission.
(16)
On 14 June 2011 Germany submitted a final update of the restructuring plan. On 15 June 2011 Germany submitted a list of related commitments, which was supplemented on 1 July 2011.
(17)
On 14 June 2011, Germany clarified that the next capital injection will not amount to EUR 2,13 billion as notified on 10 September 2010, but that it will amount to EUR 2,08 billion and that the reduced amount will be made available to FMS-WM.
(18)
In the course of time several meetings and telephone conferences have taken place and further correspondence has been shared between the Commission departments, Germany and HRE.
(19)
The Commission received comments from interested parties, forwarded them to Germany, and received observations from Germany by letter dated 24 March 2010.
II. THE BENEFICIARY AND THE AID MEASURES
II.1. The beneficiary
(20)
In October 2003 HRE was established as a spin-off of parts of the commercial real estate financing business of HVB Group. In 2007, HRE took over Dublin-based DEPFA Bank plc and extended its business to public sector and infrastructure finance. The HRE group (13) currently consists of Hypo Real Estate Holding AG (‘HRE Holding’) and its three subsidiaries pbb Deutsche Pfandbriefbank AG (‘PBB’), DEPFA Bank plc and Hypo Real Estate Finance BV in Liquidation (‘HRE Finance i.L.’). DEPFA Bank plc and PBB each have a number of further subsidiaries and participations. PBB is the renamed core bank of the group and the only one of the three subsidiaries of HRE Holding which will continue to generate new business. Its sectors of activity are real estate finance and public investment finance (‘PIF’). DEPFA Bank plc is in run-down and will not contract any new business as of notification of this Commission decision. Its core activities mainly included public sector finance lending businesses and budget credit and the financing of infrastructure projects (e.g. roads, bridges, tunnels and public buildings). As its name suggests, HRE Finance i.L. is a company in liquidation (14).
(21)
FMS-WM, the winding-up institution for HRE, was established in 2010. It manages the assets and derivatives of the HRE group that it has taken over because they were either non-strategic or contained an unacceptable risk or capital burden. FMS-WM has in the course of time taken over a considerable part of HRE’s assets. FMS-WM does not have a banking licence.
(22)
HRE reported losses of EUR 5,5 billion for the financial year 2008, losses of EUR 2,2 billion for 2009 and losses of EUR 0,9 billion for 2010.
(23)
By injecting capital amounting to approximately EUR 3,02 billion (EUR 60 million in March 2009, EUR 2,96 billion in June 2009), Germany became 90 % owner of HRE. In autumn 2009 a squeeze-out of minority shareholders took place. Germany acquired the remaining shares, paying EUR 1,30 per share, and becoming 100 % owner of HRE. A restructuring process was subsequently initiated for HRE.
II.2. HRE’s difficulties in the context of the financial crisis
(24)
At the end of September 2008, HRE faced a liquidity shortage, which put the bank on the brink of insolvency. HRE was not able to obtain short-term financing on the markets because the financial market crisis led to the collapse of some financing markets. After Lehman Brothers applied for creditor protection, the interbank market in particular came to an almost complete standstill in mid-September 2008.
(25)
The business model of DEPFA Bank plc, a wholly owned subsidiary of HRE since October 2007 that was highly dependent on funding from the interbank market and other short-term unsecured funding sources, proved to be extremely fragile in the face of the liquidity crisis, and the resulting problems threatened its very existence.
(26)
HRE had to cover the short-term liquidity needs of DEPFA Bank plc. However, the volume of the credit lines which became due on 30 September 2008 was too big to be supported by HRE. Furthermore, internal transactions and activities within the HRE group, such as receivables, guarantees and letters of comfort, meant that most companies in the HRE group were in the same situation. The liquidity problems therefore posed a serious threat to the existence of the HRE group.
(27)
HRE’s difficulties were, inter alia, also attributable to a legacy problem stemming from assets that did not show an appropriate return on investment if their actual risk profile was taken into account, and to the fact that HRE was the product of a merger of several smaller banking institutes which were using different IT systems, […] (15).
II.3. The State aid measures
(28)
Overall, the German State has provided or will provide HRE with capital injections totalling up to approximately EUR 9,95 billion (FMS-WM has received or will receive part of that capital) and guarantees of EUR 145 billion. HRE also benefited from an asset relief measure with an aid element of approximately EUR 20 billion.
II.3.1. Capital injections
II.3.1.1. Capital injection of EUR 60 million
(29)
As part of Germany’s intention to gain full control over HRE by acquiring all its shares in several steps, on 30 March 2009 SoFFin bought 20 million new HRE shares at their nominal value of EUR 3 per share, resulting in a capital injection to HRE of EUR 60 million and giving SoFFin an 8,65 % share in the equity. That capital injection was temporarily approved by the Commission on 13 November 2009.
II.3.1.2. Capital injection of EUR 2,96 billion
(30)
On 2 June 2009, HRE shareholders approved a capital injection amounting to EUR 2,96 billion into HRE by issuing new shares to be acquired by SoFFin. As a result, SoFFin held 90 % of the shares of HRE. Those newly issued shares were registered in the commercial register on 8 June 2009. This capital injection was temporarily approved by the Commission on 13 November 2009.
II.3.1.3. Capital injection of EUR 3 billion
(31)
The capital injection notified on 26 October 2009, amounting to EUR 3,0 billion in total, was structured as follows:
(a)
EUR 2 billion was injected into the uncommitted reserves (‘freie Rücklagen’) of HRE Holding and PBB. After the squeeze-out of minority shareholders, HRE was entirely owned by Germany/SoFFin;
(b)
EUR 1 billion was injected as a silent participation in PBB, with a profit-dependent coupon of 10 % p.a.
(32)
The contracts for that EUR 3 billion capital injection were signed on 16 November 2009. The capital injection was temporarily approved by the Commission on 13 November 2009.
II.3.1.4. Capital injection of up to EUR 1,85 billion
(33)
The capital injection of up to EUR 1,85 billion, into the uncommitted reserves (‘freie Rücklagen’) of HRE, was divided into two tranches:
(a)
a capital injection of EUR 1,4 billion (that tranche was temporarily approved by the Commission on 19 May 2010 and was injected thereafter);
(b)
a capital injection of up to EUR 450 million (that tranche was also temporarily approved by the Commission on 19 May 2010, contingent on the existence of certain circumstances (16). It has not yet been injected as those circumstances have not yet occurred).
(34)
The capital injection of EUR 1,85 billion is part of a total capital need set out in the restructuring plan for HRE. EUR 1,4 billion of this capital injection was injected in order to comply with regulatory capital requirements and to have a risk buffer. The contract for that EUR 1,4 billion capital injection was signed on 20 May 2010. Germany expects the other part of the EUR 1,85 billion, i.e. EUR 450 million, to be injected in the third quarter of 2011.
II.3.1.5. Capital injection of EUR 2,08 billion
(35)
On 10 September 2010 the German authorities notified a capital injection of up to EUR 2,13 billion for HRE. On 14 June 2011, Germany clarified that the capital injection would not amount to EUR 2,13 billion but to EUR 2,08 billion and that the amount would be injected into FMS-WM. According to Germany, the EUR 2,08 billion would be injected in the third quarter of 2011. SoFFin put the EUR 2,08 billion, subject to agreement by the European Commission, as a capital claim (‘Einlageanspruch’) into the capital reserve (‘Kapitalrücklage’) of HRE Holding. HRE Holding transferred that capital claim to FMS-WM as of 1 October 2010.
