PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 29/2012
ze dne 13. ledna 2012
o obchodních normách pro olivový olej
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména s ohledem na čl. 113 odst. 1 písm. a) a čl. 121 první pododstavec písm. a) ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1019/2002 ze dne 13. června 2002 o obchodních normách pro olivový olej (2) bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Olivový olej má určité vlastnosti, zejména organoleptické a výživové vlastnosti, které mu vzhledem k jeho produkčním nákladům umožňují vstupovat na trh s relativně vysokými cenami v porovnání s většinou ostatních rostlinných olejů. Vzhledem k této situaci na trhu je třeba stanovit pro olivový olej obchodní normy obsahující zejména zvláštní pravidla pro označování, která nahradí pravidla stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (4), a zejména pravidla stanovená v článku 2 uvedené směrnice.
(3)
Aby se zajistila pravost prodávaného olivového oleje, balení pro maloobchod by nemělo překročit určitý objem a mělo by mít odpovídající uzávěr. Členským státům by se však měla dát možnost povolit větší balení pro zařízení společného stravování.
(4)
Vedle závazného označení pro jednotlivé kategorie olivového oleje v článku 118 nařízení (ES) č. 1234/2007 by měl být spotřebitel informován o druzích nabízených olivových olejů.
(5)
V důsledku zemědělských tradic a místních metod extrahování a míchání mohou mít panenské olivové oleje určené pro přímý prodej podstatně odlišnou chuť a jakost v závislosti na svém zeměpisném původu. V rámci stejné kategorie olivového oleje to může vést k cenovým rozdílům narušujícím trh. V jiných kategoriích jedlých olejů nejsou žádné významné rozdíly podmíněné původem a označení původu na spotřebitelském balení olivového oleje může vést spotřebitele k domněnce, že takové rozdíly existují. Aby se zabránilo narušení trhu s jedlými oleji, je proto třeba přijmout v Unii povinný režim přesně vymezující označení původu pro kategorie „extra panenský olivový olej“ a „panenský olivový olej“, který splňuje přesně stanovené podmínky. Nepovinná pravidla uplatňovaná do roku 2009 prokazatelně nezabraňovaly dostatečně tomu, aby spotřebitel nebyl ohledně skutečných vlastností panenského oleje uveden v omyl. Kromě toho nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (5), stanovilo s použitelností od 1. ledna 2005 pravidla sledovatelnosti. Dosavadní zkušenosti hospodářských subjektů a správních orgánů v této věci hovoří ve prospěch povinného označování původu u extra panenského a panenského olivového oleje.
(6)
Stávající ochranné známky včetně zeměpisných odkazů se mohou dále používat, pokud byly úředně zapsány v rejstříku podle první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (6) nebo podle nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (7).
(7)
Označení regionálního původu může být zahrnuto pod chráněné označení původu (CHOP) nebo chráněné zeměpisné označení (CHZO) podle nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (8). Označení uvádějící regionální původ je třeba vyhradit pro CHOP nebo CHZO, aby nedošlo ke klamání spotřebitelů, které by mohlo vést k narušení trhu. U dovážených olivových olejů musí být dodrženy ustanovení o nepreferenčním původu zboží podle nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (9).
(8)
Odkazuje-li označení původu panenského olivového oleje na Unii nebo členský stát, je třeba vycházet ze skutečnosti, že jakost a chuť oleje ovlivňují kromě použitých oliv také techniky a postupy lisování. Označení původu proto musí odpovídat zeměpisné produkční oblasti, tj. obecně oblasti, ve které byl olej vylisován z oliv. Pokud k lisování olejů nedochází v oblastech sklizně oliv, je toto třeba uvést na balení, popřípadě na etiketě, aby nedocházelo ke klamání spotřebitelů a k narušení trhu s olivovým olejem.
(9)
Významnou část extra panenského a panenského olivového oleje v Unii tvoří směsi olejů pocházejících z různých členských států a třetích zemí. Měla by být stanovena jednoduchá pravidla označování původu těchto směsí.
(10)
Podle směrnice 2000/13/ES nesmějí údaje na označení uvádět kupujícího v omyl, zejména pokud jde o charakteristiku daného olivového oleje, nebo tím, že mu přisuzují vlastnosti, které nemá, nebo tvrzením, že má zvláštní charakteristiky, které má ve skutečnosti většina olejů. Některé běžně používané nepovinné údaje specifické pro olivový olej také vyžadují jednotná pravidla, aby bylo možné je přesně definovat a ověřovat jejich pravdivost. Pojmy „lisování za studena“ a „extrahování za studena“ by proto měly odpovídat tradičním technicky definovaným způsobům produkce. Mezinárodní rada pro olivový olej (IOC) při revizi metody pro organoleptické hodnocení panenského olivového oleje definovala určité pojmy označující organoleptické vlastnosti extra panenského a panenského olivového oleje, pokud jde o jeho chuť a/nebo vůni. Použití těchto pojmů na etiketách extra panenského a panenského olivového oleje by se mělo týkat výhradně olejů, které byly hodnoceny podle příslušné metody analýzy. Je třeba zavést přechodná opatření pro některé hospodářské subjekty, které v současné době uvedené vyhrazené pojmy používají. Odkazy na obsah kyselin by neměly u spotřebitele vyvolat falešný dojem absolutního kritéria jakosti, protože tato charakteristika má vypovídací hodnotu o jakosti pouze ve spojení s ostatními charakteristikami olivových olejů. Vzhledem ke zvyšujícímu se rozšíření některých údajů a vzhledem k jejich zvyšujícímu se hospodářskému významu, je třeba stanovit objektivní kritéria pro jejich použití, v zájmu dosažení transparentnosti na trhu s olivovým olejem.
