PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 3. listopadu 2011,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Itálií pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem K(2011) 7770)
(Pouze italské znění je závazné)
(2011/721/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na bod 2 třetí pododstavec přílohy III uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanovených v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písmeni a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 zmíněné směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou například dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Itálie předložila Komisi žádost o povolení odchylky podle bodu 2 třetího pododstavce přílohy III směrnice 91/676/EHS pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto.
(3)
Požadovaná odchylka se týká záměru Itálie povolit v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto použití až 250 kg dusíku na hektar za rok ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravených statkových hnojiv pocházejících z prasečí kejdy v zemědělských podnicích, kde se pěstuje alespoň 70 % plodin s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím. Odchylka se podle odhadů potenciálně týká přibližně 10 313 zemědělských podniků s chovem skotu a 1 241 zemědělských podniků s chovem prasat v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto, což představuje 15,9 % celkového počtu zemědělských podniků s chovem skotu a 9,7 % celkového počtu zemědělských podniků s chovem prasat v uvedených regionech, 10,7 % využívané zemědělské půdy, 29,1 % celkového počtu hospodářských zvířat chovaných na mléko a 49,3 % celkového počtu prasat v těchto regionech. Kromě toho mohou o povolení odchylky žádat také zemědělské podniky hospodařící na orné půdě.
(4)
Právní předpisy, kterými se provádí směrnice 91/676/EHS a zavádějí akční programy pro regiony Emilia Romagna (rozhodnutí č. 1273/2011 ze dne 5. září 2011), Lombardia (rozhodnutí č. IX/2208 ze dne 14. září 2011), Piemonte (rozhodnutí č. 18-2612 ze dne 19. září 2011) a Veneto (rozhodnutí č. 1150 ze dne 26. července 2011), byly přijaty a použijí se ve spojení s tímto rozhodnutím pro období 2012 až 2015.
(5)
Vymezené ohrožené oblasti, na které se vztahují akční programy, zahrnují přibližně 63 % zemědělsky využité plochy (Utilized Agricultural Area, „UAA“) regionu Emilia Romagna, 82 % UAA regionu Lombardia, 38 % UAA regionu Piemonte a 87 % UAA regionu Veneto.
(6)
Z předložených údajů o jakosti vody vyplývá, že 89 % útvarů podzemních vod v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto má průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 50 mg/l a 63 % má průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 25 mg/l. Pokud jde o povrchové vody, je na více než 98 % monitorovacích míst průměrná koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l a na žádném monitorovacím místě koncentrace dusičnanů nepřekračuje hodnotu 50 mg/l.
(7)
Na regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto připadá více než 70 % hospodářských zvířat v Itálii: konkrétně 67,1 % mléčného skotu, 60,6 % ostatního skotu, 81 % prasat a 79,4 % drůbeže. Za období 1982-2007 vykazují počty hospodářských zvířat sestupný trend (průměrný 20 % pokles v uvedených čtyřech regionech).
(8)
V období 1979-2008 se snižovala spotřeba dusíku z umělých hnojiv, stejně jako použití minerálních fosforečných hnojiv, které pokleslo o 70 %.
(9)
Přibližně 53 % celkové zemědělské plochy v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto zabírají travinné porosty, kukuřice pěstovaná na zrno, kukuřice pěstovaná na siláž a ozimé obiloviny.
(10)
Z podpůrných dokumentů předložených spolu s žádostí o povolení odchylky vyplývá, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar za rok ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravené prasečí kejdy je zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou například vysoké srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy plodin s vysokou spotřebou dusíku.
(11)
Komise po posouzení žádosti zastává názor, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravené prasečí kejdy neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(12)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Itálií pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto v dopisech ze dne 10. března 2011 a 28. července 2011 za účelem povolení většího množství statkových hnojiv, než stanoví první věta druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a písmeno a) uvedeného pododstavce, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„zemědělskými podniky“ zemědělské podniky provozující nebo neprovozující chov hospodářských zvířat;
b)
„pozemkem“ jednotlivé pole nebo skupina polí homogenní z hlediska plodin, půdního typu a postupů hnojení;
c)
„travinnými porosty“ trvalé nebo dočasné travinné porosty (obecně se za dočasné považují pozemky ležící ladem méně než čtyři roky);
d)
„pozdní odrůdou kukuřice“ kukuřice třídy FAO 600-700, která se vysazuje od poloviny března do začátku dubna a má vegetační cyklus v délce alespoň 145-150 dní;
e)
