PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 805/2010
ze dne 13. září 2010
o opětovném uložení konečného antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky, vyráběných společností Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd., Foshan
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1)
Rada uložila nařízením (ES) č. 452/2007 (2) (dále jen „napadené nařízení“) konečná antidumpingová cla v rozsahu od 9,9 % do 38,1 % na dovoz žehlicích prken, též opěrných či samostatně stojících, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základních součástí, tj. podpěr, desek a ramp na žehličku, pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Ukrajiny.
(2)
Dne 12. června 2007 podal jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce, konkrétně společnost Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd. (dále jen „Foshan Shunde“), u Tribunálu (Soudu prvního stupně před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost) návrh, v němž se domáhá zrušení nařízení (ES) č. 452/2007, pokud jde o jeho použití na navrhovatele (3).
(3)
Dne 29. ledna 2008 Tribunál návrh společnosti Foshan Shunde zamítl.
(4)
Dne 3. dubna 2008 podala společnost Foshan Shunde u Soudního dvora kasační opravný prostředek, v němž žádá, aby Soudní dvůr zrušil rozsudek Tribunálu, a domáhá se zrušení nařízení (ES) č. 452/2007, pokud jde o jeho použití na navrhovatele.
(5)
Dne 1. října 2009 Soudní dvůr ve svém rozsudku ve věci C-141/08 P (dále jen „rozsudek Soudního dvora“) zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 29. ledna 2008. Ve svém rozsudku Soudní dvůr rozhodl, že porušením čl. 20 odst. 5 základního nařízení došlo k zásahu do práva společnosti Foshan Shunde na obhajobu. Soudní dvůr proto zrušil napadené nařízení v rozsahu, ve kterém uvedené nařízení zavádí antidumpingové clo na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Foshan Shunde.
(6)
Tribunál ve věci T-2/95 (4) (dále jen „věc IPS“) uznal, že v případech, kdy řízení sestává z několika administrativních kroků, neznamená zrušení jednoho z těchto kroků zrušení celého řízení. Antidumpingové řízení je příkladem takového řízení sestávajícího z více kroků. Proto ze zrušení napadeného nařízení ve vztahu k jedné straně neplyne zrušení celého postupu provedeného před přijetím uvedeného nařízení. V souladu s článkem 266 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou kromě toho orgány Unie povinny přijmout rozsudek Soudního dvora ze dne 1. října 2009. Z toho rovněž plyne možnost opravit ty prvky napadeného nařízení, které vedly k jeho zrušení, přičemž části, jež nebyly napadeny a jež nejsou dotčené rozsudkem Soudního dvora, se ponechají beze změn, jak bylo stanoveno ve věci C-458/98 P (5) (dále jen „odvolací věc IPS“). Je třeba poznamenat, že kromě zjištění o porušení čl. 20 odst. 5 základního nařízení zůstávají veškerá další zjištění učiněná v souvislosti s napadeným nařízením automaticky v platnosti v rozsahu, v jakém Soudní dvůr zamítl všechna tvrzení, která byla v této souvislosti učiněna.
(7)
Na základě rozsudku Soudního dvora ze dne 1. října 2009 bylo zveřejněno oznámení (6) o částečném opětovném zahájení antidumpingového šetření týkajícím se dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z ČLR. Opětovné zahájení bylo omezeno na provedení rozsudku Soudního dvora, pokud jde o společnost Foshan Shunde.
(8)
Komise o částečném opětovném zahájení šetření oficiálně vyrozuměla vyvážející výrobce, dovozce a uživatele, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, zástupce země vývozu a výrobní odvětví Unie. Zúčastněné strany měly možnost se písemně vyjádřit a ve lhůtě uvedené v oznámení požádat o slyšení.
(9)
Všechny strany, které o to ve výše uvedené lhůtě požádaly a prokázaly, že existují zvláštní důvody, aby byly vyslechnuty, dostaly k vyslechnutí příležitost.
(10)
Svá stanoviska předložili dva vyvážející výrobci v ČLR (jedním z nich je přímo dotčená strana, tj. společnost Foshan Shunde), výrobní odvětví Unie a dva dovozci, kteří nejsou ve spojení.
