ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1080/2011/EU
ze dne 25. října 2011
o poskytnutí záruky EU na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Unii a o zrušení rozhodnutí č. 633/2009/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kromě svého základního poslání financovat investice v Evropské unii uskutečňuje Evropská investiční banka (dále jen „EIB“) od roku 1963 finanční operace mimo Unii na podporu vnějších politik Unie. To umožňuje doplnit rozpočtové prostředky Unie dostupné pro vnější regiony o finanční sílu EIB ve prospěch přijímajících zemí. Uskutečňováním těchto finančních operací EIB přispívá k naplnění obecných zásad a politických cílů Unie, včetně rozvoje třetích zemí, a k prosperitě Unie za změněných globálních ekonomických podmínek. Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie by měly být nadále prováděny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe.
(2)
Ustanovení čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie ( dále jen „Smlouva o fungování EU“) ve spojení s článkem 208 Smlouvy o fungování EU stanoví, že EIB za podmínek stanovených ve svém statutu přispívá k provádění opatření nezbytných k dosahování cílů unijní politiky rozvojové spolupráce.
(3)
V souladu s článkem 19 statutu EIB mají být žádosti podané přímo u EIB o finanční operace EIB uskutečněné podle tohoto rozhodnutí předloženy k vyjádření Komisi (dále jen „žádost o financování ze strany EIB“).
(4)
Za účelem podpory vnější činnosti Unie a umožnění EIB financovat investice mimo Unii, aniž by to mělo nepříznivý dopad na úvěrovou bonitu EIB, využívala většina operací EIB ve vnějších regionech rozpočtovou záruku EU (dále jen „záruka EU“) spravovanou Komisí.
(5)
Záruka EU byla na období 2007-2011 stanovena rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 633/2009/ES ze dne 13. července 2009 o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Společenství (2).
(6)
Záruční fond pro vnější vztahy (dále jen „záruční fond“), zřízený nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (3), zajišťuje likvidní rezervu pro rozpočet Unie pro případ ztrát z finančních operací EIB a jiných vnějších činností Unie.
(7)
V souladu s rozhodnutím č. 633/2009/ES připravila Komise a EIB přezkum financování EIB v rámci vnější pomoci v polovině období, jenž vychází z nezávislého externího hodnocení, nad nímž vykonával dohled řídící výbor odborníků, z přezkumu provedeného externí poradenskou firmou a zvláštních hodnocení zpracovaných EIB. Dne 12. února 2010 předložil řídící výbor Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a EIB zprávu, která obsahovala jeho závěry a doporučení.
(8)
Řídící výbor dospěl ve své zprávě k závěru, že záruka EU představuje účinný a mocný politický nástroj s velkým finančním a politickým vlivem a že by měla být zachována za účelem krytí rizik politické nebo státní povahy. Byly rovněž navrženy určité změny rozhodnutí č. 633/2009/ES, aby se zajistila maximální přidaná hodnota a účinnost vnějších operací EIB.
(9)
Zásadní je vytvořit seznam zemí, které by mohly být způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU. Je rovněž vhodné rozšířit seznam zemí, které jsou způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU, který je v současnosti uveden v příloze I k rozhodnutí č. 633/2009/ES.
(10)
Za účelem promítnutí podstatných změn politiky by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny přílohy III tohoto rozhodnutí. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předávány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Částky kryté zárukou EU v každém regionu by měly nadále představovat stropy pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU a nikoliv cíle, které má EIB splnit.
(12)
V rámci podpory Unie poskytované třetím zemím za účelem vyrovnání se s celosvětovou hospodářskou a finanční krizí, uspíšila EIB v rámci svého současného mandátu v letech 2009 a 2010 vnější úvěrovou činnost, a to zejména v zemích usilujících o přistoupení a zemích v rámci politiky sousedství a partnerství. Kromě toho si nepokoje v jižním Středomoří na počátku roku 2011 vyžádaly pomoc Unie těmto zemím na zajištění prostředků pro transformaci a modernizaci jejich hospodářství. Proto by měl být strop obecného mandátu na zbývající období mandátu přezkoumán a zvýšen o 1 684 000 000 EUR za účelem lepšího vypořádání se s těmito dočasnými a výjimečnými okolnostmi, aniž by byly dotčeny stropy příštího víceletého finančního rámce.
(13)
Finanční operace EIB plynoucí z výše uvedeného zvýšení stropu obecného mandátu by měly reagovat na politické reformy jednotlivých partnerských zemí posouzené Komisí se zapojením Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) a s ohledem na usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady. Toto posouzení by mělo zohlednit též přezkum evropské politiky sousedství a obnovený důraz na diferenciaci. V zemích usilujících o přistoupení bude financování ze strany EIB i nadále doplňovat pomoc Unie.
(14)
Kromě regionálních stropů by měl být aktivován doplňkový mandát ve výši 2 000 000 000 EUR, který by měl být přidělen jako finanční krytí pro podporu finančních operací EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně v regionech, na něž se mandát vztahuje. EIB by v úzké spolupráci s Komisí mohla svými odbornými znalostmi a zdroji přispívat k podpoře veřejných orgánů i soukromého sektoru při řešení problémů spojených se změnami klimatu a při nejlepším možném využívání dostupných finančních prostředků. U projektů zaměřených na zmírňování dopadů a přizpůsobování by zdroje EIB, tam kde je to možné a vhodné, měly být doplněny zvýhodněnými finančními prostředky dostupnými v rámci rozpočtu EU prostřednictvím efektivní a důsledné kombinace grantů a úvěrů na financování opatření v oblasti změny klimatu v souvislosti s vnější pomocí Unie. Z tohoto hlediska je vhodné, aby výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu obsahovala podrobnou zprávu o finančních nástrojích používaných k financování těchto projektů, v níž budou uvedeny výše finančních prostředků poskytnutých ze strany EIB v rámci doplňkového mandátu a příslušné výše grantů.
(15)
V případě zemí, u nichž se má za to, že se nezavázaly plnit náležité cíle týkající se změny klimatu, by mohlo být v rámci mandátu pro změnu klimatu rozhodnuto o omezení jejich způsobilosti získat financování ze strany EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu v rámci záruky EU. Jakékoli takové omezení způsobilosti by mělo vycházet z komplexního a uceleného politického hodnocení. Rada by proto měla mít pravomoc rozhodnout, na návrh Komise se zapojením ESVČ, o omezení způsobilosti určité země k financování ze strany EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu v rámci záruky EU. Toto omezení by se mělo vztahovat pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB předložena po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
(16)
V rámci mandátu pro změnu klimatu by měla být poskytnuta určitá flexibilita ohledně regionálního rozdělení, aby se umožnil co nejrychlejší a nejúčinnější přístup k financování dostupnému během tříletého období 2011-2013, přičemž by se mělo usilovat o zajištění vyváženého rozdělení mezi regiony v rámci tohoto období na základě priorit stanovených pro vnější pomoc v rámci obecného mandátu.
(17)
Přezkum vnějšího mandátu EIB v polovině období ukázal, že ačkoliv operace EIB prováděné v hodnoceném období (2000-2009) byly obecně v souladu s vnějšími politikami Unie, mělo by být propojení mezi politickými cíli Unie a jejich operativním prováděním ze strany EIB posíleno a mělo by být přesnější a lépe strukturováno.
(18)
Za účelem zlepšení soudržnosti mandátu, posílení zaměření činnosti EIB v oblasti vnějšího financování na podporu politik Unie a maximálního prospěchu příjemců by toto rozhodnutí mělo v mandátu k finančním operacím EIB pro všechny způsobilé regiony a země stanovit horizontální cíle na vysoké úrovni na základě komparativních silných stránek EIB v oblastech, kde má prokazatelné výsledky. Ve všech regionech, na které se toto rozhodnutí vztahuje, by EIB tedy měla financovat projekty v oblastech zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně (včetně transferu technologií souvisejících s novými zdroji energie), sociální a hospodářské infrastruktury (zejména v dopravě, energetice včetně obnovitelných zdrojů energie, zabezpečení dodávek energie, energetické infrastruktuře, environmentální infrastruktuře včetně vody a hygieny, jakož i v informačních a komunikačních technologiích) a rozvoje místního soukromého sektoru, zejména v rámci podpory malých a středních podniků. Je třeba připomenout, že zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování může hrát zásadní roli při oživení hospodářského rozvoje a boji proti nezaměstnanosti. V těchto oblastech by základním cílem finančních operací EIB měla být regionální integrace partnerských zemí, včetně hospodářské integrace zemí usilujících o přistoupení k EU, sousedních zemí a Unie. EIB by mělo být umožněno podporovat přítomnost Unie v partnerských zemích prostřednictvím přímých zahraničních investic, jimiž přispívá k podpoře transferu technologií a předávání znalostí, ať už v rámci záruky EU za investice ve výše zmíněných oblastech nebo na vlastní riziko.
(19)
Chce-li EIB skutečně oslovit malé a střední podniky, měla by spolupracovat s místními institucemi, které ve způsobilých zemích působí jako finanční zprostředkovatelé, zejména s cílem zajistit, aby se část finančních výhod převedla na její klienty a poskytla přidanou hodnotu ve srovnání s jinými zdroji financování. Ve vhodných případech by EIB prostřednictvím svých dohod o spolupráci s těmito zprostředkovatelskými institucemi měla požadovat, aby byly projekty klientů prověřeny, zda vyhovují dohodnutým kritériím v souladu s rozvojovými cíli Unie a vytvářejí přidanou hodnotu. Činnosti finančních zprostředkovatelů na podporu malých a středních podniků by měly být zcela transparentní a měly by o nich být podávány pravidelné zprávy EIB.
(20)
Finanční operace EIB by navíc měly přispívat k naplnění obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) řídí vnější činnost Unie, tedy k prosazování a upevňování demokracie a právního státu, lidských práv a základních svobod a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. Zejména ve vztahu k rozvojovým zemím, ve smyslu seznamu příjemců veřejné rozvojové pomoci sestaveného Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), by měly finanční operace EIB podporovat: udržitelný hospodářský a sociální rozvoj a rozvoj v oblasti životního prostředí v těchto zemích, především v těch nejvíce znevýhodněných, hladké a postupné zapojení těchto zemí do světové ekonomiky, kampaň proti chudobě a soulad s cíli schválenými Unií v návaznosti na OSN a další příslušné mezinárodní organizace.
