ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. října 2011
o režimech státních podpor zavedených Řeckem ve prospěch prefektur Kastorie, Evia, Florina, Kilkis, Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios (restrukturalizace dluhů)
(č. C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) a C 50/05 (ex NN 20/05))
(oznámeno pod číslem C(2011) 7252)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/307/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Po obdržení informací, podle nichž byly v rámci nového projednání dluhů údajně poskytnuty v roce 1993 a následujících rocích podpory podnikům prefektur Kastorie a Euboia, vyzvala Komise dopisem ze dne 27. května 2003 řecké orgány, aby jí ve lhůtě čtyř týdnů sdělily znění právního základu tohoto opatření a dále také všechny informace nutné pro přezkum podle článků 87 a 88 Smlouvy (3).
(2)
Dopisem ze dne 10. července 2003, který byl zaevidován dne 17. července 2003, předalo Komisi Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii zprávu řeckých orgánů, v níž tyto orgány žádají o prodloužení lhůty uvedené v 1. bodě odůvodnění o jeden měsíc.
(3)
Dopisem ze dne 4. srpna 2003, který byl zaevidován dne 6. srpna 2003, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované v dopise ze dne 27. května 2003.
(4)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 153/03.
(5)
Dopisem ze dne 21. června 2004 (4) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES (C 23/04) (dále jen „první rozhodnutí o zahájení řízení“).
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(7)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(8)
Dopisem ze dne 13. července 2004, který byl zaevidován dne 19. července 2004, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na první rozhodnutí o zahájení řízení o jeden měsíc.
(9)
Faxem ze dne 6. srpna 2004 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(10)
Dopisem ze dne 9. srpna 2004, který byl zaevidován dne 10. srpna 2004, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na první rozhodnutí o zahájení řízení.
(11)
Při přezkumu informací sdělených řeckými orgány v jejich dopise ze dne 4. srpna 2003 se ukázalo, že se předmětné podpory netýkají pouze prefektur Kastorie a Euboia, ale také prefektur Florina a Kilkis. Komise si proto faxem ze dne 22. dubna 2004 vyžádala od řeckých orgánů dodatečné informace o těchto podporách.
(12)
Dopisem ze dne 26. května 2004 Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na sdělení výše uvedených dodatečných informací o jeden měsíc.
(13)
Faxem ze dne 7. června 2004 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(14)
Dopisem ze dne 1. července 2004, který byl zaevidován stejného dne, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované faxem ze dne 22. dubna 2004.
(15)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 70/04.
(16)
Dopisem ze dne 9. června 2005 (7) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor poskytnutých v prefekturách Florina a Kilkis (C 20/05) (dále jen „druhé rozhodnutí o zahájení řízení“).
(17)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(18)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(19)
Dopisem ze dne 24. června 2005, který byl zaevidován dne 28. června 2005, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na druhé rozhodnutí o zahájení řízení o dva měsíce.
(20)
Faxem ze dne 13. července 2005 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(21)
Dopisem ze dne 18. srpna 2005, který byl zaevidován dne 24. srpna 2005, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na druhé rozhodnutí o zahájení řízení.
(22)
Při přezkumu informací sdělených řeckými orgány v jejich dopise ze dne 1. července 2004 se ukázalo, že podpory byly poskytnuty také v prefekturách, kterých se netýkala dvě první rozhodnutí o zahájení řízení. Komise si proto faxem ze dne 12. listopadu 2004 vyžádala od řeckých orgánů dodatečné informace o těchto podporách.
(23)
Dopisem ze dne 13. prosince 2004, který byl zaevidován dne 15. prosince 2004, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na sdělení výše uvedených dodatečných informací o jeden měsíc.
(24)
Faxem ze dne 6. ledna 2005 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(25)
Dopisem ze dne 27. ledna 2005, který byl zaevidován dne 1. února 2005, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované faxem ze dne 12. listopadu 2004.
(26)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 20/05.
(27)
Dopisem ze dne 22. prosince 2005 (10) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor poskytnutých v prefekturách Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios (C 50/05) (dále jen „třetí rozhodnutí o zahájení řízení“).
(28)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (11). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(29)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(30)
Dopisem ze dne 23. ledna 2006, který byl zaevidován dne 25. ledna 2006, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na třetí rozhodnutí o zahájení řízení o tři měsíce.
(31)
Faxem ze dne 3. února 2006 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(32)
Dopisem ze dne 10. května 2006, který byl zaevidován dne 11. května 2006, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na třetí rozhodnutí o zahájení řízení.
(33)
Po přezkumu všech sdělených právních základů požádala Komise faxem ze dne 12. ledna 2011 řecké orgány, aby jí ve lhůtě jednoho měsíce poskytly upřesnění ohledně předmětných podpor.
(34)
Elektronických dopisem ze dne 7. února 2011 požádalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi o prodloužení výše uvedené lhůty o čtyřicet pracovních dnů.
(35)
Faxem ze dne 17. února 2011 Komise poskytla prodloužení lhůty o dvacet pracovních dnů.
(36)
Elektronickými dopisy ze dne 15. března 2011 a 29. března 2011 sdělilo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi výše uvedená upřesnění.
II. POPIS
(37)
Vyhláška č. 69836/B1461 ze dne 30. září 1993 stanoví přeměnu dluhů splatných či nesplatných k 30. červnu 1993, které vyplývají z půjček jakékoliv povahy (na provozní kapitál a investice) v drachmách nebo ve valutách poskytnutých průmyslovým podnikům a podnikům provozujícím řemeslnou výrobu, jenž jsou usazeny a bez ohledu na své sídlo vyvíjejí činnost v prefekturách Kastorie a Euboia, a také přeměnu bankovních záruk v drachmách nebo ve valutách získaných na úkor těchto podniků na novou půjčku splatnou do deseti roků pomocí konstantních půlročních splátek jistiny a úroků nebo půlročních splátek stejné částky a výpočtu úroků každé pololetí v sazbě uplatňované v daném okamžiku na restrukturalizaci dluhů (sazba použitelná na půjčku je sazba používaná u státních dluhopisů na dvanáct let při jejich emisi předcházející počátek každého období výpočtu úroků z půjčky navýšená během prvních pěti let o dvě jednotky deseti procentních bodů s úrokovou subvencí hrazené z účtu zřízeného zákonem č. 128/75 (12)).
(38)
Výše uvedené podniky mohou u svých dluhů v drachmách nebo ve valutách existujících k 30. červnu 1993 a spojených s investicemi v oblasti aktiv nebo provozního kapitálu případně využívat po dobu pěti let úrokové subvence ve výši deseti procentních bodů.
(39)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(40)
Vyhlášky č. 2035824/5887 ze dne 1. června 1994, 2045909/7431/0025 ze dne 26. srpna 1994, 2071670/11297 ze dne 9. listopadu 1994 a 72742/B1723 ze dne 8. prosince 1994 upravují období osvobození a úrokové subvence u nových půjček a tyto půjčky zabezpečují zárukou státu.
(41)
Vyhláška č. 66336/B1398 ze dne 14. září 1993 stanoví stejná opatření a podmínky podpory jako v případě popsaném v 37. bodě odůvodnění. Počítá rovněž s poskytnutím státní záruky na jistinu a úroky u restrukturalizovaných dluhů průmyslových podniků a podniků provozujících řemeslnou výrobu v prefekturách Florina a Kilkis a také s tím, že stát uhradí v mezích rozpočtu zákona č. 128/75 úroky ze zpoždění existující k 31. prosinci 1992 u půjček poskytnutých těmto stejným podnikům na provozní kapitál nebo na investice.
(42)
Vyhláška č. 66336/B1398 ze dne 14. září 1993 byla změněna vyhláškou č. 30755/B1199 ze dne 21. července 1994, vyhláškou č. 60029/B1541 ze dne 23. září 1994, vyhláškou č. 72742/B1723 ze dne 8. prosince 1994, vyhláškou č. 236/B22 ze dne 4. ledna 1995, vyhláškou č. 8014/B285 ze dne 28. února 1995, vyhláškou č. 44678/B1145 ze dne 3. července 1995, vyhláškou č. 44446/B1613 ze dne 24. prosince 1996, vyhláškou č. 40410/B1678 ze dne 9. prosince 1997, vyhláškou č. 10995/B546 ze dne 24. března 1999, vyhláškou č. 12169/B736 ze dne 22. března 2000 a vyhláškou č. 35913/B2043 ze dne 24. října 2000. Tyto různé vyhlášky upravují délku půjček, období osvobození a úvěrové subvence u nových půjček a také prodlužují období, po kterém se neuhrazené splátky stávají vymahatelnými.
(43)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(44)
Vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 stanoví toto:
a)
u nových půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1993 průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a loďařským podnikům usazeným bez ohledu na jejich hlavní sídlo v prefekturách Xanthi, Rhodope a Evros úrokovou subvenci ve výši deseti procentních bodů hrazenou z účtu zřízeného zákonem č. 128/75, a to až do výše 20 % obratu podniku v předchozím roce nebo do výše 50 % zakázek ve stávajícím roce u úroků účtovaných od 1. dubna 1993 do 31. března 1996 se státní zárukou až do celkové částky ve výši 100 000 000 GRD (293 470 EUR);
b)
seskupení do nové půjčky se státní zárukou a splatné do deseti roků pomocí konstantních půlročních splátek jistiny a úroků celkové částky dluhů splatných či nesplatných k 31. prosinci 1993 a vyplývajících z půjček poskytnutých na investice nebo na provozní kapitál průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a podnikům kraje Thrákie, a to během prvních pěti let s úrokovou subvencí ve výši deseti procentních bodů hrazenou z účtu zřízeného zákonem č. 128/75;
c)
zahrnutí do restrukturalizace dluhů úroků ze zpoždění dlužných k 31. prosinci 1992 u půjček na investice nebo provozní kapitál.
(45)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(46)
Vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 prošla řadou změn zavedených vyhláškami č. 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 a 35913/B.2043/24.10.2000 (15). Všechny tyto dokumenty upravují technické parametry, jako jsou úrokové subvence, období osvobození, délka půjček a délka období, po jehož uplynutí se neuhrazené splátky stávají vymahatelnými.
(47)
Vyhláška č. 2003341/683/0025/17.2.94 uděluje státní záruku na půjčky na provozní kapitál poskytnuté počínaje 1. dubnem 1993 průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a loďařským podnikům usazeným bez ohledu na jejich hlavní sídlo v prefekturách Xanthi, Rhodope a Evros, a to až do výše 100 000 000 GRD (293 470 EUR) na podnik, a také státní záruku na dluhy (jistinu a úroky) vyplývající z restrukturalizace dluhů k 31. prosinci 1993, které vznikly na základě minulých půjček poskytnutých v souladu s ustanoveními společné vyhlášky č. 1648/G.G.54/B.22/13.1.94.
(48)
Vyhláška č. 2003341/683/0025/17.2.94 prošla řadou změn zavedených vyhláškami č. 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 a 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Všechny tyto dokumenty uplatňují státní záruku při provádění opatření stanovených různými vyhláškami, kterými se mění vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 (viz 46. bod odůvodnění).
(49)
Ve výše uvedeném seznamu vyhláška č. 2/82257/0025/18.12.2000 upřesňuje, že jejích ustanovení mohou využít pouze podniky životaschopné jako takové (a ne pouze až po restrukturalizaci dluhů, jak uvádějí ostatní vyhlášky zmiňované v tomto rozhodnutí), což předpokládá, že se nejedná o podniky v obtížích.
(50)
Vyhláška č. 2041901/16.5.1989 poskytuje úrokovou subvenci ve výši tří procentních bodů hrazenou ze společného účtu zřízeného zákonem č. 128/75 u dlužných zůstatků půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1989 obchodním a řemeslným podnikům, které mají sídlo v prefekturách Evros, Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese.
(51)
Vyhláška č. 2078809/10.10.89 stanoví úrokovou subvenci ve výši tří procentních bodů (3 %) hrazenou ze společného účtu zřízeného zákonem č. 128/75 u dlužných zůstatků půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1989 obchodním a řemeslným podnikům, které mají sídlo v prefekturách Rhodope, Xanthi a Samos.
(52)
Vyhlášky č. 9034/B.289/10.2.2003 a 37497/B.1232/2.6.2003 doplňují vyhlášky uvedené v 50. a 51. bodě odůvodnění tím, že upřesňují rozsah a některé technické parametry stanovených úvěrových subvencí.
III. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(53)
U třech předmětných režimů měla Komise pochyby nejenom o neexistenci státních podpor, ale také o slučitelnosti podpor, o jejichž přítomnosti byla přesvědčena, s vnitřním trhem.
a) Odůvodnění prvního rozhodnutí o zahájení řízení
(54)
První řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
když byly řecké orgány požádány o vysvětlení ohledně předmětných podpor, uvedly, že vyhlášky, jež jim posloužily jako právní základ, nebyly oznámeny, protože se domnívaly, že podpory, které tyto vyhlášky zavedly, nepředstavují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES; kromě toho dodaly, že i když neznají přesný počet příjemců, vztahuje se pravděpodobně na částky předmětných podpor pravidlo de minimis;
b)
vzhledem ke skutečnosti, že v době poskytnutí půjček nebylo pravidlo de minimis použitelné v odvětví zemědělství a že vyhlášky sloužící jako právní základ předmětných podpor se týkaly podniků, které čelily potížím s likviditou, Komise soudila, že je podpory nutno analyzovat z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to počínaje okamžikem, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
pokud jde stále o odvětví zemědělství, dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek;
d)
v odvětvích průmyslu a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neznaly počet příjemců opatření stanovených výše uvedenými vyhláškami a protože se podpory de minimis vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v případě těchto stejných odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel týkajících se státní podpory ve formě záruk použitelných od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek.
b) Odůvodnění druhého rozhodnutí o zahájení řízení
(55)
Druhé řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
když byly řecké orgány požádány o vysvětlení ohledně předmětných podpor, uvedly, že i když neznají přesný počet příjemců, vztahuje se pravděpodobně na částky předmětných podpor pravidlo de minimis; kromě skutečnosti, že se pravidlo de minimis až do 1. ledna 2005 nevztahovalo na odvětví zemědělství, Komise neměla žádný údaj, který by jí umožnil zjistit, do jaké míry částky obdržené zemědělskými podniky na základě vyhlášky č. 66336/B.1398 a jejích změněných znění spadají do pole působnosti nařízení Komise (ES) č. 1860/2004 ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví (17), kterým se zavedlo pravidlo de minimis v odvětví zemědělství;
b)
vzhledem ke skutečnosti, že se výše uvedené vyhlášky vztahovaly na podniky v obtížích, bylo nutno analyzovat podpory z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z dotyčných vyhlášek, tj. počínaje 21. zářím 1993; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
pokud jde stále o odvětví zemědělství, dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podporu ve formě záruk, a to od 21. září 1993;
d)
v odvětvích průmyslu a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neznaly počet příjemců opatření stanovených výše uvedenými vyhláškami a protože se prahy podpor vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo nutno analyzovat podpory rovněž na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích od 21. září 1993; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v případě těchto stejných odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od 21. září 1993.
c) Odůvodnění třetího rozhodnutí o zahájení řízení
(56)
Třetí řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
v informacích, jež poskytly, řecké orgány stejně jako v případě obou prvních rozhodnutí o zahájení řízení uvedly, že předmětné částky měly pravděpodobně spadat pod pravidlo de minimis; kromě skutečnosti, že až do 1. ledna 2005 se pravidlo de minimis netýkalo odvětví zemědělství, neměla Komise k dispozici žádné údaje, které by jí umožnily posoudit, do jaké míry by částky obdržené zemědělskými podniky na základě vyhlášek, jež tvořily právní základ předmětného režimu, mohly spadat do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1860/2004;
b)
vzhledem k tomu, že se předmětné vyhlášky vztahovaly na podniky v obtížích, bylo nutno analyzovat podpory z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z dotyčných vyhlášek, přičemž dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
v odvětvích průmyslu, hotelových služeb a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neposkytly informace o počtu příjemců podpor a protože se prahy podpory de minimis vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
d)
na odvětví těžby a loďařství se pravidlo de minimis vztahovalo až počínaje vstupem v platnost nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis (18); ovšem z důvodů uvedených v písmenu c) bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v odvětví námořní dopravy nebylo pravidlo de minimis použitelné a podpory bylo rovněž nutno analyzovat na základě pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila od vstupu v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena
f)
v žádném z uvedených odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek;
g)
vyhláška č. 2041901/16.5.1989 a vyhlášky zmíněné ve výše uvedeném 50. a 51. bodě odůvodnění stanovily podpory pro jiné prefektury než Rhodope, Xanthi a Evros a nebylo možno zjistit, zda se u plánovaného systému zásahů jedná o rozšíření systému použitého u výše uvedených tří prefektur nebo o samostatný systém, a bez ohledu na zvažovaný případ nebylo také možno na základě dostupných informací zjistit, zda byly dodrženy normy použitelné na státní podporu (normy použitelné na regionální podporu nebo na pravidlo de minimis);
h)
za předpokladu, že by vyhlášky uvedené v písmenu g) představovaly rozšíření systému zásahů použitého v prefekturách Rhodope, Xanthi a Evros, nebylo možno zjistit, zda by plánované podpory mohly spadat do rámce pravidla de minimis nebo zda by mohly být považovány za slučitelné s ustanoveními, kterými se řídí poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích;
i)
za předpokladu, že by vyhlášky uvedené v písmenu g) představovaly samostatný systém zásahů, bylo vzhledem k neupřesnění této otázky v jejich ustanoveních nutno zvážit slučitelnost jeho použití na zdravé podniky a na podniky v obtížích, přičemž analýza dospěla k těmto závěrům:
-
pokud jde o podniky v obtížích, nebylo možno zjistit, zda by plánované podpory nemohly spadat pod pravidlo de minimis nebo zda by je nebylo možno považovat za slučitelné s ustanoveními, kterými se řídí poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích,
-
pokud jde o zdravé podniky, nebylo možno zjistit, zda provozní kapitál vytvořený díky půjčce s poskytnutou úrokovou subvencí sloužil k financování způsobilých investic ve smyslu nařízení EU o regionálních podporách.