(11)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečných antidumpingových cel pro společnost Foshan Shunde. Byla jim poskytnuta lhůta, během níž mohly v reakci na tyto informace předložit svá stanoviska. Připomínky stran byly zváženy a v příslušných případech byla zjištění odpovídajícím způsobem upravena.
B. PROVEDENÍ ROZSUDKU SOUDNÍHO DVORA
1. Předběžná poznámka
(12)
Připomíná se, že důvodem pro zrušení napadeného nařízení byla skutečnost, že Komise zaslala svůj návrh na uložení konečného antidumpingového cla Radě před uplynutím povinné desetidenní lhůty, stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení, pro obdržení stanovisek po poskytnutí konečných informací zúčastněným stranám.
2. Připomínky zúčastněných stran
(13)
Společnost Foshan Shunde uvedla, že rozsudek Soudního dvora nevyžaduje prováděcí opatření. Podle této společnosti je opětovné zahájení protiprávní, jelikož v základním nařízení není žádné konkrétní ustanovení, které takový přístup umožňuje, a protože by takové opětovné zahájení bylo v rozporu s patnáctiměsíční lhůtou pro dokončení šetření, stanovenou v čl. 6 odst. 9 základního nařízení, a s osmnáctiměsíční lhůtou stanovenou v čl. 5 odst. 10 antidumpingové dohody WTO. Společnost Foshan Shunde uvedla, že rozsudek ve věci IPS nemůže sloužit jako precedens, protože vycházel z nařízení Rady (EHS) č. 2423/88 ze dne 11. července 1988 o ochraně před dumpingovými nebo subvencovanými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského hospodářského společenství (7) (dále jen „staré základní nařízení“), v rámci něhož se povinné lhůty ještě neuplatňovaly. Společnost Foshan Shunde dále argumentovala, že pokud se Komise rozhodne provést rozsudek Soudního dvora, měla by tak učinit na základě svého konečného informačního dokumentu ze dne 20. února 2007 (kde bylo této straně přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a nebyl u ní zjištěn dumping), a nikoli na základě opravených znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007 (kde Komise potvrdila svá předběžná zjištění o nepřiznání zacházení jako v tržním hospodářství a o dumpingovém rozpětí 18,1 % pro společnost Foshan Shunde).
(14)
Druhý čínský vyvážející výrobce, společnost Zheijiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd. (dále jen „Zheijiang Harmonic“) předložil řadu argumentů, které byly v zásadě shodné s argumenty společnosti Foshan Shunde, a sice že pro opětovné zahájení řízení neexistuje právní základ a že po uplynutí lhůt stanovených v základním nařízení a antidumpingové dohodě WTO není opětovné uložení antidumpingových cel podle zákona možné. Výrobce dále uvedl, že opětovné vydání opravených znění informačního dokumentu a přiznání lhůty na odpověď v souladu s čl. 20 odst. 5 základního nařízení nemůže napravit porušení práva na obhajobu společnosti Zheijiang Harmonic a nezákonné uložení cel. Výrobce závěrem zdůraznil, že Komise nemůže opětovně uložit antidumpingová opatření, která vycházejí z informací vztahujících se k roku 2005, tedy období více než čtyři roky před částečným opětovným zahájením šetření, jelikož by to nebylo v souladu s čl. 6 odst. 1 základního nařízení. Společnost Zheijiang Harmonic ještě uvedla, že Komise nemůže šetření opětovně zahájit, protože pozbyla své objektivity a nestrannosti, jelikož napadené nařízení navržené Komisí bylo Soudním dvorem částečně zrušeno.
(15)
Dva dovozci/výrobci z Unie, kteří nejsou ve spojení, nepředložili žádné informace a údaje o právní podstatě opětovného šetření, ale spíše zdůrazňovali svoji roli aktérů na trhu Unie s žehlicími prkny. Jeden z nich rovněž upozornil na dopad rozsudku Soudního dvora a následného částečného opětovného zahájení šetření na svou obchodní činnost.