II.3.2. Guarantees
II.3.2.1. Guarantees of EUR 35 billion
(36)
On 13 November 2008 Germany provided State guarantees of EUR 35 billion to bridge the refinancing needs of HRE. The guarantees were temporarily approved by the Commission on 2 October 2008.
(37)
These guarantees were provided for a liquidity line amounting to EUR 20 billion provided by the Deutsche Bundesbank and for guaranteed notes amounting to EUR 15 billion taken up by a consortium of German financial institutions.
(38)
HRE paid a guarantee premium to the State for the EUR 35 billion guarantee consisting of a basic premium and a performance-related premium. The basic premium consisted of 1 % p.a. on the so-called ‘First-Loss-Guarantee-Amount’ and of 0,5 % p.a. on the so-called ‘Second-Loss-Guarantee-Amount’. The performance-related premium consisted of 1,25 % p.a. on the ‘First-Loss-Guarantee-Amount’ and of 0,25 % p.a. on the ‘Second-Loss-Guarantee-Amount’.
II.3.2.2. Guarantees of EUR 52 billion
(39)
Between November 2008 and February 2009 HRE received guarantees of a total amount of EUR 52 billion from SoFFin on the basis of the approved German banking rescue scheme (17).
(40)
HRE paid a guarantee fee of 0,5 % for the parts of the guarantee actually used to cover bonds and a commitment fee of 0,1 % for parts not used.
II.3.2.3. Guarantee of EUR 8 billion
(41)
The ‘secured notes’ expiring on 23 December 2009 were replaced by a SoFFin guarantee for EUR 8 billion. The Commission temporarily approved that guarantee on 21 December 2009.
(42)
HRE paid a guarantee premium to SoFFin amounting to 0,5 % p.a. of the guaranteed sum. For parts of the guarantee that were not used, a commitment fee of 0,1 % p.a. was applicable.
II.3.2.4. Guarantee of EUR 10 billion
(43)
On 21 December 2009 a SoFFin guarantee of EUR 10 billion, lasting for one year at most, was temporarily approved by the Commission, in order to ensure the liquidity needs of HRE.
(44)
HRE paid a guarantee premium to SoFFin amounting to 0,5 % p.a. of the guaranteed sum. For parts of the guarantee that were not used, a commitment fee of 0,1 % p.a. was applicable.
II.3.2.5. Guarantee of EUR 20 billion
(45)
HRE needed an additional EUR 20 billion liquidity guarantee because of adverse developments on the capital and interest rates futures markets, which affected HRE until the assets had been transferred to the winding-up institution FMS-WM. The guarantee was temporarily approved by the Commission on 24 September 2010.
(46)
HRE paid a guarantee premium of 0,8 % p.a. For the part of the guarantee not used a commitment fee of 0,1 % p.a. was applicable.
II.3.2.6. Guarantee of up to EUR 20 billion
(47)
A settlement guarantee of up to EUR 20 billion was needed because of the remaining uncertainties regarding the technically complicated procedures in connection with the transfer of assets to the winding-up institution. The guarantee was temporarily approved by the Commission on 24 September 2010.
(48)
HRE paid a guarantee premium to SoFFin of 0,8 % p.a. For the unused part of the guarantee a commitment fee of 0,1 % p.a. was applicable.
II.3.3. Transfer of assets to a winding-up institution
(49)
On 10 September 2010, Germany also notified the transfer of a notional amount of about EUR 210 billion of assets and about EUR 280 billion of derivatives to the winding-up institution FMS-WM. FMS-WM was created by a board decision of 8 July 2010 in accordance with the German Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz [Financial Market Stabilisation Fund Act] (§ 8a of the FMStFG). It manages assets and derivatives of the HRE group that it has taken over because they were either non-strategic or contained an unacceptable risk and capital burden. FMS-WM acts independently of HRE and benefits from an obligation on the part of SoFFin to compensate losses (‘Verlustausgleichspflicht’). However, FMS-WM does not have a banking licence. As a result, many of the HRE assets could only be synthetically transferred; a variety of ‘transfer’ mechanisms, depending on the specific circumstances, were devised to obtain a similar regulatory capital relief effect for PBB and the HRE group.
(50)
The transfer was temporarily approved by the Commission on 24 September 2010. The measure transferred non-strategic and non-performing assets such as government bonds or non-performing property loans (or, as described in recital 49, only their regulatory capital usage) into a government-backed vehicle to be wound down over a number of years. The transferred non-strategic assets also included those that could not be used as collateral for covered bonds.
(51)
The effective transfer date was 30 September 2010. By that time, due to amortisation, the portfolio earmarked for the transfer had a book value of EUR 173 billion. In accordance with the Communication from the Commission on the treatment of impaired assets in the Community banking sector (‘Impaired Asset Communication’ or ‘IAC’) (18), the Commission appointed external experts to support it in valuing the portfolio, determining the aid element and assessing whether and to what extent the value of the transfer made was above the real economic value (REV) of the portfolio. As laid down in the IAC, Germany also commissioned an external expert to perform an independent valuation.
(52)
The portfolio included about EUR 30 billion of commercial real estate loans, which are geographically diversified and composed mainly of financing of office buildings and shopping centres. They are of a relatively short duration (three years) but of inferior credit quality.
(53)
The non-commercial real estate part of the portfolio was composed of public sector finance or bonds and loans to public entities or utilities. Most of that business consisted of standard bonds (‘plain vanilla bonds’), but it also included EUR 31 billion of ‘structured credit instruments’ and another EUR 30 billion of public sector loans. The quality of the assets in this part of the portfolio was significantly better than that of the commercial real estate loans. However, due to their long maturities and with the market credit spread widening since acquisition, the securities suffered from a significant discount in terms of market price.
(54)
The Commission’s experts found that, in contrast to some other State aid cases, the complex commercial real estate loans and structured credit assets categories (mainly consisting of student loan backed securities, public sector asset backed securities and EUR 5 billion in a total return swap investment) were overall safe. They expected only limited losses on those categories, albeit higher than estimated by Germany’s experts, mainly due to the valuation of cash bonds in the Halcyon/Pegasus structures as well as the negative basis and the implicit funding cost in the total return swaps. By contrast, the ‘plain vanilla’ bonds were transferred at an asset swap level close to parity, considerably above their REV. In addition, they belonged to markets that were not particularly impaired, so that their REV should in fact be close to their market value. As a result, the Commission’s experts concluded that the REV of that part of the portfolio would be considerably below the value at which HRE transferred it to FMS-WM.
(55)
For the derivatives portfolio, the Commission’s experts largely agreed with the findings of Germany’s experts. In addition, they estimated the countervalue of the credit risk to be slightly higher than the level found by Germany’s experts and incorporated some findings from their sample as well as a general ‘operational risk’ charge, motivated by prudent assumptions surrounding shortcomings in the overall hedge effectiveness.