(11)
Je třeba přijmout opatření v zájmu zabezpečení toho, aby potraviny obsahující olivový olej neuváděly spotřebitele v omyl tím, že by spotřebitelům zdůraznily dobré jméno olivového oleje, aniž by jasně specifikovaly skutečné složení potravinového výrobku. Na etiketě je proto třeba jednoznačně uvést procentní podíl olivového oleje, jakož i odpovídající údaje u potravinových výrobků, které jsou složeny výhradně ze směsí různých rostlinných tuků. Dále je třeba vzít v úvahu zvláštní ustanovení určitých nařízení pro výrobky obsahující olivový olej.
(12)
Označení kategorií olivového oleje odpovídají fyzikálně-chemickým a organoleptickým vlastnostem, přesně stanoveným v příloze XVI nařízení (ES) č. 1234/2007 a v nařízení Komise (EHS) č. 2568/91 ze dne 11. července 1991 o charakteristikách olivového oleje a olivového oleje z pokrutin a o příslušných metodách analýzy (10). Všechny ostatní údaje na etiketě musí vycházet z objektivních skutečností, aby spotřebitel nebyl uváděn v omyl a nedocházelo k narušení hospodářské soutěže na trhu s oleji.
(13)
V rámci kontrolního režimu podle čl. 113 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 musí členské státy stanovit nezbytné důkazy a finanční sankce v případě používání odlišného označení na etiketách. U důkazů může jít mimo jiné o zjištěné skutečnosti, spolehlivé výsledky analýz nebo kontrol a správní nebo účetní informace.
(14)
Jelikož se kontroly hospodářských subjektů odpovědných za správné označení provádějí v členských státech, ve kterých jsou podniky usazeny, musí existovat postup pro správní spolupráci mezi Komisí a členským státem, ve kterém se olej uvádí na trh.
(15)
Za účelem vyhodnocení režimu stanoveného tímto nařízením musí dané členské státy sdělovat získané zkušenosti a problémy, které nastaly.
(16)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Aniž je dotčena směrnice 2000/13/ES a nařízení (ES) č. 510/2006, stanoví toto nařízení zvláštní normy uvádění na maloobchodní trh pro olivový olej a olivový olej z pokrutin ve smyslu bodu 1 písm. a) a b) a bodů 3 a 6 přílohy XVI nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Pro účely tohoto nařízení se „maloobchodem“ rozumí prodej oleje uvedeného v odstavci 1 v nezměněném stavu nebo jako součást potravin konečnému spotřebiteli oleje.
Článek 2
Oleje uvedené v čl. 1 odst. 1 se konečnému spotřebiteli nabízejí v balení o maximálním obsahu 5 litrů. Takové balení je opatřeno uzávěrem, který není možné znovu použít, a je označeno etiketou podle článků 3 až 6.
U olejů určených ke spotřebě v restauracích, nemocnicích, jídelnách a jiných podobných zařízeních společného stravování však členské státy mohou pro balení podle typu daného hospodářského subjektu stanovit maximální obsah větší než 5 litrů.
Článek 3
Označení podle článku 118 nařízení (ES) č. 1234/2007 se považuje za název, pod nímž je výrobek prodáván, ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 1 směrnice 2000/13/ES.
Kromě označení podle prvního pododstavce tohoto článku, avšak ne nezbytně v jeho blízkosti, musí označení etiketami u olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 poskytovat čitelným a nesmazatelným písmem tyto údaje o dané kategorii oleje:
a)
extra panenský olivový olej:
„výběrová jakost olivového oleje získaného přímo z oliv pouze mechanickými postupy“;
b)
panenský olivový olej:
„olivový olej získaný přímo z oliv pouze mechanickými postupy“;
c)
olivový olej obsahující směs rafinovaného olivového oleje a panenského olivového oleje:
„olivový olej obsahující pouze rafinovaný olivový olej a olej získaný přímo z oliv“;
d)
olivový olej z pokrutin:
„olivový olej obsahující pouze olej získaný zpracováním zbytků po extrakci olivového oleje a olej získaný přímo z oliv“
nebo
„olivový olej obsahující pouze olej získaný zpracováním pokrutin a oleje získaného přímo z oliv“.