(21)
Zatímco silnou stránkou EIB i nadále zůstává její povaha jednoznačně investiční banky, měla by EIB na základě tohoto rozhodnutí v úzké koordinaci s Komisí a pod demokratickým dohledem Evropského parlamentu stanovit dopad svých vnějších operací na rozvoj a řídit se přitom zásadami Evropského konsensu o rozvoji a zásadami stanovenými v článku 208 Smlouvy o fungování EU, jakož i zásadami účinnosti pomoci uvedenými v Pařížské deklaraci z roku 2005 a v Akčním programu z Akkry z roku 2008. To by měla provádět prostřednictvím řady konkrétních opatření, zejména posílením své schopnosti posuzovat environmentální, sociální a rozvojové aspekty projektů, včetně lidských práv a rizik spojených s konflikty, a podporou místních konzultací s veřejnými orgány a občanskou společností. Při provádění kontrol náležité opatrnosti v souvislosti s projekty by EIB ve vhodných případech v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie měla požadovat, aby předkladatelé projektů vedli konzultace na místní úrovni a zveřejňovali jejich výsledky. Dále by se měla EIB blíže zaměřit na odvětví, ve kterých má spolehlivé odborné znalosti z finančních operací v rámci Unie a která dále podpoří rozvoj dotyčné země, jako například na přístup k financování pro malé a střední podniky a mikrosubjekty, na odvětví environmentální infrastruktury včetně vody a hygieny, udržitelné dopravy a zmírňování změny klimatu, zejména v oblasti obnovitelné energie. Financování by mohlo rovněž zahrnovat projekty na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, pokud mají jasnou přidanou hodnotu.
(22)
EIB by také měla postupně posilovat svoji činnost na podporu přizpůsobování se změně klimatu, případně ve spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi. Další požadavky nově zavedené tímto rozhodnutím by vyžadovaly přístup ke zvýhodněným finančním prostředkům a postupné přizpůsobení z hlediska lidských zdrojů při současném prosazování a využívání efektivity, účelnosti a součinnosti. Činnost EIB by také měla doplňovat cíle a priority Unie spojené s budováním institucí a odvětvovými reformami. V neposlední řadě by EIB měla vymezit ukazatele výkonnosti navázané na rozvojové a environmentální aspekty projektů a jejich výsledků.
(23)
Se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost byla s cílem zvýšit dopad a soudržnost vnějších vztahů Unie vytvořena funkce vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
(24)
V posledních letech také došlo k rozšíření a posílení politik vnějších vztahů Unie. To se týká zejména předvstupní strategie, evropské politiky sousedství, strategie Unie pro Střední Asii, obnovených partnerství s Latinskou Amerikou a jihovýchodní Asií, jakož i strategických partnerství Unie s Ruskem, Čínou a Indií. Totéž platí také pro unijní politiky rozvojové spolupráce, které byly nyní rozšířeny na všechny rozvojové země. Od roku 2007 jsou vnější vztahy Unie podporovány také novými finančními nástroji, tedy nástrojem předvstupní pomoci, evropským nástrojem sousedství a partnerství, finančním nástrojem pro rozvojovou spolupráci, evropským nástrojem pro demokracii a lidská práva a nástrojem stability.
(25)
S ohledem na zřízení ESVČ by Komise a EIB měly po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost pozměnit memorandum o porozumění týkající se spolupráce a koordinace v regionech, které jsou uvedeny v rozhodnutí Rady 2006/1016/ES ze dne 19. prosince 2006 o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Společenství (4), a ve vhodných případech a se souhlasem vysokého představitele rozšířit uplatňování nového memoranda o porozumění i na ESVČ, zejména pokud jde o pravidelný a systematický dialog mezi Komisí a EIB na strategické úrovni, do něhož by měla být zapojena také ESVČ, a další aspekty spadající do pravomoci ESVČ.
(26)
V souladu s čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by EIB měla ve všech regionech, v nichž rozvíjí své aktivity, usilovat o nepřímou podporu dosažení rozvojových cílů tisíciletí pro rok 2015 jako nezbytné opatření pro provádění unijní politiky rozvojové spolupráce.
(27)
V zájmu posílení soudržnosti celkové podpory Unie v dotyčných regionech by se měly využívat příležitosti pro případné spojení finančních prostředků EIB s rozpočtovými zdroji Unie, například ve formě záruk, rizikového kapitálu, úrokových dotací a spolufinancování investic spolu s technickou pomocí při vypracování a provádění projektu, a to prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci, evropského nástroje sousedství a partnerství, finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje stability. Kdykoli k takovému spojení finančních prostředků EIB s jinými rozpočtovými zdroji Unie dojde, měly by být v rozhodnutích o financování zřetelně identifikovány zdroje, které mají být použity. Výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu o finančních operacích EIB prováděných podle tohoto rozhodnutí by měla obsahovat podrobný rozpis rozpočtových zdrojů a finančních nástrojů použitých ve spojení s finančními prostředky EIB.
(28)
Mělo by být zajištěno, aby vnější finanční operace EIB na všech úrovních, od strategického plánování na výchozí úrovni po navazující rozvoj projektů, byly v souladu s vnějšími politikami Unie a s cíli na vysoké úrovni stanovenými v tomto rozhodnutí a aby je podporovaly. V zájmu zvýšení soudržnosti vnějších činností Unie by měl být dále posílen dialog o politice a strategii mezi Komisí, ESVČ a EIB. Za týmž účelem by mezi Komisí, ESVČ a EIB měla existovat užší spolupráce a včasná vzájemná výměna informací na operační úrovni. Kanceláře EIB mimo území Unie by se měly nacházet v první řadě při delegacích EU, aby se tato spolupráce posílila a obě instituce se mohly podělit o provozní náklady. Případná včasná výměna názorů Komisí, ESVČ a EIB pak má zvláštní význam v procesu přípravy programových dokumentů s cílem maximalizovat synergii mezi činnostmi těchto tří institucí Unie.
(29)
Praktická opatření na propojení cílů obecného mandátu a jejich provádění by měla být stanovena v regionálních operačně-technických pokynech. Tyto pokyny by měly být v souladu se širším rámcem regionální politiky Unie stanoveným v tomto rozhodnutí. Měly by odrážet strategie Unie pro jednotlivé země a jejich cílem by mělo být zajistit, aby finanční prostředky poskytované ze strany EIB doplňovaly v jednotlivých regionech odpovídající politiky, programy a nástroje pomoci Unie.
(30)
EIB by měla za konzultací s Komisí připravit orientační víceletý program plánovaného objemu podepsaných finančních operací EIB, aby bylo zajištěno odpovídající rozpočtové plánování, pokud jde o přidělování prostředků do záručního fondu, a aby byla zajištěna slučitelnost prognóz EIB ohledně financování se stropy stanovenými v tomto rozhodnutí. Komise by měla tyto prognózy zohlednit ve svém pravidelném rozpočtovém plánování předávaném rozpočtovému orgánu.
(31)
Měl by být prostudován vývoj platformy Unie pro spolupráci a rozvoj s cílem optimalizovat fungování mechanismů pro kombinování grantů a úvěrů ve vnějších regionech. Za tímto účelem by Komise měla vytvořit skupinu odborníků z členských států, ESVČ a EIB, která by posoudila náklady a přínosy takovéto platformy. Při svých úvahách by tato skupina měla konzultovat jiné relevantní aktéry včetně evropských mnohostranných a dvoustranných finančních institucí. Tato platforma by měla nadále podporovat součinnost a mechanismy vzájemné důvěry založené na komparativní výhodě jednotlivých institucí a zároveň respektovat úlohu a výsady Komise při plnění rozpočtu Unie a úlohu a výsady EIB při poskytování úvěrů. Na základě zjištění skupiny odborníků by Komise měla do poloviny roku 2012 podat zprávu Evropskému parlamentu a Radě a podle okolností předložit návrh na takovou platformu.
(32)
EIB by měla být povzbuzována, aby zvyšovala objem svých operací a diverzifikovala své finanční nástroje mimo Unii bez využití záruky EU, tak aby existovaly podněty k využívání záruky v případě zemí a projektů s obtížným přístupem na trh, s přihlédnutím k udržitelnosti dluhu, a v případech, kdy tak záruka vede k vyšší přidané hodnotě. EIB by proto s přihlédnutím ke své vlastní schopnosti absorbovat riziko, a vždy za účelem podpory cílů politiky Unie v oblasti vnějších vztahů, měla být nabádána ke zvyšování částek, které poskytuje formou půjček na své vlastní riziko, mimo jiné podporováním hospodářských zájmů Unie, a to zejména v zemích usilujících o přistoupení k Unii, v sousedních zemích a v případě jiných regionů v zemích, které dosahují požadovaného investičního stupně, ale také v zemích s nižším investičním stupněm, má-li EIB vhodné záruky třetích stran. Za konzultací s Komisí by EIB měla vypracovat politiku pro rozhodování o tom, zda projekty zahrne do mandátu v rámci záruky EU, nebo do financování na vlastní riziko ze strany EIB. Tato politika by zejména měla vzít v úvahu bonitu dotčených zemí a projektů.
(33)
EIB by měla zvážit zvýšení objemu svých finančních operací podle tohoto rozhodnutí u státem řízených veřejnoprávních subjektů, pokud u těchto operací provede náležité hodnocení úvěrového rizika.
(34)
EIB by měla rozšířit spektrum nabízených nových inovačních finančních nástrojů, včetně zaměření se na tvorbu záručních nástrojů v co největším rozsahu, s přihlédnutím ke strategiím EIB pro řízení rizik. Dále by EIB měla být povzbuzována, aby poskytovala úvěry v místních měnách a vydávala dluhopisy na místních trzích, za předpokladu, že partnerské země zavedou nezbytné strukturální reformy, zejména ve finančním sektoru, jakož i jiná opatření k usnadnění činnosti EIB.
(35)
Aby se zajistilo, že EIB splní požadavky mandátu ve všech regionech a subregionech, měly by být na vnější činnosti EIB postupně přidělovány dostatečné lidské a finanční zdroje. To by mělo zahrnovat zejména dostatečnou kapacitu na podporu unijních cílů rozvojové spolupráce, na větší zaměření se na posouzení environmentálních, sociálních a rozvojových aspektů jejích činností ex ante a na účinné sledování projektů během jejich provádění. Je třeba využít příležitostí k dalšímu zvyšování efektivity a účinnosti a aktivně usilovat o dosažení součinnosti.