(56)
The table below summarises the findings of the Commission’s experts:
(in EUR billion)
Portfolio
Notional value
Transfer value (TV)
Δ REV-TV
(Germany’s figures)
Δ REV-TV
(Commission’s experts’ figures)
Divergence
(Commission v Germany)
Bonds
83,444
93,960
-0,902
-7,590
-6,688
Structured Credit
31,199
30,111
-0,765
-1,981
-1,216
CRE loans
26,312
23,874
-1,211
-2,800
-1,589
Non-CRE loans
29,834
31,115
-0,222
-1,084
-0,862
Derivatives
280,255
-13,106
-2,149/
-2,531
-2,786
-0,255
Total
451,044
165,954
-5,249/
-5,631
-16,241
-10,610
(57)
As a result, the aid amount that, in line with the IAC, is not a priori compatible with the internal market (which is defined as the difference between REV and transfer value) is determined by the experts as being about EUR 16,2 billion. The total aid amount, i.e. the difference between transfer value and market value, is difficult to establish due to the lack of easily available market prices for the loan part of the portfolio. The extreme assumption that the market value of the loan book is zero would give a total aid amount of EUR 90 billion. Assuming that the loans trade in the same way as liquid bonds of similar maturity and credit quality, the total aid would be around EUR 20 billion.
II.4. Grounds for initiating and extending the in-depth investigation
(58)
On 7 May 2009, the Commission opened an in-depth investigation into State aid measures for HRE, mainly based on doubts regarding HRE’s viability, in particular in the light of HRE’s refinancing strategy and needs. The initial restructuring plan submitted to the Commission on 1 April 2009 only identified external factors as reasons for HRE’s financial problems and targeted a balance sheet reduction of only 25 %, meaning that the refinancing volume would have remained high. HRE planned to reduce the group balance sheet by selling assets on the market, not by transferring them to a winding-up institution. One of the core business fields described in the restructuring plan was budget finance activities that generate low margins, and the plan contained very little information on issues that are vital to the restructuring process such as the modification and integration of the IT systems. At that stage, the Commission also had doubts that there were sufficient measures to limit distortions of competition and sufficient burden-sharing measures.
(59)
The in-depth investigation was extended on 13 November 2009 because:
(a)
the additional State aid measures for HRE, in the form of a capital injection of EUR 2,96 billion (cf. recital 30), a capital injection of EUR 3 billion (cf. recitals 31 and 32), a guarantee of EUR 8 billion (cf. recitals 41 and 42), a guarantee of EUR 10 billion (cf. recitals 43 and 44) and a guarantee of EUR 2 billion (19) for refinancing a possible winding-down solution, plus capital injections amounting to a total of EUR 4 billion (structured as follows: the capital injection of EUR 1,85 billion referred to in recitals 33 and 34 and the capital injection of EUR 2,08 billion discussed in recital 35) had to be covered; and
(b)
the Commission had doubts that the restructuring measures were compatible with the Commission communication on the return to viability and the assessment of restructuring measures in the financial sector in the current crisis under the State aid rules (20) (Restructuring Communication).
(60)
On 24 September 2010 the in-depth investigation was extended once more because:
(a)
the additional State aid measures for HRE, namely a guarantee of EUR 20 billion (cf. recitals 45 and 46), a further guarantee of up to EUR 20 billion (cf. recitals 47 and 48) and the transfer of assets to a winding-up institution (cf. recitals 49 to 57) had to be covered; and
(b)
the Commission had doubts regarding the compatibility of the asset relief measure with the IAC, in particular with respect to transparency, valuation, burden sharing and remuneration, and had noted that the restructuring plan had shortcomings with regard to demonstrating the restoration of viability, proper burden sharing and appropriate mitigation of distortions of competition.
II.5. Main features of the restructuring plan
(61)
On 1 April 2009 Germany notified a first draft of a restructuring plan for HRE and, after several modifications, it submitted the final update of the plan on 14 June 2011. Unless otherwise specified, all references to the restructuring plan in the remainder of this Decision are to this final version of 14 June 2011.
(62)
According to the restructuring plan, HRE - having been freed from its legacy of impaired assets with a nominal value of EUR 210 billion by transferring them to the winding-up institution FMS-WM - will redesign its business activities in such a way that its core bank PBB can carry out its activities based on a stable funding approach and improved internal control systems. Its future activities will be on a considerably smaller scale than HRE’s activities before the crisis, regardless of whether measured in terms of balance sheet size, volume of new business, workforce, branch network or geographical scope.
(63)
Compared with the situation before the crisis, PBB’s strategic balance sheet size at the end of 2011 - corrected for items that are in run-down mode or have been synthetically transferred to FMS-WM - accounts for approximately 15 % of HRE’s balance sheet size at the end of 2008. New business in real estate finance will, for example, be reduced to approximately 30 % of its pre-crisis level (HRE’s new business in commercial real estate finance amounted to EUR 32,1 billion in 2007). The workforce has been reduced by approximately 30 %, and all the executive board members of HRE who held office before the crisis have been replaced. More than 30 participations, one third of which are outside Europe, have already been divested or liquidated, or are in the process of liquidation. Some 26 out of 32 branches have been closed. In addition, a multi-year, group-wide transformation project called ‘New Evolution’ with a budget of approximately EUR 180 million has been launched to improve and integrate the IT systems.
(64)
PBB will continue two strategic business lines, real estate finance (REF) and public investment finance (PIF). Both business lines target assets that are eligible for German covered bonds, either in the form of German mortgage bonds (‘Hypothekenpfandbriefe’) or in the form of German public sector bonds (‘öffentliche Pfandbriefe’). All other activities, in particular budget finance business, infrastructure finance, capital markets and asset management activities, will be terminated.
(65)
The arrangements for the two other subsidiaries of HRE Holding are as follows: DEPFA Bank plc is put into run-down as of the date of notification of this Decision and will not generate any new business. The same applies to its subsidiaries. HRE Finance is in liquidation and also not carrying out new business.
(66)
Germany claims that the fundamental decision to pursue a more conservative commercial strategy and to focus on German covered bonds as the primary refinancing source ensures a qualitative improvement of the lending activities because they are subject to the legal framework of the German Pfandbriefgesetz [Pfandbrief Act], which has specific requirements regarding the management, monitoring and control of risks, and provides for protective measures such as limitation of the loan-to-value ratio. That funding strategy considerably reduces HRE’s previous dependency on the interbank money market, which in future is only needed for the warehousing period preceding the issuance of covered bonds.
III. COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
(67)
The Commission received comments from interested parties, as summarised below:
(a)
Summary of comments from Verband deutscher Pfandbriefbanken (vdp) (November 2009):
-
vdp is convinced that a business model which is aligned on Pfandbrief-eligible business is promising and capable of ensuring the long-term viability and profitability of a bank without State guarantees.
(b)
Summary of comments from Heisse Kursawe Eversheds (November 2009):
-
Heisse Kursawe Eversheds is of the opinion that the State aid violates the rights of certain shareholders, that the planned acquisition of all HRE shares by SoFFin by excluding minority shareholders (squeeze-out) constitutes further State aid, that the squeeze-out is not appropriate aid and that it violates the principle of free movement of capital.
(c)
Summary of comments from Heisse Kursawe Eversheds (February 2010):
-
In its further comments, Heisse Kursawe Eversheds is of the opinion that the exclusion of the minority shareholders of HRE (squeeze-out) is State aid within the meaning of Article 107 et seq. TFEU, that such State aid violates the freedom of movement of capital, and that State aid for HRE may only be authorised if HRE will be continued on the basis of a sustainable restructuring plan.