„kukuřicí nebo čirokem, po jejichž sklizni následuje zimní porost“ středně pozdní nebo raná kukuřice nebo čirok, po jejichž sklizni následuje zimní porost, například jílek mnohokvětý, ječmen, tritikale nebo ozimé žito;
f)
„ozimou obilovinou, po jejíž sklizni následuje letní porost“ ozimá pšenice, ozimý ječmen nebo tritikale, po jejichž sklizni následuje letní porost, například kukuřice, čirok, bér (Setaria) nebo proso (Panicum sp.);
g)
„plodinami s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím“ travinné porosty, pozdní odrůdy kukuřice, kukuřice nebo čirok, po jejichž sklizni následuje zimní porost, a ozimé obiloviny, po jejichž sklizni následuje letní porost;
h)
„statkovým hnojivem pocházejícím ze skotu“ statkové hnojivo pocházející z výkalů skotu, včetně pasoucího se skotu, případně též ve zpracované formě;
i)
„úpravou statkových hnojiv“ zpracování prasečí kejdy na dvě frakce, pevnou a kapalnou, které se provádí za účelem lepšího použití a zvýšeného nahrazení dusíku a fosforu;
j)
„upraveným statkovým hnojivem“ kapalná frakce, která je výsledkem úpravy prasečí kejdy, s minimálním poměrem dusíku k fosfátu (N/P2O5) 2,5;
k)
„upraveným statkovým hnojivem s odstraněným dusíkem“ upravené statkové hnojivo s obsahem dusíku nižším než 30 % obsahu dusíku v neupravené prasečí kejdě;
l)
„půdami s nízkým obsahem organické hmoty“ půdy s obsahem organického uhlíku v horních 30 centimetrech půdy nižším než 2 %;
m)
„nezasolenými půdami a půdami s nízkým obsahem soli“ půdy s elektrickou vodivostí nasyceného pastovitého půdního extraktu ECe 4 mS/cm nebo s elektrickou vodivostí kapalného extraktu v poměru půda/voda 1:2 EC 1:2 1 mS/cm nebo oblasti, u nichž je stanoveno, že v žádném případě nejsou ohroženy rizikem zasolení, a které jsou vyznačeny na mapě půdy vypracované na regionální úrovni;
n)
„účinností využití dusíku“ procentní podíl celkového dusíku použitého ve formě statkových hnojiv, který je v roce jeho použití dostupný plodinám.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije individuálně na zemědělské podniky, u nichž jsou alespoň na 70 % jejich výměry půdy vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím, za podmínek uvedených v článcích 4 až 7.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1) Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylku podle tohoto rozhodnutí, každoročně do 15. února předloží žádost příslušným orgánům.
2) Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zaváží k plnění podmínek stanovených v článcích 5, 6 a 7.
Článek 5
Úprava statkových hnojiv
1) Zemědělci, kteří využívají odchylku pro používání upravených statkových hnojiv z prasečí kejdy, příslušným orgánům každý rok oznámí tyto informace:
a)
typ zpracování statkových hnojiv;
b)
kapacita a hlavní vlastnosti zařízení pro úpravu statkových hnojiv, včetně jeho účinnosti;
c)
množství statkových hnojiv předaných k úpravě;
d)
množství, složení, včetně uvedení obsahu dusíku a fosforu, a místo určení pevné frakce;
e)
množství, složení, včetně uvedení obsahu dusíku a fosforu, a místo určení upraveného statkového hnojiva;
f)
odhad úniku plynů během úpravy.
2) Pevná frakce, která je výsledkem úpravy statkových hnojiv, se stabilizuje s cílem omezit zápach a další emise, zlepšit agronomické a hygienické vlastnosti, usnadnit manipulaci a zvýšit dostupnost dusíku a fosfátu pro plodiny. Výsledný produkt se nepoužije v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka. Příslušné orgány přijmou opatření podporující používání stabilizované pevné frakce na půdách s nízkým obsahem organické hmoty. Tyto půdy se vyznačí na mapách, které se vypracují na regionální úrovni a dají se k dispozici zemědělcům.
3) Příslušné orgány zavedou metodiky, pomocí nichž se hodnotí složení upravených statkových hnojiv, rozdíly ve složení a účinnost úpravy u každého zemědělského podniku, který využívá jednotlivou odchylku.
4) Příslušné orgány monitorují emise amoniaku a další emise z úpravy statkových hnojiv na reprezentativních místech pro každou metodu úpravy. Na základě výsledků monitorování příslušné orgány stanoví emisní inventuru.
Článek 6
Používání statkových a jiných hnojiv
1) Množství statkových hnojiv pocházejících ze skotu a upravených statkových hnojiv, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích využívajících odchylku, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 250 kg dusíku na hektar za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 12.
2) Celkový přísun dusíku nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny. Zohlední také zásobování z půdy a větší dostupnost dusíku ze statkových hnojiv v důsledku jejich úpravy. Současně nepřekročí maximální normy pro jeho použití stanovené v akčních programech, které se vztahují na daný zemědělský podnik.
3) Celkový přísun fosforu nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny a zohlední i zásobování fosforem z půdy. V zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, se nepoužije fosfor pocházející z umělých hnojiv.
4) Pro každý zemědělský podnik se nejpozději do 15. února vypracuje plán hnojení, jenž popisuje střídání plodin na zemědělské půdě a plánované použití statkových a minerálních hnojiv.