IV. PŘIPOMÍNKY ŘECKÝCH ORGÁNŮ K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
a) Připomínky řeckých orgánů k prvnímu rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(57)
Ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 uvedly řecké orgány následující:
a)
u seskupení půjček se jedná o správní nástroj, který pro veřejnou správu nepředstavuje vysoké náklady;
b)
výpočet úroků za období šesti měsíců již podpořila judikatura vnitrostátního nejvyššího soudu, který prohlásil čtvrtletní kapitalizaci za protiprávní a nevhodnou, protože je odpovědná za zhoršování zadlužení;
c)
poskytnutí státní záruky nelze považovat za podporu, protože její použití provázejí opatření, jež jsou pro dlužníky mimořádně tvrdá;
d)
během referenčního období zůstaly úrokové sazby v Řecku bez ohledu na úrokovou subvenci nadále mnohem vyšší než ve zbývající části Unie, čímž nedošlo k narušení hospodářské soutěže, a to tím spíše, že podniky, které byly příjemci podpory, musely být životaschopné; úroková subvence byla kromě toho financována ze zvláštního účtu mimo státní rozpočet;
e)
poskytnutí období osvobození nelze považovat podporu, protože dluh a úroky přetrvávají: jedná se pouze o odložení splátek, jež lze odůvodnit hospodářskou situací;
f)
vyhláška č. 72742/B1723 (viz výše uvedený 42. bod odůvodnění) nevede k žádným dodatečným nákladům v porovnání s náklady vyvolanými vyhláškou, která tvoří základ předmětného režimu;
g)
uvolnění jištění na základě vyhlášky č. 2071670/11297 nelze považovat za podporu podniku, protože tato jištění jsou přizpůsobena výši restrukturalizovaných půjček a záruka řeckého státu navíc nepokrývá jakékoli náklady uložené vypůjčovatelům bankami;
h)
vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění se týkala obecně zpracovatelských podniků a nezmiňovala konkrétně zpracovatelské podniky v odvětví zemědělství, které byly pokryty nařízením Rady (EHS) č. 866/1990 ze dne 29. března 1990 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (19), nařízením Rady (ES) č. 951/1997 ze dne 20. května 1997 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (20) a nařízením Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (21); tato nařízení byla uplatněna zavedením operačních programů druhého a třetího rámce podpory Společenství; podniky, které investovaly a obdržely za tímto účelem podporu od ministerstva zemědělství, rozvoje a výživy, nemohly využít restrukturalizace dluhů, protože se s tím nepočítalo; nebylo použito ani pravidlo de minimis, protože k získání dotace musely hospodářské subjekty provést práce a nést s nimi spojené náklady;
i)
odkaz na pravidlo de minimis slouží výlučně k dokreslení skutečnosti, že většina poskytnutých podpor nepřesáhla prahovou hodnotu de minimis, aniž by se přitom zvláště odkazovalo na odvětví zemědělství;
j)
kritérium „životaschopnosti po restrukturalizaci dluhu“ nemá žádný vliv na celkové posouzení životaschopnosti podniku provedené úvěrovou institucí, protože o způsobilosti k restrukturalizaci dluhu se rozhoduje ihned po vypracování studie životaschopnosti;
k)
restrukturalizace se týká starých půjček a na nové investice nebylo poskytnuto žádné financování;
l)
pokud jde o celkový grantový ekvivalent podpory na restrukturalizaci dluhů, drtivá většina podpor představovala nízké částky, u cílených oblastí (Kastorie a Euboia) se jednalo o znevýhodněné oblasti ve smyslu směrnice Rady 75/268/EHS ze dne 28. dubna 1975 o zemědělství v horských a znevýhodněných oblastech (22) a celá země je součástí cíle č. 1;
m)
úroková sazba použitá u nových půjček odpovídá sazbě u poslední emise státních dluhopisů a úroková subvence se netýká celé doby trvání restrukturalizované půjčky ale pouze prvních kritických roků, přičemž rozdíl sazeb není příliš významný (jeden až dva procentní body);
n)
režim trval od 30. června 1993 do 30. června 2003.
b) Připomínky řeckých orgánů k druhému rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(58)
Ve svém dopise ze dne 18. srpna 2005 řecké orgány předložily tyto argumenty, přičemž se ve většině případů jednalo o tvrzení již obsažená v jejich odpovědi na první rozhodnutí o zahájení řízení (viz předchozí bod odůvodnění):
a)
u seskupení půjček se jedná o správní nástroj, který pro veřejnou správu nepředstavuje vysoké náklady (k tomu dodávají, že cílem tohoto nástroje není selektivní poskytování podpor);
b)
výpočet úroků za období šesti měsíců již podpořila judikatura vnitrostátního nejvyššího soudu, který prohlásil čtvrtletní kapitalizaci za protiprávní a nevhodnou, protože je odpovědná za zhoršování zadlužení;
c)
během referenčního období zůstaly úrokové sazby v Řecku bez ohledu na úrokovou subvenci nadále mnohem vyšší než ve zbývající části Společenství;
d)
poskytnutí státní záruky nelze považovat za podporu, protože její použití provázejí podmínky, jež jsou pro dlužníky mimořádně tvrdé;
e)
úroky z prodlení a úrokové subvence byly financovány ze zvláštního účtu (účet zřízený zákonem č. 128/75) mimo státní rozpočet;
f)
poskytnutí období osvobození nelze považovat podporu, protože dluh a úroky přetrvávají: jedná se pouze o odložení splátek, jež lze odůvodnit hospodářskou situací;
g)
ustanovení ministerské vyhlášky 66336/B.1398/1993 a její změněná znění počítala s možností zásahu ve prospěch podniků usazených v prefekturách Florina a Kilkis bez výrazných nákladů pro veřejnou správu a za podmínky, že uvedené podniky jsou považovány za životaschopné; nenarušovala proto hospodářskou soutěž ve smyslu článku 87 Smlouvy o ES; kromě toho nelze zapomínat na to, že prefektury Florina a Kilkis sousedí s bývalou jugoslávskou republikou Makedonie a že během referenčního období (devadesátá léta) značně trpěly nestabilitou a válečným stavem v tomto regionu;
h)
výše uvedená vyhláška k tomu odkazuje na průmyslové podniky a podniky s řemeslnou výrobou a podle řeckých orgánů se její ustanovení údajně netýkala zemědělských podniků.
c) Připomínky řeckých orgánů k třetímu rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(59)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 uvedly řecké orgány tyto argumenty:
a)
prefektury dotčené předmětnými vyhláškami se nacházely v obtížné hospodářské situaci poznamenané nízkým stupněm hospodářské činnosti a vyšší mírou nezaměstnanosti než ve zbylé části země, přičemž tyto okolnosti zhoršoval válečný stav v sousedních zemích (např. v Kosovu); k narušení hospodářské soutěže proto nemohlo dojít a podpory poskytnuté formou restrukturalizace dluhů a úvěrových subvencí mohly využít výjimky stanovené v čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES;
b)
podpory byly zaměřeny na vyřešení potíží v podobě nedostatečné dynamiky místních trhů, oslabení pracovního trhu, snížení poptávky a rovněž na dlouhodobý hospodářský rozvoj;
c)
pokud jde o tvrzení Komise, podle nějž mohlo údajně dojít k narušení podmínek obchodu v rámci Společenství vzhledem k silné hospodářské soutěži, jež existuje v odvětví zemědělství, se ze všech zkoumaných vyhlášek pouze vyhláška 1648/B22/13.1.1994 týká podniků s průmyslovým typem chovu; k tomu produkce masa v prefekturách Evros, Rhodope a Xanthi představovala v období 1995-2004 pouze malou část zemědělské produkce dotyčných prefektur a hrubý domácí produkt (HDP) těchto prefektur sice během šetřeného období vzrostl (jak v absolutních údajích, tak na obyvatele), ale zůstával přesto nadále značně pod vnitrostátním průměrem;
d)
vyhlášky č. 2041901/16.5.1989 a 2078809/1989, jež stanovily úrokové subvence u půjček na provozní kapitál podniků v prefekturách Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese, stanovily také, že tyto podniky musí být před a po restrukturalizaci svých dluhů životaschopné;
e)
příslušné orgány v Řecku byly sice požádány, aby shromáždily údaje o skutečně poskytnutých podporách, nebyly ale schopny je poskytnout;
f)
úrokové subvence byly financovány z účtu zřízeného zákonem č. 128/75, který neobsahuje státní prostředky, protože se jedná o účet určený hlavně na přerozdělování finančních prostředků.
d) Dopisy řeckých orgánů ze dne 15. a 29. března 2011
(60)
V dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 řecké orgány především upřesnily konce platnosti výchozích vyhlášek, kterými se řídily předmětné režimy. Jedná se o tyto termíny:
a)
30. června 2003 v případě vyhlášky č. 69836/B1461 (prefektury Kastorie a Euboia);
b)
30. června 2000 v případě vyhlášky č. 66336/B/398/14-9-1993 (prefektury Florina a Kilkis);
c)
31. prosince 2005 v případě vyhlášky č. 1648/B.22/13.1.94 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros);
d)
31. prosince 2004 v případě vyhlášky č. 2041901/16-5-1989 (prefektury Rhodope, Evros, Xanthi, Dodecanese a ostrovy Lesbos, Samos a Chios).
(61)
Řecké orgány dále upřesňují, že kritérium životaschopnosti podniků po restrukturalizaci dluhů nepředstavovalo výlučně zohlednění životaschopnosti podniků po restrukturalizaci dluhů ale spíše celkové posouzení životaschopnosti podniků před a po restrukturalizaci.
(62)
Oba dopisy obsahují rovněž tabulky s uvedením grantového ekvivalentu předmětných podpor obdrženého každým podnikem-příjemcem, přičemž účelem tabulek je zdůraznit procentuální podíl podniků, u nichž by podpory mohly spadat do rámce režimu de minimis. Řecké orgány nicméně přiznávají, že u podpor poskytnutých na základě vyhlášek č. 2041901/16-5-1989 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros a ostrovy Samos, Lesbos, Chios a Dodecanese) a č. 1648/B.22/13.1.94 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros) zahrnují dostupné údaje pouze období 2004-2007. Údaje poskytnuté ohledně podpor poskytnutých na základě vyhlášky č. 69836/B1461 (prefektury Kastorie a Euboia) pokrývají období 1993-1998 a údaje ohledně podpor poskytnutých na základě vyhlášky č. 66336/B/398/14-9-1993 (prefektury Florina a Kilkis) období 1993-2001. Tyto údaje byly získány od bank, ale ne všechny na žádost odpověděly. Řecké orgány se přesto domnívají, že číselné údaje se blíží celkové částce poskytnutých podpor, protože banky, které reagovaly, představují hlavní poskytovatele úvěrů pro dotyčné prefektury. Podle nich analýza údajů prokazuje, že podpory zapadají do rámce prahové hodnoty de minimis v 73,55 až 99,46 % případů v závislosti na období a zvažované vyhlášce.
(63)
Řecké orgány nakonec upřesňují, že výrobní a zpracovatelské podniky zemědělských produktů a podniky uvádějící je na trh nebyly pro podpory způsobilé a že termín „důlní podniky“ ve skutečnosti znamená podniky těžící mramor a kámen.
V. HODNOCENÍ
V.I. EXISTENCE PODPORY
(64)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem. Bráno doslova odpovídají předmětné podpory této definici v tom smyslu, že jsou financovány státem nebo ze státních prostředků, že se týkají určitých podniků (podniků odvětví zemědělství, řemeslné výroby, průmyslu, hotelových služeb, těžby - viz 63. bod odůvodnění - a loďařství v uvedených prefekturách), které zvýhodňují opatřeními, jako je splátkový kalendář jejich půjček, snížení splátek v důsledku jejich rozložení v čase, úvěrové subvence nebo poskytnutí záruk, a že mohou ovlivnit obchod (23) a narušit hospodářskou soutěž (24).
(65)
Řecké orgány se samozřejmě pokusily prokázat, že předmětné podpory mohou spadat do rámce režimu de minimis, a nepředstavují proto státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Ovšem kromě skutečnosti, že pravidlo de minimis nebylo během období platnosti vyhlášek, jež představují právní základ předmětných režimů, vždy použitelné na všechna dotyčná odvětví (což byl ostatně jeden z důvodů rozhodnutí o zahájení řízení), jsou tyto údaje i podle přiznání uvedených orgánů neúplné (viz 62. bod odůvodnění). Kromě toho se výše podpor de minimis liší podle jednotlivých odvětví (v odvětví průmyslu a v odvětví zemědělství nejsou stejné) a na základě poskytnutých tabulek se lze domnívat, že řecké orgány tento rozdíl zcela jasně nepochopily. Na rozdíl od tvrzení řeckých orgánů, podle nichž podniky výroby, zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů nebyly způsobilé pro předmětné režimy podpory, Komise zjišťuje, že z výše zmíněných tabulek jasně vyplývá, že některé podniky z těchto odvětví činnosti byly přesto příjemci podpor a že tyto podpory jsou považovány za podpory v rámci režimu de minimis, i když zjevně přesahují přípustnou prahovou hodnotu.
(66)
Komise připomíná, že každá jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimu, který splňuje v okamžiku poskytnutí podmínky uvedené v použitelném nařízení o podpoře de minimis, je považována za podporu, jež nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(67)
V okamžiku, kdy řecké orgány začaly poskytovat předmětné podpory, pro odvětví zemědělství dosud neexistovaly předpisy Unie, kterými se řídí podpory de minimis.
(68)
První předpisy Společenství v této oblasti představují ustanovení nařízení (ES) č. 1860/2004 (25).
(69)
Podle nařízení (ES) č. 1860/2004, které zahrnuje jak zemědělskou prvovýrobu, tak zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů, neovlivňují podpory nepřesahující částku 3 000 EUR na příjemce a na tři roky obchod mezi členskými státy, nenarušují nebo nemohou narušit hospodářskou soutěž, a nespadají proto pod čl. 107 odst. 1 SFEU.
(70)
Při použití článku 5 nařízení (ES) č. 1860/2004 platí stejné pro podpory poskytnuté před vstupem v platnost dotyčného nařízení, pokud tyto podpory splňují všechny podmínky stanovené v jeho článcích 1 a 3.
(71)
Dne 1. ledna 2008 bylo nařízení (ES) č. 1860/2004 nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů (26), kterým se zvýšila částka podpory de minimis na 7 500 EUR na příjemce a období tří fiskálních hospodářských roků, a to bez ohledu na formu a cíle podpor při maximální částce na členský stát, která odpovídá 0,75 % hodnoty roční produkce.
(72)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1535/2007 uvádí, že „[…] nařízení se vztahuje na podporu poskytnutou před 1. lednem 2008 podnikům produkčního odvětví zemědělských produktů, pokud tato podpora splňuje všechny podmínky stanovené v článcích 1, 2, 3 a 4, s výjimkou požadavku výslovného odkazu na toto nařízení uvedeného v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci“. Nařízení se ovšem vztahuje pouze pro zemědělskou prvovýrobu.
(73)
Pravidlo de minimis použitelné od 1. ledna 2007 v oblasti zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů je stanoveno v nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (27).
(74)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1998/2006 stanoví částku, do jejíž výše podpora neovlivňuje obchod mezi členskými státy, nenarušuje nebo nemůže narušit hospodářskou soutěž, a nespadá proto pod čl. 107 odst. 1 SFEU, na 200 000 EUR.
(75)
Ustanovení čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1998/2006 uvádí, že „toto nařízení se […] použije na podpory poskytnuté před jeho vstupem v platnost podnikům provozujícím zpracovávání a uvádění na trh zemědělských produktů, jestliže podpora splňuje veškeré podmínky stanovené v článku 1 a 2. ...“.
(76)
V těchto souvislostech nebude Komise považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují na příjemce:
a)
v případě zemědělské prvovýroby: 3 000 EUR za tříleté období, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1860/2004, nebo 7 500 EUR za období tří fiskálních roků, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1535/2007;
b)
v případě zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů: 3 000 EUR za tříleté období, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1860/2004, nebo 200 000 EUR za období tří fiskálních roků, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1998/2006.
(77)
Komise ovšem zdůrazňuje, že ustanovení nařízení (ES) č. 1998/2006 a (ES) č. 1535/2007 nemohou využívat podniky v obtížích.
(78)
V jiných odvětvích, než je zemědělství (což v tomto konkrétním případě znamená v různých odvětvích uvedených v tomto rozhodnutí s výjimkou odvětví loďařství, o němž bude pojednáno níže v 80. a 81. bodě odůvodnění (28)), bylo použitelné v okamžiku, kdy byly předmětné podpory poskytnuty, pravidlo de minimis stanovené ve sdělení Komise ze dne 20. května 1992 s názvem „Rámec Společenství pro podpory malým a středním podnikům z roku 1992“ (29) (dále jen „rámec Společenství z roku 1992“). Sdělení stanovilo, že „[…] vyplacení ad hoc podpor nepřesahujících částku 50 000 ecu na daný druh výdajů a režimy, na jejichž základě je částka podpory, již může získat podnik pro daný typ výdajů za tříleté období, omezena na tuto výši, nemusí být nadále oznamovány podle čl. 93 odst. 3 [Smlouvy o ES] (30) za podmínky, že poskytnutí podpory nebo podmínky režimu obsahují výslovné ustanovení, které stanoví, že dodatečná podpora poskytnutá stejném podniku na stejný druh výdajů z jiných zdrojů financování nebo v rámci jiných režimů nesmí zvýšit celkovou částku, jejímž je podnik příjemcem, na hranici přesahující prahovou hodnotu ve výši 50 000 ecu. …“. Toto pravidlo bylo následně předefinováno ve sdělení Komise o podpoře de minimis (31) z roku 1996 (dále jen „sdělení z roku 1996“), které stanovilo výši podpory de minimis na 100 000 ecu za stejné období, a poté v nařízení (ES) č. 69/2001, které stanovilo tuto částku na 100 000 EUR za stejné období.
(79)
Vzhledem k termínům ukončení platnosti analyzovaných režimů (poslední k 31. prosinci 2005) a k nemožnosti zpětného uplatnění předpisů, pokud jde o odvětví uvedená v 78. bodě odůvodnění, nebude Komise považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují na příjemce:
a)
50 000 ecu za tři roky během období od 19. srpna 1992 do 5. března 1996, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s ustanoveními rámce z roku 1992;
b)
100 000 ecu/EUR za tři roky během období od 6. března 1996 do 1. února 2001, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními sdělení z roku 1996;
c)
100 000 EUR za tři roky během období od 2. února 2001 do 31. prosince 2005, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 69/2001.
(80)
Pokud jde o odvětví loďařství, pravidlo de minimis je použitelné pouze od vstupu v platnosti nařízení (ES) č. 69/2001.
(81)
Komise proto nebude považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují částku 100 000 EUR na příjemce a tři roky během období od 2. února 2001 do 31. prosince 2005, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 69/2001.
(82)
Ostatní tvrzení, kterými řecké orgány odůvodňují neexistenci státní podpory, nemůže Komise přijmout z následujících důvodů, které platí v každém případě, kdy jsou tato tvrzení použita:
a)
tvrzením, že seskupení půjček nevede k vysokým nákladům pro veřejnou správu (viz zejména 57. bod odůvodnění písm. a) a 58. bod odůvodnění písm. a)), řecké orgány uznávají, že opatření znamená pro stát náklad, tj. zapojuje státní prostředky;
b)
až do vstupu v platnost sdělení o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (32) (dále jen „sdělení z roku 2000“) byly všechny záruky považovány za obsahující prvek státní podpory (viz 105. bod odůvodnění písm. a)); sdělení z roku 2000 stanoví, že záruku lze považovat za prostu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, pokud se u příjemců nejedná o vypůjčovatele ve finančních obtížích a pokud by v zásadě mohli získat půjčku na finančních trzích za tržních podmínek bez zásahu státu, jestliže jsou záruky spojeny s konkrétní finanční operací, týkají se určité maximální částky, nepokrývají více než 80 % splatného zůstatku půjčky nebo jiného finančního závazku (s výjimkou investičních dluhopisů a podobných nástrojů), nejsou neomezené, pokud jsou podmínky režimu stanoveny na základě realistického posouzení rizik ohledně zajištění co nejpravděpodobnějšího vlastního financování pomocí pojistného hrazeného podniky-příjemci, pokud režim určuje způsoby poskytování záruk a stanoví, že jeho obecné financování bude předmětem přezkumu nejméně jednou za rok a pokud pojistné kryje jak běžná rizika spojená s poskytnutím záruky, tak správní náklady režimu a umožňuje běžné odměňování výchozího kapitálu případně poskytnutého státem pro rozběh režimu; řecké orgány ovšem neposkytly žádnou informaci, která by potvrzovala přijatelnost tohoto scénáře v tomto konkrétním případě;
c)
pokud jde o hospodářskou soutěž, nepředstavuje poskytnutí období osvobození (viz 57. bod odůvodnění písm. e) a 58. bod odůvodnění písm. f)) pouze časové posunutí splátek, protože se jím snižuje splátková zátěž v konkrétním okamžiku a příjemci se poskytuje dočasné finanční ulehčení;
d)
přestože účet zřízený zákonem č. 128/75, který se používá pro financování úrokových subvencí (viz 57. bod odůvodnění písm. d), 58. bod odůvodnění písm. e) a 59. bod odůvodnění písm. f)), nebyl, jak uvádějí samy řecké orgány, zahrnut do rozpočtu řeckého státu, představuje státní prostředek (33);
e)
poskytnutí úrokové subvence u půjček poskytuje podnikům, které jsou jejím příjemcem, zvýhodnění, i když jsou úrokové sazby v zemi vysoké;
f)
přestože uvolnění jištění poskytovaných pro získání záruky (viz 57. bod odůvodnění písm. g)) nepředstavuje podle vyhlášky č. 2071670/11297 pro řecký stát žádný přímý výdaj, obsahuje prvek podpory, protože stát tím, že s touto možností počítá, nejenom poskytuje podnikům-příjemcům možnost získání kapitálu, ale ruší zároveň kompenzační opatření požadované pro získání své záruky;
g)
skutečnost, že v Řecku byly údajně vysoké úrokové sazby (viz 57. bod odůvodnění písm. d)), neznamená nepřítomnost podpory v tom smyslu, že bez ohledu na hospodářské okolnosti, za nichž došlo k restrukturalizacím dluhů s úrokovými subvencemi, už pouhá skutečnost jejich poskytnutí se rovná zbavení příjemců zátěže, kterou by musely za běžných okolností nést při výkonu své činnosti.
(83)
Vzhledem ke všem těmto důvodům nezbývá Komisi než dospět k závěru, že podpory, které nesplňují prahové hodnoty a podmínky pro poskytování podpor de minimis uvedených v 68. až 81. bodě odůvodnění, spadají do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
V.II. SLUČITELNOST PODPORY
(84)
V případech stanovených v čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU mohou být ovšem určité podpory uplatněním výjimky považovány za slučitelné s vnitřním trhem.
(85)
V tomto konkrétním případě je nutno v rámci každého zahájeného řízení přezkoumat, jakou výjimku by bylo možno uplatnit podle jednotlivých dotčených odvětví (při odlišení odvětví zemědělství a ostatních odvětví).
V.II.1 PODPORY TÝKAJÍCÍ SE PREFEKTUR KASTORIE A EUBOIA, KTERÉ BYLY PŘEDMĚTEM PRVNÍHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
a) Odvětví zemědělství
(86)
Vzhledem k povaze poskytnutých podpor je jedinou výjimkou, o které lze uvažovat při odůvodnění jejich slučitelnosti s vnitřním trhem, výjimka, s níž počítá čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a podle níž lze považovat za slučitelné s vnitřním trhem podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(87)
Jelikož se u předmětných podpor jedná o neoznámené podpory, je nutno pro použití této výjimky, aby byly v souladu s pravidly o státní podpoře, jež platila v okamžiku jejich poskytnutí. Podle údajů poskytnutých řeckými orgány trval předmětný režim od 30. června 1993 do 30. června 2003. Slučitelnost předmětného režimu s vnitřním trhem bude proto analyzována na základě předpisů o státní podpoře použitelných během tohoto období.