(d)
Summary of comments from Bohdan Kalwarowskyj (February 2010):
-
Mr Kalwarowskyj is of the opinion that, based on the valuation documents of HRE presented in the context of the squeeze-out on 5 October 2009, it is evident that HRE will be viable and profitable, and that SoFFin in cooperation with HRE aims to manipulate the company value downwards.
IV. COMMENTS FROM GERMANY ON THE COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
(68)
On 24 March 2010 the Commission received comments from Germany on the comments from interested parties:
(a)
Summary of comments regarding Verband deutscher Pfandbriefbanken (vdp):
-
According to Germany, the comments from vdp confirm that the planning of HRE’s business model is based on plausible assumptions.
(b)
Summary of comments regarding Heisse Kursawe Eversheds:
-
Germany is of the opinion that the squeeze-out does not constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU. As the squeeze-out does not constitute State aid, the question whether there is a violation of the principle of free movement of capital (which is not the case in Germany’s opinion) is not relevant to the in-depth investigation at hand.
(c)
Summary of comments regarding Bohdan Kalwarowskyj:
-
Germany agrees with Mr Kalwarowskyj that, on the basis of the planned restructuring measures, the long-term viability of HRE would be secured.
V. POSITION OF GERMANY
(69)
Germany accepts that the measures constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
(70)
In order to ensure that the business model set out in the restructuring plan is put into action, and to ensure that adequate burden sharing is achieved and distortions of competition are limited to the minimum necessary, on 15 June 2011 Germany submitted a number of commitments, supplemented on 1 July 2011 (21), which can be summarised as follows:
(a) Implementation of the restructuring plan and the commitments: Germany will ensure that the restructuring plan as set out in its final version and the commitments are fully implemented.
(b) Duration of the commitments: In principle the commitments are valid until the end of the restructuring period, i.e. 31 December 2015. However, commitments regarding DEPFA Bank plc and its subsidiaries will in principle end as soon as DEPFA Bank plc is reprivatised, if that happens sooner. In such a case, Germany would notify the Commission of the sale in advance and would not implement the sale without the Commission’s approval, if it were to take place before 31 December 2013. Commitments regarding PBB will end as soon as PBB is reprivatised, but in any event not before 31 December 2013
(c) Business lines: Germany will ensure that only PBB will pursue new business and will do so only in two business lines, real estate finance and public investment finance. All other business lines are stopped (the budget finance portfolio will remain on the PBB balance sheet but in run-down mode) and all other entities of the HRE group will stop their business activities.
(d) Reprivatisation of PBB: Germany will reprivatise PBB as soon as possible, and by 31 December 2015 at the latest.
(e) Restriction of growth of PBB: Germany will ensure that the growth rates of PBB remain within defined limits, measured in terms of balance sheet size as well as volume of new business.
(f) Winding-up institution: Germany will ensure that, after 30 September 2013, PBB will provide neither asset management services nor refinancing services for the winding-up institution FMS-WM and that, from an organisational point of view, those services can be taken over by third parties.
(g) Market presence: Germany will ensure that PBB will acquire new business only on the following geographic markets:
(i)Real estate finance:
-
Core markets (22): Germany, United Kingdom, France and Spain.
-
Further markets: Sweden, Poland, Czech Republic, Belgium, Netherlands, Luxembourg, Austria, Switzerland, Denmark, Finland, Norway, Slovakia and Hungary.
(ii)Public investment finance:
-
Core markets: Germany, France, Spain and Italy.
-
Further markets: Switzerland, Austria, Poland, Hungary, Czech Republic, Slovakia, Sweden, Norway, Denmark, Finland, Belgium, Netherlands, Luxembourg and United Kingdom.
(h) Remuneration for using the winding-up institution: Germany will ensure that HRE, within the limits of its abilities, pays adequate remuneration in return for using the winding-up institution FMS-WM. Specifically, Germany will ensure that the Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung (‘FMSA’) orders HRE to pay an amount of EUR 1,59 billion to FMS-WM either directly or via its subsidiaries. Those subsidiaries of HRE which transferred assets to the winding-up institution and which have a core capital quota exceeding 15 % are in principle liable for that payment. PBB will retain and accumulate profits in order to pay back the silent participation.
(i) Restrictions regarding coupon payments and profit distribution: Germany will ensure that HRE and its subsidiaries refrain, within the legal limits, from coupon payments and other measures of profit distribution.
(j) Restrictions regarding paybacks: Germany will ensure that HRE and its subsidiaries refrain from paying back existing financial instruments.
(k) Acquisition ban: Germany will ensure that HRE and its companies do not acquire other businesses during the restructuring period.
(l) Commitments relating to information technology of HRE/PBB: Germany will ensure that the project set up to improve the bank’s IT systems is fully implemented.
(m) Commitment relating to RAROC: Germany will ensure that PBB’s strategic new business does not issue any new loans that have a risk-adjusted return on capital (RAROC) of less than 10 % on a transaction-by-transaction basis.
(n) Monitoring trustee: Germany will ensure that the restructuring plan and all commitments are correctly implemented and that the implementation is constantly monitored by a sufficiently qualified monitoring trustee.
VI. ASSESSMENT OF THE AID
VI.1. Existence of State aid under Article 107(1) TFEU and potential beneficiaries
(71)
The various measures in question were provided either directly by Germany or by SoFFin, an entity set up and controlled by the German Government, and thus involve State resources. The measures provide a selective advantage to HRE, enabling it to obtain new capital and guarantees and benefit from asset relief measures on more favourable conditions than could normally have been found on the market. HRE is an internationally active bank, competing with other banks in Germany and other countries. Therefore, for the same reasons as already outlined in the previous Commission decisions on HRE (23), the measures constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
(72)
Within the HRE group only PBB (and its subsidiaries) is pursuing new economic activities and is thus active on the markets. PBB can thus be regarded as the entity continuing the activities of the former HRE (albeit to a limited extent, as explained in recital 63). All other entities of the HRE group (i.e. DEPFA Bank plc and its subsidiaries and HRE Finance i.L.) are in run-down mode and their activities are limited to what is necessary to allow for an orderly run-down, but they do not generate new business.
(73)
The final objective and effect of all the aid measures (irrespective of whether they were formally granted to HRE, HRE Holding, PBB or DEPFA Bank plc) is to enable PBB to continue to be active on the markets. It is thus PBB’s continued existence on the markets which is distorting competition. DEPFA Bank plc can (like FMS-WM) be considered merely as a winding-up institution for assets which for various reasons were not transferred to FMS-WM (the ‘bad bank’). It will realise its assets as they mature or by selling them on the market, but will not contract new business as of the date of notification of this Decision (24).
(74)
In view of the fact that PBB is therefore the economic continuation of HRE and, in line with the Commission’s decision-making practice (25), PBB is considered the beneficiary of the aid, the assessment of the compatibility of the aid which follows will therefore concentrate on PBB.