Plán hnojení obsahuje tyto údaje:
a)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně kapacity a typu dostupných skladovacích prostor pro statková hnojiva;
b)
výpočet množství dusíku a fosforu ze statkových hnojiv vyprodukovaných v zemědělském podniku;
c)
popis úpravy statkových hnojiv a vlastnosti upravených statkových hnojiv (pokud má tato informace význam);
d)
množství, druh a vlastnosti statkových hnojiv vyvezených mimo zemědělský podnik nebo v rámci zemědělského podniku;
e)
střídání plodin a výměra u pozemků, na kterých jsou vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím, a u pozemků s jinými plodinami;
f)
předpokládané výnosy každé pěstované plodiny, v závislosti na dostupnosti živin a vody, jakož i na místních podmínkách, jako je podnebí, půdní typ atd.;
g)
odhadovaná potřeba dusíku a fosforu u plodin na každém pozemku;
h)
výpočet množství dusíku a fosforu ze statkových hnojiv, které má být použito na každém pozemku;
i)
výpočet množství dusíku z umělých hnojiv, které má být použito na každém pozemku;
j)
odhad množství vody potřebné k zavlažování s jasným uvedením vodního zdroje; plán zahrnuje povolení k odběru vody nebo smlouvu o používání vody s příslušným „vodním konsorciem“, případně mapu, z níž vyplývá, že se zemědělský podnik nachází v oblastech, kde je mělká podzemní voda ve styku s kořenovou zónou.
Tyto plány se aktualizují nejpozději sedm dní po provedení jakýchkoli změn v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad mezi plány a skutečnými zemědělskými postupy.
5) Každý zemědělský podnik vypracuje evidenci hnojení podle jednotlivých pozemků. Tato evidence obsahuje použitá množství a dobu použití statkových a umělých hnojiv.
6) Povolení k odběru vody nebo smlouva o používání vody s příslušným „vodním konsorciem“, případně mapa, z níž vyplývá, že se zemědělský podnik nachází v oblastech, kde je mělká podzemní voda ve styku s kořenovou zónou, jsou v zemědělském podniku k dispozici. Množství vody, které je předmětem případného povolení nebo smlouvy, postačuje k dosažení takových výnosů plodin, jakých se dosahuje v podmínkách bez omezené dostupnosti vody.
7) Pro každý zemědělský podnik využívající odchylku jsou k dispozici výsledky analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě. Odběr vzorků a analýza koncentrace fosforu a dusíku se musí provést před 1. červnem alespoň jednou za čtyři roky, a to pro každou oblast zemědělského podniku, která je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy. Vyžaduje se nejméně jedna analýza na každých pět hektarů zemědělské půdy.
8) Statková hnojiva používaná v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, mají účinnost využití dusíku alespoň 65 % u kejdy a alespoň 50 % u pevných hnojiv.
9) Statková ani umělá hnojiva se v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, nesmějí používat po 1. listopadu.
10) Nejméně dvě třetiny množství dusíku ze statkových hnojiv, vyjma dusíku ze statkových hnojiv pocházejících z pasoucích se hospodářských zvířat, se použijí do 30. června každého roku. Za tímto účelem mají zemědělské podniky využívající odchylku k dispozici dostatečnou skladovací kapacitu pro statková hnojiva, jež jim umožňuje přinejmenším překlenout období, ve kterých používání statkových hnojiv není povoleno.
11) Tekutá statková hnojiva, včetně upravených statkových hnojiv a kejdy, se rozšiřují pomocí technik s nízkými hodnotami emisí. Pevná statková hnojiva se vpraví do půdy do 24 hodin.
12) Kvůli ochraně půd před rizikem zasolení je používání upravených statkových hnojiv s odstraněným dusíkem povoleno pouze na nezasolených půdách a půdách s nízkým obsahem soli. Za tímto účelem zemědělci, kteří zamýšlejí používat upravená statková hnojiva s odstraněným dusíkem, alespoň jednou za čtyři roky změří elektrickou vodivost na pozemcích, kde se mají tato hnojiva používat, a výsledky měření zahrnou do žádosti uvedené v čl. 4 odst. 1. Příslušné orgány zavedou protokol, který budou zemědělci používat pro měření elektrické vodivosti. Příslušné orgány vypracují mapy znázorňující oblasti ohrožené zasolením.
Článek 7
Hospodaření s půdou
Zemědělci využívající odchylku zajistí plnění těchto podmínek:
a)
alespoň na 70 % výměry půdy zemědělského podniku jsou vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím;
b)
dočasné travinné porosty se zaorají na jaře;
c)
dočasné a trvalé travinné porosty nezahrnují více než 50 % luštěnin ani jiných rostlin, které vážou atmosférický dusík;
d)
pozdní odrůdy kukuřice se sklidí (celé rostliny);
e)
zimní porost, jako je jílek mnohokvětý, ječmen, tritikale nebo ozimé žito, se vyseje do dvou týdnů od sklizně kukuřice nebo čiroku a sklidí se nejdříve dva týdny před osevem kukuřice nebo čiroku;
f)
letní porost, jako je kukuřice, čirok, bér (Setaria) nebo proso (Panicum sp.), se vyseje do dvou týdnů od sklizně ozimých obilovin a sklidí se nejdříve dva týdny před osevem ozimých obilovin;
g)
osev plodinou s vysokou potřebou dusíku následuje do dvou týdnů po zaorání trávy a v roce zaorání trvalého travinného porostu se nepoužijí hnojiva.
Článek 8
Ostatní opatření
1) Příslušné orgány zajistí, aby odchylky povolené pro použití upravených statkových hnojiv byly slučitelné s kapacitou zařízení pro úpravu statkových hnojiv.
2) Příslušné orgány zajistí, aby každá povolená odchylka byla slučitelná se schváleným používáním vody v zemědělském podniku, který odchylku využívá.