Článek 4
1. Na etiketě u extra panenského olivového oleje a panenského olivového oleje ve smyslu bodu 1 písm. a) a b) přílohy XVI nařízení (ES) č. 1234/2007 se uvádí označení původu.
Na etiketě u produktů ve smyslu bodů 3 a 6 přílohy XVI nařízení (ES) č. 1234/2007 se neuvádí označení původu.
Pro účely tohoto nařízení se „označením původu“ rozumí uvedení zeměpisného názvu na balení popřípadě na etiketě oleje.
2. Označení původu podle odstavce 1 obsahuje pouze:
a)
odkaz na členský stát, na Unii nebo případně na třetí zemi u olivového oleje pocházejícího v souladu s ustanoveními odstavců 4 a 5 z jednoho členského státu nebo třetí země nebo
b)
patřičné z následujících spojení u směsí olivových olejů pocházejících v souladu s ustanoveními odstavců 4 a 5 z více než jednoho členského státu nebo třetí země:
i)
„směs olivových olejů pocházejících z Evropské unie“ nebo odkaz na Unii,
ii)
„směs olivových olejů pocházejících z oblastí mimo Evropskou unii“ nebo odkaz na původ mimo Unii,
iii)
„směs olivových olejů pocházejících z Evropské unie a z oblastí mimo Unii“ nebo odkaz na původ z Unie a mimo Unii nebo
c)
chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení ve smyslu nařízení (ES) č. 510/2006 v souladu s ustanoveními příslušné specifikace produktu.
3. Za označení původu ve smyslu tohoto nařízení se nepovažují názvy produktů nebo podniků, o jejichž zápis bylo požádáno nejpozději 31. prosince 1998 podle směrnice 89/104/EHS nebo 31. května 2002 podle nařízení Rady (ES) č. 40/94 (11).
4. V případě dovozu z třetích zemí se označení původu stanoví podle článků 22 až 26 nařízení (EHS) č. 2913/92.
5. Označení původu uvádějící členský stát nebo Unii odpovídá zeměpisné oblasti, ve které byly dané olivy sklizeny nebo ve které se nachází lisovna, v níž byl olej z oliv vylisován.
Byly-li olivy sklizeny v jiném členském státě nebo třetí zemi, než ve které se nachází lisovna, v níž byl olej z oliv vylisován, jsou v označení původu uvedena tato slova: „(extra) panenský olivový olej získaný v (Unii nebo jméno daného členského státu) z oliv sklizených v (Unii nebo jméno daného členského státu nebo třetí země)“.
Článek 5
Nepovinné údaje stanovené v tomto článku, které se mohou objevit na etiketách olejů uvedených v čl. 1 odst. 1, musí splňovat tyto požadavky:
a)
údaj „první lisování za studena“ se může uvádět pouze u extra panenského olivového oleje nebo panenského olivového oleje získaných při teplotě nižší než 27 °C z prvního mechanického lisování olivové pasty tradičním způsobem lisování pomocí hydraulických lisů;
b)
údaj „lisovaný za studena“ se může uvádět pouze u extra panenského olivového oleje nebo panenského olivového oleje získaných při teplotě nižší než 27 °C perkolací nebo odstřeďováním olivové pasty;
c)
údaje o organoleptických vlastnostech, pokud jde o chuť a/nebo vůni, se mohou uvádět pouze u extra panenského olivového oleje nebo panenského olivového oleje; pojmy uvedené v bodě 3.3 přílohy XII nařízení (EHS) č. 2568/91 se mohou na etiketách uvádět, pouze jsou-li založeny na výsledcích hodnocení provedeného podle metody popsané v uvedené příloze;
d)
údaje o obsahu kyselin, popřípadě maximálním obsahu kyselin, se mohou uvádět pouze jsou-li vedle nich uvedeny údaje o hodnotě peroxidového čísla, obsahu vosku a koeficientu extinkce, stanovené podle nařízení (EHS) č. 2568/91, písmem stejné velikosti a v rámci téhož zorného pole.
Produkty prodávané pod ochrannou známkou, o jejíž zápis bylo požádáno nejpozději 1. března 2008 a jež obsahuje nejméně jeden z pojmů uvedených v bodě 3.3 přílohy XII nařízení (EHS) č. 2568/91, nemusí splňovat požadavky čl. 5 prvního pododstavce písm. c) tohoto nařízení do 1. listopadu 2012.
Článek 6
1. Pokud je přítomnost olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 ve směsi olivového oleje a jiných rostlinných olejů zdůrazněna na etiketě jinde než v seznamu složek použitím slov, obrázků, nebo grafických symbolů, musí být na dané směsi tento obchodní název: „Směs rostlinných olejů (nebo konkrétní názvy daných rostlinných olejů) a olivového oleje“, a přímo za ním musí následovat údaj o procentním podílu olivového oleje ve směsi.