(16)
Výrobní odvětví Unie uvedlo, že výrobci v Unii doplácejí na nesrovnalost zjištěnou Soudním dvorem, jelikož nejsou chráněni před dovozem, který byl shledán dumpingovým a působícím újmu. Výrobní odvětví Unie navrhlo, aby řízení pokračovalo od bodu, kde byla zjištěna nesrovnalost na straně Komise, tedy v době, kdy čínská společnost měla předložit své připomínky ohledně opravených znění konečného informačního dokumentu Komise ze dne 23. března 2007, aby byly připomínky čínské strany posouzeny a aby byl Radě zaslán nový návrh týkající se pouze společnosti Foshan Shunde, jehož cílem bude opětovné stanovení antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Foshan Shunde. Výrobní odvětví Unie rovněž uvedlo, že podobný přístup byl použit v minulosti (tj. rozsudky ve věci IPS, v odvolací věci IPS a v nařízení Rady (ES) č. 235/2004 (8) přijatém na základě rozsudku Soudního dvora ve věci C-76/00 P Petrotub SA a Republica SA v. Rada). Tato strana dále tvrdí, že patnáctiměsíční lhůta stanovená v základním nařízení se nevztahuje na změnu nařízení, kterým se ukládají antidumpingová cla s cílem provést rozsudek Soudního dvora Evropské unie.
3. Analýza připomínek
(17)
Připomíná se, že Soudní dvůr zamítl všechny věcné argumenty společnosti Foshan Shunde s odkazem na podstatu věci. Povinnost orgánů Unie se tudíž týká opravy té části administrativního postupu, kde v průběhu původního šetření došlo k nesrovnalosti.
(18)
Tvrzení, že zavedení lhůt v délce 15 a 18 měsíců na dokončení antidumpingových šetření nedovoluje Komisi uplatnit přístup použitý ve věci IPS, bylo shledáno neopodstatněným. Komise se domnívá, že v případě provedení rozsudku Soudního dvora Evropské unie není tato lhůta relevantní. Tato lhůta musí být dodržena pouze v případě dokončení původního šetření od data jeho zahájení k datu konečného opatření a nevztahuje se na žádné další opatření, které může být zavedeno například v důsledku soudního přezkumu. Dále se poznamenává, že jakýkoli jiný výklad by znamenal, že úspěšná žaloba ze strany výrobního odvětví Unie by neměla pro tuto stranu žádný praktický účinek, jestliže by se akceptovalo tvrzení, že uplynutí lhůty na dokončení původního šetření by neumožňovalo provést rozsudek Soudního dvora Evropské unie. To by bylo v rozporu se zásadou, že všechny strany by měly mít možnost využít účinného soudního přezkumu.
(19)
Dále se připomíná, že Tribunál ve svém rozsudku ve spojených věcech T-163/94 a T-165/94 (9) uvedl, že ani flexibilní lhůtu použitelnou podle starého základního nařízení nelze prodlužovat nad rozumnou míru a shledal, že šetření trvající více než tři roky je příliš dlouhé. To je v kontrastu s věcí IPS, kde k provedení rozsudku Soudního dvora došlo sedm let po zahájení původního šetření a rozhodnutí Soudního dvora nenaznačuje, že by lhůty představovaly problém.
(20)
Proto byl učiněn závěr, že se čl. 6 odst. 9 základního nařízení použije pouze na zahájení řízení a ukončení šetření zahájeného podle čl. 5 odst. 9 základního nařízení, a nikoli na částečné opětovné zahájení šetření, jehož cílem je provést rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie.
(21)
Tento závěr je v souladu s přístupem použitým při provádění zpráv rozhodčích panelů WTO a odvolacího orgánu, kde je akceptováno, že orgány mohou napravit nedostatky v nařízení, kterým se ukládají antidumpingová cla, s cílem řídit se zprávami orgánu pro řešení sporů, včetně případů týkajících se Unie (10). Aby bylo možné provést zprávy rozhodčího panelu WTO a odvolacího orgánu, bylo v těchto případech považováno za nutné přijmout zvláštní postupy, jelikož takové zprávy nemají v právním řádu Unie přímou použitelnost, na rozdíl od rozsudků vynesených Soudním dvorem, která přímo použitelná jsou.
(22)
Co se týče tvrzení předložených v souvislosti s použitím čl. 6 odst. 1 základního nařízení, poznamenává se, že porušení čl. 6 odst. 1 základního nařízení nebylo konstatováno, jelikož Komise nezahájila nové řízení, ale opětovně zahájila šetření původní s cílem provést rozsudek Soudního dvora.