(75)
As regards the view expressed by Heisse Kursawe Eversheds that the squeeze-out constitutes State aid, the Commission notes that, while the capital injections into HRE constitute State aid, the squeeze-out of minority shareholders (i.e. the acquisition of their shares against payment to those shareholders) does not in itself contain State aid elements because it does not provide the bank with an advantage stemming from State resources. The squeeze-out involved a payment from the State to the minority shareholders, but this had no economic effect on HRE. From HRE’s perspective only its ownership structure changed. As a result, the question whether the squeeze-out infringes the Treaty provisions on free movement of capital does not need to be assessed within this Decision.
VI.2. Compatibility of the aid with the internal market
VI.2.1. Application of Article 107(3)(b) TFEU
(76)
Under Article 107(3)(b) TFEU, aid may be considered to be compatible with the internal market if it remedies a serious disturbance in the economy of a Member State. As the breakdown of a systemically relevant bank can directly affect the financial markets and indirectly affect the entire economy of a Member State, the Commission currently, in the light of the ongoing fragile situation on the financial markets, bases its assessment of State aid measures in the banking sector under State aid law on that provision.
(77)
The Commission has no grounds to doubt Germany’s qualification of HRE as a bank of systemic relevance, in particular in the light of the position it previously held in the German Pfandbrief market, the original size of HRE’s balance sheet and the amount of derivatives previously held by HRE.
(78)
The Commission observes that HRE has received rescue aid which the Commission has found to be compatible with the internal market; however, that aid will now have to be assessed to determine whether it may be considered to be restructuring aid which is compatible with the internal market. Therefore the Commission must now assess the compatibility of those measures and all further restructuring measures, i.e. the guarantees of EUR 52 billion and the capital injection of EUR 2,08 billion, on the basis of the Impaired Asset Communication and the Restructuring Communication.
VI.2.2. Assessment on the basis of the Impaired Asset Communication (IAC)
(79)
Any asset transfer to a winding-up institution must take place in accordance with the IAC. Furthermore, the Restructuring Communication clearly states that adequate remuneration of any State intervention generally is one of the most appropriate limitations of distortions of competition, as it limits the amount of State aid. A limit on the bank’s expansion in certain business or geographical areas may also be required, for instance via market-oriented remedies such as specific capital requirements, where the market would be weakened by direct restrictions on expansion, or to limit moral hazard.
(80)
As regards the eligibility of assets earmarked for transfer, paragraph 34 of the IAC recognises the necessity of a pragmatic and flexible approach to the selection of asset types for impaired assets measures. The Commission has applied that flexibility in other State aid cases and accepted the transfer of assets which, strictly speaking, were not distressed but were non-strategic in view of the profound change in the business model of the bank in question.
(81)
As set out in paragraph 46 of the IAC, in order to facilitate the bank’s focus on the restoration of viability and to prevent possible conflicts of interest, it is necessary to ensure clear functional and organisational separation between the beneficiary bank and its impaired assets. The Commission understands that when the winding-up institution was created it was not possible, in particular for technical reasons, to immediately cut the links between PBB and FMS-WM. However, that situation must be remedied as quickly as possible. On that basis, Germany has committed that PBB will establish the full organisational independence of the related services and will no longer provide them to FMS-WM after 30 September 2013.
(82)
As regards valuation and burden sharing, paragraph 21 of the IAC notes that correct remuneration is an element of the burden-sharing requirement. The Commission will ensure, as noted in Annex IV to the IAC, that any pricing of the asset relief includes remuneration for the State that adequately takes account of the risks of future losses exceeding those that are projected in the determination of the REV. In line with the Commission’s decision-making practice on asset relief measures (26), the assessment of necessary remuneration of the capital relief effect will be based on a transfer at the REV, even if that is lower than the transfer value.
(83)
Paragraph 41 of the IAC states that the transfer value should correspond to the REV. Where a Member State considers it necessary - in particular to avoid technical insolvency - to use a transfer value for assets that exceeds their REV, it can only be accepted if accompanied by far-reaching restructuring and the introduction of conditions allowing the recovery of that additional aid at a later stage, for example through a claw-back mechanism.
(84)
On that basis, the Commission comes to the conclusion that the difference between the REV and the transfer value, which is to be recovered at a later stage and which was established with the support of the Commission’s independent experts, is at the level of EUR 16,2 billion, and calls for a particularly thorough restructuring and downsizing of the bank. No additional remuneration is required, pursuant to paragraph 21 of the IAC, because, after an a priori capital deduction of EUR 16,2 billion, the measure does not entail any further capital relief effect (27).
(85)
The Commission observes that Germany has not explicitly provided for recovery of that amount. However, it has introduced clauses allowing for recovery as far as possible. They consist of:
(a)
a contingent payment of EUR 1,59 billion from HRE to the winding-up institution;
(b)
the use by PBB of retained profits to redeem the silent participation of the Federal Republic of Germany;
(c)
after the payment of EUR 1,59 billion has been made in full, the DEPFA Bank plc sub-group (i.e. parent company and all subsidiaries) must pay to Germany an adequate remuneration for the State support;
(d)
although HRE has been nationalised, Germany plans to reprivatise PBB, which means that Germany will receive proceeds from any subsequent reprivatisation. Due to the fact that the State has taken the bank into public ownership and now plans to reprivatise it, it can also be argued that the State will try to recuperate as much of its contribution as possible and that former shareholders have contributed adequately.
Moreover, the proposed restructuring is very far-reaching and includes a dramatic downsizing of the ‘good’ core bank, to approximately 15 % of HRE’s size at the end of 2008. Together with commitments on growth restriction, product range limitations, corporate governance and reprivatisation through a public tender, the complete restructuring package can be considered sufficiently far-reaching within the meaning of the IAC.
(86)
The Commission also observes that the doubts it raised about Germany’s and HRE’s willingness and ability to provide full ex ante transparency and disclosure of the impairments have been alleviated by the extensive data delivery from a dedicated team at the bank. In addition, partly at the Commission’s request, HRE has had its data sets audited for consistency and quality, which facilitated the final assessment by the Commission’s experts. Furthermore, Germany and PBB have committed to far-reaching improvements to the risk management and reporting systems in order to alleviate the Commission’s concerns about potential gaps in management information systems in the future.
VI.2.3. Compatibility with the Restructuring Communication
(87)
The Restructuring Communication sets out the State aid rules applicable to the restructuring of financial institutions in the current crisis. According to the Restructuring Communication, in order to be compatible with the internal market under Article 107(3)(b) TFEU, the restructuring of a financial institution in the context of the current financial crisis must lead to the restoration of the long-term viability of the bank, include a sufficient own contribution by the beneficiary (burden sharing) and contain sufficient measures limiting the distortion of competition (28).
(88)
The amount of capital injections already granted, the amount of capital injection still envisaged and the amount of State aid resulting from the asset transfer together represent more than 20 % of HRE’s pre-crisis risk weighted assets.
VI.2.3.1. Restoration of the long-term viability of PBB
(89)
In line with section 2 of the Restructuring Communication, Germany submitted a comprehensive and detailed restructuring plan which identifies the causes of the financial difficulties faced by HRE and provides detailed information about the business model.