Přítomnost olivového oleje může být na označení směsi zdůrazněna obrázkem nebo grafickým symbolem podle prvního pododstavce pouze tehdy, pokud jeho podíl v dané směsi činí více než 50 %.
Členské státy mohou na svém území zakázat produkci směsí olivového oleje a jiných rostlinných olejů ve smyslu prvního pododstavce pro vnitřní spotřebu. Nemohou však na svém území zakázat uvádění takových směsí na trh, pocházejí-li tyto směsi z jiných zemí, a nemohou na svém území zakázat ani produkci takových směsí, jsou-li tyto směsi určeny k uvádění na trh v jiném členském státě nebo na vývoz.
2. Pokud je přítomnost olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení v jiných potravinách, než jsou uvedeny v odstavci 1 tohoto článku, zdůrazněna na etiketě jinde než v seznamu složek pomocí slov, obrázků nebo grafických symbolů, následuje přímo za obchodním názvem potraviny údaj o procentním podílu olejů uvedených v čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení na celkové čisté hmotnosti potraviny, s výjimkou tuňáka v olivovém oleji ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 1536/92 (12) a sardinek v olivovém oleji ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 2136/89 (13).
Údaj o procentním podílu přidaného olivového oleje na celkové čisté hmotnosti potraviny může být nahrazen údajem o procentním podílu přidaného olivového oleje na celkové hmotnosti tuků, doplněného slovy „procentní podíl tuků“.
3. Označení podle čl. 3 prvního pododstavce mohou být na etiketách produktů uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku nahrazena slovy „olivový olej“.
V případě přítomnosti olivového oleje z pokrutin se však slova „olivový olej“ nahradí slovy „olivový olej z pokrutin“.
4. Údaje uvedené v čl. 3 druhém pododstavci se na etiketách produktů uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku nevyžadují.
Článek 7
Na žádost členského státu, ve kterém se nachází adresa výrobce, stáčírny nebo prodejce uvedená na etiketě, předloží daná strana doklady dokládající údaje uvedené v článcích 4, 5 a 6, založené na jedné nebo více těchto skutečností:
a)
zjištěné nebo vědecky prokázané skutečnosti;
b)
výsledky analýz nebo automatické zjištění získané z representativních vzorků;
c)
správní nebo účetní údaje vedené v souladu s předpisy Unie a/nebo předpisy členských států.
Daný členský stát povoluje toleranci mezi údaji na etiketách podle článků 4, 5 a 6 a závěry učiněnými na základě předložených podpůrných dokladů a/nebo nezávislých odborných posudků, přičemž se vezme v úvahu přesnost a reprodukovatelnost daných metod a podkladů, jakož i případné nezávislé odborné posudky.
Článek 8
1. Každý členský stát zasílá Komisi jméno a adresu orgánu nebo orgánů odpovědných za monitorování provádění tohoto nařízení, které sděluje na požádání ostatním členským státům a všem zainteresovaným stranám.
2. Členský stát, ve kterém se nachází adresa výrobce, stáčírny nebo prodejce uvedená na etiketě, po přezkoušení žádosti odebírá na konci měsíce následujícího po měsíci podání žádosti vzorky a ověřuje pravdivost údajů na příslušných etiketách. Tuto žádost mohou zasílat:
a)
příslušné útvary Komise;
b)
organizace hospodářských subjektů v daném členském státě ve smyslu článku 125 nařízení (ES) č. 1234/2007;
c)
kontrolní orgány jiného členského státu.
3. K žádosti uvedené v odstavci 2 se připojují veškeré údaje potřebné pro přezkoušení žádosti, zejména:
a)
datum odběru vzorku nebo zakoupení daného oleje;
b)
název nebo obchodní jméno a adresa hospodářského subjektu, ve kterém byl vzorek odebrán nebo ve kterém byl daný olej zakoupen;
c)
počet příslušných šarží;
d)
kopie všech etiket, uvedených na balení daného oleje;
e)
výsledky analýz nebo jiných odborných posudků s uvedením použité metody a jména a adresy příslušné laboratoře nebo odborníka;
f)
případně jméno dodavatele daného oleje uváděné prodejním místem.
4. Před koncem třetího měsíce následujícího po měsíci podání žádosti uvedené v odstavci 2 daný členský stát uvědomí žadatele o přiděleném jednacím čísle a o dalších přijatých opatřeních.
Článek 9
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s tímto nařízením, včetně režimu sankcí.
Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá za tímto účelem nejpozději 31. prosince 2002 a jejich změny do konce měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla opatření přijata.
Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko sdělí Komisi opatření uvedená v prvním pododstavci nejpozději 31. prosince 2004 a jejich změny do konce měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla opatření přijata.
