NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 261/2012
ze dne 14. března 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o smluvní vztahy v odvětví mléka a mléčných výrobků
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Následné reformy společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky, které jsou nyní obsaženy v nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (4), byly zaměřeny na tržní orientaci, tj. nechat zemědělce rozhodovat podle cenových signálů o tom, co a jaké množství produkovat, aby se tak podpořila konkurenční situace v odvětví mléka a jeho udržitelnost z hlediska celosvětového obchodu. Nařízením Rady (ES) č. 72/2009 ze dne 19. ledna 2009 o úpravách společné zemědělské politiky změnou nařízení (ES) č. 247/2006, (ES) č. 320/2006, (ES) č. 1405/2006, (ES) č. 1234/2007, (ES) č. 3/2008 a (ES) č. 479/2008 a zrušením nařízení (EHS) č. 1883/78, (EHS) č. 1254/89, (EHS) č. 2247/89, (EHS) č. 2055/93, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 2596/97, (ES) č. 1182/2005 a (ES) č. 315/2007 (5) (reforma za účelem kontroly stavu z let 2008-2009) bylo proto rozhodnuto, že je nezbytné zvyšovat kvóty postupně, aby se zajistil hladký průběh postupného ukončení režimu kvót na mléko do roku 2015.
(2)
V období let 2007 až 2009 došlo na trzích mléka a mléčných výrobků k výjimečnému vývoji, jehož konečným důsledkem bylo zhroucení cen na přelomu let 2008 a 2009. Nejprve přinesly zvláště nepříznivé povětrnostní podmínky v Oceánii výrazný pokles dodávek, což způsobilo rychlý a výrazný růst cen. Přestože se světové dodávky začaly obnovovat a ceny se začaly vracet k běžnějším cenovým hladinám, následná finanční a hospodářská krize měla negativní dopad na producenty mléka v Unii, neboť zhoršovala cenovou nestálost. V důsledku vyšších komoditních cen došlo k výraznému zvýšení cen krmiva a dalších vstupních nákladů včetně energií. Následný celosvětový pokles poptávky, a to i v Unii, který zasáhl i mléko a mléčné výrobky, vedl při zachování stabilní produkce v Unii ke zhroucení cen v Unii až na spodní úroveň záchranné sítě. Tento prudký pokles komoditních cen mléka a mléčných výrobků se však úplně neodrazil v nižších cenách mléka a mléčných výrobků na spotřebitelské úrovni, což mělo ve většině zemí a u většiny produktů v odvětví mléka a mléčných výrobků za následek zvýšení hrubého ziskového rozpětí navazujících odvětví, zamezilo přizpůsobení poptávky po těchto výrobcích nízkým komoditním cenám, zpomalilo zotavení cen a zhoršilo dopad nízkých cen na producenty mléka, což v mnohých případech vážně ohrožuje jejich rentabilitu.
(3)
V říjnu 2009 byla v reakci na tuto obtížnou situaci na trhu s mlékem zřízena skupina odborníků na vysoké úrovni pro mléko (dále jen „skupina“) se záměrem projednávat středně a dlouhodobá opatření pro odvětví mléka a mléčných výrobků, která by v kontextu ukončení kvót na mléko v roce 2015 přispěla ke stabilizaci trhu a příjmů producentů mléka a k posílení transparentnosti v odvětví.
(4)
Skupina obdržela ústní a písemné připomínky od hlavních evropských skupin zúčastněných stran v dodavatelském řetězci mléka, které reprezentují zemědělce, zpracovatele mléka, obchodníky s mlékem, maloobchodníky a spotřebitele. Skupina dále obdržela příspěvky od pozvaných vědeckých odborníků, zástupců třetích zemí, národních orgánů pro ochranu hospodářské soutěže a útvarů Komise. Konference zúčastněných stran v odvětví mléka se konala dne 26. března 2010 a příležitost vyjádřit své stanovisko na ní dostal velký počet subjektů podílejících se na dodavatelském řetězci. Dne 15. června 2010 skupina předložila svou zprávu. Zpráva obsahovala analýzu současné situace v odvětví mléka a řadu doporučení, jež se zaměřovala na smluvní vztahy, vyjednávací sílu producentů, mezioborové organizace, transparentnost (včetně dalšího rozvoje evropského nástroje pro sledování cen potravin), opatření na trhu a termínové obchody, tržní standardy a označování původu a inovace a výzkum. Jako první krok se toto nařízení zaměřuje na řešení první z těchto čtyř otázek.