(88)
Jedním z důvodů, které vedly Komisi k zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, je, že podpory se zdály být určeny pro podniky v obtížích. V této věci řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 uvedly, že kritérium „životaschopnosti po restrukturalizaci dluhů“ nemělo žádný vliv na celkové posouzení životaschopnosti podniku, které provedla úvěrová instituce, protože o způsobilosti k restrukturalizaci se rozhodovalo okamžitě po vypracování studie životaschopnosti. Toto tvrzení bylo opakováno v dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 (viz 61. bod odůvodnění).
(89)
Komise se domnívá, že toto vysvětlení neumožňuje dospět k závěru, že podpory nebyly poskytovány podnikům v obtížích, protože se sice, jak tvrdí řecké orgány, o způsobilosti k restrukturalizaci dluhů rozhodovalo ihned po vypracování studie životaschopnosti, ale samotná studie byla zaměřena na výhledy životaschopnosti příjemců po provedení restrukturalizace dluhů, což znamená, že zájemci-příjemci se mohli nacházet v okamžiku provádění studie v potížích a přitom být do režimu zahrnuti, protože subjekt provádějící studii mohl odhadnout možnosti návratu k životaschopnosti po restrukturalizaci dluhů (Komise tento prvek ostatně zdůraznila ve 23. bodě odůvodnění svého rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, protože se preambule vyhlášky č. 2045909/7931/0025 zmiňovala o nutnosti podpořit podniky prefektur Kastorie a Euboia, které čelí potížím s likviditou).
i) Předpisy použitelné na podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích během zvažovaného období
I. Období od 1. října 1993 do 31. prosince 1997
(90)
Podpory podnikům v obtížích podléhají určitému počtu pravidel. V okamžiku vstupu v platnost vyhlášky č. 69836/B1461 Komise prováděla politiku, na jejímž základě považovala v odvětví zemědělství tyto podpory za provozní, jež mohly být prohlášeny za slučitelné s vnitřním trhem pouze za splnění třech následujících podmínek:
a)
předmětné podpory se musely týkat finančních nákladů půjček uzavřených za účelem financování již provedených investic;
b)
kumulovaný grantový ekvivalent podpor případně poskytnutých u předem dojednaných půjček a předmětných podpor nesměl přesáhnout obecně přijímané míry, tj.:
i)
u investic na úrovni zemědělské prvovýroby: 35 nebo 75 % v znevýhodněných oblastech ve smyslu směrnice 75/268/EHS,
ii)
u investic na úrovni zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů: 55 nebo 75 % v oblastech cíle 1 u projektů, které jsou v souladu s odvětvovými programy nebo jedním z cílů článku 1 nařízení (EHS) č. 866/90 (34), a 35 % (nebo 50 % v oblastech cíle 1) u ostatních projektů za podmínky, že nejsou vyloučeny z výběrových kritérií stanovených v bodě 2 přílohy rozhodnutí Komise 90/342/EHS ze dne 7. června 1990 o přijetí výběrových kritérií pro investice do zlepšení zpracovatelských a marketingových podmínek pro zemědělské a lesnické produkty (35) (či rozhodnutí 94/173/ES (36), které jej nahradilo);
c)
předmětné podpory musí následovat po úpravách sazeb nových půjček provedených za účelem zohlednění kolísání hodnoty peněz (výše podpor musí být nižší nebo se rovnat změně sazeb u nových půjček) a musí se týkat zemědělských hospodářství, u kterých existují záruky životaschopnosti, a to zejména v případech, kdy by finanční zátěž vyplývající ze stávajících půjček byla takové míry, že by u hospodářství existovalo riziko ohrožení či dokonce úpadku.
(91)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány uvedly, že se vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění týkají zpracovatelských podniků obecně, že tato vyhláška se nijak zvláště nezmiňuje o zpracovatelských podnicích odvětví zemědělství, které jsou pokryty nařízeními (EHS) č. 866/90, (ES) č. 951/97 a (ES) č. 1257/1999, že celé území země patří k cíli 1 a že podniky, které investovaly a získaly za tím účelem podporu od ministerstva zemědělství, rozvoje a výživy, nemohly využít restrukturalizace dluhů, protože se s tím nepočítalo. Pokud jde o celkový grantový ekvivalent restrukturalizace dluhů, dodávají, že drtivá většina podpor představovala nízké částky a že restrukturalizace dluhů se týká starých půjček, a tím pádem již provedených investic.
(92)
Upřesnění poskytnutá řeckými orgány v prvé řadě Komisi neumožňují vyloučit, že zpracovatelské podniky odvětví zemědělství nemohly být příjemci podpor na základě vyhlášky č. 69836/B1451 a jejích změněných znění, protože skutečnost, že dotyčné podniky nejsou zvláště zmiňovány, automaticky neznamená, že nepatří do obecné kategorie zpracovatelských podniků (průmyslových podniků), které spadají do oblasti působnosti vyhlášky.
(93)
Pokud jde o dodržení podmínek stanovených v 90. bodě odůvodnění, Komise zjišťuje, že vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění pokrývala restrukturalizaci půjček, jež se mohly týkat jak investic, tak provozního kapitálu.
(94)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček spojených s investiční činností, upřesnění poskytnutá řeckými orgány umožňují Komisi konstatovat, že podmínka stanovená v 90. bodě odůvodnění písm. a) je splněna, protože se tyto půjčky týkaly již provedených investic.
(95)
Komise může rovněž považovat druhou možnost podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. c) za splněnou, protože podniky-příjemci musí být po restrukturalizaci dluhů životaschopné na základě posouzení provedeného finančními institucemi.
(96)
Komise ale nemůže na základě informací, které má k dispozici, dospět k závěru o nezpochybnitelném dodržení podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. b), protože řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 upřesnily, že se na podniky zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů vztahovala mimo jiné nařízení (EHS) č. 866/90 a (ES) č. 951/97 a že tato nařízení byla uplatněna při dodržení jejich ustanovení, což znamená, že podpory již mohly být poskytnuty ve výši maximální povolené míry stanovené dotyčnými nařízeními (75 % pro oblasti cíle 1, k nimž Řecko patří) a že uplatnění předmětného režimu v tomto konkrétním případě mohlo vést kvůli kumulování podpor k překročení této míry.
(97)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček spojených s vytvořením provozního kapitálu, k provádění předmětného režimu také nemohlo dojít při dodržení všech podmínek stanovených v 90. bodě odůvodnění, protože první ze stanovených podmínek (písmeno a) výslovně stanoví, že půjčky musí být vázány na investice.
II. Období od 1. ledna 1998 do 30. června 2000
(98)
V roce 1997 byly podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění nahrazeny ustanoveními sdělení Komise s názvem „Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích“ (dále jen „pokyny z roku 1997“) (37). V bodě 4.4 dotyčných pokynů se stanoví, že „pokud jde o odvětví zemědělství, jsou [pokyny] použitelné od 1. ledna 1998 na nové státní podpory a na stávající podpory od stejného dne nebo, pokud Komise zahájila v těchto souvislostech vůči jednomu nebo více členských států řízení podle čl. 93 odst. 2 Smlouvy [o ES], ode dne přijetí konečného rozhodnutí Komisí na základě čl. 93 odst. 2 Smlouvy [o ES] týkajícího se dotyčného členského státu či členských států“.
(99)
Pokyny z roku 1997, které byly pro odvětví zemědělství zcela nové, stanovily mimo jiné toto:
a)
pokud jde o podpory na záchranu: poskytování podpor likvidity z akutních sociálních důvodů ve formě úvěrových záruk nebo splatných úvěrů se sazbou odpovídající tržní sazbě, v částce omezené na výši nezbytně nutnou k provozování podniku (např. pokrytí mzdových nákladů a zajištění běžného zásobování) a dobu rovněž nezbytně nutnou ke stanovení nezbytných a možných opatření na ozdravení, aniž by došlo k destabilizaci průmyslové nebo zemědělské situace v ostatních členských státech;
b)
pokud jde o podpory na restrukturalizaci: poskytování podpor spojených s prováděním restrukturalizačního plánu zaměřeného na omezení nebo nezvratné uzavření výrobních kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit v odvětví (omezení kapacit musí být dodatečné ke každému omezení, ke kterému by došlo v případě neexistence podpory na restrukturalizaci) s jedinou výjimkou v případech, kdy by se rozhodnutí přijatá ve prospěch všech příjemců během následných dvanáctiměsíčních období netýkala celkově určitého množství produktu nepřesahujícího stanovený procentuální podíl na celkové roční produkci tohoto produktu v zemi (3 % u opatření cílených na určitou kategorii produktů nebo hospodářských subjektů a 1,5 % u opatření necílených).
(100)
Členské státy měly možnost požádat o provádění těchto zemědělských ustanovení namísto ustanovení stanovených pokyny z roku 1997 pro jiná odvětví než zemědělství, která spadala do oblasti jejich působnosti (pro tato jiná odvětví platila velmi přísná kritéria, a to zejména v oblasti restrukturalizačního plánu a příspěvku příjemce na restrukturalizaci - viz mimo jiné kapitola b) „nezemědělské odvětví“, body 109 až 121).
(101)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány neposkytly žádnou informaci, která by Komisi umožnila konstatovat, že došlo k přizpůsobení režimu podpor těmto ustanovením a že během zvažovaného období byly proto podpory poskytovány za dodržení příslušných podmínek pokynů z roku 1997, nebo-li za dodržení buď podmínek popsaných výše v 99. bodě odůvodnění písm. b), nebo za dodržení podmínek stanovených pro jiná odvětví než zemědělství (předložení restrukturalizačního plánu s výhledem na návrat k životaschopnosti v přiměřené době a vycházejícímu z realistických předpokladů, se zmírněním dopadů podpor na konkurenční subjekty, při dodržení zásady jediné podpory, provázenému omezením kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit v odvětví, zaručujícímu proporcionalitu mezi podporou a náklady na restrukturalizaci a výhodami z ní plynoucími a s pokrytím jejích sociálních nákladů).
III. Období od 1. července 2000 do 30. června 2003
(102)
Pokyny z roku 1997 byly nahrazeny dne 9. října 1999 pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích (dále jen „pokyny z roku 1999“) (38). V bodě 6.3 pokynů z roku 1999 je uvedeno, že „členské státy musí upravit své stávající režimy podpory na záchranu a restrukturalizaci, které mají zůstat v platnosti po 30. červnu 2000, aby je přizpůsobily … pokynům … po tomto dnu“. Kromě toho, „aby Komise mohla kontrolovat postup úprav, členské státy jí musí předložit seznam těchto režimů do 31. prosince 1999. Následně jí musí, v každém případě do 30. června 2000, poskytnout informace postačující k tomu, aby jí umožnily kontrolovat, zda jsou režimy skutečně upraveny v souladu s … pokyny“.
(103)
Pokyny z roku 1999 obsahovaly rovněž zvláštní kapitolu věnovanou restrukturalizaci podniků v obtížích v odvětví zemědělství. V porovnání s kapitolou pokynů z roku 1997 definovala tato kapitola nadbytečnou strukturální kapacitu odvětví, omezila výjimku uvedenou v 99. bodě odůvodnění písm. b) na podniky prvovýroby (což znamená, že pododvětví zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů automaticky podléhalo povinnosti snížení kapacit) a učinila platnou zásadu jediné podpory, podle níž podpory na restrukturalizaci mohou být poskytnuty pouze jednou.
(104)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány neposkytly žádnou informaci, která by Komisi umožnila konstatovat, že došlo k přizpůsobení režimu podpor těmto ustanovením a že během zvažovaného období byly proto podpory poskytovány za dodržení příslušných podmínek pokynů z roku 1999, nebo-li po předložení restrukturalizačního plánu stanovujícímu zejména omezení kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit a případně omezenou výjimku uvedenou ve 103. bodě odůvodnění, a to na základě zásady jediné podpory.
ii) Záležitost záruk
(105)
Další oblast, kvůli které Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, je otázka slučitelnosti podpor poskytnutých formou záruk. Řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 vyjádřily několik připomínek (viz 57. bod odůvodnění písm. c) a g)). Komise soudí, že tyto připomínky vyžadují následující poznámky:
a)
pokud jde o písmeno c), skutečnost, že poskytnutí záruky provázejí přísné podmínky, sama o sobě neznamená nepřítomnost státní podpory: pravidla použitelná během trvání předmětného režimu a uvedená v dopisech členským státům SG(89) D/4328 ze dne 5. dubna 1989 a SG(89) D/12772 ze dne 12. října 1989 a rovněž v bodě č. 38 sdělení Komise členským státům o použití článků 92 a 93 Smlouvy a článku 5 směrnice Komise 80/723/EHS na veřejné podniky v odvětví průmyslu (39) naopak jasně stanoví, že „[…] každá záruka poskytnutá státem přímo nebo prostřednictvím jím pověřených finančních institucí spadá do působnosti čl. 92 odst. 1 Smlouvy o ES“, a vyžadují uplatnění podmínek, které mohou vést až k likvidaci podniku; výše uvedené dopisy byly sice v roce 2000 nahrazeny sdělením o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk, jež počítalo se scénářem, který umožňuje dospět k závěru o nepřítomnosti státní podpory, ale řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 neposkytly žádné informace, jež by umožnily dospět k závěru, že poskytnuté záruky lze zahrnout do tohoto scénáře;
b)
i v případě, kdy by řecké orgány poskytly informace za účelem prokázání, že poskytnuté záruky spadají do scénáře o nepřítomnosti podpory, Komise by tento scénář nemohla schválit už jenom proto, že jej lze použít pouze, pokud podniky-příjemci nejsou ve finančních obtížích;
c)
pokud jde o písm. g), skutečnost, že záruka nepokrývá některé náklady, nepředstavuje v žádném případě důkaz o dodržení všech podmínek, které umožňují dospět k závěru o slučitelnosti podpory obsažené v poskytnutí záruky s vnitřním trhem; navíc je nutno konstatovat, že žádná z informací poskytnutých řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 nepotvrzuje jejich dodržení.
(106)
Po tomto upřesnění Komise spíše soudí, že záruky představovaly během trvání předmětného režimu jeden z prvků souboru nástrojů poskytování podpor podnikům v obtížích, a jejich slučitelnost je proto spojena se slučitelností celého procesu restrukturalizace, k němuž, jak dostatečně ukazuje analýza v 94. až 104. bodě odůvodnění, řecké orgány neposkytly žádné informace, jež by umožnily Komisi zbavit se pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (tyto úvahy ohledně záruk platí pro všechna tři řízení uvedená v tomto rozhodnutí a pro všechna uváděná odvětví s výjimkou záruk stanovených vyhláškou 2/82257/0025/18.12.2000, které budou předmětem odděleného přezkumu vzhledem k použitému kritériu životaschopnosti, tj. životaschopnosti před restrukturalizací dluhů).
(107)
Ostatní tvrzení rozváděná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 (použitá úroková sazba, záležitost existence či neexistence dodatečných výdajů vyvolaných vyhláškami tvořícími právní základ režimu, periodicita úroků) nepřinášejí žádné skutečnosti, které by mohly změnit výše vysvětlené stanovisko Komise.
(108)
Protože informace poskytnuté řeckými orgány neumožňují odstranit pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, může Komise pouze dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
b) Nezemědělské odvětví
(109)
Stejně jak tomu učinila pro odvětví zemědělství, musí Komise analyzovat předmětné podpory na základě pravidel použitelných pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(110)
V okamžiku vstupu v platnost vyhlášky č. 69836/B1461, tj. 1. října 1993, byla dotyčná pravidla stanovena v osmé zprávě o politice hospodářské soutěže, a to zejména v bodech č. 177, 227 a 228 této zprávy.
(111)
Bod č. 117 zprávy uvádí, že v případě, kdy se mohou opatření na záchranu ukázat jako nutná pro poskytnutí odkladu, během nějž začnou být prováděna dlouhodobá řešení obtíží daného podniku, nesmí být těchto opatření využito k tomu, aby se zabránilo nutným snížením kapacit, a smí se jich proto použít pouze v případech, kdy jsou nutná pro vyřešení akutních sociálních potíží.
(112)
Bod č. 227 zprávy upřesňuje, že podpory na záchranu lze z hlediska Smlouvy odůvodnit, pokud jsou vázány na restrukturalizaci prováděnou s cílem trvale konsolidovat situaci dotyčných podniků a/nebo regionů v obtížích a pokud mají dostatečně regionální nebo odvětvovou povahu, aby bylo možno posoudit jejich dopady.
(113)
Bod č. 228 zprávy upřesňuje podrobněji stanovisko Komise ohledně podpor na záchranu a stanoví, co mají představovat „průvodní podpory“.
(114)
Podpory na záchranu musí:
a)
spočívat v podporách likvidity formou úvěrových záruk nebo záruk za splatné úvěry s úrokovou sazbou rovnající se sazbě tržní;
b)
omezit se ve své výši na částku nezbytně nutnou pro další zajištění mzdových nákladů a běžného zásobování;
c)
být vypláceny pouze po dobu nutnou (obvykle šestiměsíční) na určení nezbytných a možných opatření ozdravění;
d)
být odůvodněny akutními sociálními potížemi, aniž by zachování podniku, jež umožňují, vedlo k destabilizaci průmyslové situace v ostatních členských státech.
(115)
Průvodní podpory musí být úzce podmíněny provedením řádně strukturovaného programu restrukturalizace/přeměny činnosti schopným skutečně obnovit v dlouhodobém výhledu konkurenceschopnost předmětné produkce a musí být omezeny na míru a výši nezbytně nutné k zajištění rovnováhy podniku během nevyhnutelného přechodného období do doby, než podobný program přinese své výsledky, což znamená období značně omezené a s dostatečnou sestupností.
(116)
Tyto podmínky byly nahrazeny pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1994 (40), které vstoupily v platnost dne 23. prosince 1994 (dále jen „pokyny z roku 1994“), následně pokyny z roku 1997, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 1998, a konečně pokyny z roku 1999, které se staly použitelnými počínaje 1. červencem 2000, a to při zohlednění období na přizpůsobení režimů podpory poskytnutého členským státům (viz 98. a 102. bod odůvodnění).
(117)
Pokyny z roku 1994 potvrzují politiku prováděnou Komisí v oblasti podpor na záchranu (viz 114. bod odůvodnění) a definují přesněji obsah a důsledky restrukturalizačních plánů, které se mají předkládat (výhledy na návrat k životaschopnosti v přiměřené době na základě realistických předpokladů, zmírnění dopadů podpor na konkurenční subjekty, zásada jediné podpory, snížení kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit dotyčného odvětví, proporcionalita mezi podporou a náklady a výhodami restrukturalizace, pokrytí sociálních nákladů restrukturalizace).
(118)
V nezemědělském odvětví potvrzují pokyny z roku 1997, které jsou výsledkem pravidelného přezkumu politiky prováděné Komisí v oblasti záchrany a restrukturalizace podniků v obtížích, obsah pokynů z roku 1994.
(119)
Pokyny z roku 1999 zpřísňují podmínky poskytování podpor na záchranu tím, že zavádějí přesnou lhůtu pro předložení restrukturalizačního plánu. V oblasti restrukturalizace jsou přísnější zejména s ohledem na malé a střední podniky a stanoví možnost požadovat snížení kapacit i v případě, kdy v odvětví nadbytečné strukturální kapacity neexistují.
(120)
Vzhledem k tomu, že vysvětlení poskytnutá řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 platí jak pro odvětví zemědělství, tak pro nezemědělské odvětví, může Komise jen konstatovat, stejně jak to již učinila pro odvětví zemědělství, že žádná z informací poskytnutých řeckými orgány neumožňuje zjistit, zda byly dodrženy různé podmínky stanovené v pokynech z roku 1994, 1997 a 1999 (stačí jen uvést, že nic nenasvědčuje tomu, že by podniky-příjemci předložily jakýkoli restrukturalizační plán obsahující nutná kompenzační opatření). Toto zjištění platí rovněž pro dodržení ustanovení popsaných v osmé zprávě o politice hospodářské soutěže.
(121)
Bez podkladů, které by potvrzovaly dodržení výše uvedených podmínek, není Komise schopna zjistit, zda podpory byly poskytnuty následně po předložení restrukturalizačního plánu vykazujícího všechny náležitosti stanovené v různých výše zmíněných předpisech (k nimž patří zejména výhledy na návrat k životaschopnosti v přiměřené době na základě realistických předpokladů, zmírnění dopadů podpor na konkurenční subjekty, zásada jediné podpory, snížení kapacit, proporcionalita mezi podporou a náklady a výhodami restrukturalizace a pokrytí sociálních nákladů restrukturalizace). Nemůže se proto zbavit pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a může tak dospět pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
V.II.2 PODPORY PODNIKŮM PREFEKTUR FLORINA A KILKIS, JEŽ BYLY PŘEDMĚTEM DRUHÉHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
a) Odvětví zemědělství
(122)
V dopise ze dne 18. srpna 2005 řecké orgány uvedly, že základní vyhláška, jíž se řídí poskytování podpor (vyhláška č. 66336/B.1398/1993), odkazuje na průmyslové podniky a podniky řemeslné výroby a že se její ustanovení netýkala žádného zemědělského podniku.