Bulharsko a Rumunsko sdělí Komisi opatření uvedená v prvním pododstavci nejpozději 31. prosince 2010 a jejich změny do konce měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byla opatření přijata.
2. Pro účely ověřování údajů uvedených v článcích 4, 5 a 6 mohou dané členské státy zavést režim uznávání hospodářských subjektů, jejichž stáčírny se nacházejí na jejich území.
Uznání a alfanumerický kód se přiděluje žádajícímu hospodářskému subjektu, který splňuje tyto podmínky:
a)
disponuje vlastním stáčecím zařízením;
b)
zavazuje se shromažďovat a uchovávat podpůrné doklady vyžadované členským státem podle článku 7;
c)
má k dispozici skladovací systém, který podle požadavků daného členského státu umožňuje kontrolovat, odkud pochází olivové oleje s označením původu.
Na etiketě se případně uvádí alfanumerická identifikace uznané stáčírny.
Článek 10
Dotčené členské státy sdělí Komisi nejpozději 31. března každého roku zprávu za předchozí rok s těmito údaji:
a)
žádosti o přezkoušení obdržené podle čl. 8 odst. 2;
b)
nově zahájená ověřování a stále probíhající ověřování z předchozích hospodářských roků;
c)
opatření přijatá na základě provedených ověřování a uložené sankce.
Údaje se předkládají podle roku provedení přezkoušení a podle kategorie porušení práva. Zpráva může případně uvést specifické problémy při provádění nebo návrhy na zlepšení kontrol.
Článek 11
Nařízení (ES) č. 1019/2002 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 12
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Produkty, které byly v souladu s právními předpisy vyprodukovány a označeny etiketami v Evropské unii nebo dovezeny do Evropské unie a propuštěny do volného oběhu před 1. červencem 2012 mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. ledna 2012.
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 29/2012
of 13 January 2012
on marketing standards for olive oil
(codification)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty establishing the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 1234/2007 of 22 October 2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single CMO Regulation) (1), and in particular Article 113, paragraph 1, point (a), and Article 121, first paragraph, point (a), in conjunction with Article 4,
Whereas:
(1)
Commission Regulation (EC) No 1019/2002 of 13 June 2002 on marketing standards for olive oil (2) has been substantially amended several times (3). In the interests of clarity and rationality the said Regulation should be codified.
(2)
Olive oil has certain properties, in particular organoleptic and nutritional properties, which, taking into account its production costs, allow it access to a relatively high-price market compared with most other vegetable fats. In view of this market situation, marketing standards should be laid down for olive oil containing, in particular, specific labelling rules supplementing those laid down in Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs (4), and in particular the rules laid down in Article 2 thereof.
(3)
To guarantee the authenticity of the olive oils sold, packaging for the retail trade should be small and have an adequate closing system. However, the Member States should be allowed to authorise larger packaging for collective establishments.
(4)
Besides the compulsory descriptions for the various categories of olive oil provided for in Article 118 of Regulation (EC) No 1234/2007, consumers should be informed about the types of olive oil offered.
(5)
As a result of agricultural traditions and local extraction and blending practices directly marketable virgin olive oils may be of quite different taste and quality depending on their geographical origin. This may result in price differences within the same category that disturb the market. There are no substantial differences linked to origin in other categories of edible olive oil, and so indicating the designation of origin on the immediate packaging of such oil may lead consumers to believe that quality differences do exist. In order not to distort the market in edible olive oils, an obligatory Union regime should therefore be established for designations of origin, which should be restricted to extra virgin and virgin olive oils which satisfy precise conditions. Optional arrangements implemented until 2009 proved not to be sufficient to avoid misleading consumers as to the real characteristics of virgin oils in this regard. In addition, Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council of 28 January 2002 laying down the general principles and requirements of food law, establishing the European Food Safety Authority and laying down procedures in matters of food safety (5) established traceability rules, applicable since 1 January 2005. The experience gained by operators and administrations in this matter allowed making the labelling of the origin compulsory for extra virgin and virgin olive oil.
(6)
Existing trade marks including geographical references may continue to be used provided they have been officially registered in the past in accordance with the first Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks (6), or Council Regulation (EC) No 207/2009 of 26 February 2009 on the Community trade mark (7).
(7)
A regional designation of origin may be covered by a protected designation of origin (PDO) or a protected geographical indication (PGI) under Council Regulation (EC) No 510/2006 of 20 March 2006 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (8). Designations indicating a regional origin should be reserved for PDOs or PGIs so as to avoid confusion among consumers potentially leading to market disturbances. In the case of imported olive oils, the rules on non-preferential origin provided for in Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code (9) must be complied with.
(8)
If the designation of origin of virgin olive oil refers to the Union or a Member State, it should be borne in mind that not only the olives used but also the extraction techniques and practices influence the quality and taste of the oil. The designation of origin must thus refer to the geographical area in which the olive oil was obtained, which is generally the area in which the oil was extracted from the olives. However, in certain cases the oil is extracted at a place that is not the same as that where the olives were harvested and this information should be stated on the packaging or labels attached to the packaging to ensure that consumers are not misled and the market in olive oil is not disturbed.
