NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 333/2011
ze dne 31. března 2011,
kterým se stanoví kritéria vymezující, kdy určité typy kovového šrotu přestávají být odpadem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po předložení navrhovaného opatření Evropskému parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Z vyhodnocení některých toků odpadu vyplývá, že pro recyklační trhy s kovovým šrotem by bylo přínosem, kdyby byla vypracována zvláštní kritéria stanovující, kdy kovový šrot získaný z odpadu přestává být odpadem. Tato kritéria by měla zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Neměla by mít vliv na klasifikaci kovového šrotu jako odpadu platnou ve třetích zemích.
(2)
Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise existuje trh a poptávka po železném, ocelovém a hliníkovém šrotu, kterého lze použít v ocelárnách, slévárnách, hliníkárnách a přetavovacích pecích jako suroviny pro výrobu kovů. Železný, ocelový a hliníkový šrot by proto měl být dostatečně čistý a měl by splňovat příslušné normy a specifikace odpovídající požadavkům průmyslu vyrábějícího kovy.
(3)
Kritéria stanovující, kdy železný, ocelový a hliníkový šrot přestává být odpadem, by měla zajistit, aby železný, ocelový a hliníkový šrot získaný procesem využití odpadů, splňoval technické požadavky hutnického průmyslu, byl v souladu s platnými právními předpisy a normami pro výrobky a neměl celkově nepříznivé dopady na životní prostředí a lidské zdraví. Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise navržená kritéria týkající se odpadů používaných jako vstupní materiál pro proces využití, postupů a technik zpracování, jakož i kovového šrotu získaného procesem využití odpadů tyto cíle splňují, protože by měla vést k produkci železného, ocelového a hliníkového šrotu, který nebude mít nebezpečné vlastnosti a nebude obsahovat nekovové příměsi.
(4)
Za účelem zajištění souladu s těmito kritérii je vhodné stanovit, aby byly vydány informace o kovovém šrotu, který přestal být odpadem, a aby byl zaveden systém řízení kvality.
(5)
Budou-li na základě sledování vývoje situace na trhu se železným, ocelovým a hliníkovým šrotem zaznamenány nepříznivé účinky na recyklační trhy s železným, ocelovým a hliníkovým šrotem, zejména pokud jde o dostupnost tohoto šrotu a přístup k němu, může dojít k tomu, že tato kritéria bude nutno přezkoumat.
(6)
S ohledem na to, aby se provozovatelé mohli přizpůsobit těmto kritériím, která stanoví, kdy kovový šrot přestává být šrotem, je vhodné stanovit, aby se toto nařízení použilo až po uplynutí přiměřeně dlouhého období.
(7)
Výbor zřízený podle čl. 39 odst. 1 směrnice 2008/98/ES nevydal k opatřením stanoveným tímto nařízením žádné stanovisko, a Komise proto předložila Radě návrh opatření, který byl předán Evropskému parlamentu.
(8)
Evropský parlament nevyjádřil s navrhovaným opatřením nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví kritéria vymezující, kdy železný, ocelový a hliníkový šrot, včetně šrotu ze slitin hliníku, přestává být odpadem.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené ve směrnici 2008/98/ES.
Kromě toho se rozumí:
a)
„železným a ocelovým šrotem“ kovový šrot, který obsahuje hlavně železo a ocel;
b)
„hliníkovým šrotem“ kovový šrot, který obsahuje hlavně hliník a slitiny hliníku;
c)
„držitelem“ fyzická nebo právnická osoba, která je vlastníkem kovového šrotu;
d)
„výrobcem“ držitel, který jako první předává kovový šrot jinému držiteli ve stavu, kdy tento kovový šrot přestal být odpadem;
e)
„dovozcem“ jakákoliv fyzická či právnická osoba usazená v Unii, která dováží kovový šrot, který přestal být odpadem, na celní území Unie;
f)
„kvalifikovanými zaměstnanci“ zaměstnanci, kteří jsou na základě svých zkušeností či odborné přípravy kvalifikováni k monitorování a posuzování vlastností kovového šrotu;
g)
„vizuální prohlídkou“ prohlídka všech částí dodávky kovového šrotu pomocí lidských smyslů nebo jakéhokoli nespecializovaného vybavení;
h)
„dodávkou“ určité množství kovového šrotu určeného k přepravě od výrobce k dalšímu držiteli, které může být uloženo v jedné nebo více přepravních jednotkách, například v kontejnerech.
Článek 3
Kritéria pro železný a ocelový šrot
Železný a ocelový šrot přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
a)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy I;
b)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití a zpracovaný ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy I;
c)
železný a ocelový šrot získaný procesem využití odpadů splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy I;
d)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 5 a 6.
Článek 4
Kritéria pro hliníkový šrot
Hliníkový šrot, včetně šrotu ze slitin hliníku, přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
a)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy II;
b)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití a zpracovaný ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy II;
c)
hliníkový šrot získaný procesem využití odpadů splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy II;
d)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 5 a 6.