(123)
Komise bere na vědomí tato upřesnění a soudí proto, že nemusí analyzovat předmětný režim na základě pravidel o státní podpoře platných pro odvětví zemědělství v okamžiku poskytnutí podpor.
b) Nezemědělské odvětví
(124)
Komise, jež se při zahájení řízení domnívala, že režim byl plánován pro podniky v obtížích, jelikož vyhláška č. 66336/B.1398/1993 stanoví, že podniky musí být po restrukturalizaci životaschopné (což neumožňovalo vyloučit obtížný stav v okamžiku rozhodnutí o způsobilosti pro získání podpory), musí přezkoumat slučitelnost předmětných podpor na základě pravidel, která platila pro podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v okamžiku jejich poskytnutí.
(125)
Pravidla, jež platila pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v okamžiku poskytnutí předmětných podpor, byla postupně ustanovení bodů č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže, pokyny z roku 1994 a pokyny z roku 1997.
(126)
Pokud jde o dodržení ustanovení bodů č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže, pokynů z roku 1994 a pokynů z roku 1997, poskytly řecké orgány ve svém dopise ze dne 18. srpna 2005 stejná vysvětlení jako v případě zdůvodnění poskytnutí podpor v prefekturách Kastorie a Euboia (tvrzení řeckých orgánů popsaná v 57. bodě odůvodnění písm. a) až f) jsou již uvedena v 56. bodě odůvodnění písm. a) až e)). Analýza provedená Komisí v 110. až 121. bodě odůvodnění je proto v tomto konkrétním případě nadále platná, což znamená, že Komise není schopna se zbavit pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a že může dojít pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
(127)
V dopise ze dne 18. srpna 2005 se řecké orgány rovněž pokusily zdůvodnit předmětné podpory skutečností, že prefektury Florina a Kilkis sousedí s bývalou jugoslávskou republikou Makedonií a že místní podniky velmi trpěly nestabilitou a válečným stavem v regionu.
(128)
Kvůli tomuto odkazu na mimořádné události by snad bylo možno uplatnit výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU, podle níž jsou s vnitřním trhem slučitelné podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi. Řecké orgány ovšem neposkytly žádný prvek analýzy, který by dokládal zmiňované potíže podniků obou prefektur a příčinnou souvislost s nestabilitou v regionu vyvolanou událostmi v Jugoslávii. Komise kromě toho nemá k dispozici informace, jež by mohly dokládat, že by se události zmiňované řeckými orgány mohly projevovat po celou dobu trvání režimu. Komise si konečně také klade otázku, proč se režim týkal jen některých odvětví hospodářství obou prefektur, když by zmiňované události měly mít logicky dopad na všechny místní podniky ve všech odvětvích.
(129)
Vzhledem k těmto skutečnostem Komise také nechápe, jak by předmětný režim podpor mohl být způsobilý pro uplatnění výjimky stanovené čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU. Může proto opět dojít pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
V.II.3 PODPORY TÝKAJÍCÍ SE PREFEKTUR RHODOPE, EVROS, XANTHI A DODECANESE, KTERÉ BYLY PŘEDMĚTEM TŘETÍHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(130)
Vzhledem k tomu, že Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že na základě informací, které má k dispozici, nemůže rozhodnout, zda obě vyhlášky z roku 1989 a následující, které jsou uvedeny ve výše uvedeném 50. až 52. bodě odůvodnění, představují nezávislý režim podpor nebo zda se jedná o nedílnou součást celkového systému analyzovaného v různých zahájených řízeních, a vzhledem k tomu, že řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly v tomto ohledu žádné vysvětlení, bude slučitelnost podpor stanovených vyhláškami s vnitřním trhem přezkoumána odděleně. Záruky stanovené vyhláškou č. 2/82257/0025/18.12.2000 (viz 49. bod odůvodnění) budou rovněž předmětem odděleného přezkumu, protože tato vyhláška stanoví, že podniky-příjemci musí být povinně životaschopné a nikoli životaschopné až po restrukturalizaci, jak je tomu v ostatních uváděných případech.
(131)
Pokud jde o vyhlášky uvedené ve 44. až 52. bodě odůvodnění, bude se analýza skládat ze dvou základních oblastí, a to zemědělské a nezemědělské, jak tomu bylo také v případě režimů, jichž se týkala dvě první rozhodnutí o zahájení řízení, přičemž nezemědělská oblast bude rozdělena na několik částí: odvětví průmyslu, hotelových služeb a řemeslné výroby na jedné straně a odvětví loďařství na straně druhé. Odvětví těžby, které bylo rovněž zahrnuto do rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, zde nebude nadále projednáváno, protože řecké orgány ve svých dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 uvedly, že dotyčná těžební činnost se týkala těžby mramoru a kamene, čímž dotyčné podniky spadají do rámce analýzy podpor poskytnutých odvětví průmyslu.
a) Odvětví zemědělství
(132)
Komise musí režim přezkoumat na základě pravidel použitelných na státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy byla podpora poskytnuta.
(133)
Pokud jde o odvětví zemědělství, byla příslušná pravidla zdůrazněna v 90. a 98. až 103. bodě odůvodnění. Vzhledem k tomu, že platnost dotyčného režimu skončila dne 31. prosince 2005, je nutno přidat k seznamu použitelných předpisů pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (41) z roku 2004 (dále jen „pokyny z roku 2004“); pokyny z roku 2004 vstoupily v platnost dne 10. října 2004 a zpřísnily podmínky stanovené pokyny z roku 1999 (zejména opět potvrdily, že příspěvek příjemce k restrukturalizaci musí být skutečný a nezávislý na podpoře). Navíc vzhledem k povaze příjemců (hospodářství s průmyslových chovem zvířat a hospodářství zaměřená na produkci mléka) je oprávněné se domnívat, že režim mohl zahrnovat jak prvovýrobu (pouze chov zvířat), tak zpracování a uvádění na trh (např. hospodářství se zpracovatelskou linkou přímo na místě).
(134)
Pokud jde o soulad s vlastními podmínkami, Komise se domnívá, že ministerská vyhláška č. 1648/B22 ze dne 13. ledna 1994 a její následná změněná znění zavedla restrukturalizaci půjček, kterou bylo možno využít pro investování nebo vytvoření provozního kapitálu.
(135)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček vázanou na investice, řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly žádné informace, jež by Komisi umožnily potvrdit, že restrukturované půjčky byly skutečně vázány na již provedené investice. Komise proto nemůže konstatovat, že byla splněna podmínka stanovená v 90. bodě odůvodnění písm. a).
(136)
Na základě dostupných informací není Komise podobně schopna dospět k nezpochybnitelnému závěru, že došlo k dodržení podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. b), protože řecké orgány neposkytly v tomto ohledu ve svém dopise ze dne 10. května 2006 žádné podrobnosti.
(137)
S ohledem na požadavek stanovený v 90. bodě odůvodnění písm. c), Komise soudí, že došlo ke splnění druhé možnosti, protože podniky-příjemci musely být životaschopnými po restrukturalizaci, a to na základě posouzení vypracovaného bankami.
(138)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček vázanou na vytvoření provozního kapitálu, dotyčný režim nemohl být uplatněn v souladu se všemi podmínkami stanovenými v 90. bodě odůvodnění, protože první požadavek (90. bod odůvodnění písm. a)) výslovně stanoví, že půjčky musí být vázány na investice.
(139)
Pokud jde o podporu poskytovanou od 1. ledna 1998 až do vstupu v platnost pokynů z roku 1994, platí analýza provedená v 98. až 104. bodě odůvodnění také pro podstatu tohoto konkrétního případu, protože řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly žádnou informaci, jež by Komisi umožnila potvrdit, že byl za účelem získání předmětné podpory předložen jakýkoli restrukturalizační plán provázený povinným příspěvkem.
(140)
Pokud jde konečně o podporu poskytovanou ode dne vstupu v platnost pokynů z roku 2004, může Komise pouze poznamenat, že řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května nepředložily žádné skutečnosti, jež by Komisi umožnily potvrdit, že byl za účelem obdržení dotyčné podpory předložen restrukturalizační plán provázený povinným vlastním příspěvkem. Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
(141)
V dopise ze dne 10. května se řecké orgány pokusily odůvodnit předmětnou podporu válečným stavem v sousedních regionech. Řecko vyjádřilo názor, že tyto okolnosti učinily podporu způsobilou pro výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy (viz 59. bod odůvodnění písm. a)).
(142)
Komise nemůže přijmout tento názor z několika důvodů:
a)
z hlediska předpisů je existence konfliktu považována za mimořádnou událost, jež může spadat pouze pod čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy, podle kterého jsou slučitelné s vnitřním trhem podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi;
b)
v odvětví zemědělství je slučitelnost opatření podpory posuzována na základě výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, a ne na základě výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, jakož i rozvoji regionů uvedených v článku 349 (42) s ohledem na jejich strukturální, hospodářskou a sociální situaci;
c)
aby byla tato výjimka použitelná, bylo by nutno, aby podpora byla poskytnuta v souladu s pravidly, jimiž se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, k čemuž, jak je doloženo výše, nedošlo.
(143)
Komise není schopna zjistit, zda nelze použít čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy, a to z těchto důvodů:
a)
v dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány sice oprávněně zdůraznily, že během období provádění režimu byl v dotyčných prefekturách jak celkový HDP, tak HDP na obyvatele nižší než v ostatních regionech země, ale zároveň uvedly, že HDP zaznamenal během stejného období určitý růst, což dokládá, že válečný stav v sousedních regionech neměl na hospodářství dotčených oblastí katastrofální dopad;
b)
jak dokládá popis právního základu režimu, k několika jeho změnám došlo téměř deset let po ukončení bojů v sousedních regionech, a nelze proto soudit, že Řecko bylo nuceno zasáhnout kvůli válečnému stavu v příhraničních oblastech a že existovala příčinná souvislost mezi tímto stavem a potížemi podniků (jako příklad stačí uvést tuto poznámku: ministerská vyhláška č. 2/64046/0025/2003 ze dne 28. října 2004 uvedená ve 48. bodě odůvodnění zahrnuje půjčky, které si mohly brát průmyslové podniky, tj. případně podniky s průmyslovým chovem zvířat, až do 31. prosince 2004).
(144)
Pokud jde o ostatní tvrzení řeckých orgánů v jejich dopise ze dne 10. května 2006, Komise zdůrazňuje následující (s výjimkou písm. b) platí tyto poznámky pro všechna odvětví, na něž se vztahuje zahájené řízení):
a)
potíže jako nedostatek dynamiky na místních trzích nebo pokles poptávky nelze řešit pomocí podpory poskytované podnikům v obtížích, aniž by se přistoupilo k jejich restrukturalizaci. Vhodnější způsob pomoci představují strukturální opatření;
b)
podíl produkce masa v dotyčných prefekturách na celkové řecké produkci nemá vůbec žádný vztah s rizikem narušení hospodářské soutěže, které představuje podpora poskytnutá mimo stanovený předpisový rámec (v tomto konkrétním případě se jedná o podporu poskytnutou podnikům v obtížích bez restrukturalizačního plánu); podle judikatury Soudního dvora, pokud finanční podpora poskytnutá členským státem posílí postavení určitého podniku ve srovnání s ostatními podniky zapojenými do hospodářské soutěže (což je podstatou tohoto konkrétního případu), může tato podpora představovat konkurenční zvýhodnění vůči ostatním podnikům, které nejsou příjemci této pomoci (43);
c)
záležitost životaschopnosti podniků ve smyslu stanoveném oběma ministerskými vyhláškami z roku 1989 bude řešena v tomto rozhodnutí níže;
d)
tvrzení, podle nějž účet zřízený zákonem č. 128/75 nepředstavuje státní prostředek, bylo vyřešeno v 82. bodě odůvodnění písm. d).
(145)
Vzhledem k těmto důvodům je Komise nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
b) Odvětví průmyslu, řemeslné výroby a hotelových služeb
(146)
Komise musí přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(147)
Stejně jako v případě podpor, jichž se týkala první dvě řízení, platila pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v době poskytnutí předmětné podpory pravidla stanovená postupně body č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže a pokyny z roku 1994, 1997 a 1999. Ve zkoumaném případě je k tomuto seznamu nutno přidat pokyny z roku 2004, protože v některých prefekturách skončilo provádění režimu k 31. prosinci 2005.
(148)
Informace poskytnuté řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 a uvedené v 59. bodě odůvodnění neobsahovaly žádné podrobnosti ohledně dodržení pravidel, kterými se řídí záchrana a restrukturalizace podniků v obtížích. Komise proto není schopna ověřit, zda byly dodrženy body 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže a pokyny z roku 1994, 1997, 1999 a 2004.
(149)
Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
c) Odvětví loďařství
(150)
Slučitelnost předmětného režimu s vnitřním trhem bude posuzována ze dvou hledisek, protože pojem „odvětví loďařství“ zahrnuje jak stavbu lodí, tak lodní přepravu.
(151)
Komise musí přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(152)
Pokud jde o stavbu lodí, platily pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 1648/B.22 ze dne 13. ledna 1994 tyto předpisy:
a)
do 31. prosince 1998: směrnice Rady 90/684/EHS ze dne 21. prosince 1990 o podporách na stavbu lodí (44);
b)
od 1. ledna 1999 do 31. prosince 2003: nařízení Rady (ES) č. 1540/98 ze dne 29. června 1998 o nových pravidlech pro podporu na stavbu lodí (45);
c)
od 1. ledna 2004: rámec pro státní podporu na stavbu lodí (46).
(153)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány nepředložily žádnou informaci, která by Komisi umožnila dospět k závěru, že předmětný režim podpory byl prováděn v souladu s pravidly platnými pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích tohoto odvětví. Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(154)
Pokud jde o námořní přepravu, musí Komise podobně přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(155)
Od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 1648/B.22 ze dne 13. ledna 1994 platily a nadále platí pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v odvětví loďařství tyto předpisy:
a)
finanční a daňová opatření ohledně využívání plavidel registrovaných ve Společenství (47);
b)
pokyny Společenství ke státní podpoře v námořní dopravě z roku 1997 (48);
c)
pokyny Společenství ke státní podpoře v námořní dopravě z roku 2004 (49).
(156)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány opět nepředložily žádnou informaci, která by Komisi umožnila dospět k závěru, že předmětný režim podpory byl prováděn v souladu s pravidly platnými pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích tohoto odvětví. Komise proto není schopna zbavit se pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
d) Podpory poskytnuté v prefekturách Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese, kterých se rovněž týkalo třetí rozhodnutí o zahájení řízení
(157)
Protože Komise neměla dostatečné informace, posoudila v rámci řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy dva předpoklady:
a)
podpora poskytnutá na základě ministerské vyhlášky č. 2041901 ze dne 16. května 1989 a ministerské vyhlášky č. 2078809 ze dne 10. října 1989 a jejich pozměněných znění spadala do stejného rámce jako byl rámec stanovený vyhláškami uvedenými ve 44. až 48. bodě odůvodnění;
b)
podpora byla součástí systému financování, který nebyl postaven na stejných základech.
(158)
V dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány prohlásily, že obě ministerské vyhlášky vydané v roce 1989 stanovily, že podniky musí být životaschopné před a po restrukturalizaci svých dluhů. Komise toto prohlášení nemůže přijmout, protože se po přezkumu ukazuje, že ani jedna z obou dotyčných vyhlášek neříká, že podniky musely být životaschopné před a po restrukturalizaci dluhů. Komise proto posoudí slučitelnost podpory stanové oběma vyhláškami a jejich pozměněnými zněními nejenom na základě předpokladů uvedených ve 157. bodě odůvodnění, ale také s tím, že u druhého předpokladu nevyloučí možnost, že tato podpora mohla být poskytována podnikům v obtížích.
(159)
Pokud jde o první předpoklad uvedený ve 157. bodě odůvodnění, Komise je nucena dospět k závěru, že v případě, pokud obě ministerské vyhlášky vydané v roce 1989 a jejich pozměněná znění spadají do stejného rámce, jako byl rámec stanovený ministerskými vyhláškami uvedenými ve 44. až 48. bodě odůvodnění, zůstává v platnosti analýza provedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění, a protože vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 neodstraňují pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, je Komise nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(160)
Pokud jde o druhý předpoklad, je nutno zvážit dva scénáře: podpora byla poskytnuta podnikům v obtížích nebo byla poskytnuta podnikům životaschopným.
(161)
V případě prvního scénáře zůstává platná analýza provedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění, přičemž vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 neodstraňují pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a Komise je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(162)
V případě druhého scénáře Komise rovněž poznamenává, že vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopisech ze dne 10. května 2006, 15. března 2011 a 29. března 2011 neumožňují zjistit, zda provozní kapitál vytvořený využitím dotovaných půjček financoval způsobilé investice ve smyslu předpisů Unie v oblasti regionální podpory (od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 2041901 ze dne 16. května 1989 platily jako předpisy sdělení Komise o metodě použití čl. 92 odst. 3 písm. a) a c) na regionální podporu (50) a následně pokyny k regionální podpoře z roku 1998 (51)). Komise je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitrním trhem.
(163)
V případě, že tento provozní kapitál nefinancoval způsobilé investice ve smyslu stanoveném předpisy Unie v oblasti regionální podpory, musí Komise přezkoumat, zda nelze podporu poskytnutou na vytvoření tohoto kapitálu, která by tak představovala podporu na provoz, prohlásit za slučitelnou na základě příslušných ustanovení předpisů Unie v oblasti regionální podpory. V tomto ohledu si Komise přeje zdůraznit, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit slučitelnost předmětné podpory (52). Protože informace v různých dopisech zaslaných řeckými orgány neumožnily Komisi ověřit soulad s ustanoveními předpisů Unie v oblasti regionální podpory, může Komise dospět pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(164)
Záruku poskytnutou na základě vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 nelze považovat za nástroj pomoci při restrukturalizaci podniku v obtížích, jako je tomu v případě ostatních vyhlášek, jichž se toto rozhodnutí týká, protože ministerská vyhláška č. 2/82257/0025 stanoví, že záruka může být poskytnuta pouze životaschopným podnikům a ne podnikům, které se stanou životaschopnými až po restrukturalizaci dluhů. Tuto záruku je proto nutno přezkoumat podle použitelných předpisů o státní podpoře.
(165)
Od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 se záruky až do 31. prosince 2005 (ukončení provádění režimu) řídily sdělením z roku 2000.
(166)
Sdělení z roku 2000 stanoví, že Komise musí posuzovat slučitelnost podpory vázané na poskytnutí záruky na základě předpisů platných pro jiné formy podpory, a uvádí různé rámce a pokyny použitelné v dotyčných odvětvích. Záruku lze navíc pouze přijmout, pokud je její využití smluvně vázáno na konkrétní podmínky, jež mohou vést až k povinnému vyhlášení úpadku příjemce nebo jiným podobným opatřením.
(167)
V tomto konkrétním případě řecké orgány nepředložily k poskytnutým zárukám žádné informace. Komise proto tyto záruky nemůže posoudit na základě různých předpisů použitelných v dotyčných odvětvích nebo ověřit, zda opatření podpory nemohlo přesáhnout příslušnou platnou míru nezbytně nutnou pro podniky, které se nenacházejí v obtížích (v odpovědi na třetí rozhodnutí o zahájení řízení řecké orgány navíc neposkytly žádné informace o dodržení různých předpisů).
(168)
Za těchto okolností Komise nemůže dojít k závěru, že podpora poskytnutá formou záruk na základě ministerské vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 je slučitelná s vnitřním trhem.
VI. ZÁVĚR
(169)
Komise zjišťuje, že Řecko provedlo předmětná opatření podpory protiprávně porušením čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Předchozí analýza dokládá, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem, protože Řecko nepředložilo žádné informace, které by potvrzovaly dodržení různých uvedených předpisů, a Komise proto není schopna odstranit pochyby vyjádřené při zahájení různých řízení. V této souvislosti Komise připomíná, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit slučitelnost předmětné podpory.
(170)
V souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (53), je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil (v tomto konkrétním případě se jedná o všechny podniky, které využily možností zkoumaných ministerských vyhlášek). Řecko musí učinit všechna nezbytná opatření, aby od příjemců získalo zpět poskytnutou neslučitelnou podporu. V souladu s ustanoveními bodu č. 42 oznámení Komise s názvem „Cesta k účinnému provádění rozhodnutí Komise, jimiž se členským státům nařizuje zajistit navrácení protiprávní a neslučitelné podpory“ (54) má Řecko lhůtu čtyři měsíce od oznámení tohoto rozhodnutí na jeho provedení. Podpora, která má být vrácena, musí zahrnovat úroky vypočítané v souladu s nařízením Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (55).