(23)
Pokud jde o tvrzení, že společnost Foshan Shunde měla obdržet informační dokument ze dne 20. února 2007 a nikoli opravená znění informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, poznamenává se, že v souladu s rozsudkem Soudního dvora by Komise měla tuto nesrovnalost v administrativním postupu napravit. Tato administrativní nesrovnalost spočívá pouze v tom, že společnost Foshan Shunde měla méně než deset dní na předložení připomínek k opraveným znění informačního dokumentu. Platnost předcházejících kroků původního šetření tudíž není rozsudkem Soudního dvora dotčena, a není proto třeba ji podrobit přezkumu v souvislosti se stávajícím částečným opětovným zahájením.
4. Závěr
(24)
S ohledem na připomínky předložené stranami a jejich analýzu byl učiněn závěr, že provedení rozsudku Soudního dvora by mělo mít podobu opětovného zaslání společnosti Foshan Shunde a všem dalším zúčastněným stranám opravených znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, na jehož základě bylo navrženo opětovné uložení konečného antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Foshan Shunde napadeným nařízením.
(25)
Na základě výše uvedeného byl rovněž učiněn závěr, že by měla Komise společnosti Foshan Shunde a všem dalším zúčastněným stranám poskytnout dostatek času na předložení připomínek k opraveným zněním konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007 a poté jejich připomínky vyhodnotit s cílem rozhodnout, zda má Radě předložit návrh na opětovné uložení antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Foshan Shunde na základě skutečností vztahujících se k původnímu období šetření.
C. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(26)
Zainteresované strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr provést rozsudek Soudního dvora.
(27)
Všem zainteresovaným stranám byla poskytnuta příležitost předložit připomínky (v desetidenní lhůtě stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení). Jejich připomínky byly zváženy a v příslušných případech vzaty v úvahu, nebyly však takové, aby vedly ke změně výše uvedených závěrů.
(28)
Společnost Foshan Shunde a všechny další zúčastněné strany obdržely opravená znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, na jehož základě bylo navrženo opětovně uložit antidumpingové clo na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Foshan Shunde na základě skutečností vztahujících se k původnímu období šetření.
(29)
Společnost Foshan Shunde a všechny další zúčastněné strany měly možnost k těmto opraveným zněním konečného informačního dokumentu předložit připomínky. Ústní i písemné argumenty, které strany poskytly, byly zváženy a v příslušných případech k nim bylo přihlédnuto. S ohledem na předložené připomínky lze konstatovat následující skutečnosti: Přístup, z něhož vychází toto nařízení, je založen na skutečnosti, že Soudní dvůr ve svém rozsudku zdůraznil, že čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení nelze vykládat tak, že zavazuje Komisi k tomu, aby Radě navrhovala konečná opatření, která by byla natrvalo stižena vadou, která vznikla při původním posuzování dotčených věcných kritérií uvedeného ustanovení (11). Ačkoli Soudní dvůr učinil tuto připomínku v souvislosti s vadou, která byla v této věci v neprospěch žalobce, je zřejmé, že uvedený výklad by měl být použit spravedlivým způsobem, z čehož vyplývá, že ani výrobní odvětví Unie nemůže být natrvalo stiženo vadou, která by byla v jeho neprospěch. Jak uvádí opravená znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, opravená znění zvláštního informačního dokumentu stejného data a dřívější dopisy Komise žalobci, na nichž se uvedené dokumenty zakládají, nelze společnosti Foshan Shunde přiznat status tržního hospodářství, jelikož její účetní postupy měly různé závažné nedostatky, a nebyly tudíž v souladu s mezinárodními účetními standardy. Toto porušení druhého kritéria čl. 2 odst. 7 nelze napravit statistikou, na níž se odkazuje v poslední větě bodu 12 rozsudku Soudního dvora. Přístup, který byl původně uvedený v konečném informačním dokumentu ze dne 20. února 2007, by proto měl být považován za chybu, kterou je třeba napravit. V zájmu ochrany výrobního odvětví Unie proti dumpingu by výsledné antidumpingové clo mělo být žalobci opětovně uloženo co nejdříve.