Článek 5
Prohlášení o shodě
1. Výrobce nebo dovozce vydají ke každé dodávce kovového šrotu prohlášení o shodě podle vzoru uvedeného v příloze III.
2. Výrobce nebo dovozce předají toto prohlášení o shodě dalšímu držiteli dodávky kovového šrotu. Ponechají si kopii tohoto prohlášení o shodě nejméně jeden rok od data jeho vystavení a na požádání ji předloží příslušným orgánům.
3. Prohlášení o shodě může být v elektronické podobě.
Článek 6
Řízení kvality
1. Výrobce zavede systém řízení kvality umožňující prokázání shody s kritérii, na něž se odkazuje v článcích 3 a 4.
2. Systém řízení kvality zahrnuje řadu dokumentovaných postupů, které se týkají všech těchto aspektů:
a)
vstupní kontrola odpadu používaného jako vstupního materiálu pro proces využití podle oddílu 2 přílohy I a II;
b)
monitorování postupů a technik používaných při zpracování odpadu, které jsou popsány v bodě 3.3 přílohy I a II;
c)
monitorování kvality kovového šrotu získaného procesem využití, podle ustanovení uvedených v oddílu 1 přílohy I a II (včetně odebírání a rozboru vzorků);
d)
účinnost monitorování radioaktivity podle ustanovení bodu 1.5 přílohy I a II;
e)
zpětná vazba od zákazníků, pokud jde o dodržení požadavků na kvalitu kovového šrotu;
f)
vedení záznamů o výsledcích monitorování prováděného podle písmen a) až d);
g)
hodnocení a zlepšování systému řízení kvality;
h)
odborná příprava zaměstnanců.
3. Systém řízení kvality předepisuje pro každé z kritérií zvláštní požadavky na sledování kvality, které jsou uvedeny v příloze I a II.
4. Pokud některý z postupů uvedených v bodě 3.3 přílohy I nebo v bodě 3.3 přílohy II provádí předchozí držitel, zajistí výrobce, aby dodavatel zavedl systém řízení kvality, který bude ve shodě s požadavky tohoto článku.
5. Subjekt posuzování shody ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (2), jenž získal akreditaci v souladu s uvedeným nařízením, nebo kterýkoliv jiný environmentální ověřovatel ve smyslu čl. 2 odst. 20 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) (3) ověří, že systém řízení kvality je ve shodě s požadavky tohoto článku. Toto ověření bude provedeno vždy jednou za tři roky.
6. Dovozce bude od svých dodavatelů požadovat, aby zavedli systém řízení kvality, který bude v souladu s požadavky odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku a který bude ověřen nezávislým externím ověřovatelem.
7. Výrobce svůj systém řízení kvality na požádání zpřístupní příslušným orgánům.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 9. října 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. března 2011.
COUNCIL REGULATION (EU) No 333/2011
of 31 March 2011
establishing criteria determining when certain types of scrap metal cease to be waste under Directive 2008/98/EC of the European Parliament and of the Council
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Directive 2008/98/EC of the European Parliament and of the Council of 19 November 2008 on waste and repealing certain Directives (1) and in particular Article 6(2) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After submission of the proposed measures to the European Parliament,
Whereas:
(1)
It results from an evaluation of several waste streams that recycling markets for scrap metal would benefit from the development of specific criteria determining when scrap metal obtained from waste ceases to be waste. Those criteria should ensure a high level of environmental protection. They should be without prejudice to the classification of scrap metal as waste by third countries.
(2)
Reports of the Joint Research Centre of the European Commission have shown that a market and demand exist for iron, steel and aluminium scrap to be used as feedstock in steel works, foundries, aluminium refiners and remelters for the production of metals. Iron, steel and aluminium scrap should therefore be sufficiently pure and meet the relevant scrap standards or specifications required by the metal producing industry.
(3)
The criteria determining when iron, steel and aluminium scrap cease to be waste should ensure that iron, steel and aluminium scrap resulting from a recovery operation meet the technical requirements of the metal producing industry, comply with existing legislation and standards applicable to products and do not lead to overall adverse environmental or human health impacts. Reports of the Joint Research Centre of the European Commission have shown that the proposed criteria on the waste used as input in the recovery operation, on the treatment processes and techniques, as well as on the scrap metal resulting from the recovery operation, fulfil those objectives since they should result in the production of iron, steel and aluminium scrap devoid of hazardous properties and sufficiently free of non-metallic compounds.
(4)
In order to ensure compliance with the criteria, it is appropriate to provide that information on scrap metal which has ceased to be waste is issued and that a quality management system is implemented.
(5)
A review of the criteria may prove necessary if, on the basis of a monitoring of the development of market conditions for iron and steel scrap and aluminium scrap, adverse effects on recycling markets for iron and steel scrap and aluminium scrap are noted, in particular with regard to the availability of, and access to, such scrap.
(6)
In order to allow operators to adapt to the criteria determining when scrap metal ceases to be waste, it is appropriate to provide for a reasonable period to elapse before this Regulation applies.