(171)
Toto rozhodnutí musí být provedeno okamžitě, a to zejména s ohledem na navrácení všech jednotlivých podpor poskytnutých v rámci režimu podpory při vyloučení jednotlivých podpor poskytnutých na konkrétní projekty, které splňovaly v okamžiku poskytnutí podpory všechny podmínky stanovené v nařízení o blokové výjimce nebo v nařízení o podpoře de minimis použitelné podle článků 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (56) či podle režimu podpory schváleného Komisí.
(172)
Článek 15 nařízení (ES) č. 659/1999 ovšem stanoví, že pravomoci Komise ve věci navrácení podpory podléhají promlčecí lhůtě. Promlčecí lhůta počíná dnem, kdy je protiprávní podpora udělena příjemci buď jako jednotlivá podpora, nebo v rámci režimu podpory. Jakékoli opatření přijaté Komisí nebo členským státem jednajícím na žádost Komise, týkající se protiprávní podpory, přerušuje běh promlčecí lhůty a každým přerušením počíná lhůta běžet znovu.
(173)
V tomto konkrétním případě se Komise za účelem navrácení podpory může vracet zpět k těmto termínům:
a)
v případě podpory, jíž se týkalo první řízení: 1. říjen 1993 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 27. května 2003, zatímco ministerská vyhláška č. 69836/B1461, která byla přijata dne 14. září 1993, byla zveřejněna v řeckém vládním věstníku dne 1. října 1993, kdy také vstoupila v platnost;
b)
v případě podpory, jíž se týkalo druhé řízení: 22. duben 1994 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 22. dubna 2004;
c)
v případě podpory, jíž se týkalo třetí řízení: 12. listopad 1994 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 12. listopadu 2004,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
Článek 1
Režimy podpory v podobě restrukturalizace dluhů, které Řecko provedlo protiprávně při porušení čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie v prefekturách Kastorie, Euboia, Florina, Kilkis, Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios, jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci jednoho z režimů uvedených v článku 1 nepředstavuje podporu, pokud v okamžiku svého poskytnutí splňovala podmínky stanovené v jednom z předpisů přijatých podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98 použitelného v okamžiku poskytnutí podpory.
Článek 3
1. Řecko si vyžádá neslučitelnou podporu, která byla poskytnuta v rámci režimů uvedených v článku 1, od příjemců zpět.
2. Částky, které mají být navráceny, podléhají úrokům ode dne, kdy byly příjemcům dány k dispozici, až do dne, kdy byly skutečně získány zpět.
3. Výše úroků se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. S účinkem ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Řecko zruší všechny neprovedené platby v rámci režimů podpory uvedených v článku 1.
Článek 4
Navrácení podpory poskytnuté v rámci režimů uvedených v článku 1 musí být okamžité a účinné.
Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi následující informace:
a)
seznam příjemců, kteří na základě režimů uvedených v článku 1 obdrželi podporu, a celkovou částku podpory, kterou každý z nich obdržel v rámci dotyčného režimu;
b)
celkovou částku (hlavní částka a úroky), kterou má každý příjemce navrátit v případě podpory, která nespadá pod pravidlo de minimis;
c)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízené podporu vrátit.
2. Řecko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem provést toto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory poskytnuté na základě režimu uvedeného v článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Bude rovněž poskytovat podrobné informace o částkách podpory a úrocích, které příjemci již vrátili.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 19. října 2011.
COMMISSION DECISION
of 19 October 2011
regarding State aid schemes implemented by Greece in the Kastoria, Evia, Florina, Kilkis, Rodopi, Evros, Xanthi and Dodecanese Prefectures, and the islands of Lesbos, Samos and Chios (debt restructuring)
(Nos C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) and C 50/05 (ex NN 20/05))
(notified under document C(2011) 7252)
(Only the Greek text is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2012/307/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 108(2), first subparagraph thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to Article 108(2), first subparagraph of the Treaty (1) and having regard to those comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
Having received information indicating that aid had been granted in 1993 and over the subsequent years to firms in the Kastoria and Evia Prefectures in the context of debt re-negotiation, the Commission asked the Greek authorities in a letter dated 27 May 2003 to submit within four weeks the text of the legal basis for this operation, together with any other information necessary for an examination under Articles 87 and 88 of the EC Treaty (3).
(2)
By letter dated 10 July 2003, registered as received on 17 July 2003, the Greek Permanent Representation to the European Union forwarded to the Commission a letter from the Greek authorities requesting a one-month extension of the period referred to in recital 1.
(3)
By letter dated 4 August 2003, registered as received on 6 August 2003, the Permanent Representation of Greece to the European Union forwarded to the Commission the information requested in its letter of 27 May 2003.
(4)
After examination of the information, it was found that the aid had been granted without the approval of the Commission. Accordingly, the Commission decided to open a non-notified aid dossier, registered under number NN 153/03.
(5)
By letter dated 21 June 2004 (4), the Commission informed Greece of its decision to open the procedure provided for in Article 88(2) of the EC Treaty (C 23/04) (hereinafter, ‘opening of the first procedure’).
(6)
The Commission’s decision to open the procedure was published in the Official Journal of the European Union (5). The Commission invited interested parties to submit their comments on the aid in question.
(7)
The Commission did not receive any comments from interested third parties.
(8)
By letter dated 13 July 2004, registered as received on 19 July 2004, the Permanent Representation of Greece to the European Union requested a one-month extension of the period granted to the Greek authorities to submit their response to the opening of the first procedure.
(9)
By fax dated 6 August 2004, the Commission granted the extension requested.
(10)
By letter dated 9 August 2004, registered as received on 10 August 2004, the Permanent Representation of Greece to the European Union forwarded to the Commission the response from the Greek authorities to the opening of the first procedure.
(11)
During the examination of the information submitted by the Greek authorities in their letter of 4 August 2003, it was found that, in addition to the Kastoria and Evia Prefectures, the aid in question also concerned the Florina and Kilkis Prefectures. Accordingly, the Commission requested additional information on the latter aid schemes from the Greek authorities by fax dated 22 April 2004.
(12)
By letter dated 26 May 2004, the Permanent Representation of Greece to the European Union requested a one-month extension of the period granted to the Greek authorities to submit the additional information mentioned above.
(13)
By fax dated 7 June 2004, the Commission granted the extension requested.
(14)
By letter dated 1 July 2004, registered as received on the same day, the Permanent Representation of Greece to the European Union forwarded to the Commission the information requested in its fax of 22 April 2004.
(15)
After examination of the information, it was found that the aid had been granted without the approval of the Commission. Accordingly, the Commission decided to open a non-notified aid dossier, registered under number NN 70/04.
(16)
By letter dated 9 June 2005 (7), the Commission informed Greece of its decision to open the procedure provided for under Article 88(2) of the EC Treaty with regard to the aid measures granted in the Florina and Kilkis Prefectures (C 20/05) (hereinafter, ‘the opening of the second procedure’).
(17)
The Commission’s decision to open the procedure was published in the Official Journal of the European Union (8). The Commission invited the interested parties to submit their comments on the aid in question.
(18)
The Commission did not receive any comments from interested third parties.
(19)
By letter dated 24 June 2005, registered as received on 28 June 2005, the Permanent Representation of Greece to the European Union requested a two-month extension of the period granted to the Greek authorities to submit their response to the opening of the second procedure.
(20)
By fax dated 13 July 2005, the Commission granted the extension requested.
(21)
By letter dated 18 August 2005, registered as received on 24 August 2005, the Permanent Representation of Greece to the European Union forwarded to the Commission the response from the Greek authorities to the opening of the second procedure.
(22)
During the examination of the information submitted by the Greek authorities by letter dated 1 July 2004, it was found that aid had also been granted in Prefectures other than those concerned by the openings of the first two procedures. Accordingly, the Commission requested additional information on these aid measures from the Greek authorities by fax dated 12 November 2004.
(23)
By letter dated 13 December 2004, registered as received on 15 December 2004, the Permanent Representation of Greece to the European Union requested that the European Commission grant a one-month extension of the period granted to the Greek authorities to submit the additional information referred to above.
(24)
By fax dated 6 January 2005, the Commission granted the extension requested.
(25)
By letter dated 27 January 2005, registered as received on 1 February 2005, the Permanent Representation of Greece to the European Union forwarded to the Commission the information requested in its letter of 12 November 2004.
(26)
After examination of the information, it was found that the aid had been granted without the approval of the Commission. Accordingly, the Commission decided to open a non-notified aid dossier, registered under number NN 20/05.
(27)
By letter dated 22 December 2005 (10), the Commission informed Greece of its decision to open the procedure provided for under Article 88(2) of the EC Treaty with regard to the aid granted in the Rodopi, Evia, Xanthi and the Dodecanese Prefectures, and the islands of Lesbos, Samos and Chios (C 50/05) (hereinafter, ‘the opening of the third procedure’).
(28)
The Commission’s decision to open the procedure was published in the Official Journal of the European Union (11). The Commission invited the interested parties to submit their comments on the aid in question.
(29)
The Commission did not receive any comments from interested third parties.
(30)
By letter dated 23 January 2006, registered as received on 25 January 2006, the Permanent Representation of Greece to the European Union requested a three-month extension of the period granted to the Greek authorities to submit their response to the opening of the third procedure.
(31)
By fax dated 3 February 2006, the Commission granted the extension requested.
(32)
By letter dated 10 May 2006, registered as received on 11 May 2006, the Permanent Representation of Greece to the European Union forwarded to the Commission the response from the Greek authorities to the opening of the third procedure.
(33)
After re-examining all the legal bases submitted, the Commission requested, by fax dated 12 January 2011, that the Greek authorities provide further clarifications on the aid in question within one month.
(34)
By e-mail dated 7 February 2011, the Permanent Representation of Greece to the European Union asked the Commission to extend the deadline referred to above by a further 40 working days.
(35)
By fax dated 17 February 2011, the Commission granted an extension of 20 working days.
(36)
By e-mails dated 15 March 2011 and 29 March 2011, the Permanent Representation of Greece to the European Union forwarded the clarifications referred to above to the Commission.
II. DESCRIPTION
(37)
Ministerial Decision No 69836/B1461 of 30 September 1993 provides for the conversion of total debts, whether due or not, at 30 June 1993 resulting from loans of all types (for working capital and fixed capital) in drachma or foreign currencies granted to industrial and craft firms established and operating, irrespective of the location of their registered headquarters, in the Kastoria and Evia Prefectures, as well as from bank guarantees in drachma or foreign currencies issued on behalf of the said firms, into a new loan repayable over 10 years in equal six-monthly total payments (principal plus interest) or in equal six-monthly principal payments (simple amortisation) with interest calculated every six months at the rate applied for the restructuring at the time (the rate applicable to the new loan is the rate applied for the latest 12-month Treasury bonds issued prior to the start of each interest-calculation period in respect of the loan, increased by two percentage points, with a reduction of ten percentage points during the first five years charged against the account set up pursuant to Law No 128/75 (12).
(38)
Alternatively, the firms mentioned above may receive for five years an interest reduction of ten percentage points in respect of their outstanding debts in drachma or foreign currencies at 30 June 1993 and linked to investments in fixed or working capital.
(39)
The firms must be viable after the restructuring (which implies that their situation was to some extent difficult); this criterion was verified by the banks.
(40)
Ministerial Decisions No 2035824/5887 of 1 June 1994, 2045909/7431/0025 of 26 August 1994, 2071670/11297 of 9 November 1994 and 72742/B1723 of 8 December 1994 modulate the grace periods and interest reductions linked to the new loans and cover the latter by means of a State guarantee.
(41)
Ministerial Decision No 66336/B1398 of 14 September 1993 provides for the same aid measures and conditions as described under recital 37. It also provides for the granting of a State guarantee on the principal and interest of the restructured debt of industrial and craft firms in the Florina and Kilkis Prefectures, as well as the coverage by the State of the arrears interest applicable at 31 December 1992 in respect of loans granted for the working or investment capital of those firms, within the budgetary limits pursuant to Law No 128/75.
(42)
Decision No 66336/B1398 of 14 September 1993 was amended by Decision No 30755/B1199 of 21 July 1994, Decision No 60029/B1541 of 23 September 1994, Decision No 72742/B1723 of 8 December 1994, Decision No 236/B22 of 4 January 1995, Decision No 8014/B285 of 28 February 1995, Decision No 44678/B1145 of 3 July 1995, Decision No 44446/B1613 of 24 December 1996, Decision No 40410/B1678 of 9 December 1997, Decision No 10995/B546 of 24 March 1999, Decision No 12169/B736 of 22 March 2000 and Decision No 35913/B2043 of 24 October 2000. These various Decisions amend the duration of the loans, the grace periods and interest rate reductions linked to the new loans, and also extend the period after which outstanding instalments become payable.
(43)
The firms must be viable after the restructuring (which implies that their situation was to some extent difficult); this criterion was verified by the banks.
(44)
Ministerial Decision No 1648/B.22/13.1.1994 provides as follows:
(a)
for new working capital loans granted from 1 April 1993 onwards to industrial, craft and mining firms, industrial livestock firms, hotel firms and shipping firms, established irrespective of the location of their registered headquarters, in the Prefectures of Xanthi, Rodopi and Evros, an interest reduction of 10 (ten) percentage points charged against the account set up pursuant to Law No 128/75, up to a rate of 20 % of the firm’s turnover for the previous year or 50 % of orders for the year in progress, in respect of interest booked from 1 April 1993 to 31 March 1996, with a State guarantee up to a total amount of GRD 100 000 000 (EUR 293 470);
(b)
the total debts, whether due or not, at 31 December 1993 resulting from loans for working capital and fixed capital granted to industrial, craft and mining firms, industrial livestock firms, hotel firms and shipping firms in the Thrace Region will be converted into a new loan, repayable over 10 years in equal six-monthly total payments (principal plus interest), from the account set up pursuant to law No 128/75, with a State guarantee;
(c)
inclusion in the restructured debt of arrears interest due at 31 December 1992 in respect of loans for fixed or working capital.
(45)
The firms must be viable after the restructuring (which implies that their situation was to some extent difficult); this criterion was verified by the banks.
(46)
A number of amendments were made to Ministerial Decision No 1648/B.22/13.1.1994 by means of the following Ministerial Decisions: Nos 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 and 35913/B.2043/24.10.2000 (15). All these texts modulate the technical parameters such as interest reductions, grace periods, duration of loans and duration of periods after which outstanding instalments become payable.
(47)
Decision No 2003341/683/0025/17.2.94 confers a State guarantee for working capital loans granted from 1 April 1993 onwards to industrial, craft and mining firms, industrial livestock firms, hotel firms and shipping firms established, irrespective of where their registered headquarters are located, in the Xanthi, Rodopi and Evros Prefectures, up to a total amount of GRD 100 000 000 (EUR 293 470) per firm, as well as for debts (capital and interest) resulting from the restructuring outstanding at 31 December 1993 of debts resulting from old loans granted in accordance with the provisions of Joint Decision No 1648/G.G.54/B.22/13.1.94.
(48)
A number of amendments were made to Decision No 2003341/683/0025/17.2.94 by means of the following Decisions: Nos 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 and 2/64046/0025/2003/28.1.2004. All these texts confer the State guarantee in case of application of the measures provided for by the different Decisions amending Ministerial Decision No 1648/B.22/13.1.1994 (cf. recital 46).
(49)
On the aforementioned list, Ministerial Decision No 2/82257/0025/18.12.2000 stipulates that, in order for its provisions to be applicable, firms must be viable in the absolute (and not after the restructuring, as is the case with regard to the other Ministerial Decisions referred to in this Decision), which presupposes the absence of a state of difficulty.
(50)
Ministerial Decision No 2041901/16.5.1989 grants an interest reduction of three percentage points, charged against the joint account set up pursuant to Law No 128/75, on outstanding balances payable in respect of working capital loans granted from 1 April 1989 onwards to trade and craft firms with their registered headquarters in the Evros, Lesbos, Samos, Chios and Dodecanese Prefectures.
(51)
Decision No 2078809/10.10.89 grants an interest reduction of three percentage points, charged against the joint account set up pursuant to Law No 128/75, on outstanding balances payable in respect of working capital loans issued from 1 April 1989 onwards to trade and craft firms with their registered headquarters in the Rodopi, Xanthi and Samos Prefectures.
(52)
Ministerial Decisions Nos 9034/B.289/10.2.2003 and 37497/B.1232/2.6.2003 extend the provisions of the Decisions referred to under recitals 50 and 51 by specifying the scope and certain technical parameters relating to the interest reductions provided for.
III. REASONS FOR INITIATING THE INVESTIGATION PROCEDURE
(53)
With regard to the aid schemes in question, the Commission had doubts as regards not only the absence of State aid, but also the compatibility of the aid, which in the opinion of the Commission actually exists, with the internal market.
(a) Justification of opening of the first procedure
(54)
The first procedure was opened for the following reasons:
(a)
when asked to provide explanations in relation to the aid in question, the Greek authorities stated that the Ministerial Decisions constituting the legal basis for the aid measures were not notified because they considered that the aid which they implemented did not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty; they also stated that, although they did not know the exact number of beneficiaries, the amounts of the aid measures in question likely fell under the de minimis rule;
(b)
since the de minimis rule was not applicable in the agricultural sector at the time when the aid measures was granted and that the Decisions constituting the legal basis of the aid measures in question were intended to assist firms experiencing liquidity problems, the Commission considered that the aid should be analysed in the light of the different rules applicable to the rescuing and restructuring of firms in difficulty from the entry into force of the first of the aforementioned Decisions; however, the information available did not make it possible to ascertain to what extent these rules had been followed;
(c)
again with regard to the agricultural sector, the information available did not make it possible to determine whether the State guarantee had been granted in accordance with the various rules applicable to State aid in the form of guarantees from the entry into force of the first of the aforementioned Decisions;
(d)
in the industrial and craft sectors, the de minimis rule did, of course, apply, but as the Greek authorities did not know the number of beneficiaries of the measures introduced by these Ministerial Decisions and as the de minimis aid ceilings are calculated for a three-year period, not for a one-off measure, it was impossible to tell whether the aid provided for by the Decisions in question could in fact fall under the de minimis rule; in this context, the aid measures also had to be analysed on the basis of the rules on the rescuing and restructuring of firms in difficulty which had been applicable since the entry into force of the first of the Decisions referred to; however, the information available did not make it possible to ascertain to what extent these rules had been followed;
(e)
with regard to these sectors, the information available did not make it possible to determine whether the State guarantee had been granted in accordance with the different rules applicable to State aid in the form of guarantees applicable from the entry into force of the first of the aforementioned Decisions.
(b) Justification of the opening of the second procedure
(55)
The second procedure was opened for the following reasons:
(a)
when asked to provide explanations in relation to the aid in question, the Greek authorities stated that, although they did not know the exact number of beneficiaries, the amounts of aid in question probably fell under the de minimis rule; however, quite apart from the fact that the de minimis rule did not apply to the agricultural sector until 1 January 2005, the Commission did not have any data which would have allowed it to ascertain the extent to which the amounts received by agricultural firms in application of Ministerial Decision No 66336/B.1398 could have fallen under the scope of Commission Regulation (EC) No 1860/2004 of 6 October 2004 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid in the agriculture sector (17), which introduced a de minimis rule in the agricultural sector;
(b)
given that these Decisions were intended to assist firms in difficulty, the aid had to be analysed in the light of the various rules applicable to the rescuing and restructuring of firms in difficulty since the entry into force of the first of the above Decisions, that is to say, since 21 September 1993; however, the information available did not make it possible to determine to what extent these rules had been followed;
(c)
again with regard to the agricultural sector, the information available did not make it possible to determine whether the State guarantee had been granted in accordance with the various rules applicable to State aid in the form of guarantees from 21 September 1993;
(d)
in the industrial and craft sectors, the de minimis rule did, of course, apply, but as the Greek authorities did not know the number of beneficiaries of the measures introduced by these Decisions and as the aid ceilings are calculated for a three-year period, not for a one-off measure, it was impossible to tell whether the aid provided for by the Decisions in question could in fact fall under the de minimis rule; in this context, the aid measures also had to be analysed on the basis of the rules on the rescuing and restructuring of firms in difficulty which had been applicable since 21 September 1993; however, the information available did not make it possible to ascertain to what extent these rules had been followed;
(e)
in these sectors, the information available did not make it possible to determine whether the State guarantee had been granted in accordance with the various rules applicable to State aid in the form of guarantees from 21 September 1993.