Článek 9
Opatření týkající se přepravy statkových hnojiv
1) Příslušné orgány zajistí, aby přeprava statkových hnojiv do zemědělských podniků a ze zemědělských podniků, které využívají odchylku, byla zaznamenávána prostřednictvím systémů určování zeměpisné polohy nebo evidována v průvodních dokladech obsahujících údaje o místě původu a místě určení. Zaznamenávání pomocí systémů určování zeměpisné polohy je povinné u přepravy na vzdálenost delší než 30 km.
2) Příslušné orgány zajistí, aby byl během přepravy k dispozici doklad, ve kterém je uvedeno množství přepravovaného statkového hnojiva a obsah dusíku a fosforu v tomto hnojivu.
3) Příslušné orgány zajistí, aby upravená statková hnojiva a pevná frakce, která je výsledkem úpravy statkových hnojiv, byly analyzovány, pokud jde o obsah dusíku a fosforu. Analýzu provedou uznané laboratoře. Její výsledky se sdělí příslušným orgánům a zemědělci, který je příjemcem statkových hnojiv. U každé přepravy je k dispozici osvědčení o analýze.
Článek 10
Monitorování
1) Příslušné orgány zajistí, aby byly vypracovány a každoročně aktualizovány mapy zachycující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se vztahují jednotlivé odchylky, a mapy zachycující místní využívání půdy v každé obci. Každý rok se shromáždí a aktualizují údaje o střídání plodin a zemědělských postupech v zemědělských podnicích, které využívají odchylky.
2) Zřizuje se monitorovací síť pro odběr vzorků z povrchových a mělkých podzemních vod, jež bude využívána pro posouzení vlivu odchylky na jakost vody. Návrh monitorovací sítě se předloží Komisi. Během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí se nesmí snížit počet původně vytvořených monitorovacích míst a nesmí se změnit jejich umístění.
3) U zemědělských povodí nacházejících se v blízkosti nejohroženějších vodních útvarů, které určí příslušné orgány, se provádí zvýšené monitorování vody.
4) Zřizují se monitorovací místa za účelem poskytování údajů o koncentraci dusíku a fosforu v půdní vodě, o minerálním dusíku v půdním profilu a o odpovídajícím úniku dusíku a fosforu kořenovou zónou do podzemních vod a rovněž o vyplavování dusíku a fosforu z povrchových a podpovrchových vrstev půdy, a to v podmínkách s odchylkou i bez odchylky. Monitorovací místa zahrnují hlavní typy půdy, postupy hnojení a plodiny. Návrh monitorovací sítě se předloží Komisi. Během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí se nesmí snížit počet původně vytvořených monitorovacích míst a nesmí se změnit jejich umístění.
Článek 11
Ověřování
1) Příslušné orgány zajistí, aby byly všechny žádosti o povolení odchylky předloženy ke správní kontrole. Pokud kontrola prokáže nesplnění podmínek stanovených v článcích 5, 6 a 7, žadatel je o této skutečnosti vyrozuměn. V takovém případě se žádost považuje za zamítnutou.
2) Na základě analýzy rizik, výsledků kontrol z předchozích let a výsledků všeobecných namátkových kontrol právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS se vypracuje program inspekcí v terénu. Inspekce v terénu týkající se podmínek uvedených v článcích 5, 6 a 7 tohoto rozhodnutí se provádějí nejméně u 5 % zemědělských podniků využívajících odchylku.
3) Na základě posouzení rizik a výsledků správních kontrol uvedených v odstavci 1 zajistí příslušné orgány kontroly na místě alespoň u 1 % přeprav statkových hnojiv. Tyto kontroly zahrnují přinejmenším posouzení průvodních dokladů, ověření původu a místa určení statkových hnojiv a odběr vzorků z přepravovaných statkových hnojiv.
4) Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky pro ověřování souladu s tímto rozhodnutím. Jestliže se na základě ověření zjistí porušení tohoto rozhodnutí, přijmou příslušné orgány nezbytná opatření k nápravě. Zejména se zemědělcům, kteří poruší články 5, 6 a 7, v následujícím roce nepovolí odchylka.