(7)
The Committee established by Article 39(1) of Directive 2008/98/EC has not delivered an opinion on the measures provided for in this Regulation and the Commission therefore submitted to the Council a proposal relating to the measures and forwarded it to the European Parliament.
(8)
The European Parliament has not opposed the proposed measures,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Subject matter
This Regulation establishes criteria determining when iron, steel and aluminium scrap, including aluminium alloy scrap, cease to be waste.
Article 2
Definitions
For the purposes of this Regulation, the definitions set out in Directive 2008/98/EC shall apply.
In addition, the following definitions shall apply:
(a)
‘iron and steel scrap’ means scrap metal which consists mainly of iron and steel;
(b)
‘aluminium scrap’ means scrap metal which consists mainly of aluminium and aluminium alloy;
(c)
‘holder’ means the natural or legal person who is in possession of scrap metal;
(d)
‘producer’ means the holder who transfers scrap metal to another holder for the first time as scrap metal which has ceased to be waste;
(e)
‘importer’ means any natural or legal person established within the Union who introduces scrap metal which has ceased to be waste into the customs territory of the Union;
(f)
‘qualified staff’ means staff which is qualified by experience or training to monitor and assess the properties of scrap metal;
(g)
‘visual inspection’ means inspection of scrap metal covering all parts of a consignment and using human senses or any non-specialised equipment;
(h)
‘consignment’ means a batch of scrap metal which is intended for delivery from a producer to another holder and may be contained in either one or several transport units, such as containers.
Article 3
Criteria for iron and steel scrap
Iron and steel scrap shall cease to be waste where, upon transfer from the producer to another holder, all of the following conditions are fulfilled:
(a)
the waste used as input for the recovery operation complies with the criteria set out in Section 2 of Annex I;
(b)
the waste used as input for the recovery operation has been treated in accordance with the criteria set out in Section 3 of Annex I;
(c)
the iron and steel scrap resulting from the recovery operation complies with the criteria set out in Section 1 of Annex I;
(d)
the producer has satisfied the requirements set out in Articles 5 and 6.
Article 4
Criteria for aluminium scrap
Aluminium scrap, including aluminium alloy scrap, shall cease to be waste where, upon transfer from the producer to another holder, all of the following conditions are fulfilled:
(a)
the waste used as input in the recovery operation complies with the criteria set out in Section 2 of Annex II;
(b)
the waste used as input in the recovery operation has been treated in accordance with the criteria set out in Section 3 of Annex II;
(c)
the aluminium scrap resulting from the recovery operation complies with the criteria set out in Section 1 of Annex II;
(d)
the producer has satisfied the requirements set out in Articles 5 and 6.
Article 5
Statement of conformity
1. The producer or the importer shall issue, for each consignment of scrap metal, a statement of conformity in accordance with the model set out in Annex III.
2. The producer or the importer shall transmit the statement of conformity to the next holder of the scrap metal consignment. The producer or the importer shall retain a copy of the statement of conformity for at least 1 year after its date of issue and shall make it available to competent authorities upon request.
3. The statement of conformity may be in electronic form.
Article 6
Quality management
1. The producer shall implement a quality management system suitable to demonstrate compliance with the criteria referred to in Articles 3 and 4, respectively.
2. The quality management system shall include a set of documented procedures concerning each of the following aspects:
(a)
acceptance control of waste used as input for the recovery operation as set out in Section 2 of Annexes I and II;
(b)
monitoring of the treatment processes and techniques described in Section 3.3 of Annexes I and II;
(c)
monitoring of the quality of scrap metal resulting from the recovery operation as set out in Section 1 of Annexes I and II (including sampling and analysis);
(d)
effectiveness of the radiation monitoring as set out in Section 1.5 of Annexes I and II, respectively;
(e)
feedback from customers concerning compliance with scrap metal quality;
(f)
record keeping of the results of monitoring conducted under points (a) to (d);
(g)
review and improvement of the quality management system;
(h)
training of staff.
3. The quality management system shall also prescribe the specific monitoring requirements set out in Annexes I and II for each criterion.
4. Where any of the treatments referred to in Section 3.3 of Annex I or Section 3.3 of Annex II are carried out by a prior holder, the producer shall ensure that the supplier implement a quality management system which complies with the requirements of this Article.
5. A conformity assessment body, as defined in Regulation (EC) No 765/2008 of the European Parliament and of the Council of 9 July 2008 setting out the requirements for accreditation and market surveillance relating to the marketing of products (2), which has obtained accreditation in accordance with that Regulation, or any other environmental verifier as defined in Article 2(20)(b) of Regulation (EC) No 1221/2009 of the European Parliament and of the Council of 25 November 2009 on the voluntary participation by organisations in a Community eco-management and audit scheme (EMAS) (3) shall verify that the quality management system complies with the requirements of this Article. The verification should be carried out every 3 years.
6. The importer shall require his suppliers to implement a quality management system which complies with the requirements of paragraphs 1, 2 and 3 of this Article and has been verified by an independent external verifier.
7. The producer shall give competent authorities access to the quality management system upon request.
Article 7
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 9 October 2011.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 31 March 2011.