(5)
Skupina uvedla, že odvětví výroby a zpracování mléka jsou v jednotlivých členských státech velmi rozdílná. V jednotlivých členských státech dále panuje velmi nestálá situace, pokud jde o subjekty a typy subjektů. Nicméně soustředěnost dodávek je v mnoha případech nízká, což způsobuje nerovnováhu vyjednávací síly v dodavatelském řetězci mezi zemědělci a mlékárnami. Tato nerovnováha může vést k nekalým obchodním praktikám; především se může stát, že zemědělci v okamžiku dodávky neví, jakou cenu za své mléko dostanou, protože cenu mlékárny často stanovují mnohem později na základě získané přidané hodnoty, což často probíhá zcela mimo kontrolu zemědělců.
(6)
Existuje tudíž problém přenosu cen v řetězci, zejména u výstupních cen zemědělské produkce, jejichž úroveň se obvykle nevyvíjí v souladu se stoupajícími výrobními náklady. V průběhu roku 2009 se dodávka mléka dostatečně rychle nepřizpůsobila nižší poptávce. Naopak v některých členských státech s velkým objemem produkce došlo ve skutečnosti k situaci, kdy zemědělci v reakci na nižší ceny produkovali více mléka než v předchozím roce. Přidaná hodnota v řetězci se začala výrazněji soustředit v navazujících odvětvích, zejména u mlékáren a v maloobchodě u konečné ceny pro spotřebitele, která však neodráží cenu zaplacenou producentům mléka. Všechny strany zapojené do dodavatelského řetězce mléka včetně odvětví distribuce by měly být vybízeny ke spolupráci s cílem odstranit tuto nevyváženost.
(7)
Objem mléka, který má být mlékárnám dodán během sezóny, není vždy dobře naplánován. I u mlékárenských družstev, která jsou vlastněna zemědělci, vlastní zpracovatelská zařízení a zpracovávají 58 % syrového mléka Unie, může dojít k nezdaru při přizpůsobení nabídky poptávce: zemědělci mají povinnost dodávat všechno své mléko do svého družstva a družstvo je povinno veškeré toto mléko přijmout.
(8)
Používání vzorových písemných smluv, které se uzavírají před dodávkou a obsahují základní prvky, není rozšířeno. Tyto smlouvy by však mohly pomoci posílit odpovědnost subjektů dodavatelského řetězce v odvětví mléka a mléčných výrobků a zvýšit vědomí o potřebě lépe reagovat na tržní signály, s cílem zlepšit přenos cen a přizpůsobit nabídku poptávce, a zároveň jim pomoci vyvarovat se určitých nekalých obchodních praktik.
(9)
Při absenci právních předpisů Unie pro takovéto smlouvy mohou členské státy stanovit povinnost používat tyto smlouvy v rámci vlastních systémů smluvního práva, pokud při tom bude dodržováno právo Unie, zejména zajištění správného fungování vnitřního trhu a společné organizace trhů. Vzhledem k rozdílnosti situací, které v rámci Unie existují v souvislosti se smluvním právem, by se v zájmu subsidiarity mělo takové rozhodnutí ponechat na členských státech. Pro všechny dodávky syrového mléka na daném území by měly platit rovné podmínky. Pokud se tedy některý členský stát rozhodne, že každá dodávka syrového mléka od zemědělce ke zpracovateli na jeho území musí být předmětem písemné smlouvy mezi oběma stranami, měla by se tato povinnost vztahovat i na dodávky syrového mléka z jiných členských států, nikoli však nezbytně na dodávky do jiných členských států. V souladu se zásadou subsidiarity by se mělo ponechat na rozhodnutí členských států, zda stanoví, že by první odběratel měl zemědělci předložit písemnou nabídku takové smlouvy.