(30)
Po oznámení základních skutečností a úvah, na jejichž základě mělo být opětovné uložení konečných antidumpingových opatření doporučeno, navrhl jeden čínský vyvážející výrobce v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení cenový závazek. Nabídka tohoto závazku však nezajistila nápravu problémů již uvedených v 68. bodě odůvodnění napadaného nařízení, zejména nutnost stanovit smysluplné minimální dovozní ceny jednotlivých typů výrobku, které by mohly být Komisí náležitě sledovány a nebyly by doprovázeny vážným rizikem obcházení. Nabídka cenového závazku navíc zahrnovala buď jednu průměrnou minimální cenu, která se vztahovala pouze na jeden typ výrobku vyváženého do Unie, nebo několik minimálních dovozních cen založených opět na váženém průměru cen kombinací některých výrobků. Kromě toho byly všechny navrhované kombinace minimální dovozní ceny výrazně nižší než nejvyšší stanovené vývozní ceny. Na základě výše uvedených skutečností byl přijat závěr, že takový závazek není praktický, a proto jej nelze přijmout. Dotčená strana byla řádně informována a byla jí poskytnuta možnost vznést připomínky. Její připomínky však výše uvedený závěr nezměnily.
D. DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(31)
Tento postup nemá vliv na datum, kdy opatření uložená napadeným nařízením pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Opětovně se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz žehlicích prken, též opěrných či samostatně stojících, s vyvíječem páry či bez něj nebo s vyhřívanou a odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základních součástí, tj. podpěr, desek a ramp na žehličku, pocházejících z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 a ex 8516 90 00 (kódy TARIC 3924900010, 4421909810, 7323939010, 7323999110, 7323999910, 8516797010 a 8516900051), a vyráběných společností Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd., Foshan (doplňkový kód TARIC A785).
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, se stanoví na 18,1 %.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. září 2010.
COUNCIL IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 805/2010
of 13 September 2010
re-imposing a definitive anti-dumping duty on imports of ironing boards originating in the People’s Republic of China, manufactured by Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd, Foshan
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 1225/2009 of 30 November 2009 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (1) (the ‘basic Regulation’) and in particular Article 9 thereof,
Having regard to the proposal submitted by the European Commission after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
A. PROCEDURE
(1)
By Regulation (EC) No 452/2007 (2) (‘the contested Regulation’), the Council imposed definitive anti-dumping duties ranging from 9,9 % to 38,1 % on imports of ironing boards, whether or not free-standing, with or without a steam soaking and/or heating top and/or blowing top, including sleeve boards, and essential parts thereof, i.e. the legs, the top and the iron rest originating in the People’s Republic of China (‘PRC’) and Ukraine.
(2)
On 12 June 2007, one cooperating Chinese exporting producer, namely Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd (‘Foshan Shunde’), lodged an application at the General Court (‘the Court of First Instance’ before the entry into force of the Lisbon Treaty) seeking the annulment of Regulation (EC) No 452/2007 in so far as it applies to the appellant (3).
(3)
On 29 January 2008, the General Court rejected the application of Foshan Shunde.
(4)
On 3 April 2008, Foshan Shunde lodged an appeal at the Court of Justice asking it to set aside the judgment of the General Court and seeking the annulment of Regulation (EC) No 452/2007 in so far as it concerns the appellant.
(5)
On 1 October 2009, the Court of Justice in its judgment in case C-141/08 P (‘the Court of Justice judgment’) set aside the previous judgment of the General Court of 29 January 2008. By its judgment the Court of Justice found that Foshan Shunde’s rights of defence were adversely affected by the infringement of Article 20(5) of the basic Regulation. Therefore, the Court of Justice annulled the contested Regulation in so far as it imposes an anti-dumping duty on imports of ironing boards manufactured by Foshan Shunde.
(6)
The General Court in case T-2/95 (4) (the ‘IPS case’) has recognised that, in cases where a proceeding consists of several administrative steps, the annulment of one of those steps does not annul the complete proceeding. The anti-dumping proceeding is an example of such a multi-step proceeding. Consequently, the annulment of the contested Regulation in relation to one party does not imply the annulment of the entire procedure prior to the adoption of that Regulation. Moreover, according to Article 266 of the Treaty on the Functioning of the European Union, the Union institutions are obliged to comply with the Court of Justice judgment of 1 October 2009. This also implies the possibility to remedy the aspects of the contested Regulation which led to its annulment, while leaving unchanged the uncontested parts which are not affected by the Court of Justice judgment - as was held in case C-458/98 P (5) (‘the IPS appeal case’). It should be noted that apart from the finding of an infringement of Article 20(5) of the basic Regulation, all other findings made in the contested Regulation remain automatically valid to the extent that the Court of Justice rejected all claims made in this respect.