Článek 12
Podávání zpráv
Příslušné orgány každý rok do prosince a v roce 2015 do září předloží Komisi zprávu obsahující tyto informace:
a)
vyhodnocení, jak je uplatňována odchylka, založené na kontrolách na úrovni zemědělských podniků, jakož i na kontrolách přepravy statkových hnojiv, a informace o nevyhovujících zemědělských podnicích, založené na výsledcích správních inspekcí a inspekcí v terénu;
b)
informace o úpravě statkových hnojiv, včetně dalšího zpracování a využití pevných frakcí, a podrobné údaje o vlastnostech systémů úpravy a jejich účinnosti, o složení upravených statkových hnojiv a o konečném místě určení pevných frakcí;
c)
mapy, na kterých jsou vyznačeny oblasti s nízkým obsahem organické hmoty, jakož i informace o přijatých opatřeních podporujících používání stabilizované pevné frakce na půdách s nízkým obsahem organické hmoty, která jsou uvedena v čl. 5 odst. 2;
d)
metodiky uvedené v čl. 5 odst. 3, pomocí nichž se hodnotí složení upravených statkových hnojiv, rozdíly ve složení a účinnost úpravy u každého zemědělského podniku, který využívá jednotlivé odchylky;
e)
inventura emisí amoniaku a dalších emisí z úpravy statkových hnojiv uvedená v čl. 5 odst. 4;
f)
zavedený protokol pro měření elektrické vodivosti a mapy znázorňující oblasti postižené zasolením, které jsou uvedeny v čl. 6 odst. 12;
g)
metodiky pro ověřování slučitelnosti povolených odchylek s kapacitou zařízení pro úpravu statkových hnojiv, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1;
h)
metodiky pro ověřování slučitelnosti každé povolené odchylky se schváleným používáním vody v zemědělském podniku, který využívá odchylku, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 2;
i)
mapy zachycující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se vztahují jednotlivé odchylky, a mapy zachycující místní využívání půdy, jakož i údaje o střídání plodin a o zemědělských postupech v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 1;
j)
výsledky monitorování vody, včetně informací o trendech jakosti podzemních a povrchových vod a také o vlivu odchylky na jakost vody, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 2;
k)
seznam nejohroženějších vodních útvarů, které jsou uvedeny v čl. 10 odst. 3;
l)
shrnutí a vyhodnocení údajů získaných z monitorovacích míst uvedených v čl. 10 odst. 4.
Článek 13
Použití
Toto rozhodnutí se použije ve spojení s předpisy, jimiž se provádí akční program v regionech Emilia Romagna (rozhodnutí č. 1273/2011 ze dne 5. září 2011), Lombardia (rozhodnutí č. IX/2208 ze dne 14. září 2011), Piemonte (rozhodnutí č. 18-2612 ze dne 19. září 2011) a Veneto (rozhodnutí č. 1150 ze dne 26. července 2011).
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2012.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2015.
Článek 14
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 3. listopadu 2011.
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION
of 3 November 2011
on granting a derogation requested by Italy with regard to the Regions of Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte and Veneto pursuant to Council Directive 91/676/EEC concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources
(notified under document C(2011) 7770)
(Only the Italian text is authentic)
(2011/721/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Directive 91/676/EEC of 12 December 1991 concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources (1) and, in particular, the third subparagraph of paragraph 2 of Annex III thereto,
Whereas:
(1)
If the amount of manure that a Member State intends to apply per hectare each year is different from those specified in the first sentence of the second subparagraph of paragraph 2 of Annex III to Directive 91/676/EEC and in point (a) of that subparagraph, that amount is to be fixed so as not to prejudice the achievement of the objectives specified in Article 1 of that Directive and it has to be justified on the basis of objective criteria, such as long growing seasons and crops with high nitrogen uptake.
(2)
Italy submitted to the Commission a request for a derogation under the third subparagraph of paragraph 2 of Annex III to Directive 91/676/EEC with regard to the Regions of Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte and Veneto.
(3)
The requested derogation concerns the intention of Italy to allow the application in the Regions of Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte and Veneto of up to 250 kg nitrogen per hectare per year from cattle manure and treated pig manure on farms with at least 70 % of crops with high nitrogen demand and long growing season. Approximately 10 313 cattle farms and 1 241 pig farms in the Regions of Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte and Veneto corresponding to respectively 15,9 % and 9,7 % of total cattle and total pig farms in the same Regions, 10,7 % of the utilised agricultural land and 29,1 % of the total dairy livestock and 49,3 % of total pig numbers in the same Regions are estimated to be potentially encompassed by the derogation. Besides, also arable farms can apply for the derogation.
(4)
The legislation implementing Directive 91/676/EEC and establishing the action programmes in Emilia Romagna (Decision n. 1273/2011 5.9.2011), Lombardia (Decision n. IX/2208 14.9.2011), Piemonte (Decision 18-2612 19.9.2011) and Veneto (Decision n. 1150 26.7.2011), has been adopted and applies in conjunction with this Decision for the period 2012 to 2015.
(5)
The designated vulnerable zones to which the action programmes apply cover about 63 % of the utilised agricultural area (UAA) of Emilia Romagna, 82 % of the UAA of Lombardia, 38 % of the UAA of Piemonte and 87 % of the UAA of Veneto.
(6)
Water quality data submitted show that for groundwater in the Regions of Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte and Veneto 89 % of groundwater bodies have mean nitrate concentrations below 50 mg/l nitrate and 63 % have mean nitrate concentrations below 25 mg/l nitrate. For surface waters, more than 98 % of monitoring sites have mean nitrate concentrations below 25 mg/l and no points have nitrate concentrations over 50 mg/l nitrate.
(7)
The Regions Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte and Veneto account for more than 70 % of livestock in Italy: in particular, 67,1 % of dairy cattle, 60,6 % of other cattle, 81 % of pigs and 79,4 % of poultry. Livestock numbers show a decreasing trend in the period 1982-2007 (20 % on average for the four Regions).
(8)
In the period 1979-2008, chemical nitrogen consumption declined, as well as utilisation of mineral phosphorus fertilisers; the latter has been reduced by 70 %.
(9)
Grassland, maize grain, maize silage and winter cereals occupy about 53 % of the total agricultural area in Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte and Veneto.