(36)
Při svých finančních operacích mimo Unii, které spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, by měla EIB dále usilovat o posílení koordinace a spolupráce s jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi, včetně případné spolupráce, pokud jde o odvětvové podmínky a vzájemnou důvěru v postupy, o využívání společného spolufinancování a podílení se na celosvětových iniciativách, jako jsou iniciativy na podporu koordinace a efektivity pomoci. Cílem této koordinace a spolupráce by měla být minimalizace potenciálního zdvojování nákladů a nadbytečného překrývání činností. Toto úsilí má být založeno na vzájemnosti. Zásady stanovené v tomto rozhodnutí by se měly rovněž uplatňovat v případech, kdy je financování ze strany EIB prováděno prostřednictvím dohod o spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi.
(37)
V zemích mimo Unii, v nichž provádí společnou činnost s jinými evropskými finančními institucemi, by EIB měla zejména zlepšit vzájemnou spolupráci prostřednictvím dohod, jako je například trojstranné memorandum o porozumění mezi Komisí, skupinou EIB a Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD), které by upravovaly spolupráci mimo území Unie a umožnily skupině EIB a EBRD vzájemně doplňovat své činnosti tím, že se budou opírat o své vlastní komparativní výhody.
(38)
Mělo by být zintenzivněno podávání zpráv a předávání informací ze strany EIB Komisi, aby mohla Komise rozšířit svou výroční zprávu pro Evropský parlament a Radu o finančních operacích EIB prováděných podle tohoto rozhodnutí. Další požadavky na podávání zpráv uvedené v tomto bodě odůvodnění by se měly vztahovat pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB podána po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012. Zpráva by měla zejména zhodnotit soulad finančních operací EIB s tímto rozhodnutím, přičemž by měla vzít v úvahu regionální operačně-technické pokyny, a měla by zahrnovat oddíly týkající se přidané hodnoty EIB, jako je podpora vnějších politik Unie, požadavků mandátu, kvality financovaných operací, přenesení finančních výhod na klienty a oddíly týkající se spolupráce s Komisí, jinými mezinárodními finančními institucemi a dvoustrannými dárci, včetně spolufinancování. Zpráva by měla rovněž zhodnotit, jak EIB při přípravě a sledování financovaných projektů zohledňuje ekonomickou, finanční, environmentální a sociální udržitelnost. Měla by rovněž obsahovat zvláštní oddíl věnovaný podrobnému vyhodnocení opatření, která EIB přijala za účelem zajištění souladu se současným mandátem, jak je stanoven v rozhodnutí č. 633/2009/ES, se zvláštním zřetelem na finanční operace EIB využívající finančních subjektů nacházejících se v nespolupracujících jurisdikcích. EIB by při svých finančních operacích měla přiměřeně provádět své politiky vůči nedostatečně regulovaným nebo nespolupracujícím jurisdikcím, s cílem přispět k mezinárodnímu boji proti daňovým podvodům a daňovým únikům. Zpráva by měla obsahovat vyhodnocení sociálních a rozvojových aspektů projektů. Zpráva by měla být zveřejněna, aby občanská společnost a přijímající země mohly vyjádřit své stanovisko. V případě potřeby by zpráva měla zahrnovat odkazy na významné změny okolností, které by odůvodnily další změny mandátu před koncem období. Tato zpráva by měla zejména obsahovat rozpis financování ze strany EIB podle tohoto rozhodnutí spolu s veškerými finančními zdroji Unie a jiných dárců, aby poskytla přehled o finanční angažovanosti související s finančními operacemi.
(39)
Finanční operace EIB by měly být i nadále řízeny v souladu s jejími vlastními pravidly a postupy, včetně vhodných kontrolních opatření a opatření přijatých za účelem předcházení daňovým únikům, a v souladu s příslušnými pravidly a postupy ve vztahu k Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF).
(40)
Komise by měla být zejména vyzvána, aby při předkládání návrhu na záruku EU v příštím finančním rámci v úzké spolupráci s EIB a s přihlédnutím k důsledkům vyčlenění prostředků pro Záruční fond pro vnější vztahy posoudila stropy, na které se záruka EU vztahuje, seznam způsobilých zemí, a možnost, aby EIB poskytovala mikroúvěrové financování a další druhy nástrojů. Komise a EIB by měly posoudit možnosti, jak v budoucnu posílit součinnost mezi nástrojem předvstupní pomoci, evropským nástrojem sousedství a partnerství, finančním nástrojem pro rozvojovou spolupráci, evropským nástrojem pro demokracii a lidská práva a nástrojem stability a mandátem EIB pro poskytování úvěrů třetím zemím.
(41)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčena jednání a rozhodnutí o budoucím víceletém finančním rámci.
(42)
Z těchto důvodů a z důvodu právní jistoty a jasnosti by mělo být rozhodnutí č. 633/2009/ES zrušeno,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Záruka EU
1. Evropská unie poskytne Evropské investiční bance (EIB) rozpočtovou záruku EU na financování operací prováděných mimo území Unie (dále jen „záruka EU“). Záruka EU je poskytnuta jako paušální záruka na všechny splatné platby dosud neobdržené EIB v souvislosti s úvěry a úvěrovými zárukami na investiční projekty EIB, které jsou způsobilé podle odstavce 2. Poskytování financí ze strany EIB musí být v souladu se všeobecnými zásadami vnější činnosti Unie a přispívat k dosahování jejích cílů a politik. Cílem financování ze strany EIB v rozvojových zemích ve smyslu seznamu příjemců veřejné rozvojové pomoci sestaveného OECD je nepřímo přispívat k plnění rozvojových cílů jako snižování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného hospodářského a sociálního rozvoje.
2. K získání záruky EU jsou způsobilé úvěry a úvěrové záruky EIB poskytnuté na investiční projekty uskutečněné v zemích, které jsou uvedeny v příloze III, a poskytnuté v souladu s pravidly a postupy EIB, včetně prohlášení EIB o sociálních a environmentálních normách, a na podporu příslušných cílů vnější politiky Unie, pokud bylo financování ze strany EIB poskytnuto v souladu s podepsanou dohodou, jejíž platnost dosud neuplynula a jež ani nebyla ukončena (dále jen „finanční operace EIB“).
3. Záruka EU je omezena na 65 % celkové částky vyplacených úvěrů a záruk poskytnutých v rámci finančních operací EIB po odečtení všech uhrazených částek a přičtení všech souvisejících částek.
4. Záruka EU kryje finanční operace EIB podepsané během období od 1. února 2007 do 31. prosince 2013. Finanční operace EIB podepsané podle rozhodnutí Rady 2006/1016/ES, a 2008/847/ES (5) a podle rozhodnutí č. 633/2009/ES nadále využívají záruku EU podle tohoto rozhodnutí.
5. Pokud do konce období uvedeného v odstavci 4 Evropský parlament a Rada nepřijmou na návrh Komise v souladu s článkem 13 rozhodnutí o poskytnutí nové záruky EU na finanční operace EIB mimo Unii, prodlužuje se uvedené období automaticky o šest měsíců.
Článek 2
Stropy mandátu
1. Maximální strop finančních operací EIB v rámci záruky EU po celé období 2007-2013 po odečtení zrušených částek nepřekročí 29 484 000 000 EUR; tento maximální strop je rozdělen na dvě části:
a)
obecný mandát ve výši 27 484 000 000 EUR;
b)
mandát pro změnu klimatu ve výši 2 000 000 000 EUR.
2. Obecný mandát je rozdělen na regionální stropy a podstropy, jak je stanoveno v příloze I. V rámci regionálních stropů EIB postupně zajistí vyvážené rozdělení mezi jednotlivé země v regionech, na něž se vztahuje obecný mandát.
3. Obecný mandát se vztahuje na finanční operace EIB, které sledují cíle stanovené v článku 3.
4. Mandát pro změnu klimatu se vztahuje na finanční operace EIB ve všech zemích, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, pokud tyto finanční operace podporují klíčový cíl politiky Unie spočívající v řešení změny klimatu podporou projektů zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, které přispívají k celkovému cíli Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu zejména tím, že potlačují nebo snižují emise skleníkových plynů v oblasti obnovitelných zdrojů energie, energetické účinnosti a udržitelné dopravy nebo zvyšují odolnost vůči negativním dopadům změny klimatu na zranitelné země, odvětví a komunity. Mandát pro změnu klimatu se provádí v úzké spolupráci s Komisí, přičemž je-li to možné a vhodné, se financování ze strany EIB kombinuje s rozpočtovými prostředky Unie.
Ve vhodných případech může Rada na návrh Komise rozhodnout o omezení způsobilost určité země k financování ze strany EIB v oblasti zmírňování dopadů změny klimatu v rámci záruky EU. Takové omezení způsobilosti k financování v rámci mandátu pro změnu klimatu se vztahuje pouze na finanční operace EIB, u nichž je požádáno o financování ze strany EIB po 30. říjnu 2011 a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
5. V souvislosti s mandátem pro změnu klimatu se EIB snaží zajistit do konce období uvedeného v čl. 1 odst. 4 vyvážené rozdělení podepsaných finančních operací mezi regiony, na něž se vztahuje příloha III. EIB zejména zajistí, aby region uvedený v příloze III bodě A neobdržel více než 40 % částky přidělené na tento mandát, region uvedený v bodě B více než 50 %, region uvedený v bodě C více než 30 % a region uvedený v bodě D více než 10 % této částky. Mandát pro změnu klimatu se využívá k financování projektů, které úzce souvisejí se základními pravomocemi EIB, mají přidanou hodnotu a maximalizují účinek na přizpůsobení se změně klimatu a na zmírňování jejích dopadů.
6. Plnění obecného mandátu i mandátu pro změnu klimatu se řídí zásadami řádné bankovní praxe.
Článek 3
Cíle obecného mandátu
1. Záruka EU se poskytuje na finanční operace EIB, jež podporují některý z těchto obecných cílů:
a)
rozvoj místního soukromého sektoru, zejména podporu malých a středních podniků;
b)
rozvoj sociální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury a informačních a komunikačních technologií;
c)
zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 4.
2. V rámci základních pravomocí EIB přispívají její finanční operace podle tohoto rozhodnutí k naplnění obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o EU řídí vnější činnost Unie, a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou.
3. Základním cílem finančních operací EIB v oblastech, na něž se vztahuje odstavec 1, je regionální integrace partnerských zemí, včetně hospodářské integrace zemí usilujících o přistoupení k Unii, sousedních zemí a Unie.
4. EIB zváží rozšíření své činnosti na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, bude-li mít tato činnost jasnou přidanou hodnotu.