(c) Justification of the opening of the third procedure
(56)
The third procedure was opened for the following reasons:
(a)
as had been the case for the opening of the first and second procedures, the Greek authorities indicated in the information they provided that the amounts in question likely fell under the de minimis rule; however, quite apart from the fact that the de minimis rule did not apply to the agricultural sector until 1 January 2005, the Commission did not have any data which would have allowed it to ascertain the extent to which the amounts received by agricultural firms in application of the Decisions constituting the legal basis of the aid scheme in question could have fallen under the scope of Regulation (EC) No 1860/2004;
(b)
given that these Ministerial Decisions were intended to assist firms in difficulty, the aid had to be analysed in the light of the various rules which had applied to the rescuing and restructuring of firms in difficulty since the entry into force of the first of the above Decisions; however, the information available did not make it possible to determine to what extent these rules had been followed;
(c)
in the industrial, hotel and craft sectors, the de minimis rule did, of course, apply, but as the Greek authorities did not indicate the number of beneficiaries of the aid and as the de minimis aid ceilings are calculated for a three-year period, not for a one-off measure, it was impossible to tell whether the aid provided for by the Decisions in question could in fact fall under the de minimis rule; in this context, the aid measures also had to be analysed on the basis of the rules on the rescuing and restructuring of firms in difficulty which had been applicable since the entry into force of the first of the Decisions referred to; however, the information available did not make it possible to ascertain to what extent these rules had been followed;
(d)
in the coal and shipping sectors, the de minimis rule had only applied since the entry into force of Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis (18) aid; however, for the reasons given under point (c), the aid measures also had to be analysed on the basis of the various rules applicable to the rescuing and restructuring of firms in difficulty from the entry into force of the first of the above Decisions; however, the information available did not make it possible to ascertain to what extent these rules had been followed;
(e)
in the maritime transport sector, no de minimis rule applied; the aid measures therefore had to be analysed on the basis of the rules that had applied since the entry into force of the first of the above Decisions to the rescuing and restructuring of firms in difficulty; however, the information available did not make it possible to ascertain to what extent these rules have been followed;
(f)
in none of the above sectors did the information available make it possible to determine whether the State guarantee was given in accordance with the various rules that had applied since the first of the above Decisions entered into force to State aid in the form of guarantees;
(g)
Decision No 2041901/16.5.1989 and those referred to under recitals 51 and 52 above provided for aid in Prefectures other than Rodopi, Evros and Xanthi and it was not possible to ascertain whether the system of aid they introduced was an extension of that applied in the above three Prefectures or was a separate system; whatever the case, it was not possible to ascertain, on the basis of the information available, whether the rules on State aid (rules on regional aid or the de minimis rule) had been followed;
(h)
if the Ministerial Decisions referred to under point (g) had constituted an extension of the system of aid applied in the Rodopi, Xanthi and Evros Prefectures, it was not possible to determine whether the planned aid measures could fall under the de minimis rule or be considered compatible with the provisions governing the granting of aid for rescuing and restructuring firms in difficulty;
(i)
if the Ministerial Decisions referred to under point (g) had constituted an independent aid system, it was necessary, in the absence of details in this regard in their provisions, to examine the compatibility of its application to healthy firms and firms in difficulty; the analysis resulted in the following conclusions:
(i)
for firms in difficulty, it was not possible to determine whether the planned aid measures could fall under the de minimis rule or be considered compatible with the provisions governing the granting of aid for rescuing and restructuring firms in difficulty,
(ii)
for healthy firms, it was not possible to determine whether the working capital constituted by means of a loan together with the interest reduction granted had served to finance eligible investments within the meaning of Union rules on regional aid.
IV. OBSERVATIONS OF THE GREEK AUTHORITIES ON THE FORMAL OPENING OF THE PROCEDURE
(a) Observations of the Greek authorities on the opening of the first procedure
(57)
In their letter of 9 August 2004, the Greek authorities made the following statements:
(a)
the consolidation of the loans is an administrative instrument not resulting in high costs for the public authorities;
(b)
the calculation of interest per six-month period has already been upheld in the case-law of the national Supreme Court, which declared quarterly compounding to be illegal and abusive, and responsible for imposing an excessive burden on debtors;
(c)
the granting of the State guarantee cannot be considered as aid since its use is contingent on particularly stringent measures for the principal debtor;
(d)
during the reference period, interest rates in Greece were much higher than the average rates in the rest of the Union and remained thus despite the reductions; there was therefore no distortion of competition, not least since the beneficiary firms had to be viable; moreover, the reductions were financed by a special account, separate from the State budget;
(e)
the granting of periods of grace cannot be considered as an aid measure, given that the debt and interest remain: this merely constitutes restructuring of repayment over time, justified on the grounds of the economic situation;
(f)
Ministerial Decision No 72742/B1723 (cf. recital 42 above) did not give rise to any additional costs in relation to those introduced by the original Decision which constitutes the basis of the scheme in question;
(g)
the release of securities by means of Ministerial Decision No 2071670/11297 cannot be considered an aid measure in respect of firms, since they are adapted to the level of the restructured loans; moreover, the guarantee from the Greek State does not cover all types of charges imposed on lenders by the banks;
(h)
Ministerial Decision No 69836/B1451 and its amendments concerned processing firms in general and did not refer specifically to processing firms in the agriculture sector, which were covered by Council Regulations (EEC) No 866/90 of 29 March 1990 on improving the processing and marketing conditions for agricultural products (19), (EC) No 951/97 of 20 May 1997 on improving the processing and marketing conditions for agricultural products (20) and (EC) No 1257/1999 of 17 May 1999 on support for rural development from the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) (21); these Regulations were applied by means of the implementation of operational programmes under the second and third Community Support Frameworks; firms which had made investments and received aid from the Ministry of Rural Development and Food to this end were not eligible for debt restructuring, since this had not been provided for; the de minimis rule was not applied either since, in order to obtain a subsidy, operators had to have carried out work and borne the cost;
(i)
the reference to the de minimis rule served exclusively to illustrate the fact that most of the aid measures granted were below the de minimis ceiling, without specific reference to the agricultural sector;
(j)
the criterion of ‘viability after restructuring’ has no bearing on the overall assessment of the viability of the firm prepared by the credit body, since eligibility for restructuring is determined immediately after the viability study;
(k)
the restructuring concerned old loans and did not constitute financing for new investments;
(l)
as regards the overall grant equivalent for the restructuring, the vast majority of the aid measures constituted small amounts, the areas for which the measures were intended (Kastoria and Evia) were all less-favoured areas within the meaning of Council Directive 75/268/EEC of 28 April 1975 on mountain and hill farming in certain less-favoured areas (22), and the country as a whole falls under Objective 1;
(m)
the interest rate applied to new loans was that which applied to the latest issue of Greek Treasury bonds; the reduction does not concern the entire duration of the restructured loan, but only the first critical years; the difference between the rates was not very high (1 to 2 points);
(n)
the scheme existed from 30 June 1993 to 30 June 2003.
(b) Observations of the Greek authorities on the opening of the second procedure
(58)
By letter of 18 August 2005, the Greek authorities set out the following arguments, most of which had already been presented in their reply to the first opening of the procedure (cf. previous recital):
(a)
the consolidation of the loans is an administrative instrument which does not result in high costs for the public authorities (the authorities add here that the intention of this instrument is not the selective granting of aid);
(b)
the calculation of interest per six-month period has already been upheld in the case-law of the national Supreme Court, which declared quarterly compounding to be illegal and abusive, and responsible for imposing an excessive burden on debtors;
(c)
during the reference period, interest rates in Greece were much higher than in the rest of the Union and remained thus despite the reductions applied;
(d)
the granting of the State guarantee cannot be considered as aid since, even if it is used, it is contingent on particularly stringent conditions for the principal debtor;
(e)
the arrears interest and the interest-rate reductions were financed by a special account (account set up pursuant to Law No 128/75), separate from the State budget;
(f)
the granting of periods of grace cannot be considered as an aid measure, given that the debt and interest remain: this merely constitutes restructuring of repayment over time, justified on the grounds of the economic situation;
(g)
the provisions of Ministerial Decision 66336/B.1398/1993 and its amendments provided for the possibility of aid for firms established in the Florina and Kilkis Prefectures without high costs for the public authorities and on the condition that the firms in question were considered viable; they did not therefore distort competition within the meaning of Article 87 of the EC Treaty; moreover, it should be recalled that the Florina and Kilkis Prefectures share borders with the former Yugoslav Republic of Macedonia and that, during the reference period (1990s), they suffered greatly as a result of the war and instability in the region;
(h)
lastly, the aforementioned Decision refers to industrial and craft firms; according to the Greek authorities, no agricultural firms are concerned by these provisions.
(c) Observations of the Greek authorities on the opening of the third procedure
(59)
By letter of 10 May 2006, the Greek authorities submitted the following arguments:
(a)
the Prefectures concerned by the Decisions in question were experiencing a difficult economic situation characterised by low levels of economic activity and a higher unemployment rate than in the rest of the country; this situation was compounded by the state of war in neighbouring countries (for example, Kosovo); competition could not therefore be distorted and the aid measures granted in the form of debt restructuring and reductions could therefore benefit from the derogation provided for in Article 87(3)(a) and (c) of the EC Treaty;
(b)
the aid measures were focused on resolving problems such as the lack of dynamism of local markets, the contraction of the labour market and falling demand, as well as long-term economic development;
(c)
with regard to the Commission’s argument that the conditions of Community trade could be distorted given the high level of competition in the agricultural sector, only Decision 1648/B22/13.1.1994, among all those examined, concerns industrial livestock firms; moreover, over the period 1995-2004, meat production in the Evros, Rodopi and Xanthi Prefectures only accounted for a small proportion of agricultural production in the Prefectures in question, and, although the gross domestic product (GDP) of these Prefectures rose over that period (both in absolute terms and per capita), it remained well below the national average;
(d)
Ministerial Decisions Nos 2041901/16.5.1989 and 2078809/1989, which provide for interest reductions in respect of working capital loans for firms in Lesbos, Samos, Chios and the Dodecanese Prefectures, also stipulate that the firms must be viable before and after the restructuring of their debts;
(e)
the competent authorities in Greece were asked to collect data on the beneficiaries and the aid actually granted, but said they were unable;
(f)
the interest-rate reductions are financed by an account set up pursuant to Law No 128/75 which does not constitute a State resource, since it is an account intended primarily for the redistribution of funds.
(d) Letters from the Greek authorities of 15 and 29 March 2011
(60)
By letters dated 15 and 29 March 2011, the Greek authorities firstly stated the expiry dates for the initial Ministerial Decisions governing the schemes in question. The dates are as follows:
(a)
30 June 2003 for Decision No 69836/B1461 (Kastoria and Evia Prefectures);
(b)
30 June 2000 for Decision No 66336/B/398/14-9-1993 (Florina and Kilkis Prefectures);
(c)
31 December 2005 for Decision No 1648/B.22/13.1.94 (Xanthi, Rodopi and Evros Prefectures);
(d)
31 December 2004 for Decision No 2041901/16-5-1989 (Rodopi, Evros, Xanthi and Dodecanese Prefectures; islands of Lesbos, Samos and Chios).
(61)
The Greek authorities then indicated that the criterion regarding the viability of the firms after the restructuring did not constitute the only factor considered; rather, there was an overall assessment of the viability of the firms before and after restructuring.
(62)
The letters also contain tables indicating the grant equivalent of the aid measures in question received by each beneficiary firm, with the objective of illustrating the percentage of firms for which the aid measures could fall under a de minimis scheme. The Greek authorities indicate, however, that, with regard to the aid measures granted under Ministerial Decisions 2041901/16-5-1989 (Xanthi, Rodopi and Evros, Samos, Lesbos, Chios and the Dodecanese Prefectures) and 1648/B.22/13.1.94 (Xanthi, Rodopi and Evros), the data available relates to the period 2004-07 only. The data provided in respect of aid measures granted under Ministerial Decision No 69836/B1461 (Kastoria and Evia Prefectures) relate to the period 1993-1998 and in respect of that granted under Ministerial Decision No 66336/B/398/14-9-1993 (Florina and Kilkis Prefectures) relate to the period 1993-2001. These data were requested from the credit institutions, some of which did not reply. The Greek authorities consider, however, that the data collected are close to the total amount of aid granted, since the banks which did reply are the main lenders to the Prefectures in question. According to the Greek authorities, analysis of the data demonstrates that the aid in question falls below the de minimis ceiling in 73,55 % to 99,46 % of cases, depending on the three-year period and the Decision considered.
(63)
Lastly, the Greek authorities state that agricultural product production, processing and marketing firms were not eligible for the aid and that the expression ‘mining firms’ actually designates marble and stone extraction firms.
V. EVALUATION
V.I. EXISTENCE OF AID
(64)
In accordance with Article 107(1) of the Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade between Member States, incompatible with the internal market. In absolute terms, the aid measures in question correspond to this definition in the sense that they are granted by the State or through State resources, are intended for certain firms (firms in the agriculture, craft, industrial, hotel, extraction - cf. recital 63 - and shipping sectors in the aforementioned Prefectures) and favour those firms by means of measures such as restructuring their loans, reducing the size of instalments by extending the repayment period, interest-rate reductions and the granting of guarantees, and may affect trade (23) and distort competition (24).
(65)
The Greek authorities sought to demonstrate that the aid measures in question could fall under a de minimis scheme and did not therefore constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU. However, quite apart from the fact that the de minimis rule was not applicable in all the sectors concerned over the validity period of the Ministerial Decisions constituting the legal basis of the schemes in question (this was indeed one of the reasons for the opening of the procedures in question), the data is incomplete, as acknowledged by the Greek authorities themselves (cf. recital 62). Moreover, the amounts of de minimis aid vary between the sectors (they are not the same in the industrial and agricultural sectors) and the tables provided suggest that the Greek authorities were not sufficiently aware of this difference. Lastly, the Commission notes that, despite the Greek authorities’ claims that agricultural production, processing and marketing firms were not eligible for the aid schemes in question, the tables mentioned above clearly demonstrate that some firms in those sectors did receive aid considered to fall under a de minimis scheme even though they clearly exceed the permissible ceiling.
(66)
The Commission recalls that, any individual aid granted under an aid scheme that at the time it was granted satisfied the conditions laid down in an applicable de minimis regulation is deemed not to constitute State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
(67)
When the Greek authorities first granted the aid measures in question in the agricultural sector, no Union provisions existed on de minimis aid.
(68)
The first provisions adopted in this respect were those of Regulation (EC) No 1860/2004 (25).
(69)
In accordance with Regulation (EC) No 1860/2004, which relates to both primary agricultural production and the processing and marketing of agricultural products, aid not exceeding a ceiling of EUR 3 000 per beneficiary over any period of three years does not affect trade between Member States, does not distort or threaten to distort competition and therefore does not fall under Article 107(1) of the Treaty.
(70)
Pursuant to Article 5 of Regulation (EC) No 1860/2004, the same applies in respect of aid granted before the entry into force of that Regulation, subject to compliance with the conditions laid down in Articles 1 and 3 thereof.
(71)
On 1 January 2008, Regulation (EC) No 1860/2004 was replaced by Commission Regulation (EC) No 1535/2007 of 20 December 2007 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid in the sector of agricultural production (26), which raises the amount of de minimis aid to EUR 7 500 per beneficiary over a period of three fiscal years, irrespective of the form of the aid or the objective pursued, within the limits of the maximum amount per Member State corresponding to 0,75 % of annual output.
(72)
Article 6(1) of Regulation (EC) No 1535/2007 stipulates that ‘this Regulation shall apply to aid granted before 1 January 2008 to undertakings in the sector of agricultural production, provided that such aid fulfils all the conditions laid down in Articles 1 to 4, except for the reference requirement clearly set out in this Regulation in the first subparagraph of Article 4(1)’. The Regulation only applies to primary agricultural production, however.
(73)
With regard to the processing and marketing of agricultural products, the de minimis rule applicable with effect from 1 January 2007 is set out in Commission Regulation (EC) No 1998/2006 of 15 December 2006 on the application of Articles 87 and 88 of the Treaty to de minimis aid (27).
(74)
Article 2(2) of Regulation (EC) No 1998/2006 sets at EUR 200 000 per beneficiary over a period of three fiscal years the amount up to which aid does not affect trade between Member States, does not distort or threaten to distort competition and does not therefore fall under Article 107(1) of the Treaty.
(75)
Article 5(1) of Regulation (EC) No 1998/2006 stipulates that ‘the Regulation shall apply to aid granted before its entry into force to undertakings active in the transport sector and undertakings active in the processing and marketing of agricultural products if the aid fulfils all the conditions laid down in Articles 1 and 2….’.
(76)
Consequently, the Commission will not consider aid granted under the Ministerial Decisions analysed as State aid if it does not exceed the following levels per beneficiary:
(a)
in the case of primary agricultural production: EUR 3 000 per three-year period, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1860/2004, or EUR 7 500 per period of three fiscal years if, at the time of granting it was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1535/2007;
(b)
in the case of the processing and marketing of agricultural products: EUR 3 000 per three-year period, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1860/2004, or EUR 200 000 per period of three fiscal years if, at the time of granting it was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1998/2006.
(77)
The Commission recalls, however, that firms in difficulty are not eligible for the provisions of Regulations (EC) No 1998/2006 and (EC) No 1535/2007.
(78)
In sectors other than the agricultural sector (that is to say, in this case, the different sectors mentioned in this Decision, with the exception of the shipping sector, which will be addressed in recitals 80 and 81 below (28)), the de minimis rule set out in the Commission’s Communication of 20 May 1992 - Community guidelines on State aid for small and medium-sized enterprises (29) (hereinafter, ‘the 1992 Guidelines’) was applicable at the time when the aid measures in question were granted. The Communication stipulated that ‘one-off payments of aid of up to ECU 50 000, in respect of a given type of expenditure and schemes under which the amount of aid a given firm may receive in respect of a given type of expenditure over a three-year period is limited to that figure, will no longer be considered notifiable under Article 93(3) [of the EC Treaty] (30), provided that it is an express condition of the award or scheme that any further aid the same firm may receive in respect of the same type of expenditure from other sources or under other schemes does not take the total aid the firm receives above the ECU 50 000 limit.’ This rule was subsequently amended in the 1996 Commission notice on the de minimis rule for State aid (31) (hereinafter ‘the 1996 Notice’), which set the amount of de minimis aid at ECU 100 000 for the same period, and thereafter in Regulation (EC) No 69/2001, which set the amount at EUR 100 000 for the same period.
(79)
On account of the expiry dates for the schemes analysed (the last being 31 December 2005) and the non-retroactive applicability of the regulations in respect of the sectors mentioned under recital 78, the Commission will not consider as State aid aid granted under the Decisions analysed which does not exceed the following amounts per beneficiary:
(a)
ECU 50 000 per three-year period between 19 August 1992 and 5 March 1996, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the provisions of the 1992 Guidelines;
(b)
ECU/EUR 100 000 per three-year period between 6 March 1996 and 1 February 2001, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the relevant provisions of the 1996 Notice;
(c)
EUR 100 000 per three-year period between 2 February 2001 and 31 December 2005, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the relevant provisions of Regulation (EC) No 69/2001.
(80)
Lastly, in the shipbuilding sector, the de minimis rule has only been applicable since the entry into force of Regulation (EC) No 69/2001.
(81)
Consequently, the Commission will not consider as State aid aid granted under the Ministerial Decisions analysed which do not exceed EUR 100 000 per beneficiary and per three-year period over the period 2 February 2001-30 June 2007, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the relevant provisions of Regulation (EC) No 69/2001.
(82)
The other arguments put forward by the Greek authorities to justify the absence of State aid cannot be accepted by the Commission for the following reasons, valid in every case in which those arguments were cited:
(a)
by claiming that the loan consolidation does not result in high costs for the public authorities (cf. recitals 57(a) and 58(a) in particular), the Greek authorities recognise that the operation imposes a cost on the State, or in other words uses State resources;
(b)
until the entry into force of the Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees (32) (hereinafter ‘the 2000 Notice’), all guarantees were considered to include an element of State aid (cf. recital 105(a)); the 2000 Notice states that a guarantee may be deemed not to constitute State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty where the beneficiaries are not borrowers in financial difficulty and would in principle be able to obtain a loan on market conditions from the financial markets without any intervention by the State, the guarantee is linked to a specific financial transaction, is for a fixed maximum amount, does not cover more than 80 % of the outstanding loan or other financial obligation (except for bonds and similar instruments) and is not open-ended, the terms of the scheme are based on a realistic assessment of the risk so that the premiums paid by the beneficiary enterprises make it, in all probability, self-financing, the scheme provides for the terms on which future guarantees are granted and the overall financing of the scheme to be reviewed at least once a year, and the premiums cover both the normal risks associated with granting the guarantee and the administrative costs of the scheme, including, where the State provides the initial capital for the start-up of the scheme, a normal return on that capital; however, no documentation has been submitted by the Greek authorities demonstrating the applicability of this scenario in this case;
(c)
with regard to competition, the granting of grace periods (cf. recitals 57(e) and 58(f)) does not constitute simply a restructuring of repayment over time, since it reduces the repayment burden at a specific time and therefore provides temporary financial relief for the beneficiary;
(d)
even if, as the Greek authorities state, the account set up pursuant to Law No 128/75 used to finance interest-rate reductions (cf. recitals 57(d), 58(e) and 59(f)) does not form part of the budget of the Greek State, it nevertheless constitutes a State resource (33);
(e)
the granting of an interest-rate reduction in respect of loans confers an advantage on the beneficiary firms, even if interest rates are high in the country in question;
(f)
the release of securities provided for the purposes of obtaining the guarantee (cf. recital 57(g)), while it may not involve any direct expenditure for the Greek State in accordance with Ministerial Decision No 2071670/11297, comprises an element of aid since, in providing this possibility, the State not only offers beneficiary firms the opportunity to obtain capital, but also waives one of the prerequisites for the obtention of its guarantee;
(g)
the fact that interest rates were high in Greece (cf. recital 57(d)) does not imply the absence of aid, in the sense that, irrespective of the economic context in which the restructuring with reductions was carried out, the granting of the aid in itself had the effect of relieving the beneficiaries of a burden which they would normally have had to bear in the exercise of their activity.