(10)
The supporting documents presented in the request for the derogation show that the proposed amount of 250 kg nitrogen per hectare per year from cattle manure and treated pig manure is justified on the basis of objective criteria such as high net precipitation, long growing seasons and high yields of crops with high nitrogen uptake.
(11)
After examining the request, the Commission considers that the proposed amount of 250 kg per hectare from cattle manure and treated pig manure will not prejudice the achievement of the objectives of Directive 91/676/EEC, subject to certain strict conditions being met.
(12)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Nitrates Committee set up pursuant to Article 9 of Directive 91/676/EEC,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The derogation requested by Italy, by letters of 10 March 2011 and of 28 July 2011, with regard to Regions Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte and Veneto for the purpose of allowing a higher amount of livestock manure than that provided for in the first sentence of the second subparagraph of paragraph 2 of Annex III to Directive 91/676/EEC and in point (a) thereof, is granted, subject to the conditions laid down in this Decision.
Article 2
Definitions
For the purpose of this Decision, the following definitions shall apply:
(a)
‘farms’ means agricultural holdings with or without livestock rearing;
(b)
‘parcel’ means an individual field or a group of fields, homogeneous regarding cropping, soil type and fertilisation practices;
(c)
‘grassland’ means permanent or temporary grassland (generally temporary lies less than 4 years);
(d)
‘late maturing maize’ means maize class FAO 600-700, planted from mid March to the beginning of April, with a growing cycle of at least 145-150 days;
(e)
‘maize or sorghum followed by winter herbage’ means medium-late or early maturing maize or sorghum followed by winter herbage, such as Italian ryegrass, barley, triticale or winter rye;
(f)
‘winter cereal followed by summer herbage’ means winter wheat, winter barley or triticale, followed by summer herbage, such as maize, sorghum, Setaria or Panicum sp.;
(g)
‘crops with high nitrogen demand and long growing season’ means grassland, late maturing maize, maize or sorghum followed by winter herbage and winter cereal followed by summer herbage;
(h)
‘cattle manure’ means livestock manure excreted by cattle, including during grazing or in processed form;
(i)
‘manure treatment’ means the processing of pig manure into two fractions, a solid fraction and a liquid fraction, performed in order to improve land application and enhance nitrogen and phosphorus recovery;
(j)
‘treated manure’ means the liquid fraction resulting from pig manure treatment, with a minimum nitrogen to phosphate ratio (N/P2O5) of 2,5;
(k)
‘treated manure with nitrogen removal’ means treated manure with a nitrogen content of less than 30 % compared to nitrogen content of the raw pig manure;
(l)
‘soils with low Organic Matter content’ means soils with organic carbon content lower than 2 % in the top 30 centimetres of soil;
(m)
‘non-saline and low salinity soils’ means those soils with electrical conductivity on saturated soil paste extract ECe 4 mS/cm or electrical conductivity on aqueous extract with 1:2 soil/water ratio EC 1:2 1 ms/cm, or areas defined as certainly not affected by risk of salinisation, as indicated on the soil map defined at regional level;
(n)
‘nitrogen use efficiency’ means the percentage of total nitrogen applied in livestock manure form which is available to crops in the year of application.
Article 3
Scope
This Decision applies on an individual basis to farms, where 70 % or more of the acreage of the farm is cultivated with crops with high nitrogen demand and long growing season, and subject to the conditions set out in Articles 4 to 7.
Article 4
Annual application and commitment
1. Farmers who want to benefit from a derogation under this Decision shall submit an application to the competent authorities annually by 15 February.
2. Together with the annual application referred to in paragraph 1 they shall undertake in writing to fulfil the conditions provided for in Articles 5, 6 and 7.
Article 5
Manure treatment
1. Farmers benefiting from a derogation for the application of pig treated manure shall notify each year to the competent authorities the following information:
(a)
the type of manure treatment;
(b)
the capacity and main characteristics of the treatment plant, including its efficiency;
(c)
the amount of manure sent to treatment;
(d)
the amount, the composition, including a specification of the nitrogen and phosphorus content, and the destination of the solid fraction;
(e)
the amount, the composition, including a specification of the nitrogen and phosphorus content, and the destination of the treated manure;
(f)
the estimation of gaseous losses during treatment.
2. The solid fraction resulting from manure treatment shall be stabilised in order to reduce odours and other emissions, improving agronomic and hygienic properties, facilitating handling and enhancing nitrogen and phosphate availability to crops. The resulting product shall not be applied to derogated farms. The competent authorities shall adopt measures to encourage the use of stabilised solid fraction on soils with low organic matter content. Those soils are indicated in maps established at regional level and made available to farmers.
3. The competent authorities shall establish the methodologies to assess the composition of treated manure, the variations in composition and treatment efficiency for each farm benefiting from individual derogation.
4. Ammonia and other emissions deriving from manure treatment shall be monitored by the competent authorities in representative locations for each treatment technique. On the basis of the monitoring results, an inventory of emissions shall be established by the competent authorities.
Article 6
Application of manure and other fertilisers
1. The amount of cattle manure, including by the animals themselves, and treated manure applied to the land each year on farms benefiting from a derogation shall not exceed the amount of manure containing 250 kg nitrogen per hectare, subject to the conditions laid down in paragraphs 2 to 12.