Článek 4
Země, na něž se vztahuje záruka EU
1. Seznam zemí, které by mohly být způsobilé pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze II. Seznam zemí způsobilých pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU je uveden v příloze III a může obsahovat pouze některou ze zemí uvedených v příloze II. U zemí, které nejsou uvedeny v příloze II, se o způsobilosti dané země pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU rozhodne v jednotlivých případech řádným legislativním postupem.
2. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 5, pokud jde o změny přílohy III. Rozhodnutí Komise přitom vychází ze všeobecného posouzení hospodářské a politické situace, včetně otázek souvisejících s demokracií, lidskými právy a základními svobodami, jakož i z příslušných usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěrů Rady. Akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha III nejsou dotčeny záruky EU na financování ze strany EIB podepsané před vstupem těchto aktů v přenesené pravomoci v platnost.
3. Záruka EU se vztahuje pouze na finanční operace EIB prováděné ve způsobilých zemích, které s EIB uzavřely rámcovou dohodu o právních podmínkách provádění těchto operací.
4. Záruka EU se nevztahuje na finanční operace EIB v určité zemi, jestliže dohoda o těchto operacích byla podepsána po přistoupení uvedené země k Unii.
Článek 5
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci se svěřuje Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 4 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 30. říjnem 2011.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 4 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 6
Příspěvek finančních operací EIB k politikám Unie
1. Komise vypracuje společně s EIB regionální operačně-technické pokyny pro financování ze strany EIB podle tohoto rozhodnutí.
Tyto regionální operačně-technické pokyny, jejichž cílem je zajistit, aby finanční operace EIB podporovaly politiky Unie, musí být v souladu se širším rámcem regionální politiky Unie uvedeným v příloze IV. Regionální operačně-technické pokyny budou zejména zajišťovat, aby financování ze strany EIB v rámci tohoto rozhodnutí v jednotlivých regionech doplňovalo odpovídající politiky, programy a nástroje pomoci Unie.
Při vypracování těchto pokynů budou Komise a EIB v případě potřeby konzultovat Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“) ohledně politických otázek a zohlední relevantní usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady.
Okamžitě po vydání pokynů a jakékoli jejich aktualizaci je Komise předá Evropskému parlamentu a Radě.
V rámci stanoveném regionálními operačně-technickými pokyny vymezí EIB příslušné strategie financování a zajistí jejich provádění.
2. Soulad finančních operací EIB s cíli vnější politiky Unie musí být sledován v souladu s článkem 11. S cílem usnadnit toto sledování vyvine EIB ukazatele pro měření výsledků financovaných projektů z hlediska rozvoje, životního prostředí a lidských práv a zohlední přitom příslušné ukazatele obsažené v Pařížské deklaraci o účinnosti pomoci. Součástí ukazatelů měřících výsledky projektů z hlediska životního prostředí by měla být kritéria pro „čisté technologie“, jež se v zásadě zaměří na energetickou účinnost a technologie na snižování emisí.
3. Záruka EU se neposkytne na finanční operaci EIB, pokud k této operaci Komise zaujme záporné stanovisko v rámci postupu podle článku 19 statutu EIB.
4. V souladu s unijními a mezinárodními cíli v oblasti změny klimatu předloží EIB ve spolupráci s Komisí do 31. prosince 2012 strategii, jak v rámci svého mandátu pro poskytování úvěrů třetím zemím postupně a plynule zvýšit procentní podíl projektů na podporu snižování emisí CO2 a postupně ukončit financování projektů, které dosažení cílů Unie v oblasti klimatu brání.
5. S ohledem na nové požadavky zavedené tímto rozhodnutím zajistí řídící orgány EIB postupné přizpůsobení zdrojů EIB včetně personálních, aby byly požadavky stanovené v tomto rozhodnutí odpovídajícím způsobem splněny. Je třeba využít příležitostí k dalšímu zvyšování efektivity a účinnosti a aktivně usilovat o dosažení součinnosti.
Článek 7
Hodnocení rozvojových aspektů projektů ze strany EIB
1. V souvislosti s rozvojovými aspekty projektů, na něž se vztahuje záruka EU, provede EIB důkladnou kontrolu náležité opatrnosti a ve vhodných případech vyžaduje v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie příslušné veřejné konzultace na místní úrovni.
EIB zahrne do vlastních pravidel a postupů nezbytná ustanovení týkající se posouzení environmentálního a sociálního dopadu projektů a aspektů spojených s lidskými právy, aby se zajistilo, že na základě tohoto rozhodnutí budou podporovány pouze projekty, které jsou hospodářsky, finančně, environmentálně a sociálně udržitelné.
Komise začlení do výroční zprávy pro Evropský parlament a Radu souhrnné hodnocení rozvojového hlediska činností EIB, které bude vycházet z kontroly náležité opatrnosti prováděné u projektů.
Pokud je to vhodné, posoudí se i možnost zvýšit během projektového cyklu kapacity příjemců financování ze strany EIB prostřednictvím technické pomoci.
2. Kromě předběžného hodnocení rozvojových aspektů požaduje EIB po předkladatelích projektů, aby v průběhu provádění projektu a až do jeho dokončení důkladně sledovali mimo jiné dopady projektu na rozvoj, životní prostředí a lidská práva. EIB posoudí informace poskytnuté předkladatelem projektu. EIB sleduje pokud možno i výsledky činnosti finančních zprostředkovatelů na podporu malých a středních podniků. Je-li to možné, výsledky tohoto sledování se zveřejní.
3. EIB podává Komisi výroční zprávy, v nichž hodnotí očekávané dopady operací financovaných v průběhu roku na rozvoj.
Tyto zprávy vycházejí z ukazatelů EIB pro měření výsledků, jež jsou uvedeny v čl. 6 odst. 2. Komise předkládá zprávy EIB o rozvoji Evropskému parlamentu a Radě v rámci každoročního podávání zpráv podle článku 11 a zveřejňuje je, aby k věci mohly vyjádřit své stanovisko rovněž zúčastněné subjekty, včetně občanské společnosti a přijímajících zemí.
Evropský parlament tyto výroční zprávy projedná s ohledem na stanoviska všech zainteresovaných stran.
4. Požadavky uvedené v tomto článku se vztahují pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB podána po 30. říjnu 2011 a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
Článek 8
Spolupráce s Komisí a ESVČ
1. Je posilován soulad vnějších činností EIB s cíli vnější politiky Unie s cílem maximalizovat součinnost mezi financováním ze strany EIB a rozpočtovými zdroji Unie, zejména vypracováním regionálních operačně-technických pokynů uvedených v článku 6 a pomocí pravidelného a systematického dialogu a včasné výměny informací týkajících se:
a)
strategických dokumentů vypracovaných Komisí nebo případně ESVČ, jako jsou strategické dokumenty pro jednotlivé země a regiony, orientační programy, akční plány a předvstupní dokumenty;
b)
strategických plánovacích dokumentů EIB a zdrojů projektů;
c)
ostatních politických a operačních hledisek.
2. Spolupráce se uskutečňuje na regionálně rozlišeném základě při zohlednění role EIB i politik Unie v jednotlivých regionech.
Článek 9
Spolupráce s jinými institucemi veřejného financování
1. Finanční operace EIB se ve vhodných případech stále častěji provádějí ve spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi nebo evropskými dvoustrannými finančními institucemi s cílem maximalizovat součinnost, spolupráci a efektivitu a zajistit obezřetné a přiměřené sdílení rizik a soudržné projektové a odvětvové podmínky ve snaze minimalizovat potenciální zdvojování nákladů a nadbytečné překrývání činností.
2. Spolupráce uvedená v odstavci 1 se usnadní prostřednictvím koordinace, zejména v rámci memorand o porozumění nebo případně jiných rámců Unie pro regionální spolupráci mezi Komisí, EIB, hlavními mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi, které působí v jednotlivých regionech, s přihlédnutím k pravomocím ESVČ.
Článek 10
Krytí a podmínky záruky EU
1. V případě finančních operací EIB, u nichž je jednou ze stran stát nebo za něž se stát zaručil, a jiných finančních operací EIB, u nichž jsou jednou ze stran regionální nebo místní orgány nebo státem vlastněné nebo kontrolované veřejné podniky nebo instituce, jestliže u těchto jiných finančních operací EIB provedla EIB náležité hodnocení úvěrového rizika zohledňující situaci dané země, pokud jde o úvěrová rizika, kryje záruka EU veškeré splatné platby dosud neobdržené EIB (dále jen „globální záruka“).
2. Pro účely odstavce 1 zastupuje Západní břeh Jordánu a pásmo Gazy palestinská samospráva a Kosovo (6) zastupuje Mise OSN v Kosovu nebo správa stanovená v regionálních operačně-technických pokynech uvedených v článku 6.
3. V případě finančních operací EIB neuvedených v odstavci 1 kryje záruka EU veškeré splatné platby dosud neobdržené EIB, pokud bylo neobdržení způsobeno naplněním jednoho z těchto politických rizik (dále jen „záruka na politická rizika“):
a)
zastavení devizového transferu;
b)
vyvlastnění;
c)
válka nebo občanské nepokoje;
d)
odepření spravedlnosti po porušení smlouvy.
4. EIB po konzultaci s Komisí vypracuje jasnou a transparentní politiku přidělování při rozhodování o zdrojích financování operací, které jsou způsobilé získat záruku EU i financování ze strany EIB na její vlastní riziko.
5. Je-li záruka EU uplatněna, postoupí EIB Unii příslušná práva v souladu s dohodou uvedenou v čl. 13 odst. 2.
Článek 11
Výroční zprávy a účetnictví
1. Komise předloží každý rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí. Tato zpráva zahrnuje hodnocení finančních operací EIB na úrovni projektů a odvětví a na celostátní a regionální úrovni, jakož i hodnocení příspěvku finančních operací EIB k naplňování cílů vnější politiky a strategických cílů Unie. Zpráva obsahuje souhrnný přehled probíhajících projektů.
Zpráva zejména zhodnotí soulad finančních operací EIB s tímto rozhodnutím, přičemž vezme v úvahu regionální operačně-technické pokyny uvedené v článku 6, a bude obsahovat části týkající se přidané hodnoty pro dosahování politických cílů Unie, hodnocení očekávaného souhrnného dopadu na rozvoj, hodnocení toho, jak EIB při přípravě a sledování financovaných projektů zohlednila environmentální a sociální udržitelnost, a hodnocení spolupráce s Komisí, jinými mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými finančními institucemi, včetně spolufinancování.