(9)
In the Union, a significant share of extra virgin and virgin olive oils is composed of blends of oils originating from various Member States and third countries. Simple provisions should be laid down for the labelling of the origin of such blends.
(10)
Under Directive 2000/13/EC, indications shown on the labelling may not mislead the purchaser, particularly as to the characteristics of the olive oil concerned, or by attributing to it properties which it does not possess, or by suggesting that it possesses special characteristics when in fact most oils possess such characteristics. Certain commonly used, optional indications that are specific to olive oil also require harmonised rules to precisely define such claims and ensure that their accuracy can be verified. Accordingly, the concepts of ‘cold pressing’ and ‘cold extraction’ should correspond to a technically defined traditional production method. Certain terms describing the organoleptic characteristics referring to taste and/or smell of extra virgin and virgin olive oils have been defined by the International Olive Council (IOC) in its revised method for the organoleptic assessment of virgin olive oils. The use of such terms on the labelling of extra virgin and virgin olive oils should be reserved to oils that have been assessed following the corresponding method of analysis. Transitional arrangements are needed for certain operators presently using the reserved terms. Reference to acidity in isolation wrongly suggests a scale of absolute quality which is misleading for consumers since this factor represents a qualitative value only in relation to the other characteristics of the olive oil concerned. Consequently, in view of the proliferation of certain indications and of their economic significance, objective criteria for their uses should be established in order to introduce clarity into the olive oil market.
(11)
Steps should be taken to ensure that foodstuffs containing olive oil do not take advantage of consumers by highlighting the reputation of olive oil without clearly specifying the real composition of the product. The percentage of olive oil and certain indications specific to products consisting exclusively of a blend of vegetable oils should therefore be clearly shown on the labelling. In addition, account should be taken of the special provisions laid down in certain regulations specific to olive oil products.
(12)
The names of the categories of olive oil correspond to physico-chemical and organoleptic characteristics which are set out in Annex XVI to Regulation (EC) No 1234/2007 and in Commission Regulation (EEC) No 2568/91 of 11 July 1991 on the characteristics of olive oil and olive-residue oil and on the relevant methods of analysis (10). All other indications appearing on the labelling should be corroborated by objective elements in order to ensure that consumers are not misled and that competition on the markets in the oils concerned is not distorted.
(13)
Within the framework of the system of checks laid down in Article 113(3), second subparagraph of Regulation (EC) No 1234/2007, the Member States should specify the evidence to be provided and the financial penalties incurred in the case of the different terms that can be used on labelling. Without ruling out any possibilities a priori, such evidence could include established facts, results of analyses or reliable recordings, and administrative or accounting information.
(14)
Since checks on undertakings responsible for labelling must be made in the Member State in which they are established, there should be a procedure for administrative cooperation between the Commission and the Member States where the oil is marketed.
(15)
In order to evaluate the arrangements provided for in this Regulation, the Member States concerned should report on the circumstances and difficulties encountered.
(16)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for the Common Organisation of Agricultural Markets,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. Without prejudice to Directive 2000/13/EC and Regulation (EC) No 510/2006, this Regulation lays down specific standards for retail-stage marketing of the olive oils and olive-pomace oils referred to in points 1(a) and (b), 3 and 6 of Annex XVI to Regulation (EC) No 1234/2007.
2. For the purposes of this Regulation, retail stage means the sale to the final consumer of oil as referred to in paragraph 1, presented in the natural state or incorporated in a foodstuff.
Article 2
Oils as referred to in Article 1(1) shall be presented to the final consumer in packaging of a maximum capacity of 5 litres. Such packaging shall be fitted with an opening system that can no longer be sealed after the first time it is opened and shall be labelled in accordance with Articles 3 to 6.
However, in the case of oils intended for consumption in restaurants, hospitals, canteens and other similar collective establishments, the Member States may set a maximum capacity exceeding 5 litres for packaging depending on the type of establishment concerned.
Article 3
Descriptions in accordance with Article 118 of Regulation (EC) No 1234/2007 shall be considered as the name under which the product is sold as referred to in Article 3(1)(1) of Directive 2000/13/EC.
The labelling of oils as referred to in Article 1(1) shall bear, in clear and indelible lettering, in addition to the description referred to in the first paragraph of this Article, but not necessarily close to it, the following information on the category of oil:
(a)
extra virgin olive oil:
‘superior category olive oil obtained directly from olives and solely by mechanical means’;
(b)
virgin olive oil:
‘olive oil obtained directly from olives and solely by mechanical means’;
(c)
olive oil composed of refined olive oils and virgin olive oils:
‘oil comprising exclusively olive oils that have undergone refining and oils obtained directly from olives’;
(d)
olive-pomace oil:
‘oil comprising exclusively oils obtained by treating the product obtained after the extraction of olive oil and oils obtained directly from olives’,
or
‘oil comprising exclusively oils obtained by processing olive pomace and oils obtained directly from olives’.