2. The total nitrogen inputs shall not exceed the foreseeable nutrient demand of the considered crop. It shall take into account the supply from the soil and the increased manure nitrogen availability due to manure treatment. It shall not exceed maximum application standards, as established in the action programmes applicable to the farm.
3. The total phosphorus inputs shall not exceed the foreseeable nutrient demand of the considered crop and take into account the phosphorus supply from the soil. Phosphorus in chemical fertilisers shall not be applied in derogated farms.
4. A fertilisation plan describing the crop rotation of the farmland and the planned application of manure and mineral fertilisers shall be prepared for each farm by 15 February at the latest.
The fertilisation plan shall include the following:
(a)
the number of livestock, a description of the housing and storage system, including the volume and type of manure storage available;
(b)
a calculation of manure nitrogen and phosphorus produced in the farm;
(c)
the description of manure treatment and characteristics of treated manure (if relevant);
(d)
the amount, type and characteristics of manure delivered outside the farm or in the farm;
(e)
the crop rotation and acreage of parcels with crops with high nitrogen demand and long growing season and parcels with other crops;
(f)
the expected yields for each cultivated crop, depending on nutrient and water availability, as well as local conditions, such as climate, soil type, etc.;
(g)
the estimated nitrogen and phosphorus crop requirements for each parcel;
(h)
a calculation of manure nitrogen and phosphorus to be applied over each parcel;
(i)
a calculation of nitrogen from chemical fertilisers to be applied over each parcel;
(j)
the estimation of the amount of water needed for irrigation and the precise indication of water source; the authorisation for water abstraction or the contract for water use with the relevant ‘water consortium’ or the map indicating that the farm is located in areas where the shallow groundwater is in contact with the root zone shall be included in the plan.
Plans shall be revised no later than 7 days following any changes in agricultural practices to ensure consistency between plans and actual agricultural practices.
5. Fertilisation accounts shall be prepared by each farm on a parcel basis. They shall include applied amounts and time of application of manure and chemical fertilisers.
6. The authorisation for water abstraction or the contract for water use with the relevant ‘water consortium’ or the map indicating that the farm is located in areas where the shallow groundwater is in contact with the root zone shall be available at the farm. The amount of authorised or contracted amount of water, where applicable, shall be sufficient to reach crops yields obtained in conditions without water constraints.
7. Results of nitrogen and phosphorus analysis in soil shall be available for each farm benefiting from a derogation. Sampling and analysis shall be carried out before the 1st June at least once every 4 years for phosphorus and for nitrogen for each homogeneous area of the farm, with regard to crop rotation and soil characteristics. At least one analysis per 5 hectares of farmland shall be required.
8. Livestock manure applied on derogation farms shall have a nitrogen use efficiency at least of 65 % for slurry and 50 % for solid manure.
9. Livestock manure and chemical fertilisers applied on derogation farms cannot be spread after 1 November.
10. At least two thirds of the amount of nitrogen from manure, excluding nitrogen from manure from grazing livestock, shall be applied before 30 June each year. For this purpose, farms benefiting from a derogation shall dispose of adequate storage capacity for livestock manure, which can cover at least periods during which manure application is not allowed.
11. Liquid manure, including treated manure and slurries, shall be applied through low emissions application techniques. Solid manure shall be incorporated within 24 hours.
12. In order to protect soils from risk of salinisation, treated manure with nitrogen removal shall be allowed only on non-saline and low-salinity soils. For that purpose, farmers intending to apply treated manure with nitrogen removal shall measure electrical conductivity on parcels to be used for application at least every 4 years and shall include results in the application referred to in Article 4(1). The competent authorities shall establish a protocol to be used by farmers to measure electrical conductivity. The competent authorities shall establish maps showing areas at risk of salinisation.
Article 7
Land management
Farmers benefiting from a derogation shall ensure that the following conditions are met:
(a)
70 % or more of the acreage of the farm shall be cultivated with crops with high nitrogen demand and long growing season;
(b)
temporary grassland shall be ploughed in spring;
(c)
temporary and permanent grassland shall not include more than 50 % of leguminous or other plants fixing atmospheric nitrogen;
(d)
late maturing maize shall be harvested (the whole plant);
(e)
winter herbage, such as Italian ryegrass, barley, triticale or winter rye, shall be seeded within 2 weeks after harvest of maize/sorghum and shall be harvested no earlier than 2 weeks before maize/sorghum sowing;
(f)
summer herbage, such as maize, sorghum, Setaria or Panicum sp. shall be seeded within 2 weeks after harvest of winter cereals and shall be harvested no earlier than 2 weeks before winter cereals sowing;
(g)
a crop with high nitrogen demand shall be seeded within 2 weeks after ploughing grass and fertilisers shall not be applied in the year of ploughing of permanent grassland.
Article 8
Other measures
1. The competent authorities shall ensure that derogations granted for the application of treated manure are compatible with the capacity of manure treatment plants.
2. The competent authorities shall ensure that each granted derogation is compatible with the authorised water use in the farm benefiting from the derogation.
Article 9
Measures on manure transport
1. The competent authorities shall ensure that transport of livestock manure to and from farms benefiting from a derogation is recorded through geographic positioning systems or is registered in accompanying documents, specifying the place of origin and destination. The recording through geographic positioning systems is obligatory for transports covering distances longer than 30 km.