Ve zprávě se uvede zejména rozpis veškerých finančních zdrojů Unie použitých spolu s finančními prostředky EIB a jiných dárců, a vytvoří se tak přehled o finanční angažovanosti související s finančními operacemi prováděnými podle tohoto rozhodnutí. Kromě toho obsahuje i zvláštní část věnovanou podrobnému hodnocení opatření, která EIB přijala, aby dodržela čl. 1 odst. 2 tohoto rozhodnutí.
2. EIB bude i nadále poskytovat Evropskému parlamentu, Radě a Komisi všechny své nezávislé hodnotící zprávy, které posuzují praktické výsledky konkrétních činností zrealizovaných EIB v rámci jejího mandátu pro poskytování úvěrů třetím zemím.
3. Pro účely odstavce 1 předkládá EIB Komisi výroční zprávy o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí na úrovni projektů a odvětví a na celostátní a regionální úrovni a o naplňování cílů vnější politiky a strategických cílů Unie, včetně spolupráce s Komisí, jinými mezinárodními finančními institucemi a dvoustrannými institucemi, a hodnotící zprávu o dopadu na rozvoj uvedenou v článku 7. Jakákoli memoranda o porozumění mezi EIB a jinými mezinárodními finančními institucemi nebo dvoustrannými institucemi, která se vztahují k finančním operacím podle tohoto rozhodnutí, se zveřejňují, nebo není-li jejich zveřejnění možné, oznamují se Evropskému parlamentu a Radě v rámci výroční zprávy Komise uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
4. EIB poskytne Komisi o každé své finanční operaci statistické, finanční a účetní údaje a jakékoli další doplňující informace nezbytné ke splnění povinnosti Komise podávat zprávy nebo požadavků Účetního dvora, a to spolu s osvědčením auditora o nesplacených částkách finančních operací EIB.
5. Pro účely účetnictví a podávání zpráv Komise o rizicích, na která se vztahuje globální záruka ve smyslu čl. 10 odst. 1 předloží EIB Komisi hodnocení rizik vypracované EIB a informace o bonitě týkající se finančních operací EIB s dlužníky nebo dlužníky krytými zárukou, jinými než státy.
6. Informace uvedené v odstavcích 3, 4 a 5 poskytuje EIB na vlastní náklady.
7. Informace uvedené v odstavcích 3 a 4 rovněž EIB obecně zveřejňuje, přičemž ze zveřejnění vyloučí veškeré informace důvěrné povahy.
8. Informace, zda se na projekt vztahuje záruka EU, se uvede ve shrnutí projektu, které se zveřejňuje na internetových stránkách EIB poté, co projekt projde schvalovací fází.
9. EIB zahrne do své výroční zprávy následné posouzení fungování memoranda o porozumění s evropským veřejným ochráncem práv, a to v rozsahu, v jakém se toto memorandum týká finančních operací EIB, na něž se vztahuje toto rozhodnutí.
10. V příslušných případech se požadavky uvedené v odstavcích 1 a 3 vztahují pouze na finanční operace EIB, u nichž je žádost o financování ze strany EIB podána po 30. říjnu 2011 a u nichž dojde k podpisu po 1. lednu 2012.
Článek 12
Nespolupracující jurisdikce
V rámci svých finančních operací EIB netoleruje žádné činnosti sloužící protiprávním účelům, včetně praní peněz, financování terorismu, daňových podvodů nebo daňových úniků. EIB se zejména nepodílí na žádné finanční operaci prováděných ve způsobilé zemi prostřednictvím zahraniční nespolupracující jurisdikce, kterou za nespolupracující označuje OECD, Finanční akční výbor (FATF) a další příslušné mezinárodní organizace.
Článek 13
Zpětné získávání plateb provedených Komisí
1. Pokud Komise provede jakoukoli platbu v rámci záruky EU, usiluje EIB jménem a na účet Komise o uplatnění nároků týkajících se vyplacených částek.
2. Komise a EIB uzavřou dohodu, kterou se stanoví podrobná ustanovení o uplatňování nároků a postupech pro jejich vymáhání, a to nejpozději do uzavření dohody uvedené v článku 14.
3. V zájmu transparentnosti Komise na svých internetových stránkách zveřejní konkrétní informace o všech případech zpětného získávání plateb podle dohody o záruce uvedené v článku 14, není-li třeba zachovat důvěrnost.
Článek 14
Dohoda o záruce
Komise a EIB uzavřou dohodu o záruce, která bude obsahovat podrobná ustanovení a postupy týkající se záruky EU, a informují o ní Evropský parlament.
Článek 15
Kontrola Účetním dvorem
Záruku EU a v jejím rámci poskytnuté a zpětně získané platby k tíži nebo ve prospěch souhrnného rozpočtu Evropské unie kontroluje Účetní dvůr.
Článek 16
Přezkum
Komise v případě potřeby předloží Evropskému parlamentu a Radě návrh, kterým se stanoví záruka EU v příštím víceletém finančním rámci.
Článek 17
Závěrečná zpráva
Do 31. října 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí č. 633/2009/ES se zrušuje.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
DECISION No 1080/2011/EU OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 25 October 2011
granting an EU guarantee to the European Investment Bank against losses under loans and loan guarantees for projects outside the Union and repealing Decision No 633/2009/EC
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 209 and 212 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (1),
Whereas:
(1)
In addition to its core mission of financing investment in the European Union, the European Investment Bank (EIB) has since 1963 undertaken financing operations outside the Union in support of the Union’s external policies. This allows the budget funds of the Union available to the external regions to be complemented by the financial strength of the EIB for the benefit of recipient countries. In undertaking such financing operations, the EIB contributes to the general guiding principles and policy objectives of the Union, including the development of third countries and the prosperity of the Union in the changed global economic circumstances. The EIB financing operations in support of Union external policies should continue to be conducted in accordance with the principles of sound banking practice.
(2)
Article 209(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), in conjunction with Article 208 thereof, provides that the EIB is to contribute, under the terms laid down in its Statute, to the implementation of the measures necessary to further the objectives of Union development cooperation policy.
(3)
In accordance with Article 19 of the Statute of the EIB, applications made directly to the EIB for EIB financing operations to be carried out under this Decision are to be submitted to the Commission for an opinion (‘EIB financing application’).
(4)
With a view to supporting Union external action, and in order to enable the EIB to finance investments outside the Union without affecting the credit standing of the EIB, the majority of its operations in external regions have benefited from an EU budgetary guarantee (‘EU guarantee’) administered by the Commission.
(5)
The EU guarantee was established for the period 2007-2011 by Decision No 633/2009/EC of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 granting a Community Guarantee to the European Investment Bank against losses under loans and loan guarantees for projects outside the Community (2).
(6)
The Guarantee Fund for external actions (‘Guarantee Fund’), established by Council Regulation (EC, Euratom) No 480/2009 of 25 May 2009 establishing a Guarantee Fund for external actions (3), provides a liquidity cushion for the Union budget against losses incurred on EIB financing operations and other Union external action.
(7)
In accordance with Decision No 633/2009/EC, the Commission and the EIB have prepared a mid-term review of EIB external financing, based on an independent external evaluation supervised by a steering committee of ‘wise persons’, a review by an external consultancy, and specific evaluations produced by the EIB. On 12 February 2010, the steering committee submitted a report to the European Parliament, the Council, the Commission and the EIB containing its conclusions and recommendations.
(8)
In its report the steering committee concluded that the EU guarantee is an efficient and powerful policy instrument with high financial and political leverage and that it should be maintained in order to cover risks of a political or sovereign nature. Some amendments to Decision No 633/2009/EC were proposed in order to ensure maximum added value and efficiency of the EIB’s external operations.
(9)
It is essential to establish a list of countries potentially eligible for EIB financing under the EU guarantee. It is also appropriate to extend the list of countries eligible for EIB financing under the EU guarantee, as currently set out in Annex I to Decision No 633/2009/EC.
(10)
In order to reflect significant policy developments, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission in respect of amending Annex III to this Decision. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(11)
The amounts covered by the EU guarantee in each region should continue to represent ceilings for the EIB financing under the EU guarantee and not targets that the EIB is required to meet.
(12)
In the framework of Union support to third countries to cope with the global economic and financial crisis, the EIB frontloaded its external lending activity in 2009 and 2010 mainly in the pre-accession and the neighbourhood and partnership countries under its current mandate. Moreover, the unrest in the southern Mediterranean in early 2011 calls for Union assistance in providing the affected countries with the means to rebuild and modernise their economies. Therefore, for the remaining period of the mandate, the General Mandate ceiling should be reviewed and increased by EUR 1 684 000 000 to better deal with these temporary and exceptional circumstances without prejudging the ceilings under the next multiannual financial framework.
(13)
The EIB financing operations ensuing from the abovementioned increase in the General Mandate ceiling should respond to the political reforms undertaken by individual partner countries as assessed by the Commission with the involvement of the European External Action Service (EEAS) taking into account European Parliament resolutions and Council decisions and conclusions. The review of the European Neighbourhood Policy and the renewed emphasis on differentiation should also be reflected in that assessment. In pre-accession countries, the EIB financing will continue to complement Union assistance.
(14)
In addition to the regional ceilings, the optional mandate of EUR 2 000 000 000 should be activated and allocated as an envelope to support EIB financing operations in the field of climate change mitigation and adaptation across the regions covered by the mandate. The EIB could contribute its expertise and resources, in close cooperation with the Commission, to support public authorities as well as the private sector in order to address the challenge of climate change and to make the best possible use of available financing. For mitigation and adaptation projects, the resources of the EIB should, where possible and appropriate, be complemented with concessional funds available under the Union budget through the efficient and consistent blending of grants and loans for climate change financing in the context of Union external assistance. In this regard, it is appropriate that the Commission’s annual report to the European Parliament and the Council should contain a detailed report on the financial instruments used for financing these projects, identifying the amounts of EIB financing under the optional mandate and the corresponding amounts of grants.
(15)
Eligibility to receive EIB financing for climate-change mitigation under the EU guarantee could be restricted under the Climate Change Mandate for countries that are deemed not to have committed themselves to meeting appropriate climate change-related targets. Any such restriction of eligibility should be based on complex and comprehensive political assessments. Therefore, the Council should have the power to decide, on a proposal from the Commission with the involvement of the EEAS, to restrict the eligibility of a country to receive EIB financing for climate-change mitigation under the EU guarantee. Such restriction should apply only to EIB financing operations for which an EIB financing application is submitted after the entry into force of this Decision and which are signed after 1 January 2012.