(10)
Vzhledem k potřebě stanovit vhodné minimální požadavky pro tyto smlouvy a zajistit řádné fungování vnitřního trhu a společné organizace trhu by se však měly na úrovni Unie stanovit určité základní podmínky pro používání těchto smluv. Všechny tyto základní podmínky by však měly být volně sjednány. Nicméně pokud se některé členské státy, v nichž je vcelku rozšířeno používání velmi krátkodobých smluv, rozhodnou posílit stabilitu trhu s mlékem nebo odbyt pro producenty mléka, měly by mít možnost stanovit minimální dobu trvání takovýchto smluv nebo nabídek. Tato minimální doba trvání by se však měla vztahovat pouze na smlouvy mezi prvním odběratelem a producenty mléka nebo na nabídky učiněné prvním odběratelem producentům mléka. Navíc by neměla narušovat řádné fungování vnitřního trhu a producenti mléka by měli mít možnost minimální dobu trvání smluv nevyužít nebo ji odmítnout. Pokud jde o základní podmínky, je důležité, aby cena splatná za dodávku mohla být stanovena ve smlouvě podle rozhodnutí smluvních stran buď jako pevná cena, nebo jako cena proměnlivá na základě stanovených faktorů, jako je objem a kvalita nebo složení dodávaného syrového mléka, aniž by byla vyloučena možnost kombinace pevné ceny za určitý objem a proměnlivé ceny za dodatečný objem syrového mléka dodaného v rámci jedné smlouvy.
(11)
V zájmu jednoduchosti by se povinnost používat písemnou smlouvu neměla vztahovat na mlékárenská družstva, která mají ve svých stanovách nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov ustanovení s podobným účinkem jako základní podmínky pro smlouvy stanovené v tomto nařízení.
(12)
V zájmu posílení účinnosti výše uvedeného systému založeného na smlouvách, kdy prostředníci shromažďují mléko od zemědělců, aby jej dodali zpracovatelům, by členské státy měly mít možnost uplatňovat uvedený systém i na tyto prostředníky.
(13)
Ustanovení článku 42 Smlouvy o fungování Evropské unie (Smlouvy o fungování EU) stanoví, že pravidla Unie pro hospodářskou soutěž se vztahují na zemědělskou produkci a obchod zemědělskými produkty pouze v rozsahu, který vymezí Evropský parlament a Rada podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, jež se týká přijetí společné organizace zemědělských trhů.
(14)
S cílem zajistit rentabilní rozvoj výroby a tím přiměřenou životní úroveň producentů mléka by se měla posílit jejich vyjednávací síla vůči zpracovatelům mléka, výsledkem čehož by mělo být přiměřenější rozdělování přidané hodnoty v dodavatelském řetězci. Pro realizaci těchto cílů společné zemědělské politiky je zapotřebí přijmout ustanovení podle článku 42 a čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, jímž se organizacím producentů složeným pouze z producentů mléka nebo jejich sdružení umožní společně vyjednávat s mlékárnou o smluvních podmínkách včetně ceny pro veškerou produkci jejích členů nebo její část. Toto ustanovení by se však mělo vztahovat pouze na organizace producentů, které požádaly o uznání a byly uznány podle článku 122 nařízení (ES) č. 1234/2007. Kromě toho by se uvedené ustanovení nemělo vztahovat na uznané organizace producentů, včetně družstev, které zpracovávají veškeré syrové mléko od svých členů, jelikož nedodávají syrové mléko dalším zpracovatelům. Dále je třeba stávajícím organizacím producentů uznaným podle vnitrostátních právních předpisů poskytnout možnost, aby byly de facto uznány v rámci tohoto nařízení.
(15)
Aby nebylo ohroženo účinné fungování družstev, a v zájmu transparentnosti, mělo by být upřesněno, že pokud členství v družstvu zemědělce zavazuje k tomu, aby veškerou svou produkci mléka nebo její část dodával jako syrové mléko za podmínek stanovených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov, nelze o těchto podmínkách jednat prostřednictvím organizace producentů.
(16)
Pro zachování účinné hospodářské soutěže na trhu s mlékem by se na tuto možnost měly navíc vztahovat přiměřené limity vyjádřené v procentech produkce Unie a produkce členského státu, který je předmětem těchto jednání. Limit vyjádřený v procentech vnitrostátní produkce by se měl v prvé řadě použít pro objem syrového mléka vyprodukovaného v členském státě produkce nebo v každém z členských států produkce. Tytéž procentní limity by se měly rovněž použít pro objem syrového mléka dodaného konkrétnímu členskému státu určení.