(7)
Following the Court of Justice judgment of 1 October 2009, a notice (6) was published concerning the partial reopening of the anti-dumping investigation concerning imports of ironing boards originating, inter alia, in PRC. The reopening was limited in scope to the implementation of the Court of Justice judgment in so far as Foshan Shunde is concerned.
(8)
The Commission officially advised the exporting producers, importers and users known to be concerned, the representatives of the exporting country and the Union industry of the partial reopening of the investigation. Interested parties were given the opportunity to make their views known in writing and to request a hearing within the time-limit set out in the notice.
(9)
All parties who so requested within the above time-limit and who demonstrated that there were particular reasons why they should be heard were granted the opportunity to be heard.
(10)
Representations were received from two exporting producers in the PRC (one being the party directly concerned, i.e. Foshan Shunde), the Union industry and two unrelated importers.
(11)
All parties concerned were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to recommend the imposition of definitive anti-dumping duties on Foshan Shunde. They were granted a period within which to make representations subsequent to disclosure. The comments of the parties were considered and, where appropriate, the findings have been modified accordingly.
B. IMPLEMENTATION OF THE COURT OF JUSTICE JUDGMENT
1. Preliminary remark
(12)
It is recalled that the reason for the annulment of the contested Regulation was that the Commission sent its proposal to impose a definitive anti-dumping duty to the Council before the end of the 10-day mandatory deadline as set out by Article 20(5) of the basic Regulation for receiving comments following the sending to interested parties of a definitive disclosure document.
2. Comments of interested parties
(13)
Foshan Shunde argued that the Court of Justice judgment requires no implementing measures. According to the company the re-opening is illegal because there is no specific provision in the basic Regulation allowing for such an approach and because such re-opening would be in conflict with the 15-month statutory deadline for the completion of an investigation as set by Article 6(9) of the basic Regulation and the 18-month deadline as set out by Article 5.10 of the WTO anti-dumping agreement. Foshan Shunde submitted that the IPS case could not serve as a precedent because it was based on Council Regulation (EЕC) No 2423/88 of 11 July 1988 on protection against dumped or subsidized imports from countries not members of the European Economic Community (7) (‘the old basic Regulation’), under which mandatory deadlines did not apply yet. Foshan Shunde also argued that if the Commission decided to proceed with the implementation of the Court of Justice judgment, this should be done on the basis of the Commission’s definitive disclosure document dated 20 February 2007, where the party was attributed Market Economy Treatment (‘MET’) and no dumping was found for this company and not on the basis of the revised definitive disclosure document of 23 March 2007, where the Commission confirmed its provisional findings for Foshan Shunde of no MET and a 18,1 % dumping margin.
(14)
The other Chinese exporting producer - Zheijiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd (‘Zheijiang Harmonic’) submitted a number of arguments that were essentially identical with those made by Foshan Shunde, i.e. that there is no legal basis for the re-opening of the proceeding, and that no re-imposition of anti-dumping duties is by law possible beyond the time-limits set by the basic Regulation and WTO anti-dumping agreement. It also argued that reissuing a revised disclosure and granting a period to reply in line with Article 20(5) of the basic Regulation cannot correct the violation of Zheijiang Harmonic’s rights of defence and the unlawful imposition of duties. It finally pointed out that the Commission could not re-impose anti-dumping measures based on information relating to 2005, a period that is more than four years prior to the initiation of the partial re-opening of the investigation as this would not be in line with Article 6(1) of the basic Regulation. Furthermore, Zheijang Harmonic argued that the Commission could not reopen the case because it has lost its objectivity and impartiality since the contested Regulation proposed by the Commission was partially annulled by the Court of Justice.
(15)
The two unrelated Union importers/producers did not submit any information and data as to the legal merits of the re-investigation but rather emphasised their role as players in the Union’s ironing boards market. One of them also pointed out the repercussions of the Court of Justice’s annulment and the subsequent partial reopening of the investigation on their business.