(16)
Some flexibility on regional allocation under the Climate Change Mandate should be provided to allow for the fastest and most effective possible uptake of available financing within the three-year period 2011-2013, while striving to ensure a balanced distribution across regions over that period, based on the established priorities for external aid under the General Mandate.
(17)
The mid-term review of the implementation of the EIB external mandate showed that, although the EIB financing operations carried out in the period covered by the evaluation (2000-2009) were generally in line with Union external policies, the link between Union policy objectives and their operational implementation by the EIB should be strengthened and made more explicit and structured.
(18)
In order to enhance the coherence of the mandate and strengthen the focus of the EIB external financing activity on supporting Union policies, and for the maximum benefit of beneficiaries, this Decision should set out horizontal high-level objectives in the mandate for EIB financing operations across all eligible regions and countries, building on the comparative strengths of the EIB in areas where it has a well-proven track record. In the regions covered by this Decision, the EIB should thus finance projects in the areas of climate change mitigation and adaptation (including via the transfer of technologies related to new energy sources), social and economic infrastructure (in particular, in transport, energy including renewable energy, energy security, energy infrastructure, environmental infrastructure including water and sanitation, as well as information and communication technology), and local private sector development, in particular in support of small and medium-sized enterprises (SMEs). It should be recalled that improving access to financing for SMEs can play an essential role in stimulating economic development and in combating unemployment. Within these areas, regional integration among partner countries, including economic integration between pre-accession countries, neighbourhood countries and the Union, should be an underlying objective for EIB financing operations. The EIB should be able to support Union presence in partner countries through foreign direct investment that contributes to promoting technology and knowledge transfer either under the EU guarantee for investments within the aforementioned areas or at its own risk.
(19)
In order to effectively reach out to SMEs, the EIB should cooperate with local financial intermediary institutions in the eligible countries, in particular to ensure that part of the financial benefits is passed on to their clients and provide added value compared to other sources of finance. Where appropriate, through its cooperation agreements with those intermediary institutions, the EIB should request that their clients’ projects be checked against agreed criteria in line with Union development goals so as to provide added value. The financial intermediaries’ activities in support of SMEs should be fully transparent and be reported regularly to the EIB.
(20)
Moreover, EIB financing operations should contribute to the general principles guiding Union external action, as referred to in Article 21 of the Treaty on European Union (TEU), of promoting and consolidating democracy and the rule of law, human rights and fundamental freedoms, and to the implementation of international environmental agreements to which the Union is a party. In particular, in relation to developing countries, as defined in the list of official development assistance (ODA) recipients established by the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD), EIB financing operations should foster the following: their sustainable economic, social and environmental development, particularly in the most disadvantaged amongst them; their smooth and gradual integration into the world economy; the campaign against poverty; as well as compliance with objectives approved by the Union in the context of the United Nations and other competent international organisations.
(21)
While the EIB’s strength remains its distinctiveness as an investment bank, the EIB should, under this Decision, frame the development impact of its external operations in close coordination with the Commission and under the democratic scrutiny of the European Parliament following the principles of the European Consensus on Development and those set out in Article 208 TFEU, as well as the principles of aid effectiveness outlined in the Paris Declaration of 2005 and the Accra Agenda for Action of 2008. This should be implemented through a number of concrete measures, in particular by reinforcing its capacity to appraise environmental, social and development aspects of projects, including human rights and conflict-related risks, and by promoting local consultation with public authorities and civil society. When carrying out due diligence in respect of the project, the EIB should, where appropriate and in line with the Union’s social and environmental principles, require the project promoter to carry out local consultations and disclose their results to the public. Moreover, the EIB should increase its focus on sectors where it has sound expertise from financing operations within the Union and which will further the development of the country in question, such as access to financing for SMEs and micro-entities, environmental infrastructure including water and sanitation, sustainable transportation, and climate change mitigation, particularly in renewable energy. Financing could also include projects in support of health and education infrastructure when there is clear added value.
(22)
The EIB should also progressively strengthen its activity in support of climate change adaptation, where appropriate working in cooperation with other international financial institutions (IFIs) and European bilateral financial institutions (EBFIs). The additional requirements introduced by this Decision would require access to concessional resources and a gradual adjustment in human resources while efficiency, effectiveness and synergies should be pursued and exploited. EIB activity should also be complementary to Union objectives and priorities relating to institution building and sector reforms. Finally, the EIB should define performance indicators which are linked to development and environment aspects of the projects and their results.
(23)
With the entry into force of the Lisbon Treaty, the function of High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (‘High Representative’) has been created with the aim of increasing the impact and coherence of Union external relations.
(24)
There has also been a broadening and strengthening of Union external relations policies in recent years. This has in particular been the case for the Pre-Accession Strategy, the European Neighbourhood Policy, the Union Strategy for Central Asia, the renewed partnerships with Latin America and south-east Asia, and the Union’s Strategic Partnerships with Russia, China and India. It is also the case for Union development cooperation policies, which have now been extended to include all developing countries. Since 2007, Union external relations have also been supported by new financial instruments, namely the Instrument for Pre-Accession Assistance (IPA), the European Neighbourhood and Partnership Instrument (ENPI), the Development Cooperation Instrument (DCI), the European Instrument for Democracy and Human Rights (EIDHR) and the Instrument for Stability.
(25)
In light of the establishment of the EEAS and following the entry into force of this Decision, the Commission and the EIB should amend the memorandum of understanding on cooperation and coordination in the regions referred to in Council Decision 2006/1016/EC of 19 December 2006 granting a Community guarantee to the European Investment Bank against losses under loans and loan guarantees for projects outside the Community (4), and, as appropriate and with the approval of the High Representative, extend the new memorandum of understanding to the EEAS, in particular as regards the regular and systematic dialogue between the Commission and the EIB at the strategic level, which should include the EEAS, and other aspects within the competence of the EEAS.
(26)
While contributing to the implementation of the measures necessary to further the objectives of Union development cooperation policy in accordance with Article 209(3) TFEU, the EIB should strive to support indirectly the achievement of the 2015 Millennium Development Goals in all regions where it is active.
(27)
With a view to enhancing the coherence of overall Union support in the regions concerned, opportunities should be seized to combine EIB financing with Union budgetary resources when and as appropriate, in the form of, for example, guarantees, risk capital and interest rate subsidies, investment co-financing, alongside technical assistance for project preparation and implementation, through the IPA, the ENPI, the DCI, the EIDHR and the Instrument for Stability. Whenever such a combination of EIB financing with other Union budgetary resources occurs, all financing decisions should clearly identify the resources to be employed. The Commission’s annual report to the European Parliament and to the Council on EIB financing operations carried out under this Decision should contain a detailed breakdown of the budgetary resources and financial instruments used in combination with the EIB financing.
(28)
At all levels, from upstream strategic planning to downstream project development, it should be ensured that EIB external financing operations comply with and support Union external policies and the high-level objectives set out in this Decision. With a view to increasing the coherence of Union external action, dialogue on policy and strategy should be further strengthened between the Commission, the EEAS and the EIB. To the same end, there should be enhanced cooperation and early mutual exchange of information between the Commission, the EEAS and the EIB at operational level. EIB offices outside the Union should primarily be located within Union delegations in order to foster such cooperation while sharing operating costs. It is of particular importance to have an early exchange of views between the Commission, the EEAS and the EIB, as appropriate, in the process of preparing programming documents in order to maximise synergies between the activities of these three Union bodies.
(29)
The practical measures for linking the General Mandate objectives and their implementation are to be set out in regional technical operational guidelines. Such guidelines should be consistent with the wider Union regional policy framework set out in this Decision. These guidelines should reflect Union country strategies and aim to ensure that EIB financing is complementary to corresponding Union assistance policies, programmes and instruments in the different regions.
(30)
The EIB should, in consultation with the Commission, prepare an indicative multiannual programme of the planned volume of signatures of EIB financing operations, so as to ensure appropriate budgetary planning for provisioning the Guarantee Fund and to ensure compatibility of the EIB’s forecast financing with the ceilings established in this Decision. The Commission should take account of this forecast in its regular budget programming transmitted to the budgetary authority.
(31)
The development of a Union platform for cooperation and development should be studied with a view to optimising the functioning of mechanisms for the blending of grants and loans in the external regions. For this purpose, the Commission should create a group of experts of Member States, the EEAS and the EIB which would assess the costs and benefits of such a platform. In its reflections, that group should consult other relevant actors, including European multilateral and bilateral finance institutions. Such a platform would continue to promote synergies and mutual reliance arrangements based on the comparative advantage of the different institutions while respecting the role and prerogatives of the Commission and of the EIB in implementing respectively the Union budget and EIB loans. Based on the findings of that group of experts, the Commission should report to the European Parliament and to the Council by mid-2012 and, if appropriate, make a proposal for the platform.
(32)
The EIB should be encouraged to increase its operations and to diversify its financial instruments outside the Union without recourse to the EU guarantee so that use of the guarantee can be encouraged for countries and projects with poor access to the market, taking into account debt sustainability considerations, and where the guarantee therefore provides greater added value. Consequently, and always with the aim of supporting the objectives of the Union external relations policy, the EIB, while taking into account its own risk absorption capacity, should be encouraged to increase the amounts it lends at its own risk, including through the support of Union economic interests, particularly in pre-accession countries and neighbourhood countries and in investment grade countries in other regions, but also in sub-investment grade countries when the EIB has the appropriate third party guarantees. In consultation with the Commission, the EIB should develop a policy for deciding between the allocation of projects to either the mandate under EU guarantee or to EIB own-risk financing. Such a policy would in particular take into account the creditworthiness of the countries and projects concerned.
(33)
The EIB should consider increasing its financing operations to be carried out under this Decision for sub-sovereign public entities, where such operations have an appropriate EIB credit risk assessment.
(34)
The EIB should expand the range of new and innovative financing instruments it offers, including by focusing more on developing guarantee instruments in so far as is possible, taking account of the EIB’s risk policies. Moreover, the EIB should be encouraged to provide loans in local currencies and issue bonds in local markets, provided that partner countries put in place the necessary structural reforms, in particular in the financial sector, as well as other measures to facilitate EIB activities.
(35)
In order to ensure that the EIB meets the requirements of the mandate across regions and sub-regions, sufficient human and financial resources should, over time, be allocated to its external activities. This should in particular include having sufficient capacity to support Union development cooperation objectives, to increase focus on ex-ante appraisal of the environmental, social and development aspects of its activities, and to effectively monitor projects during implementation. Opportunities to further enhance efficiency and effectiveness should be exploited, and synergies should be actively pursued.