(83)
In the light of all these elements, the Commission can only conclude that aid measures which do not fall within the scope of and comply with the prerequisites for the granting of de minimis aid defined under recitals 68 to 81 do indeed fall within the scope of Article 107(1) of the Treaty.
V.II. COMPATIBILITY OF THE AID
(84)
However, in the situations provided for in Article 107(2) and (3) of the Treaty, certain types of aid may, by way of derogation, be deemed compatible with the internal market.
(85)
In the case under consideration, it is necessary to examine, in the context of each procedure opened, which exemption might apply in each of the sectors concerned (whilst differentiating between the agricultural and other sectors).
V.II.1. AID TO THE PREFECTURES OF KASTORIA AND EVIA, ADDRESSED WHEN THE FIRST PROCEDURE WAS OPENED
(a) Agricultural sector
(86)
In view of the nature of the aid granted, the only exemption which may be relied on to demonstrate its compatibility with the internal market is that provided for in Article 107(3)(c) of the Treaty pursuant to which aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest, may be considered to be compatible with the common market.
(87)
Since the aid in question is non-notified aid, it is essential in order for this exemption to apply that it complies with the rules on State aid in place at the time the aid was granted. According to information provided by the Greek authorities, the scheme in question ran from 30 June 1993 to 30 June 2003. The compatibility of the scheme in question with the internal market will therefore be examined in the light of the rules on State aid applicable during this period.
(88)
One of the reasons on which the Commission’s decision to initiate the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty was based is that the aid was apparently intended for firms in difficulty. In this regard, the Greek authorities indicated in their letter of 9 August 2004 that the ‘viability after restructuring’ criterion had absolutely no bearing on the overall assessment of the firm’s viability carried out by the credit institution, since the decision regarding eligibility for restructuring was made immediately after the viability study was carried out. This argument was reiterated in the letters of 15 and 29 March 2011 (see recital 61).
(89)
The Commission considers that this explanation does not enable it to exclude the possibility that aid was granted to firms in difficulty, because even if the decision regarding eligibility for restructuring was made immediately after the viability study had been carried out as the Greek authorities claim, the study itself focused on the viability prospects of the beneficiaries post-restructuring. This implies that it is possible that applicants could have been in difficulty at the time of the study but may nevertheless have been admitted to the scheme because the institution carrying out the study predicted a potential return to viability after debt restructuring (the Commission had also highlighted this evidence in point 23 of its decision to initiate the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty because reference was made in the preamble to Ministerial Decision No 2045909/7931/0025 to the need to support firms experiencing cash-flow problems in the Prefectures of Kastoria and Evia).
(i) Rules applicable to rescue and restructuring aid to firms in difficulty during the period in question
I. From 1 October 1993 to 31 December 1997
(90)
Aid to firms in difficulty is subject to a number of rules. At the time of entry into force of Ministerial Decision No 69836/B1461, it was Commission policy to consider this type of aid in the agricultural sector to be operating aid which could be considered compatible with the internal market only if the following three conditions were satisfied:
(a)
such aid had to concern financial charges on loans taken out to finance investments that had already been made;
(b)
the overall grant equivalent of any aid granted when the loan was taken out and the aid in question could not exceed the percentage generally authorised by the Commission, i.e.:
(i)
for investments in primary agricultural production: 35 % or 75 % in less-favoured areas within the meaning of Directive 75/268/EEC;
(ii)
for investments in the processing and marketing of agricultural products: 55 % or 75 % in Objective 1 regions for projects complying with the sectoral programmes or one of the objectives of Article 1 of Regulation (EEC) No 866/90 (34) and 35 % (or 50 % in Objective 1 regions) for other projects not excluded on the basis of the selection criteria under point 2 of the Annex to Commission Decision 90/342/EEC of 7 June 1990 on the selection criteria to be adopted for investments for improving the processing and marketing conditions for agricultural and forestry products (35) (or Commission Decision 94/173/EC (36) which replaced it);
(c)
the aid in question could be paid only following changes in the rates for the new loans taken out, so as to take account of variations in the interest rates (in such cases, the amount of aid had to be less than or equal to the difference in interest rates on the new loans) or had to concern agricultural holdings providing guarantees of viability, particularly in the event that the financial burdens resulting from the existing loans were such as to threaten the viability of the holdings or put them at risk of bankruptcy.
(91)
In their letter of 9 August 2004, the Greek authorities argued that Decision No 69836/B1451 and its subsequent amendments concerned processing firms in general and made no specific reference to agricultural processing firms covered by Regulations (EEC) No 866/90, (EC) No 951/97 and (EC) No 1257/1999, that all of Greece is an Objective 1 region, and that the firms which had invested and had therefore received aid from the Ministry of Rural Development and Food were unable to benefit from debt restructuring as this had not been provided for. Furthermore, they added that, with regard to the overall grant-equivalent of the restructuring, only small amounts of aid had been granted in most cases, and that the restructuring related to previous loans and thus investments which had already been made.
(92)
Above all, the explanations offered by the Greek authorities are not sufficient to permit the Commission to rule out the possibility that certain agricultural processing firms received aid under Ministerial Decision No 69836/B1451 and its subsequent amendments because the fact no specific reference was made to the aforementioned firms does not necessarily indicate that they did not belong to the generic category of processing firms (industrial firms) falling within the scope of the Decision.
(93)
In terms of compliance with the conditions referred to in recital 90, the Commission finds that Decision No 69836/B1451 and its subsequent amendments concerned the restructuring of either investment or working capital loans.
(94)
With regard to the restructuring of investment loans, on the basis of the information provided by the Greek authorities, the Commission finds that the condition referred to in recital 90(a) has been satisfied, because these loans concerned investments which had already been made.
(95)
Moreover, the Commission finds that the second alternative condition referred to in recital 90(c) has been complied with, since beneficiary firms must be deemed viable after restructuring on the basis of an assessment by the financial institutions.
(96)
However, the information at the Commission’s disposal is not sufficient to establish beyond doubt that the condition referred to in recital 90(b) has been complied with, because the Greek authorities explained in their letter of 9 August 2004 that enterprises engaged in processing and marketing agricultural products were covered by, inter alia, the provisions of Regulations (EEC) No 866/90 and (EC) No 951/97 and that these Regulations were applied in compliance with the provisions thereof, which implies that aid could already have been granted at the maximum intensity provided for in the aforementioned Regulations (75 % for Objective 1 regions, which applies to all of Greece) and that it is possible that the operation of the scheme in question could, as a result of the cumulation of aid, have resulted in this intensity being exceeded.
(97)
With regard to the restructuring of working capital loans, the scheme could not have been applied in compliance with all the conditions set out in recital 90, as the first condition (point (a)) explicitly states that loans must be linked to investments.
II. From 1 January 1998 to 30 June 2000
(98)
In 1997, the conditions set out in recital 90 were replaced by the provisions of Communication from the Commission - Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (hereinafter ‘the 1997 Guidelines’) (37). Point 4.4 of the aforementioned Guidelines stipulates that: ‘As regards the agricultural sector, these Guidelines will enter into force on 1 January 1998 for new State aids. For existing ones, entry into force will be on the same date or, in the event that the Commission has opened the procedure pursuant to Article 93(2) of the [EC] Treaty against one more or more Member States in this context, once the Commission has adopted a final decision vis-à-vis the Member State(s) concerned pursuant to Article 93(2) of the [EC] Treaty.’
(99)
The 1997 Guidelines, entirely new for the agricultural sector provided for, inter alia:
(a)
rescue aid: liquidity measures, warranted on the grounds of serious social difficulties and consisting of loan guarantees or loans bearing normal commercial interest rates, restricted to the amount needed to keep a firm in business (for example, covering wage and salary costs and routine supplies), paid only for the time needed to devise the necessary and feasible recovery measures, and having no undue adverse effects on the industrial and agricultural situations in other Member States;
(b)
restructuring aid: the granting of aid linked to a restructuring plan entailing a capacity reduction or irreversible closure of production capacity where there is structural excess capacity in the sector (the capacity reduction must be supplementary to any applicable in the absence of restructuring aid), the only exemption to this being in cases where the totality of decisions taken in favour of all beneficiaries over any consecutive 12-month period does not involve a quantity of product which exceeds a certain percentage of the total annual production of that product in that country (3 % for measures targeted on a particular category of products or operators and 1,5 % for non-targeted measures).
(100)
The Member States were permitted to ask for these agricultural provisions to be applied instead of those in the 1997 Guidelines for sectors other than agriculture (stringent conditions applied to these sectors, particularly in respect of the restructuring plan and the beneficiary’s contribution to restructuring - see recitals 109 to 121 of section (b) below, ‘Non-agricultural sector’).
(101)
In their letter of 9 August 2004 the Greek authorities failed to provide any information which might enable the Commission to establish that the aid scheme had been adapted in order to comply with these provisions and that the aid granted during the period in question was therefore granted in accordance with the relevant conditions laid down in the 1997 Guidelines, meaning either the conditions described under recital 99(b) above or the conditions laid down for the sectors other than agriculture (submission of a restructuring plan to restore viability on the basis of realistic assumptions within a reasonable time-scale, mitigation of the effects on competitors, due regard for the ‘one time, last time’ principle, capacity reduction in the case of structural excess capacity in the sector concerned and aid in proportion to the restructuring costs and benefit that also the social costs of restructuring).
III. From 1 July 2000 until 30 June 2003
(102)
The 1997 Guidelines were replaced on 9 October 1999 with the Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (hereinafter ‘the 1999 Guidelines’) (38). Point 6.3 of the 1999 Guidelines states that ‘Member States must adapt their existing rescue and restructuring aid schemes which are to remain in operation after 30 June 2000 in order to bring them into line with [the] Guidelines … after that date.’ Moreover, ‘to enable the Commission to monitor the adaptation process, Member States must let it have a list of all such schemes before 31 December 1999. They must subsequently, and in any event before 30 June 2000, provide it with sufficient information to enable it to check that the schemes have indeed been modified in accordance with [the] Guidelines.’
(103)
The 1999 guidelines also included a specific section on restructuring firms in difficulty in the agricultural sector. As compared with the 1997 Guidelines, this section provided a definition of structural excess capacity in the sector, limited the exemption referred to in recital 99(b) to firms in the primary sector (with the result that the sub-sector of the processing and marketing of agricultural products automatically faced a capacity reduction requirement) and introduced the ‘one time, last time’ condition which meant that restructuring aid could only be granted once.
(104)
In their letter of 9 August 2004, the Greek authorities failed to provide any information which might enable the Commission to establish that the aid scheme had been adapted in order to comply with these provisions and that the aid granted during the period in question was therefore granted in accordance with the relevant conditions laid down in the 1999 Guidelines, in other words following the submission of a restructuring plan entailing closure of capacity in the case of structural excess capacity, applying the limited exemption referred to in recital 103 where necessary, and based on the ‘one time, last time’ principle.
(ii) Guarantees
(105)
Another factor in the Commission’s decision to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty is the issue of the compatibility of any aid granted in the form of guarantees. The Greek authorities made a number of observations in their letter of 9 August 2004 (see recital 57(c) and (g)). However, the Commission finds it necessary to comment on these observations as follows:
(a)
with regard to point (c), the fact that the granting of guarantees is subject to strict conditions does not in itself exclude the existence of State aid - on the contrary, the rules which applied during the life-span of the scheme in question, as set out in the letters to the Member States ref. SG(89) D/4328 of 5 April 1989 and SG(89) D/12772 of 12 October 1989 and in point 38 of the Commission communication to the Member States on the application of Articles 92 and 93 of the EEC Treaty and of Article 5 of Commission Directive 80/723/EEC to public undertakings in the manufacturing sector (39), clearly state that ‘… all guarantees given by the State directly or by way of delegation through financial institutions [fall] within the scope of Article 92(1) of the EEC Treaty,’ and impose the application of conditions which may include the firm being declared bankrupt. Whilst it is true that the abovementioned letters were replaced in 2000 by the Commission Notice on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees, which laid down conditions enabling the existence of State aid to be excluded, none of the information provided in the letter from the Greek authorities of 9 August 2004 demonstrates that the guarantees granted met any of these conditions;
(b)
even if the Greek authorities had supplied information intended to demonstrate that the guarantees granted fulfilled the conditions for excluding State aid, the Commission would not have been able to accept the justification as, to cite but one example, the exemption only applies if the beneficiary firms are not in financial difficulty;
(c)
as regards point (g), the fact that the guarantee does not cover certain charges in no way demonstrates that all the conditions under which the aid inherent in the granting of a guarantee can be considered compatible with the internal market have been fulfilled; moreover, it must be acknowledged that none of the other information provided by the Greek authorities in their letter of 9 August 2004 demonstrates that the conditions have been met.
(106)
That being clear, the Commission therefore considers that the guarantees constituted, during the life-span of the scheme in question, part of a package of instruments for granting aid to firms in difficulty and that as a result their compatibility is linked to the restructuring process as a whole, for which, as sufficiently indicated in the analysis in recitals 94 to 104, the Greek authorities have not provided sufficient information to remove the doubts expressed by the Commission when it initiated the procedure provided for under Article 108(2) of the Treaty (these findings in respect of guarantees apply equally to the three procedures referred to in this Decision and to all the sectors mentioned, with the exception of the guarantees provided for in Ministerial Decision No 2/82257/0025 of 18 December 2000, which, in view of the viability criterion used - viability prior to debt restructuring - will be examined separately).
(107)
None of the other arguments put forward by the Greek authorities in their letter of 9 August 2004 (the rate of interest applied, the issue of the existence or otherwise of additional expenditure arising from Ministerial Decisions which formed an integral part of the legal basis of the scheme, frequency with which interest is calculated) contain any substance which alters the Commission’s position as outlined above.
(108)
Since the information provided by the Greek authorities does not remove the doubts expressed by the Commission when it initiated the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty, the Commission can only conclude that the scheme in question is incompatible with the common market.
(b) Non-agricultural sector
(109)
As in the case of the agricultural sector, the Commission must examine the aid in question in the light of the rules applicable to aid for rescuing and restructuring firms in difficulty.
(110)
At the time of entry into force of Ministerial Decree No 69836/B1461, i.e. 1 October 1993, the rules in question were set out in the Eighth Report on Competition Policy, and in particular under points 177, 227 and 228 of the latter.
(111)
Point 177 of the Report states that while rescue measures may be needed in order to provide a breathing space during which longer-term solutions to a company’s difficulties can be worked out, they should not frustrate any necessary reductions in capacity and should therefore be limited to cases where they are required to cope with acute social problems.
(112)
Point 227 of the Report states that rescue aid can be warranted pursuant to the Treaty when linked to restructuring aimed to restore the firm and/or regions concerned to long-term viability and when applied specifically enough to a given region or industry to allow its effects to be assessed.
(113)
Point 228 of the Report further clarifies the Commission’s position in respect of rescue aid and defines restructuring aid.
(114)
Rescue aid must:
(a)
consist of liquidity in the form of loan guarantees or loans bearing the normal commercial interest rates;
(b)
be restricted to the amount needed to keep a firm in business, to cover wage and salary costs and routine supplies;
(c)
be paid only for the time needed (generally six months) to draw up the necessary and feasible recovery measures;
(d)
be warranted on the grounds of serious social difficulties and keeping the firm in operation must not have any adverse effects on the industrial situation in other Member States.
(115)
Restructuring aid must also be strictly conditional on the implementation of a sound restructuring and/or conversion programme and duly and effectively serve to restore the viability of the production concerned, the intensity and amount of aid must be restricted to the strict minimum for supporting the firm during the inevitable transitional period before such a programme takes effect, and the period involved must therefore be limited and the assistance gradually reduced.
(116)
These conditions were replaced by the 1994 Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (40), which entered into force on 23 December 1994 (hereinafter ‘the 1994 Guidelines’), and subsequently by the 1997 Guidelines, which entered into force on 1 January 1998, and then by the 1999 Guidelines, which applied from 1 July onwards taking into account the adjustment period extended to Member States with regard to aid schemes (see recitals 98 and 102).
(117)
The 1994 Guidelines confirm Commission policy in respect of rescue aid (see recital 114) and define in more detail the content and implications of the restructuring plans to be submitted (prospect of the restoration of viability on the basis of realistic assumptions within a reasonable time-scale, mitigation of the effects on competitors, due regard for the ‘one time, last time’ principle, capacity reduction in the case of structural excess capacity in the sector in question and aid in proportion to the restructuring costs and benefit that also covers the social costs of restructuring).
(118)
In the non-agricultural sectors, the 1997 Guidelines, which were a result of the regular review of Commission policy on rescuing and restructuring of firms in difficulty, reiterate the content of the 1994 Guidelines.
(119)
The 1999 Guidelines apply stricter conditions to the granting of rescue aid by introducing a set time-frame for submitting the restructuring plan. In terms of restructuring, the Guidelines are far more restrictive in respect of SMEs and provide for the possibility of compulsory capacity reduction even in the absence of structural excess capacity in the sector.
(120)
Since the explanations provided by the Greek authorities in their letter of 9 August 2004 apply equally to the agricultural and non-agricultural sectors, the Commission can only conclude, as it has done in the case of the agricultural sector, that none of the information provided by the Greek authorities enables the Commission to establish that the various conditions laid down in the 1994, 1997 and 1999 Guidelines were fulfilled (to cite but one example, there is nothing to suggest that the beneficiary firms submitted a restructuring plan including the necessary compensatory measures). This finding applies equally to compliance with the provisions set out in the Eighth Report on Competition Policy.
(121)
In the absence of evidence of compliance with the abovementioned provisions, the Commission is unable to find that the aid was granted following the submission of a restructuring plan which included all the elements required by the various rules referred to above (in particular, the prospect of the restoration of viability on the basis of realistic assumptions within a reasonable time-scale, mitigation of the effects on competitors, due regard for the ‘one time, last time’ principle, capacity reduction and aid in proportion to the restructuring costs and benefit that also covers the social costs of restructuring). The doubts that the Commission expressed when it initiated the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty therefore persist and the Commission can only conclude that the scheme in question is incompatible with the common market.
V.II.2. AID TO FIRMS IN THE PREFECTURES OF FLORINA AND KILKIS, ADDRESSED WHEN THE SECOND PROCEDURE WAS OPENED
(a) Agricultural sector
(122)
In their letter of 18 August 2005, the Greek authorities argued that the basic Decision governing the granting of aid (Ministerial Decision No 66336/B.1398/1993) concerned industrial and craft enterprises and that none of the provisions thereof concerned agricultural firms.
(123)
The Commission notes this information and considers it unnecessary, therefore, to examine the scheme in question in the light of the rules applicable to State aid to the agricultural sector at the time the aid was granted.
(b) Non-agricultural sector
(124)
The Commission, which considered at the time the procedure was initiated that the scheme was aimed at firms in difficulty because Ministerial Decision No 66336/B.1398/1993 stipulated that the firms must be viable after restructuring (which in itself did not exclude the possibility that the firms were in difficulty when admitted to the aid scheme), must analyse the compatibility of the aid in question in the light of the rules on rescue and restructuring aid to firms in difficulty in place at the time the aid was granted.
(125)
The rules on rescue and restructuring aid to firms in difficulty in place at the time the aid in question was granted were, in chronological order, the provisions set out in points 177, 227 and 228 of the Eighth Report on Competition Policy, the 1994 Guidelines and the 1997 Guidelines.
(126)
Regarding compliance with the provisions of points 177, 227 and 228 of the Eighth Report on Competition Policy and the 1994, 1997 and 1999 Guidelines, the explanations offered by the Greek authorities in their letter of 18 August 2005 are identical to those put forward to justify the granting of aid in the Prefectures of Kastoria and Evia (the arguments of the Greek authorities detailed in recital 57(a) to (f) are the same as those set out in recital 56(a) to (e)). The Commission’s analysis in recitals 110 to 121 therefore applies equally to the case in question, meaning that the doubts expressed by the Commission when it initiated the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty have not been removed and that the Commission can only conclude that the scheme in question is incompatible with the common market.
(127)
In their letter of 18 August 2005, the Greek authorities also sought to justify the aid in question on the grounds that the Prefectures of Florina and Kilkis border on the former Yugoslav Republic of Macedonia and that the local firms suffered greatly as a result of the instability and the state of war in that region.