(16)
The Union industry argued that Union producers pay the price for the irregularity identified by the Court of Justice as they are left without protection against imports that were found to be dumped and causing injury. The Union industry proposed that the procedure be resumed at the stage where the Commission’s irregularity occurred i.e. at the time when the Chinese company had to submit its comments on the Commission’s revised definitive disclosure document of 23 March 2007, the party’s comments be decided upon and the new proposal limited to the situation of Foshan Shunde be sent to the Council, with the aim of reinstating the anti-dumping duty on imports of ironing boards produced by Foshan Shunde. The Union industry also submitted that a similar approach was followed in the past (i.e. in the judgments in the IPS case, the IPS appeal case, and in Council Regulation (EC) No 235/2004 (8) adopted following the judgment of the Court of Justice in case C-76/00 P Petrotub and Republica v Council). Moreover, according to this party the 15-month time-limit of the basic Regulation does not apply to the amendment of a Regulation imposing anti-dumping duties in order to implement a judgment of the Court of Justice of the European Union.
3. Analysis of comments
(17)
It is recalled that the Court of Justice has rejected all the substantive arguments of Foshan Shunde referring to the merits of the case. Thus, the Union institutions’ obligation is focused on correcting the part of the administrative procedure where the irregularity occurred in the initial investigation.
(18)
The claim that the introduction of deadlines, 15 months and 18 months respectively, to conclude anti-dumping investigations prevents the Commission from following the approach underlying the IPS case was found to be unwarranted. It is considered that this deadline is not relevant for the implementation of a judgment of the Court of Justice of the European Union. Indeed, such deadline only governs the completion of the original investigation from the date of initiation to the date of definitive action, and does not concern any subsequent action that might have to be taken for instance as a result of judicial review. Furthermore, it is noted that any other interpretation would mean that a successful legal action brought by the Union industry would be without any practical effect for that party if it is accepted that the expiry of the time-limit to conclude the original investigation would not allow for the implementation of a judgment of the Court of Justice of the European Union. This would be at odds with the principle that all parties should have the possibility of effective judicial review.
(19)
It is also recalled that the General Court in its judgment in joint cases T-163/94 and T-165/94 (9) has held that even the soft deadline applicable under the old basic Regulation could not be stretched beyond reasonable limits and found that an investigation lasting for more than three years was too long. This contrasts with the IPS case where the implementation of the Court of Justice judgment occurred seven years after the initiation of the original investigation and the Court of Justice judgment contains no indication that deadlines were an issue.
(20)
Therefore, it is concluded that Article 6(9) of the basic Regulation applies to the initiation of proceedings and the conclusion of the investigation initiated pursuant to Article 5(9) of the basic Regulation only and not to a partial reopening of an investigation with a view to implementing a judgment of the Court of Justice of the European Union.
(21)
This conclusion is in line with the approach taken for the implementation of WTO panels and Appellate Body reports where it is accepted that institutions could amend deficiencies of a regulation imposing anti-dumping duties in order to comply with dispute settlement body reports, including in cases concerning the Union (10). In such cases it was felt necessary to adopt special procedures to implement WTO panel and Appellate Body reports because of the lack of direct applicability of such reports in the Union legal order, by contrast with the judgments of the Court of Justice which are directly applicable.
(22)
With respect to the arguments submitted on the application of Article 6(1) of the basic Regulation it is noted that no infringement of Article 6(1) of the basic Regulation could be established since the Commission has not opened a new proceeding but reopened the original investigation to implement the Court of Justice judgment.
(23)
With respect to the argument that Foshan Shunde should receive the disclosure document of 20 February 2007 and not the revised disclosure document of 23 March 2007 it is noted that in line with the Court of Justice judgment the Commission should correct the procedural irregularity. This administrative irregularity only happened when Foshan Shunde received less than 10 days to comment on the revised disclosure document. Hence, the validity of the preceding steps of the original investigation were not affected by the Court of Justice judgment and does therefore not require to be reviewed in the context of the current partial reopening.
4. Conclusion
(24)
Account taken of the comments made by the parties and the analysis thereof it was concluded that the implementation of the Court of Justice judgment should take the form of re-disclosure to Foshan Shunde and all other interested parties of the revised definitive disclosure document of 23 March 2007 on the basis of which it was proposed to re-impose an anti-dumping duty on imports of ironing boards manufactured by Foshan Shunde by the contested Regulation.