Article 4
1. Extra virgin olive oil and virgin olive oil as defined in points 1(a) and (b) of Annex XVI to Regulation (EC) No 1234/2007 shall bear a designation of origin on the labelling.
Products defined in points 3 and 6 of Annex XVI to Regulation (EC) No 1234/2007 shall not bear any designation of origin on the labelling.
For the purposes of this Regulation, ‘designation of origin’ means reference to a geographical area on the packaging or the label attached to the packaging.
2. Designations of origin referred to in paragraph 1 shall only consist of:
(a)
in the case of olive oils originating, in accordance with the provisions of paragraphs 4 and 5, from one Member State or third country, a reference to the Member State, to the Union or to the third country, as appropriate; or
(b)
in the case of blends of olive oils originating, in accordance with the provisions of paragraphs 4 and 5, from more than one Member State or third country, one of the following mentions, as appropriate:
(i)
‘blend of olive oils of European Union origin’ or a reference to the Union;
(ii)
‘blend of olive oils not of European Union origin’ or a reference to origin outside the Union;
(iii)
‘blend of olive oils of European Union origin and not of European Union origin’ or a reference to origin within the Union and outside the Union; or
(c)
a protected designation of origin or a protected geographical indication referred to in Regulation (EC) No 510/2006, in accordance with the provisions of the product specification concerned.
3. The names of brands or firms whose registration was applied for no later than 31 December 1998 under Directive 89/104/EEC or no later than 31 May 2002 under Council Regulation (EC) No 40/94 (11) shall not be considered to be designations of origin covered by this Regulation.
4. In the case of import from a third country, the designation of origin shall be determined in accordance with Articles 22 to 26 of Regulation (EEC) No 2913/92.
5. The designation of origin mentioning a Member State or the Union shall correspond to the geographical area in which the olives concerned were harvested or in which the mill where the oil was extracted from the olives is situated.
If the olives have been harvested in a Member State or third country other than that in which the mill where the oil was extracted from the olives is situated, the designation of origin shall contain the following wording: ‘(extra) virgin olive oil obtained in (the Union or the name of the Member State concerned) from olives harvested in (the Union or the name of the Member State or third country concerned)’.
Article 5
Among the optional indications which may appear on the labelling of oil as referred to in Article 1(1), those laid down in this Article shall comply with the following respective requirements:
(a)
the indication ‘first cold pressing’ may appear only for extra virgin or virgin olive oils obtained at a temperature below 27 °C from a first mechanical pressing of the olive paste by a traditional extraction system using hydraulic presses;
(b)
the indication ‘cold extraction’ may appear only for extra virgin or virgin olive oils obtained at a temperature below 27 °C by percolation or centrifugation of the olive paste;
(c)
indications of organoleptic properties referring to taste and/or smell may appear only for extra virgin or virgin olive oils; the terms referred to in point 3.3 of Annex XII to Regulation (EEC) No 2568/91 may appear on the labelling only if they are based on the results of an assessment carried out following the method provided for in that Annex;
(d)
indication of the acidity or maximum acidity may appear only if it is accompanied by an indication, in lettering of the same size and in the same visual field, of the peroxide value, the wax content and the ultraviolet absorption, determined in accordance with Regulation (EEC) No 2568/91.
Products sold under trademarks whose registration was applied for no later than 1 March 2008 and which contain at least one of the terms referred to in point 3.3 of Annex XII to Regulation (EEC) No 2568/91 may not comply with the requirements of Article 5, first paragraph, point (c) of this Regulation until 1 November 2012.
Article 6
1. Where the presence of oils as referred to in Article 1(1) in a blend of olive oil and other vegetable oils is highlighted on the labelling elsewhere than in the list of ingredients, using words, images or graphics, the blend concerned must bear the following trade description: ‘Blend of vegetable oils (or the specific names of the vegetable oils concerned) and olive oil’, directly followed by the percentage of olive oil in the blend.
The presence of olive oil may be highlighted by images or graphics on the labelling of a blend as referred to in the first subparagraph only where it accounts for more than 50 % of the blend concerned.
Member States may prohibit the production in their territory of blends of olive oil and other vegetable oils referred to in the first subparagraph for internal consumption. However, they may not prohibit the marketing in their territory of such blends coming from other countries and they may not prohibit the production in their territory of such blends for marketing in another Member State or for exportation.
2. With the exception of tuna in olive oil referred to in Council Regulation (EEC) No 1536/92 (12) and sardines in olive oil referred to in Council Regulation (EEC) No 2136/89 (13), where the presence of oils as referred to in Article 1(1) of this Regulation in a foodstuff, other than those referred to in paragraph 1 of this Article, is highlighted on the labelling elsewhere than in the list of ingredients, using words, images or graphics, the trade description of the foodstuff shall be directly followed by the percentage of oils as referred to in Article 1(1) of this Regulation relative to the total net weight of the foodstuff.