2. The competent authorities shall ensure that a document specifying the amount of transported manure and its nitrogen and phosphorus content is available during transport.
3. The competent authorities shall ensure that treated manure and solid fractions resulting from manure treatment are analysed with regard to their nitrogen and phosphorus content. The analysis shall be performed by recognised laboratories. The results of the analysis shall be communicated to the competent authorities and to the receiving farmer. A certificate of the analysis shall be available in each transport.
Article 10
Monitoring
1. The competent authorities shall ensure that maps showing the percentage of farms, percentage of livestock, percentage of agricultural land covered by individual derogations and maps showing local land use for each municipality are drawn up and updated every year. Data on crop rotations and agricultural practices in farms benefiting from derogations shall be collected and updated every year.
2. A monitoring network for sampling of surface and shallow groundwater shall be established and maintained to assess the impact of the derogation on water quality. The draft monitoring network shall be submitted to the Commission. The amount of initial monitoring sites cannot be reduced and the location of the sites cannot be changed during the period of applicability of this Decision.
3. A reinforced water monitoring shall be conducted for agricultural catchments located in proximity to most vulnerable water bodies, to be identified by the competent authorities.
4. Monitoring sites shall be established, in order to provide data on nitrogen and phosphorus concentration in soil water, on mineral nitrogen in soil profile and corresponding nitrogen and phosphorus losses through the root zone into groundwater, as well as on nitrogen and phosphorus losses by surface and subsurface run-off, both under derogation and non-derogation conditions. The monitoring sites shall include main soil types, fertilisation practices and crops. The draft monitoring network shall be submitted to the Commission. The amount of initial monitoring sites cannot be reduced and the location of the sites cannot be changed during the period of applicability of this Decision.
Article 11
Verification
1. The competent authorities shall ensure that all the applications for derogation are submitted to administrative control. Where the control demonstrates that the conditions provided for in Articles 5, 6 and 7 are not fulfilled, the applicant shall be informed thereof. In this instance, the application shall be considered to be refused.
2. A programme of field inspections shall be established based on a risk analysis, results of controls of the previous years and results of general random controls of legislation implementing Directive 91/676/EEC. The field inspections shall cover at least 5 % of farms benefiting from a derogation in respect to the conditions set out in Articles 5, 6 and 7 of this Decision.
3. The competent authorities shall ensure on-the-spot controls of at least 1 % of manure transport operations, based on risk assessments and results of administrative controls referred to in paragraph 1. Controls shall include, at least, assessment of accompanying documents, verification of manure origin and destination and sampling of transported manure.
4. The competent authorities shall be granted the necessary powers and means to verify compliance with this Decision. Where verification indicates non-compliance with this Decision, the competent authorities shall take the necessary action for redress. In particular, farmers which do not comply with Articles 5, 6 and 7 shall be excluded from derogation the following year.
Article 12
Reporting
The competent authorities shall submit to the Commission every year by December, and for the year 2015 by September, a report containing the following information:
(a)
evaluation of the implementation of the derogation, on the basis of controls at farm level, as well as controls on manure transport, and information on non-compliant farms, on the basis of the results of the administrative and field inspections;
(b)
information on manure treatment, including further processing and utilisation of the solid fractions, and provide detailed data on characteristics of treatment systems, their efficiency and composition of treated manure, as well as final destination of solid fractions;
(c)
maps showing areas with low organic matter content, as well as the measures taken in order to encourage the use of the stabilised solid fraction on soils with low organic matter content, as referred to in Article 5(2);
(d)
the methodologies to assess the composition of treated manure, the variations in composition and treatment efficiency for each farm benefiting from individual derogation, referred to in Article 5(3);
(e)
the inventory of ammonia and other emissions from manure treatment, referred to in Article 5(4);
(f)
the established protocol to measure electrical conductivity and maps showing areas affected by salinisation, referred to in Article 6(12);
(g)
the methodologies to verify the compatibility of granted derogations with the capacity of manure treatment plants, referred to in Article 8(1);
(h)
the methodologies to verify the compatibility of each granted derogation with the authorised water use in the farm benefiting from the derogation, referred to in Article 8(2);
(i)
maps showing the percentage of farms, percentage of livestock and percentage of agricultural land covered by individual derogations and maps showing local land use, as well as data on crop rotations and agricultural practices in derogation farms, referred to in Article 10(1);
(j)
the results of water monitoring, including information on water quality trends for ground and surface waters, as well as the impact on derogation on water quality as referred to in Article 10(2);
(k)
the list of most vulnerable water bodies, referred to in Article 10(3);
(l)
summary and evaluation of data obtained from the monitoring sites referred to in Article 10(4).
Article 13
Application
This Decision shall apply in conjunction with the regulations implementing the action programme in Emilia Romagna (Decision n. 1273/2011 5.9.2011), Lombardia (Decision n. IX/2208 14.9.2011), Piemonte (Decision 18-2612 19.9.2011) and Veneto (Decision n. 1150 26.7.2011).
This Decision shall apply from 1 January 2012.
It shall expire on 31 December 2015.
Article 14
This Decision is addressed to the Italian Republic.
Done at Brussels, 3 November 2011.