(25)
On the basis of the above it was also concluded that the Commission should give Foshan Shunde and all other interested parties enough time to provide comments on the revised definitive disclosure document of 23 March 2007 and then evaluate such comments in order to determine whether to make a proposal to the Council to re-impose the anti-dumping duty on imports of ironing boards manufactured by Foshan Shunde on the basis of the facts relating to the original investigation period.
C. DISCLOSURE
(26)
Interested parties were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to implement the Court of Justice judgment.
(27)
All interested parties were given an opportunity to comment, applying the 10-day period prescribed in Article 20(5) of the basic Regulation. Their comments were considered and taken into account, where appropriate, but they were not of a nature as to change the above conclusions.
(28)
Foshan Shunde and all other interested parties received the revised definitive disclosure document dated 23 March 2007 on the basis of which it was proposed to re-impose the anti-dumping duty on imports of ironing boards from Foshan Shunde on the basis of the facts relating to the original investigation period.
(29)
Foshan Shunde and all other interested parties were given an opportunity to comment on this revised disclosure document. The oral and written arguments submitted were considered and, where appropriate, were taken into account. In the light of the comments made, the following can be observed. The course of action taken in this Regulation is based on the fact that, in the Court of Justice judgment, it is emphasised that Article 2(7)(c) of the basic Regulation cannot be interpreted in such a manner as to oblige the Commission to propose to the Council definitive measures which would perpetuate an error of assessment made in the original assessment of the substantive criteria of that provision (11). Although the Court of Justice made this comment in relation to an error to the detriment of the applicant in that case, it is clear that this interpretation should be applied in an even-handed manner, meaning that also an error to the detriment of the Union industry can not be perpetuated. As stated in the revised final disclosure document of 23 March 2007 and in the revised specific disclosure document of the same date, and in earlier letters by the Commission to the applicant on which those documents are based, Foshan Shunde should be refused MET because its accounting practices had various serious deficiencies and were therefore not in line with International Accounting Standards. This violation of the second criterion in Article 2(7) can not be remedied by the statistics referred to in the last sentence of paragraph 12 of the Court of Justice judgment. The approach which was originally considered in the final disclosure document of 20 February 2007 should therefore be qualified as an error, which should be corrected. In the interest of protecting the Union industry against dumping, the resulting anti-dumping duty on the applicant should be re-imposed as soon as possible.
(30)
Following the disclosure of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to recommend the re-imposition of definitive anti-dumping measures, one Chinese exporting producer proposed a price undertaking in accordance with Article 8(1) of the basic Regulation. However, this undertaking offer failed to provide any remedies with respect to the problems already highlighted in recital 68 of the contested Regulation, notably the need to establish meaningful minimum import prices for each of the numerous product types which could be properly monitored by the Commission without serious risk of circumvention. Moreover, the price undertaking offer either suggested one average minimum price covering only one product type exported to the Union, or several minimum import prices based again on weighted average prices for combinations of some products. Furthermore, all the proposed combinations for minimum import price were significantly lower than the highest established export prices. On the basis of the above, it was concluded that such undertaking was impractical and therefore it cannot be accepted. The party was informed accordingly and given an opportunity to comment. However, its comments have not altered the above conclusion.
D. DURATION OF MEASURES
(31)
This procedure does not affect the date on which the measures imposed by the contested Regulation will expire pursuant to Article 11(2) of the basic Regulation,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. A definitive anti-dumping duty is hereby re-imposed on imports of ironing boards, whether or not free-standing, with or without a steam soaking and/or heating top and/or blowing top, including sleeve boards, and essential parts thereof, i.e. the legs, the top and the iron rest originating in the People’s Republic of China, currently falling within CN codes ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 and ex 8516 90 00 (TARIC codes 3924900010, 4421909810, 7323939010, 7323999110, 7323999910, 8516797010 and 8516900051) and manufactured by Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd, Foshan (TARIC additional code A785).
2. The rate of the definitive anti-dumping duty applicable to the net, free-at-Union-frontier price, before duty, shall be 18,1 %.
3. Unless otherwise specified, the provisions in force concerning customs duties shall apply.
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 13 September 2010.