(128)
This reference to exceptional occurrences might have permitted the application of Article 107(2)(b) of the Treaty under which aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences is compatible with the internal market. However, the Greek authorities have not supplied any evidence of the difficulties they claim the firms in the two Prefectures experienced or establishing a causal link between those difficulties and the instability in the region caused by events in Yugoslavia. Furthermore, the Commission does not have any information which suggests that the events referred to by the Greek authorities could have had the effects described throughout the life-span of the scheme. Finally, the Commission wonders why the scheme applied only to certain sectors of the economy in the two Prefectures whereas the events referred to would logically have affected all local firms, irrespective of sector.
(129)
In view of these factors, the Commission cannot see how Article 107(2)(b) of the Treaty could be applied to the aid scheme in question. Therefore, the Commission can only conclude, once again, that the scheme in question is incompatible with the common market.
V.II.3. AID IN THE PREFECTURES OF RODOPI, EVROS, XANTHI, LESBOS, SAMOS, CHIOS AND THE DODECANESE, ADDRESSED WHEN THE THIRD PROCEDURE WAS OPENED
(130)
In view of the fact that the Commission had indicated in the decision to initiate the procedure that, based on the information available, it would be unable to determine whether the two Ministerial Decisions of 1989 and those which followed (detailed in recitals 50 to 52 above) constituted an independent aid scheme or whether they formed an integral part of the overall system which has been analysed in the various procedures opened, and given that the letter of 10 May 2006 from the Greek authorities provided no explanation in this regard, the compatibility with the internal market of the aid provided for in the Ministerial Decisions under scrutiny will be assessed separately. The guarantees provided for in Ministerial Decision No 2/82257/0025 of 18 December 2000 (see recital 49) will also be examined separately since the latter provides that the beneficiary firms must be viable and not viable after restructuring as in the other cases referred to here.
(131)
With regard to the Ministerial Decisions referred to in recitals 44 to 52, the analysis will consist of two main parts, an agricultural and a non-agricultural one, as in the case of the schemes examined in the first two procedures, but the non-agricultural part will be divided into several sub-parts - the industrial, hotel and craft sectors on the one hand, and the shipping sector on the other. The coal sector, which was also addressed by the opening of the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty will not be examined here because the Greek authorities explained in their letters of 15 and 29 March 2011 that the relevant extraction activities concerned marble and stone, which means the firms involved fall within the scope of the analysis of the industrial sector.
(a) Agricultural sector
(132)
The Commission must examine the scheme in the light of the rules applicable to State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty when the aid was granted.
(133)
With regard to the agricultural sector, the rules in question have been set out in recitals 90, and 98 to 103. Given that the scheme in question expired on 31 December 2005, the 2004 Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (41) (hereinafter: ‘2004 Guidelines’) should be added to the list of applicable regulations; the 2004 Guidelines came into force on 10 October 2004 tightening the conditions established in the 1999 Guidelines (notably by reaffirming that the contribution of the beneficiary to the restructuring must be real and free from aid). Moreover, in view of the nature of the beneficiaries (industrial livestock firms and dairy farms), there are grounds for considering that the scheme could have covered both primary production (livestock breeding alone) and processing/marketing (such as farms with a on-site processing line).
(134)
In terms of compliance with the conditions themselves, the Commission finds that Ministerial Decision No 1648/B22 of 13 January 1994 and its subsequent amendments provided for the restructuring of loans that could be used for investment or working capital.
(135)
Regarding the restructuring of loans linked to investments, the Greek authorities, in their letter of 10 May 2006, provided no information allowing the Commission to confirm that the restructured loans were actually linked to investments that had been already carried out. Consequently, the Commission cannot find that the condition set out in recital 90(a) has been satisfied.
(136)
Similarly, the Commission is not able to conclude without any doubt, on the basis of the information available, that there has been full compliance with the condition set out in recital 90(b), since Greece provided no details in this connection in its letter of 10 May 2006.
(137)
With regard to the requirement set out in recital 90(c), the Commission finds that the second alternative has been satisfied, since the beneficiary firms had to be viable after restructuring based on an assessment carried out by the banks.
(138)
With regard to the restructuring of loans used to constitute working capital, the scheme in question could not have been applied in compliance with all the conditions set out in recital 90 either, as the first requirement (recital 90(a)) specifically lays down that loans must be linked to investments.
(139)
Concerning the aid granted from 1 January 1998 until the date of applicability of the 2004 Guidelines, the analysis carried out in recitals 98 to 104 also applies to the substance of the present case since, in its letter of 10 May 2006, Greece provided no information allowing the Commission to confirm that a restructuring plan together with the obligatory contribution was presented with a view to obtaining the aid in question.
(140)
Lastly, with regard to the aid granted from the date of applicability of the 2004 Guidelines, the Commission can but remark that, in its letter of 10 May 2006, Greece provided no facts allowing the Commission to confirm that a restructuring plan together with the obligatory contribution had been presented with a view to obtaining the aid in question. Consequently, it is not in a position to be able to remove all the doubts expressed when it initiated the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty, and therefore is forced to conclude that the scheme in question is incompatible with the common market.
(141)
In their letter of 10 May 2006, the Greek authorities sought to justify the aid in question on the grounds of the war in the neighbouring regions. Greece took the view that the context rendered the aid eligible for exemption under Article 107(3)(a) and (c) of the Treaty (cf. recital 59(a)).
(142)
The Commission cannot accept this argument for several reasons:
(a)
from a regulatory viewpoint, the existence of a conflict is deemed to be an exceptional occurrence that can only be covered by Article 107(2)(b) of the Treaty, according to which aid intended to make good the damage caused by natural disasters or by other exceptional occurrences is compatible with the internal market;
(b)
in the agricultural sector, compatibility of the aid measures is assessed in the light of the exemption provided for in Article 107(3)(c) of the Treaty, which lays down that aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest, may be considered compatible with the internal market, and not in the light of the exemption provided for in Article 107(3)(a) of the Treaty, which establishes that aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment, and of the regions referred to in Article 349 (42), in view of their structural, economic and social situation may be considered compatible with the internal market;
(c)
in order for this derogation to apply, this would have required that the aid be granted in compliance with the rules governing the aid for rescuing and restructuring firms in difficulty; whereas it has been shown above that this was not the case.
(143)
The Commission is not able to ascertain the applicability of Article 107(2)(b) of the Treaty on the following grounds:
(a)
in its letter of 10 May 2006, Greece rightfully pointed out that the overall and per capita GDP in the Prefectures concerned was very low in relation to other regions in the country during the period covered by the scheme, but it also stated that GDP did record some growth in this same period, which shows that the war in the neighbouring regions did not have a catastrophic impact on the economies of the affected zones;
(b)
as the description of the scheme’s legal basis shows, some changes were made to the scheme almost 10 years after the end of hostilities in the neighbouring regions; consequently, Greece cannot be considered to have been forced to intervene because of a state of war in the bordering areas and that as a result there existed a relation of cause and effect between this and the difficulties of firms (a sole example is sufficient to bear out this remark: Ministerial Decision No 2/64046/0025/2003 of 28 January 2004 referred to in recital 48 covers loans that could be taken out by industrial businesses - in other words potentially by industrial livestock firms - until 31 December 2004).
(144)
With respect to the other comments made by the Greek authorities in their letter of 10 May 2006, the Commission stresses the following (these observations excluding (b) also apply to all the other sectors referred to in the procedure opened):
(a)
problems such as the lack of dynamism in local markets or the drop in demand cannot be resolved by aid grants to firms in difficulty without restructuring. Structural measures are a more appropriate means of assistance;
(b)
the share of meat production of the Prefectures concerned in Greece’s overall production has absolutely no bearing on the risk of distortion of competition arising from aid granted outside the established regulatory framework (in the present case, aid granted to firms in difficulty without a restructuring plan); according to the case-law of the Court of Justice, where financial aid granted by a Member State strengthens the position of an undertaking compared with competitors (which is the substance in this present case), this aid may give rise to a competitive advantage over the other undertakings not benefiting from this assistance (43);
(c)
the question of the viability of the firms within the meaning established in the two Ministerial Decisions issued in 1989 will be dealt with later on in this Decision;
(d)
the argument according to which the account set up pursuant to Law No 128/75 did not constitute a State resource was dealt with in recital 82(d).
(145)
In view of these considerations, the Commission is forced to conclude that the scheme in question is incompatible with the internal market.
(b) Industrial, craft and hotel sectors
(146)
The Commission must examine the scheme in question in the light of the rules governing aid for rescuing and restructuring firms in difficulty.
(147)
As in the case of aid referred to in the first two procedures, the rules applicable to rescuing and restructuring firms in difficulty at the time the aid in question was granted were, in chronological order, points 177, 227 and 228 of the Eighth Report on Competition Policy and the 1994, 1997 and 1999 Guidelines. In the case under consideration, as the regime expired on 31 December 2005 in certain Prefectures, the 2004 Guidelines should be added to this list.
(148)
The information sent by the Greek authorities in their letter of 10 May 2006 and set out in recital 59 does not include any details with regard to compliance with rules governing the rescuing and restructuring of firms in difficulty. Consequently, the Commission is not in a position to verify if there was compliance with points 177, 227 and 228 of the Eighth Report on Competition Policy and the 1994, 1997, 1999 and 2004 Guidelines.
(149)
Therefore, the Commission is not in a position to be able to remove all the doubts it expressed when it initiated the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty, and so it is forced to conclude that the scheme in question is incompatible with the common market.
(c) Shipping sector
(150)
The compatibility of the scheme in question with the internal market will be assessed from two viewpoints, reflecting the fact that the term ‘shipping sector’ covers both shipbuilding and transport by ship.
(151)
The Commission must examine the scheme in question in the light of the rules governing aid for rescuing and restructuring firms in difficulty.
(152)
Regarding shipbuilding, the rules applicable for rescuing and restructuring firms in difficulty following the entry into force of Ministerial Decision No 1648/B.22 of 13 January 1994 have been the following:
(a)
until 31 December 1998: Council Directive 90/684/EEC of 21 December 1990 on aid to shipbuilding (44);
(b)
from 1 January 1999 to 31 December 2003: Council Regulation (EC) No 1540/98 of 29 June 1998 establishing new rules on aid to shipbuilding (45);
(c)
since 1 January 2004: the Framework on State aid to shipbuilding (46).
(153)
In their letter of 10 May 2006, the Greek authorities provided no information that might allow the Commission to find that the aid scheme in question had been applied in compliance with the rules applicable to rescuing and restructuring firms in difficulty in this sector. Therefore, the Commission is not in a position to dispel the doubts it expressed when it initiated the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty and is forced to conclude that the scheme in question is incompatible with the internal market.
(154)
Similarly, with regard to maritime transport, the Commission shall examine the scheme in question in the light of the rules governing aid for rescuing and restructuring firms in difficulty.
(155)
Since the entry into force of Ministerial Decision No 1648/B.22 of 13 January 1994, the rules governing the rescue and restructuring of firms in difficulty in the shipping industry have been and continue to be the following:
(a)
‘Financial and fiscal measures concerning shipping operations with ships registered in the Community’ (47);
(b)
Community guidelines on State aid to maritime transport 1997 (48);
(c)
Community guidelines on State aid to maritime transport 2004 (49).
(156)
In their letter of 10 May 2006, the Greek authorities again provided no information that might allow the Commission to find that the aid scheme in question had been applied in compliance with the rules applicable to rescuing and restructuring firms in difficulty in the sector. Therefore the Commission is not in a position to remove the doubts it expressed when it initiated the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty and is forced to conclude that the scheme in question is incompatible with the internal market.
(d) Aid granted in the Prefectures of Lesbos, Samos, Chios and the Dodecanese, also referred to in the third procedure
(157)
Within the framework of the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty, the Commission, since it did not have sufficient information, considered two hypotheses:
(a)
the aid provided for in Ministerial Decision No 2041901 of 16 May 1989 and Ministerial Decision No 2078809 of 10 October 1989 and their amendments was covered by the same framework as that established by the Decisions referred to in recitals 44 to 48;
(b)
the aid was part of a financing system that was not set up on the same bases.
(158)
In its letter of 10 May 2006, Greece stated that the two Ministerial Decisions issued in 1989 laid down that firms had to be viable prior to and after the restructuring of their debts. The Commission cannot endorse this statement as, following re-examination, it appears that neither of the two Decisions in question establishes that the firms had to be viable prior to and after the restructuring of the debts. Consequently, the Commission will assess the compatibility of the aid covered by the two Decisions and their amendments, basing itself not only on the two hypotheses set out in recital 157, but also without excluding, in the second hypothesis, that the aid may have been granted to firms in difficulty.
(159)
Concerning the first hypothesis set out in recital 157, the Commission is forced to find, if the two Ministerial Decisions issued in 1989 and their amendments fall within the same framework as that established by the Ministerial Decisions referred to in recitals 44 to 48, that the analysis carried out in recitals 146 to 149 remains valid, the explanations given by Greece in its letter of 10 May 2006 do not dispel the doubts expressed when it initiated the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty and that it is forced to conclude that the scheme in question is incompatible with the internal market.
(160)
With respect to the second hypothesis, two scenarios must be envisaged: aid was granted to firms in difficulty or aid was granted to viable firms.
(161)
In the first scenario, the analysis carried out in recitals 146 to 149 remains valid, and the explanations given by Greece in its letter of 10 May 2006 do not dispel the doubts expressed when the Commission initiated the procedure provided for in Article 108(2) of the Treaty and consequently the Commission is forced to conclude that the regime in question is incompatible with the internal market.
(162)
In the second scenario, the Commission also notes that Greece’s explanations in its letters of 10 May 2006, 15 March 2011 and 29 March 2011 do not allow it to ascertain if the working capital constituted using subsidised loans financed eligible investment within the meaning of Union rules on regional aid (since the entry into force of Ministerial Decision No 2041901 of 16 May 1989, the applicable rules have been the Commission communication on the method for applying Article 92(3)(a) and (c) to regional aid (50), followed by the 1998 Guidelines on national regional aid 1998 (51)). The Commission must therefore conclude that the scheme in question is incompatible with the internal market.
(163)
In the event that this working capital did not finance eligible investments within the meaning laid down by the Union rules on national regional aid, the Commission must check whether the aid granted to constitute that capital, which then qualifies as operating aid, can be declared compatible under the relevant provisions of the Union’s rules on national regional aid. In view of this, the Commission wishes to underline that it is up to the Member State concerned to fulfil the duty of cooperation it has towards the Commission by providing all the elements required for the Commission to be able to check the compatibility of the aid in question (52). Since the information in the various letters sent by Greece does not allow the Commission to verify compliance with the provisions in the Union’s rules on national regional aid, it cannot but conclude that the scheme in question is incompatible with the internal market.
(164)
The guarantee granted under Decision No 2/82257/0025 of 18 December 2000 cannot be considered as an instrument to assist the restructuring of a firm in difficulty like that provided for in other Decisions referred to in this Decision because Ministerial Decision No 2/82257/0025 lays down that it can only be awarded to viable firms and not to firms that are viable following debt restructuring. Therefore, it should be examined in the light of the applicable State aid rules.
(165)
From the entry into force of Ministerial Decision No 2/82257/0025 of 18 December 2000 until 31 December 2005 (the expiry date of the scheme), guarantees were governed by the 2000 Communication.
(166)
The 2000 Communication establishes that the Commission must assess the compatibility of aid linked to the grant of a guarantee on the basis of the rules applied to other aid forms and laid down in the various frameworks and guidelines applicable in the sectors concerned. Moreover, the guarantee can only be accepted if its mobilisation is contractually linked to specific conditions which may go as far as the compulsory declaration of bankruptcy of the beneficiary firm or any similar procedure.
(167)
In the present case, the Greek authorities did not submit any information on the guarantees granted. As a result, the Commission is unable to assess it in the light of the various rules applicable in the sectors concerned or ascertain if this aid measure could have exceeded the maximum aid intensities applicable, as appropriate, to firms not in difficulty (moreover Greece did not provide any information on compliance with the various rules in their reply to the third procedure).
(168)
In these circumstances, the Commission is unable to conclude that the aid granted in the form of guarantees under Ministerial Decision No 2/82257/0025 of 18 December 2000 is compatible with the internal market.
VI. CONCLUSION
(169)
The Commission notes that Greece unlawfully implemented the aid measures in question in breach of Article 108(3) of the Treaty. The foregoing analysis shows that the aid cannot be declared compatible with the internal market, as Greece has not provided any information establishing compliance with the various rules mentioned, and therefore the Commission is not in a position to dispel the doubts it expressed when opening the various procedures. In this connection, the Commission recalls that it is the responsibility of the Member State concerned to fulfil the duty of cooperation it has towards the Commission by providing all the elements required for it to check the compatibility of the aid in question.
(170)
In accordance with Article 14(1) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (53), where negative decisions are taken in cases of unlawful aid, the Commission must decide that the Member State concerned must take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary (in the present case, all the firms that have benefited from the provisions of the Ministerial Decisions examined). Greece must take all necessary measures to recover the incompatible aid granted from the beneficiaries. In accordance with the provisions of point 42 of the notice from the Commission ‘Towards an effective implementation of Commission decisions ordering Member States to recover unlawful and incompatible State aid’ (54), Greece has a time limit of four months following the notification of this Decision to implement it. The aid to be recovered is to include interest calculated in accordance with Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (55).
(171)
This Decision must be implemented immediately, notably with regard to the recovery of all individual aid granted under the aid scheme, excluding individual aid granted to specific projects which, at the time the aid was granted, met all the conditions established in the de minimis or exemption regulation applicable under Articles 1 and 2 of Council Regulation (EC) No 994/98 of 7 May 1998 on the application of Articles 92 and 93 of the Treaty establishing the European Community to certain categories of horizontal State aid (56), or under an aid scheme approved by the Commission.
(172)
However, Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999 lays down that the powers of the Commission to recover aid are subject to a limitation period. The limitation period shall begin on the day on which the unlawful aid is awarded to the beneficiary either as individual aid or as aid under an aid scheme. Any action taken by the Commission or by a Member State, acting at the request of the Commission, with regard to the unlawful aid shall interrupt the limitation period and each interruption shall start time running afresh.
(173)
In the present case, the dates to which the Commission may go back for recovery purposes are as follows:
(a)
concerning aid referred to in the first procedure: 1 October 1993, in view of the fact that the Commission’s first action dates from 27 May 2003 whereas Ministerial Decision No 69836/B1461, adopted on 14 September 1993, was published in the Greek Government Gazette on 1 October 1993 and entered into force on that date;
(b)
concerning aid referred to in the second procedure: 22 April 1994, in view of the fact that the Commission’s first action dates from 22 April 2004;
(c)
concerning aid referred to in the third procedure: 12 November 1994, in view of the fact that the Commission’s first action dates from 12 November 2004,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The aid schemes in the form of debt restructuring unlawfully implemented by Greece in breach of Article 108(3) of the Treaty of the Functioning of the European Union in the Prefectures of Kastoria, Evia, Florina, Kilkis, Rodopi, Evros, Xanthi and the Dodecanese, and the islands of Lesbos, Samos and Chios are incompatible with the internal market.
Article 2
Individual aid granted under one of the schemes referred to in Article 1 shall not be qualified as aid if, at the time it was granted, it complied with the conditions established by one of the regulations adopted pursuant to Article 2 of Regulation (EC) No 994/98 applicable at the time the aid was granted.
Article 3
1. Greece shall recover the incompatible aid granted under the schemes referred to in Article 1 from the beneficiaries.
2. The sums to be recovered shall bear interest from the date on which they were put at the disposal of the beneficiaries until their actual recovery.
3. The interest shall be calculated on a compound basis in accordance with Chapter V of Regulation (EC) No 794/2004.
4. Greece shall cancel all outstanding payments of aid under the scheme referred to in Article 1 with effect from the date of notification of this Decision.
Article 4
Recovery of the aid granted under the schemes referred to in Article 1 shall be immediate and effective.
Greece shall ensure that this Decision is implemented within four months of its notification.
Article 5
1. Within two months of the notification of this Decision, Greece shall send the Commission the following information:
(a)
the list of the beneficiaries that have received aid under the schemes referred to in Article 1 and the total amount received by each of them under the scheme concerned;
(b)
the total amount (capital and interest) to be recovered from each beneficiary in the case of aid which cannot be covered by the de minimis rule;
(c)
a detailed description of the measures already taken and those planned to comply with this Decision;
(d)
the documents showing that the beneficiaries have been ordered to repay the aid.
2. Greece shall keep the Commission informed of the progress of the national measures taken to implement this Decision until recovery of the aid granted under the scheme referred to in Article 1 has been completed. It shall immediately submit, on simple request by the Commission, information on the measures already taken and those planned to comply with this Decision It shall also provide detailed information concerning the amounts of aid and interest already recovered from the beneficiaries.
Article 6
This Decision is addressed to the Hellenic Republic.
Done at Brussels, 19 October 2011.