The percentage of added olive oil relative to the total net weight of the foodstuff may be replaced by the percentage of added olive oil relative to the total weight of fats, adding the words ‘percentage of fats’.
3. The descriptions referred to in the first paragraph of Article 3 can be replaced by the words ‘olive oil’ on the labelling of products referred to in paragraphs 1 and 2 of this Article.
However, where olive-pomace oil is present, the words ‘olive oil’ shall be replaced by the words ‘olive-pomace oil’.
4. The information referred to in the second paragraph of Article 3 is not required on the labelling of products referred to in paragraphs 1 and 2 of this Article.
Article 7
At the request of the Member State in which the address of the manufacturer, packer or seller appearing on the labelling is located, the party concerned shall supply documentation in support of the indications referred to in Articles 4, 5 and 6, based on one or more of the following elements:
(a)
factual elements or scientifically established facts;
(b)
results of analyses or automatic recordings taken on representative samples;
(c)
administrative or accounting information kept in accordance with Union and/or national rules.
The Member State concerned shall allow a tolerance between the indications referred to in Articles 4, 5 and 6 and appearing on the labelling, and the conclusions reached on the basis of the supporting documentation presented and/or comparative expert opinions, taking account of the accuracy and ‘repeatability’ of the methods and the documentation concerned and, where applicable, the accuracy and ‘repeatability’ of the comparative expert opinions.
Article 8
1. Each Member State shall forward the name and address of the body or bodies responsible for monitoring the application of this Regulation to the Commission, which shall inform the other Member States and any interested parties who so request.
2. The Member State in which the address of the manufacturer, packer or seller appearing on the labelling is located shall, pursuant to a verification request, take samples before the end of the month following that of the request and verify the truth of the indications on the labelling concerned. This request may be sent by:
(a)
the competent Commission departments;
(b)
an operators’ organisation in that Member State referred to in Article 125 of Regulation (EC) No 1234/2007;
(c)
the control body of another Member State.
3. Requests as referred to in paragraph 2 shall be accompanied by all information needed for the requested verification, and in particular:
(a)
the date of sampling or purchase of the oil in question;
(b)
the name or business name and address of the undertaking where the sample was taken or where the oil concerned was purchased;
(c)
the number of batches concerned;
(d)
a copy of all labels appearing on the packaging of the oil concerned;
(e)
the results of analysis or of the other comparative expert opinions indicating the methods used and the name and address of the laboratory or expert concerned;
(f)
where applicable, the name of the supplier of the oil in question as declared by the marketing outlet.
4. Before the end of the third month following that of the request referred to in paragraph 2, the Member State concerned shall inform the requester of the reference number allocated to it and of the action taken.
Article 9
1. The Member States shall take the necessary measures, including as regards the system of penalties to ensure compliance with this Regulation.
The Member States shall communicate to the Commission the measures taken to that end no later than 31 December 2002 and the amendments to those measures before the end of the month following that in which they are adopted.
The Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia shall notify the Commission of the measures referred to in paragraph 1 no later than 31 December 2004, and of amendments to those measures before the end of the month following that in which they are adopted.
Bulgaria and Romania shall communicate to the Commission the measures referred to in the first paragraph no later than 31 December 2010, and the amendments to those measures before the end of the month following that in which they are adopted.
2. For the purpose of verifying indications as referred to in Articles 4, 5 and 6, the Member States concerned may introduce arrangements for approving establishments whose packaging facilities are situated in their territory.
Approval shall be granted and alphanumeric identification allocated to any establishment so requesting which meets the following conditions:
(a)
possesses packaging facilities;
(b)
undertakes to collect and keep the supporting documentation required by the Member State under Article 7;
(c)
has a storage system which makes it possible to check the provenance of oils bearing a designation of origin, to the satisfaction of the Member State concerned.
The label shall, where applicable, bear the alphanumeric identification of the approved packaging plant.
Article 10
The Member States concerned shall forward to the Commission no later than 31 March each year, a report containing the following information for the previous year:
(a)
requests for verifications received in accordance with Article 8(2);
(b)
verifications undertaken and those commenced in previous marketing years and still underway;
(c)
the follow-up to the verifications carried out and the penalties applied.
The report shall present this information by year in which verification was undertaken and by category of infringement. Where applicable, it shall stipulate any specific difficulties encountered and proposed improvements to controls.
Article 11
Regulation (EC) No 1019/2002 is repealed.
References to the repealed Regulation shall be construed as references to this Regulation and shall be read in accordance with the correlation table in Annex II.
Article 12
1. This Regulation shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
2. Products which have been legally manufactured and labelled in the Union or legally imported into the Union and put into free circulation before 1 July 2012 may be marketed until all stocks are used up.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 13 January 2012.