(90)
The restructuring plan and the complementary information provided by Germany show that HRE’s difficulties were mainly attributable to:
(a)
the status of HRE, and in particular its subsidiary DEPFA Bank plc, as a purely wholesale financed bank without franchise funding, so that it was highly dependent on an intact interbank money market, which temporarily came to a complete standstill after the collapse of Lehman Brothers;
(b)
a legacy problem stemming from assets that do not show an appropriate return on investment if their actual risk profile is taken into account; and
(c)
the fact that HRE was the product of a merger of several smaller banks with different IT applications that were not integrated into a comprehensive, coordinated risk management system.
(91)
As set out above, the restructuring and the planned measures, which relate primarily to the funding of the bank and internal control systems, are intended to ensure that the liquidity problems that put the bank on the brink of insolvency cannot be repeated. The restructuring plan addresses the main concerns very specifically by focusing on a more stable, Pfandbrief-based funding concept, by considerably reducing the previous dependence on the interbank money market, by improving and integrating its IT systems and by reducing the geographical scope, the branch network and the absolute size of the business. Terminating other activities and treating them as a run-down portfolio on the PBB balance sheet is the logical complement to that concept.
(92)
Consequently, the two remaining business lines of PBB will only target assets which are eligible for German covered bonds, either in the form of mortgage bonds (‘Hypothekenpfandbriefe’) or that of public sector bonds (‘öffentliche Pfandbriefe’). The argument that a more conservative commercial strategy of that kind should lead to a qualitative improvement of the lending activities is credible, in particular in the light of the specific requirements of the German Pfandbrief Act regarding the management, monitoring and control of risks, and its protective measures such as limits to the loan-to-value ratio.
(93)
In recital 92 of the extension decision of 24 September 2010 (cf. recital 15 of this Decision) the Commission expressed doubts that the bank could achieve sufficient margins with its future business activities, in particular those in the public finance sector, which is characterised by low margins. Some of HRE’s former public sector finance activities, namely the PIF activities, are to be continued. However, the PIF activities will only involve financing for products linked to investments by public-sector customers. Hence they can be distinguished from budget finance activities, i.e. uncommitted financing of public authorities, which are characterised by particularly low margins. In the adjusted business model low-margin budget finance activities are terminated (they are equivalent to approximately 75 % of the former public sector finance activities) and the resulting portfolio is put in run-down mode on the PBB balance sheet, so that those concerns of the Commission are alleviated. Moreover, the commitment from Germany to ensure that PBB in its strategic new business will not contract new loans which have a RAROC of less than 10 % on a single transaction basis helps to alleviate those concerns.
(94)
The Commission also notes that keeping PIF as a second business line of PBB will mitigate concerns of market players and rating agencies about the lack of diversification on the part of banks which restrict their activities to a single business line (known as ‘monoline banks’) and are therefore overly dependent on a single business area. Having two business lines, with potentially different business cycles, should enable PBB to secure more stable and predictable revenues and to achieve the required visibility among institutional investors.
(95)
The restructuring concept will result in a clearer organisational structure, as fringe activities such as capital markets and asset management activities are terminated and the branch network is considerably reduced. A substantial number of sales offices have already been closed; according to the more detailed and regional business model, four of those sales offices (Berlin, Hamburg, the Rhine/Ruhr area and Stockholm) will be re-opened.
(96)
The restructuring plan ensures that PBB will not unduly increase its presence on the markets. New lending is capped for both business lines. On its respective core markets PBB targets market shares of 1 % to 2 % with its PIF activities and 2 % to 6 % with its REF activities.
(97)
The Commission notes that the bank has started to address the weaknesses of its IT system, which was initially rather heterogeneous and seriously deficient, in particular with regard to risk-management functionality and applications. In 2009 HRE set up a multi-year, group-wide project called ‘New Evolution’ with a budget of approximately EUR 180 million to transform the IT landscape. The project will roll out various system improvements in six successive releases. The scope of the project covers, inter alia, operational improvements such as the consolidation of credit management systems, risk management related improvements of the IT system with respect to credit, market and liquidity risks, standardisation of front office systems, and improvements to the accuracy, detail and quality of information and data. The information provided on the content and progress of the IT transformation process suggests that the initial problems have been adequately addressed and can be resolved to the required extent during PBB’s restructuring period. It is the Commission’s view that the future IT system will be a functional, efficient platform for timely and prudent risk management which is appropriate to the business processes. Its full implementation is therefore crucial.
(98)
Liquidity, solvency and profitability of PBB (29) are taken as the main indicators of the viability of the bank, assessed under both a base case and a stress case scenario (30).
(99)
According to the restructuring plan, PBB will no longer benefit from State guarantees on its refinancing. PBB nevertheless remains a wholesale funded institution without franchise funding. That situation is mitigated by PBB’s strategy to significantly reduce the amount of unsecured funding required and instead to issue covered bonds, considered to be a more stable source of funding.
(100)
As an acute liquidity shortage was one of the main causes of HRE’s problems that ultimately led to the need for State support, the restructuring plan provides for an adequate cash and liquidity reserve, taking into account effects that might result from Basel III requirements. That reserve is greatest at the beginning of the restructuring period and will gradually decrease over time. In the base case scenario the cash and liquidity reserve would be approximately [12-17] % of PBB’s balance sheet by the end of 2011 and reach a level of approximately [7-17] % by the end of 2015. In the stress case scenario the cash and liquidity reserve would exceed [7-10] % of PBB’s balance sheet by the end of 2011, and reach a level of approximately [7-10] % by the end of 2015. In the Commission’s view, the liquidity situation seems to be appropriate in both a base case and a stress case scenario.
(101)
With a core capital ratio (calculated on the Basel II internal ratings-based approach) projected at 12,9 % at the end of 2011 in the base case scenario or 10,5 % in the stress test scenario, PBB is sufficiently capitalised and will meet minimum capital requirements over the restructuring period. According to the assumptions used in the restructuring plan, the core capital ratio at the end of 2015 will be 12,4 % in the base case scenario or 11,3 % in the stress case scenario. However, the decline in the core capital ratio in the base case scenario is due mainly to the projected increase in risk-weighted assets resulting from the planned growth and not to losses (in the base case scenario, PBB shows a positive result after tax between 2011 and 2015; only in the stress case scenario would PBB show a loss after tax in 2011 and 2012).
(102)
The profitability of PBB is expected to improve over the restructuring period. According to the restructuring plan, in the base case scenario PBB’s profit after taxes will amount to EUR [110-150] million in 2011 and to EUR [280-320] million in 2015. In 2011 that result would correspond to a return on equity (after taxes) of just [3-6] %, but at the end of the restructuring period in 2015 it would correspond to a return on equity (after taxes) of [8-11] %. The targeted profitability in the base case can hence be considered satisfactory for a bank pursuing the business targeted in the restructuring plan, both from a viability point of view and in the light of the planned reprivatisation of PBB. According to Germany, for PBB profits after tax will be offset by losses from previous years. In view of the losses carried forward, this means that PBB will record balance sheet losses (‘Bilanzverluste’) until 201[…] but will not do so in 201[…], in the context of the redemption of the silent participation.
(103)
Table 1: PBB profit and loss forecast, International Financial Reporting Standards (IFRS) (base case scenario), according to the restructuring plan
2011
2012
2013
2014
2015
Net interest income and similar earnings
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Net commission income
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Operating income
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Loan loss provisions
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Administrative expenses
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Balance of other income/expenses
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Pre-tax profit/loss
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Taxes
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Profit/loss after taxes
EUR million
[110-150]
[140-160]
[170-220]
[240-270]
[280-320]
(104)
Assessing PBB’s main profitability drivers, two sources of profitability can be identified: first, PBB’s revenues stemming from its commercial activities will increase and, second, operating costs will decrease.