(36)
In its financing operations outside the Union that fall within the scope of this Decision, the EIB should endeavour further to enhance coordination and cooperation with IFIs and EBFIs, including, where appropriate, cooperation on sector conditionality and mutual reliance on procedures, use of joint co-financing and participation in global initiatives, such as those promoting aid coordination and effectiveness. Such coordination and cooperation should strive to minimise possible duplication of costs and unnecessary overlap. These efforts are to be based on reciprocity. The principles set out in this Decision should also be applied when EIB financing is implemented through cooperation agreements with other IFIs and EBFIs.
(37)
In particular, in the countries of common intervention outside the Union, the EIB should improve its cooperation with the other European financial institutions through agreements such as the tripartite memorandum of understanding between the Commission, the EIB Group and the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD), in respect of cooperation outside the Union and through allowing the EIB Group and the EBRD to act in a complementary way by relying on their respective comparative advantages.
(38)
The reporting and transmission of information by the EIB to the Commission should be strengthened in order to allow the Commission to enhance its annual report to the European Parliament and to the Council on the EIB financing operations carried out under this Decision. The additional reporting requirements mentioned in this recital should apply only to EIB financing operations for which the EIB financing application is submitted after the date of entry into force of this Decision and which are signed after 1 January 2012. The report should in particular assess the compliance of EIB financing operations with this Decision, taking into account the regional technical operational guidelines, and should include sections on the following: EIB added value, such as support to Union external policies; mandate requirements; the quality of financed operations; the transfer of financial benefits to clients; and sections on cooperation, including co-financing, with the Commission and with other IFIs and bilateral donors. The report should also assess the extent to which the EIB has taken into account economic, financial, environmental and social sustainability in the design and monitoring of the projects financed. It should also contain a specific section devoted to a detailed evaluation of the measures taken by the EIB to comply with the current mandate as established by Decision No 633/2009/EC, paying particular attention to the EIB financing operations using financial vehicles situated in non-cooperative jurisdictions. In its financing operations the EIB should adequately implement its policies towards weakly regulated or non-cooperative jurisdictions to contribute to the international fight against tax fraud and tax evasion. The report should also include an appraisal of social and development-related aspects of projects. It should be made public, thus allowing civil society and recipient countries to express their views. Where necessary, the report should include references to significant changes in circumstances that would justify further amendments to the mandate before the end thereof. The report should in particular include a breakdown of EIB financing under this Decision in combination with all Union financial resources and other donors, thus giving an overview of the financial exposure of financing operations.
(39)
EIB financing operations should continue to be managed in accordance with the EIB’s own rules and procedures, including appropriate control measures and measures taken to avoid tax evasion, as well as with the relevant rules and procedures concerning the Court of Auditors and the European Anti-Fraud Office (OLAF).
(40)
When submitting the proposal on the EU guarantee under the next multiannual financial framework, the Commission should be invited in particular to examine, in close cooperation with the EIB and taking into account the implications of the provisioning of the Guarantee Fund, the ceilings covered by the EU guarantee, the list of potentially eligible countries and the possibility for the EIB to provide micro-credit financing and other types of instruments. The Commission and the EIB should also examine the possibilities of enhancing, in the future, synergy between the financing through the IPA, the ENPI, the DCI, the EIDHR and the Instrument for Stability and the external mandate of the EIB.
(41)
This Decision should be without prejudice to any negotiations and decisions on the next multiannual financial framework.
(42)
Therefore, and for the reasons of legal certainty and clarity, Decision No 633/2009/EC should be repealed,
HAVE ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
EU guarantee
1. The European Union shall grant the European Investment Bank (EIB) an EU budgetary guarantee for financing operations carried out outside the Union (‘EU guarantee’). The EU guarantee shall be granted as a global guarantee in respect of payments not received by the EIB, but due to it, in connection with loans and loan guarantees for EIB investment projects that are eligible in accordance with paragraph 2. EIB financing activities shall comply with the general guiding principles, and contribute to the achievement of the objectives and policies, of Union external action. An objective for EIB financing in developing countries, as defined in the list of official development assistance (ODA) recipients established by the OECD, shall be to contribute indirectly to development objectives such as reducing poverty through inclusive growth and sustainable economic and social development.
2. The EIB loans and loan guarantees that are eligible for the EU guarantee shall be those granted for investment projects carried out in the countries listed in Annex III, granted in accordance with the EIB’s own rules and procedures, including the EIB’s statement on social and environmental standards, and in support of the relevant Union external policy objectives, where EIB financing has been granted in accordance with a signed agreement which has neither expired nor been cancelled (‘EIB financing operations’).
3. The EU guarantee shall be restricted to 65 % of the aggregate amount of credits disbursed and guarantees provided under EIB financing operations, less amounts reimbursed, plus all related amounts.
4. The EU guarantee shall cover EIB financing operations signed during the period from 1 February 2007 to 31 December 2013. EIB financing operations signed under Council Decisions 2006/1016/EC and 2008/847/EC (5) and under Decision No 633/2009/EC shall continue to benefit from the EU guarantee under this Decision.
5. If, on expiry of the period referred to in paragraph 4, the European Parliament and the Council have not adopted a decision granting a new EU guarantee to the EIB for its financing operations outside the Union in accordance with Article 16, that period shall be automatically extended by six months.
Article 2
Mandate ceilings
1. The maximum ceiling of the EIB financing operations under EU guarantee throughout the period 2007-2013, less amounts cancelled, shall not exceed EUR 29 484 000 000, broken down into two parts:
(a)
a General Mandate of EUR 27 484 000 000;
(b)
a Climate Change Mandate of EUR 2 000 000 000.
2. The General Mandate shall be broken down into regional ceilings and sub-ceilings as laid down in Annex I. Within the regional ceilings, the EIB shall progressively ensure a balanced country distribution within the regions covered by the General Mandate.
3. The General Mandate shall cover only EIB financing operations pursuing the objectives set out in Article 3.
4. The Climate Change Mandate shall cover the EIB financing operations in all countries covered by this Decision, where such operations support the key Union policy objective of tackling climate change by supporting projects in climate change mitigation and adaptation which contribute to the overall objective of the United Nations Framework Convention on Climate Change, in particular by avoiding or reducing greenhouse gas emissions in the areas of renewable energy, energy efficiency and sustainable transport, or by increasing resilience to the adverse impacts of climate change on vulnerable countries, sectors and communities. The Climate Change Mandate shall be implemented in close cooperation with the Commission, combining where possible and appropriate EIB financing with Union budget funds.
The Council may, where appropriate and on a proposal from the Commission, decide to restrict the eligibility of a country to receive EIB financing for climate-change mitigation under the EU guarantee. Any such restriction of eligibility under the Climate Change Mandate shall apply only to those EIB financing operations for which an EIB financing application is submitted after 30 October 2011 and which are signed after 1 January 2012.
5. For the Climate Change Mandate, the EIB shall endeavour to ensure a balanced distribution of financing operations signed across the regions covered by Annex III, by the end of the period referred to in Article 1(4). In particular, the EIB will ensure that the region referred to under point A of Annex III does not receive more than 40 % of the amount allocated to this Mandate; the region under point B not more than 50 %; the region under point C not more than 30 %; and the region under point D not more than 10 %. Generally, the Climate Change Mandate shall be used to finance projects that are closely related to the EIB’s core competences, that add value and that maximise the effect on adaptation and mitigation of climate change.
6. Both the General Mandate and the Climate Change Mandate shall be managed in accordance with the principles of sound banking practices.
Article 3
General Mandate objectives
1. The EU guarantee shall be granted for EIB financing operations which support any of the following general objectives:
(a)
local private sector development, in particular support to SMEs;
(b)
development of social and economic infrastructure, including transport, energy, environmental infrastructure, and information and communication technology;
(c)
climate change mitigation and adaptation, as referred to in Article 2(4).
2. Within the core competences of the EIB, its financing operations carried out under this Decision shall contribute to the general principles guiding Union external action, as referred to in Article 21 TEU and shall contribute to the implementation of international environmental agreements to which the Union is a party.
3. Regional integration among partner countries, including economic integration between pre-accession countries, neighbourhood countries and the Union, shall be an underlying objective for EIB financing operations within areas covered by the general objectives listed in paragraph 1.
4. The EIB shall consider increasing its activity in support of health and education infrastructure when there is clear added value in doing so.
Article 4
Countries covered
1. The list of countries potentially eligible for EIB financing under EU guarantee is set out in Annex II. The list of countries eligible for EIB financing under EU guarantee is set out in Annex III and shall include no countries other than those listed in Annex II. For countries not listed in Annex II, eligibility for EIB financing under EU guarantee shall be decided on a case-by-case basis in accordance with the ordinary legislative procedure.
2. The Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 5 concerning amendments to Annex III. The Commission’s decisions shall be based on an overall economic and political assessment, including aspects related to the democracy, human rights and fundamental freedoms as well as the relevant European Parliament resolutions and Council decisions and conclusions. Delegated acts amending Annex III shall not affect the EU guarantee coverage of EIB financing operations signed before the entry into force of those delegated acts.
3. The EU guarantee shall cover only EIB financing operations carried out in eligible countries that have concluded a framework agreement with the EIB establishing the legal conditions under which such operations are to be carried out.
4. The EU guarantee shall not cover EIB financing operations in a specific country with which the agreement concerning such operations has been signed after that country’s accession to the Union.
Article 5
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 4 shall be conferred on the Commission for an indeterminate period of time from 30 October 2011.
3. The delegation of power referred to in Article 4 may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 4 shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or by the Council within a period of two months of notification of that act to the European Parliament and to the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by two months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 6
Contribution of EIB financing operations to Union policies
1. The Commission shall develop, together with the EIB, regional technical operational guidelines for EIB financing under this Decision.
The regional technical operational guidelines, aiming at ensuring that EIB financing operations support Union policies, shall be consistent with the wider Union regional policy framework set out in Annex IV. In particular the regional technical operational guidelines will ensure that EIB financing under this Decision is complementary to corresponding Union assistance policies, programmes and instruments in the different regions.
In drawing up these guidelines, the Commission and the EIB will consult with the EEAS on policy issues, as appropriate, and shall take into account relevant European Parliament resolutions and Council decisions and conclusions.
The Commission shall transmit to the European Parliament and to the Council the guidelines, and any update thereof, as soon as they are established.
Within the framework set out by the regional technical operational guidelines, the EIB shall define corresponding financing strategies and ensure their implementation.