(105)
As regards the increase of revenues, the restructuring plan assumes that the average margin on loans can be improved, in particular by underwriting new and more profitable business. With regard to the REF business line, net margins calculated for the current portfolios are assumed to improve from [85-100] bps (basis points) to [105-120] bps in 2011, [105-110] bps in 2012 and [95-100] bps thereafter. The PIF business line will generate a net margin of [27-35] bps during the whole restructuring period, which is a considerable improvement on the net margin of [6-12] bps calculated for the existing portfolio of public sector finance activities (31). That improvement is largely due to the fact that budget finance activities, which are characterised by particularly low margins, will no longer be pursued.
(106)
Given the importance of securing sufficiently high margins, Germany’s commitment that PBB’s strategic new business will not contract new loans with a RAROC of less than 10 % on a transaction-by-transaction basis is appropriate and necessary.
(107)
In 2011 and 2012, fees generated from asset management services provided for FMS-WM (HRE’s ‘bad bank’) represent an important source of income for PBB. As set out in the IAC, in order to facilitate the bank’s focus on the restoration of viability and to prevent possible conflicts of interest, it is necessary to ensure a clear functional and organisational separation between the beneficiary bank and its impaired assets. The Commission understands that when the winding-up institution was created it was not possible, in particular for technical reasons, to immediately cut the links between PBB and FMS-WM. However, that situation needs to be remedied as quickly as possible. On that basis, Germany has committed that PBB will establish full organisational independence of the related services and will no longer provide those services to FMS-WM after 30 September 2013. The same applies to the refinancing of FMS-WM. That commitment also helps to ensure that in the medium term PBB’s profitability is self contained and no longer based on fee income related to the transfer of impaired assets.
(108)
The Commission notes that PBB intends to reduce its operating costs considerably. Over the restructuring period, the cost-income ratio will improve significantly from [64-79] % in 2011 to [32-42] % in 2015 in the base case scenario.
(109)
PBB has adopted some decisive restructuring measures that affect its cost base. It has closed a considerable number of sales offices and reduced its workforce by approximately 30 % (1 366 employees at the end of 2010, compared with 2 000 employees at the end of 2007) (32). While those measures will have a positive impact on operating expenses in the medium and long term, the restructuring process brings about extraordinary expenses in the short term, in particular for redundancy and early retirement payments, fees for lawyers and consultants, etc. In the Commission’s view, the assumption that operating costs will stabilise at a considerably lower level once the restructuring process has been completed therefore seems credible.
(110)
After the transfer of impaired assets to FMS-WM, resulting in a significant reduction of the balance sheet, the base case scenario shows that PBB’s loan loss provisions are stable for the restructuring period.
(111)
The Commission considers that the targeted profitability of PBB is also sufficiently robust against the assumptions made in the stress case scenario, as neither the viability of the bank nor the prospects of reprivatising PBB are put at risk. According to the restructuring plan, in the stress case scenario PBB would record losses of EUR [100-125] million in 2011, yet at the end of the restructuring period in 2015 PBB is expected to show profits of EUR [270-310] million. The return on equity (after taxes) would be negative in 2011 (- [2,8-3,8] %) and in 2012, but in that scenario the expected return on equity in 2015 would be nearly [9-12] %.
(112)
Table 2: PBB profit and loss forecasts, International Financial Reporting Standards (IFRS) (stress case scenario), according to the restructuring plan
2011
2012
2013
2014
2015
Net interest income and similar earnings
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Net commission income
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Operating income
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Loan loss provisions
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Administrative expenses
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Balance of other income/expenses
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Pre-tax profit/loss
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Taxes
EUR million
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Profit/loss after taxes
EUR million
- [100-125]
- [75-90]
[230-290]
[250-290]
[270-310]
(113)
In the light of the improvements to the business model, the technical infrastructure and the organisational set-up, and their impact on PBB’s situation as to expected liquidity, solvency and profitability, the Commission considers that the restructuring plan fulfils the requirements of the Restructuring Communication with regard to the restoration of long-term viability.
VI.2.3.2. Own contribution/burden sharing
(114)
The Restructuring Communication stipulates that the beneficiary must make an appropriate contribution to the restructuring costs. The principles are laid down as follows in Section 3 of the Restructuring Communication:
(a)
Restructuring aid should be limited to covering costs which are necessary for the restoration of viability.
(b)
In order to limit the aid amount to the minimum necessary, the beneficiary bank should first use its own resources to finance restructuring, for example, through the sale of assets.
(c)
The costs associated with the restructuring should not be borne solely by the State but should also be borne by those who invested in the bank by absorbing losses with available capital and by paying an adequate remuneration for State interventions. The objective of burden sharing is twofold: to limit distortions of competition and to address moral hazard (33).
(115)
The Commission’s doubts as to whether the aid is limited to the minimum necessary to restore the long-term viability of PBB have been allayed. Altogether Germany has invested or will invest nearly EUR 10 billion in HRE. Part of those capital injections, i.e. EUR 2,08 billion, will be used to recapitalise the winding-up institution FMS-WM, while another EUR 1,59 billion will be transferred to FMS-WM in the course of the restructuring. Approximately 63 % of the capital of nearly EUR 10 billion remains within the HRE group.
(116)
PBB is the only entity within the HRE group that will undertake new business in future and hence actively participate in competition. In the base case scenario its core capital ratios (based on the Basel II RBA method) are projected to be 12,9 % at the end of 2011, declining slightly over the restructuring period to reach 12,4 % by the end of 2015. The restructuring plan does not raise doubts that the bank will meet minimum capital requirements over the restructuring period. The projected core capital ratio is strong, yet in line with capital ratios of competitors. In reaction to the financial crisis, banks are now generally expected to show higher capital ratios than before the crisis. It also needs to be borne in mind that PBB, due to its problems within the crisis, needs a strong capital base in order to convince market players that it is a reliable business partner. In the Commission’s view, the amount of capital provided and the resulting capital ratios are therefore deemed to be adequate and limited to the minimum necessary.
(117)
HRE has furthermore benefited from the provision of guarantees amounting to EUR 145 billion in total, of which EUR 124 billion have actually been used. Those guarantees were necessary in order to enable the continued operation of the bank when it faced insolvency, at least until HRE was in a position to transfer its impaired assets to FMS-WM. All the guarantees that were used by the HRE group, amounting to a total of EUR 124 billion, were transferred to FMS-WM with effect from 1 October 2010. The operation of PBB therefore no longer relies on State guarantees. That transfer helped to ensure that the aid in the form of guarantees was limited to the minimum period necessary.
(118)
As stated in the Restructuring Communication, beneficiary banks should first use their own resources to finance their restructuring, which is typically done by selling assets. HRE has hived off a considerable part of its assets by transferring a notional amount of about EUR 210 billion of assets as well as about EUR 280 billion of derivatives to the winding-up institution FMS-WM, thereby effectively cutting its balance sheet in half. However, that transaction has not created any accounting surplus that could have contributed to the financing of the restructuring costs. Rather, the transfer should be classified as a State aid measure itself, as the price that HRE received for the assets exceeded the REV of the assets by some EUR 16,2 billion. Nevertheless, the company has sold and is in the process of selling several participations in companies (e.g. Arsago ACM GmbH (Frankfurt), Arsago Holding AG (Switzerland), DEPFA First Albany Securities LLC (New York) and Collineo Asset Management GmbH).
(119)
HRE has paid interest to SoFFin on all guarantees given by Germany, the respective interest rates ranging from 0,5 % to 0,8 % per annum. It has thus, in line with the Commission communication on the application of State aid rules to measures taken in relation to financial institutions in the context of the current global financial crisis (34) (‘Banking Communication’), adequately remunerated that part of the State aid. By contrast, up to now the bank has remunerated neither the capital received nor the capital relief arising from the asset relief measure, and is not capable of ensuring an adequate claw-back mechanism for the aid element received in the form of a transfer value of the assets which was higher than their REV.
(120)
In the light of the overall economic situation of HRE, it can be concluded that the bank was simply not in a position to make any meaningful further own contribution to the restructuring costs (35). Therefore the lack of own contribution has to be compensated for by particularly far-reaching structural measures in the restructuring plan, in order to ensure that the bank and its shareholders adequately share the burden of the rescue of the bank. Overall, the Commission considers that the amount of downsizing laid down in the restructuring plan in terms of organisational size, market presence, scope of activities and balance sheet size is, given the specific circumstances of this case, an adequate substitute for the lack of adequate own contribution.
(121)
It should also be borne in mind that the bank was taken into public ownership and that the compensation received by its former shareholders was based on the value of the company without State support (36). That outcome is a positive element from a State aid point of view and means that the former shareholders have been wiped out and thus can be considered as having sufficiently contributed to the costs of the restructuring of HRE.
(122)
Furthermore, as regards HRE’s subordinated debt holders, Germany has provided a commitment that HRE will not make discretionary payments on profit-related financial instruments to third parties, thereby ensuring that Tier 2 capital holders will get little or no compensation for their investment and will thus participate in the burden sharing in the same way as Tier 1 capital holders.
(123)
The Commission therefore concludes that HRE’s shareholders have adequately contributed to the restructuring costs and that as a consequence the risk of moral hazard is adequately addressed.
VI.2.3.3. Measures limiting the distortion of competition
(124)
As regards the measures limiting the distortion of competition, the Restructuring Communication sets out that the Commission has to take into account, in its assessment the amount of aid, the degree of burden sharing and the position the financial institution will have on the market after the restructuring. On the basis of that analysis, suitable measures should be put into place.
(125)
The distortions of competition caused by HRE are significant. Overall, the German State has provided or will provide for HRE capital injections totalling up to approximately EUR 9,95 billion (FMS-WM is the recipient of part of that capital) and guarantees of EUR 145 billion. HRE also benefited from an asset relief measure with an aid element of about EUR 20 billion. In view of that considerable State support, a deep restructuring of HRE must be carried out.
(126)
HRE’s successor, PBB, will be well funded and relieved of the burden of the risky lending made by HRE in the past. A large amount of aid has been necessary in order to keep PBB in business and to facilitate the split-up. However, PBB will be a much smaller bank, and sufficient measures limiting any distortion of competition have been put in place by Germany.
(127)
First, PBB will be an economic entity that is rather different from the former HRE. It has been taken into public ownership and is currently undergoing in-depth restructuring. As a result, PBB is a much smaller bank than HRE was. After the transfer of a series of assets to FMS-WM, PBB’s strategic balance sheet size - which does not take into consideration those balance sheet items which are in run-down mode or have been synthetically transferred to FMS-WM - is around 15 % of HRE’s balance sheet at the end of 2008.
(128)
Second, Germany has provided the Commission with several commitments aimed at limiting PBB’s market presence, which have been described in more detail in Section V. PBB will only pursue new business in two business lines, REF and PIF. Those two business lines have only limited room for growth during the restructuring period because new business, the balance sheet and portfolio sizes must all stay within defined boundaries, effectively restricting PBB’s ability to expand on the market and thus distort competition. Those caps on growth will remain in place until at least 31 December 2013 and potentially longer if PBB is not reprivatised by then. All other entities of the HRE group must stop business and run down their portfolios, in particular infrastructure finance, capital markets and asset management, and activities related to budget finance.
(129)
Third, in order to allay the Commission’s concerns that PBB might harm competition and competitors through overly aggressive pricing strategies, Germany has given a commitment that PBB’s strategic new business will not issue new loans with a RAROC of less than 10 % on a transaction-by-transaction basis. In the Commission’s view, that commitment will be another effective measure against undue distortions of competition.
(130)
Fourth, PBB’s activities will be limited by behavioural constraints which include an acquisition ban and a ban on invoking State support in its advertising.
(131)
Finally, Germany has committed to reprivatise PBB as soon as possible, i.e. by 31 December 2015 at the latest. The sale of PBB will allow the Federal Republic of Germany to recover (part of) the funds invested in HRE. In addition, the Commission notes that timely reprivatisation can ensure that third parties have the opportunity to acquire PBB.
VII. MONITORING
(132)
Germany has committed that the implementation of the HRE restructuring plan and the implementation of the commitments will be monitored by a monitoring trustee, who will submit reports to the Commission on a quarterly basis.
VIII. CONCLUSION
(133)
The Commission concludes that the measures analysed above constitute State aid pursuant to Article 107(1) TFEU.
(134)
The Commission further concludes that the restructuring aid is compatible with the internal market pursuant to Article 107(3)(b) TFEU subject to the implementation of the restructuring plan which was finally updated on 14 June 2011 and subject to the fulfilment of the commitments set out in the Annex to this Decision,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The State aid which Germany implemented and is planning to implement in favour of Hypo Real Estate Group, consisting of:
-
capital injection of EUR 60 million, notified on 17 April 2009,
-
capital injection of EUR 2,96 billion, notified on 3 June 2009,
-
capital injection of EUR 3 billion, notified on 26 October 2009,
-
capital injection of EUR 1,85 billion, notified on 30 April 2010, of which EUR 450 million is contingent on the existence of certain circumstances,
-
capital injection of EUR 2,08 billion, notified on 10 September 2010,
-
guarantees of EUR 35 billion, notified on 30 September 2008,
-
guarantees of EUR 52 billion, notified on 17 April 2009,
-
guarantee of EUR 8 billion, notified on 26 October 2009,
-
guarantee of EUR 10 billion, notified on 26 October 2009,
-
liquidity guarantee of EUR 20 billion, notified on 2 September 2010,
-
settlement guarantee of EUR 20 billion, notified on 10 September 2010 and
-
assets transfer to the winding-up institution FMS Wertmanagement AöR, notified on 10 September 2010,
is compatible with the internal market on the basis of Article 107(3)(b) of the Treaty on the Functioning of the European Union in the light of the commitments set out in the Annex to this Decision.
Article 2
Germany shall ensure that, from the notification of this Decision, detailed quarterly reports are submitted to the Commission on the measures taken to comply with it, in line with the time schedule set out in the Annex to the commitments.
Article 3
This Decision is addressed to the Federal Republic of Germany.
Done at Brussels, 18 July 2011.