2. The consistency of EIB financing operations with Union external policy objectives shall be monitored in accordance with Article 11. The EIB shall develop performance indicators in relation to development, environmental and human rights aspects of projects funded taking into account the relevant indicators under the Paris Declaration for Aid Effectiveness, in order to facilitate such monitoring. Indicators for environmental aspects of projects should include criteria for ‘clean technology’ which are oriented in principle at energy efficiency and technologies for reducing emissions.
3. An EIB financing operation shall not be covered by the EU guarantee in the event that the Commission delivers a negative opinion on such an operation within the framework of the procedure provided for in Article 19 of the Statute of the EIB.
4. In line with Union and international climate change objectives, the EIB shall, in cooperation with the Commission, present by 31 December 2012 a strategy on how to gradually and steadily increase under its external mandate the percentage of projects promoting the reduction of CO2 emissions and phase out financing projects detrimental to the achievement of Union climate objectives.
5. With a view to the additional requirements introduced by this Decision, the EIB governing bodies shall ensure that EIB resources, including staff, are gradually adjusted in order to adequately meet the requirements laid down in this Decision. Opportunities to further enhance efficiency and effectiveness should be exploited, and synergies should be actively pursued.
Article 7
EIB assessment of development-related aspects of projects
1. The EIB shall carry out thorough due diligence and, where appropriate and in line with Union social and environmental principles, require the presence of appropriate local public consultation, on development-related aspects of projects covered by the EU guarantee.
The EIB’s own rules and procedures shall include the necessary provisions on assessment of environmental and social impact of projects and of aspects related to human rights to ensure that only projects that are economically, financially, environmentally and socially sustainable are supported under this Decision.
The Commission shall include on an aggregate basis in the annual report to the European Parliament and to the Council an assessment of the development dimension of the activities of the EIB, based on the due diligence carried out for projects.
Where appropriate, the appraisal shall include an assessment of how the capacities of the beneficiaries of EIB financing can be reinforced throughout the project cycle with technical assistance.
2. In addition to the ex-ante assessment of development-related aspects, the EIB shall require the project promoters to carry out thorough monitoring during project implementation until completion, inter alia, on the development, environmental and human rights impact of the project. The EIB shall assess the information provided by the project promoters. The EIB monitoring shall include, where possible, monitoring of the performance of financial intermediaries in support of SMEs. The results of monitoring shall, where possible, be disclosed.
3. The EIB shall submit to the Commission annual reports assessing the estimated development impact of the operations financed during the year.
The reports shall be based on the EIB performance indicators referred to in Article 6(2). The Commission shall present the development reports of the EIB to the European Parliament and to the Council in the framework of the annual reporting exercise provided for in Article 11 and make them publicly available so that interested stakeholders, including civil society and recipient countries, are also able to express their views on the matter.
The European Parliament shall discuss the annual reports, taking into consideration the views of all interested parties.
4. The requirements referred to in this Article shall apply only to the EIB financing operations for which the EIB financing application is submitted after 30 October 2011 and which are signed after 1 January 2012.
Article 8
Cooperation with the Commission and the EEAS
1. The consistency of EIB external actions with Union external policy objectives shall be strengthened, with a view to maximising synergies between EIB financing and Union budgetary resources, in particular through the establishment of the regional technical operational guidelines referred to in Article 6, as well as through regular and systematic dialogue and early exchange of information on:
(a)
strategic documents prepared by the Commission and/or the EEAS as appropriate, such as country and regional strategy papers, indicative programmes, action plans and pre-accession documents;
(b)
the EIB’s strategic planning documents and project pipelines;
(c)
other policy and operational aspects.
2. The cooperation shall be carried out on a region-by-region basis, taking into consideration the EIB’s role as well as the policies of the Union in each region.
Article 9
Cooperation with other public financing institutions
1. EIB financing operations shall increasingly be carried out, where appropriate, in cooperation with other IFIs or EBFIs, in order to maximise synergies, cooperation and efficiency and to ensure prudent and reasonable sharing of risks and coherent project and sector conditionality, in order to minimise possible duplication of costs and unnecessary overlap.
2. The cooperation referred to in paragraph 1 shall be facilitated by coordination, carried out in particular in the context of memoranda of understanding or other Union regional cooperation frameworks, where appropriate, between the Commission, the EIB and the main IFIs and EBFIs operating in the different regions, whilst taking into account the competences of the EEAS.
Article 10
Coverage and terms of the EU guarantee
1. For EIB financing operations entered into with a State, or guaranteed by a State, and for other EIB financing operations entered into with regional or local authorities, or government-owned and/or government-controlled public enterprises or institutions where such other EIB financing operations have an appropriate EIB credit risk assessment taking into account the credit risk situation of the country concerned, the EU guarantee shall cover all payments not received by the EIB, but due to it (‘Comprehensive Guarantee’).
2. For the purposes of paragraph 1, the West Bank and Gaza Strip is represented by the Palestinian Authority and Kosovo (6) is represented by the United Nations Mission in Kosovo or by an administration designated in the regional technical operational guidelines referred to in Article 6.
3. For EIB financing operations other than those indicated in paragraph 1, the EU guarantee shall cover all payments not received by the EIB, but due to it, where the non-receipt has been caused by the realisation of one of the following political risks (‘Political Risk Guarantee’):
(a)
non-transfer of currency;
(b)
expropriation;
(c)
war or civil disturbance;
(d)
denial of justice upon breach of contract.
4. The EIB shall, in consultation with the Commission, develop a clear and transparent allocation policy for deciding upon the source of financing of operations which are eligible both for coverage by the EU guarantee and for EIB own-risk financing.
5. When the EU guarantee is called, the EIB shall assign to the Union the relevant rights in accordance with the agreement referred to in Article 13(2).
Article 11
Annual reporting and accounting
1. The Commission shall report annually to the European Parliament and to the Council on EIB financing operations carried out under this Decision. The report shall include an assessment of EIB financing operations at project, sector, country and regional levels, as well as an assessment of the contribution of those financing operations to the fulfilment of Union external policy and strategic objectives. The report shall provide an overview of ongoing projects at an aggregated level.
The report shall in particular assess the compliance of EIB financing operations with this Decision, taking into account the regional technical operational guidelines referred to in Article 6, and shall include sections on added value for the achievement of Union policy objectives, on the assessment of the estimated development impact at an aggregated level and the extent to which the EIB has taken into account environmental and social sustainability in the design and monitoring of the projects financed, as well as on cooperation with the Commission and other IFIs and EBFIs, including co-financing.
The report shall in particular include a breakdown of all Union financial resources used in combination with EIB financing and other donors, thus giving an overview of the financial exposure of financing operations carried out under this Decision. Moreover, it shall contain a specific section devoted to a detailed evaluation of the measures taken by the EIB to comply with Article 1(2).
2. The EIB shall continue to provide the European Parliament, the Council and the Commission with all its independent evaluation reports which assess the practical results achieved by the specific activities of the EIB under the external mandates.
3. For the purposes of paragraph 1, the EIB shall provide the Commission with yearly reports on EIB financing operations carried out under this Decision at project, sector, country and regional levels and on the fulfilment of Union external policy and strategic objectives, including cooperation with the Commission, other IFIs and EBFIs, as well as a development impact assessment report, as referred to in Article 7. Any memoranda of understanding between the EIB and other IFIs or EBFIs relating to carrying out financing operations under this Decision shall be made public or, where that is not possible, notified to the European Parliament and to the Council as part of the Commission’s annual reporting referred to in paragraph 1 of this Article.
4. The EIB shall provide the Commission with statistical, financial and accounting data on each of the EIB financing operations, as well as any additional information necessary to fulfil the Commission’s reporting duties or requests by the Court of Auditors and an auditor’s certificate on the outstanding amounts of the EIB financing operations.
5. For the purposes of the Commission’s accounting and reporting of the risks covered by the Comprehensive Guarantee, as defined in Article 10(1), the EIB shall provide the Commission with the EIB’s risk assessment and grading information concerning EIB financing operations with borrowers or guaranteed obligors other than States.
6. The EIB shall provide the information referred to in paragraphs 3, 4 and 5 at its own expense.
7. The EIB shall also make publicly available the information referred to in paragraphs 3 and 4, in general terms and excluding any confidential information.
8. Information on whether the project is covered by the EU guarantee shall be included in the ‘project summary’ disclosed on the EIB website after the approval stage.
9. The EIB shall include in its annual report a follow-up assessment of the functioning of the memorandum of understanding with the European Ombudsman in so far as that memorandum concerns EIB financing operations covered by this Decision.
10. Where appropriate, the requirements mentioned in paragraphs 1 and 3 shall apply only to EIB financing operations for which the EIB financing application is submitted after 30 October 2011 and which are signed after 1 January 2012.
Article 12
Non-cooperative jurisdictions
In its financing operations, the EIB shall not tolerate any activities carried out for illegal purposes, including money laundering, financing of terrorism, tax fraud and tax evasion. In particular the EIB shall not participate in any financing operation implemented in an eligible country through a foreign non-cooperative jurisdiction identified as such by the OECD, the Financial Action Task Force or other relevant international organisations.
Article 13
Recovery of payments made by the Commission
1. Where the Commission makes any payment under the EU guarantee, the EIB shall, in the name and on behalf of the Commission, pursue the recovery of claims for the amounts paid.
2. No later than the date of conclusion of the guarantee agreement referred to in Article 14, the Commission and the EIB shall enter into an agreement laying down the detailed provisions and procedures relating to recovery of claims.
3. In the interests of transparency, the Commission shall make publicly available on its website specific information relating to all cases of recoveries under the guarantee agreement referred to in Article 14 unless confidentiality is necessary.
Article 14
Guarantee agreement
The Commission and the EIB shall enter into a guarantee agreement laying down the detailed provisions and procedures relating to the EU guarantee and shall inform the European Parliament accordingly.
Article 15
Auditing by the Court of Auditors
The EU guarantee and the payments and recoveries under it attributable to the general budget of the European Union shall be audited by the Court of Auditors.
Article 16
Review
The Commission shall present to the European Parliament and to the Council a proposal, as appropriate, for establishing the EU guarantee under the next multiannual financial framework.
Article 17
Final reporting
By 31 October 2014, the Commission shall present to the European Parliament and to the Council a final report on the application of this Decision.
Article 18
Repeal
Decision No 633/2009/EC is hereby repealed.
Article 19
Entry into force
This Decision shall enter into force on the third day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Done at Strasbourg, 25 October 2011.