(17)
S ohledem na význam chráněného označení původu (CHOP) nebo chráněného zeměpisného označení (CHZO) zejména pro zranitelné venkovské oblasti a s cílem zajistit přidanou hodnotu a zachovat kvalitu zejména sýrů, na něž se vztahuje CHOP nebo CHZO, a v rámci ukončování režimu kvót na mléko by členské státy měly mít možnost uplatňovat pravidla pro regulaci nabídky těchto sýrů produkovaných v definovaných zeměpisných oblastech. Pravidla by se měla vztahovat na veškerou produkci dotyčných sýrů a měla by o ně požádat mezioborová organizace, organizace producentů nebo skupina ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (6). Tuto žádost by měla podporovat velká většina producentů mléka představující velkou většinu objemu mléka používaného pro dotyčný sýr, a v případě mezioborových organizací a skupin velká většina producentů sýrů představujících velkou většinu produkce uvedeného sýru. Pravidla by navíc měla podléhat přísným podmínkám, zejména proto, aby nebylo narušeno obchodování s danými produkty na ostatních trzích a aby byla chráněna práva menšiny. Členské státy by měly přijatá pravidla okamžitě zveřejnit a informovat o nich Komisi, zajistit jejich pravidelné kontroly a v případě jejich nedodržování pravidla zrušit.
(18)
Pro mezioborové organizace v některých odvětvích byla zavedena pravidla na úrovni Unie. Tyto organizace mohou hrát významnou úlohu při zajišťování dialogu mezi subjekty dodavatelského řetězce a při podpoře osvědčených postupů a transparentnosti trhu. Tato pravidla by se měla také uplatňovat na odvětví mléka a mléčných výrobků společně s ustanoveními, která objasňují postavení těchto organizací podle právních předpisů týkajících se hospodářské soutěže, za předpokladu, že činnost uvedených organizací nenarušuje hospodářskou soutěž nebo vnitřní trh nebo neovlivňuje správné fungování společné organizace zemědělských trhů. Členské státy by měly všechny příslušné subjekty vybízet k zapojení do mezioborových organizací.
(19)
Za účelem sledování vývoje trhu Komise potřebuje včasné údaje o objemu dodávek syrového mléka. Proto je třeba zajistit, aby první odběratel poskytoval tyto informace členským státům pravidelně a aby členské státy o nich informovaly Komisi.
(20)
Komise také potřebuje oznámení od členských států týkající se smluvních jednání, uznávání organizací producentů a jejich sdružení a mezioborových organizací, jakož i smluvních vztahů v odvětví mléka a mléčných výrobků, za účelem sledování a analýzy uplatňování tohoto nařízení, zejména s ohledem na přípravu zpráv o vývoji na trhu s mlékem, které má Komise předkládat Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
Opatření uvedená v tomto nařízení jsou opodstatněná současnými hospodářskými okolnostmi na trhu s mlékem a strukturou dodavatelského řetězce. Měla by se proto uplatňovat po dostatečně dlouhou dobu, aby se projevila v co největší míře. Vzhledem ke svému dalekosáhlému charakteru by však měla být dočasná a měla by podléhat přezkoumání s cílem posoudit jejich funkčnost a potřebu prodloužení platnosti. Tím by se měly zabývat dvě zprávy Komise o vývoji trhu s mlékem, které by měly obsahovat zejména možné pobídky, jež by zemědělce vedly k uzavírání dohod o společné produkci, přičemž první z nich má být předložena do 30. června 2014 a druhá do 31. prosince 2018.
(22)
Hospodářství některých znevýhodněných regionů v Unii je velmi závislé na produkci mléka. Kvůli zvláštním charakteristikám těchto regionů je třeba přizpůsobit obecné politiky tak, aby lépe naplňovaly jejich potřeby. Společná zemědělská politika již obsahuje specifická opatření pro tyto znevýhodněné regiony. Dodatečná opatření dané politiky stanovená v tomto nařízení mohou přispět k silnějšímu postavení producentů mléka v uvedených regionech. Tyto dopady by však měly být zhodnoceny ve výše uvedených zprávách, na základě kterých by Komise v případě potřeby měla předložit návrhy Evropskému parlamentu a Radě.
(23)
Za účelem zajistit, že cíle a povinnosti organizací producentů a sdružení organizací producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků budou jasně stanoveny, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o podmínky pro uznávání nadnárodních organizací producentů a nadnárodních sdružení organizací producentů, pravidla pro jejich zřizování a podmínky pro administrativní pomoc v případě nadnárodní spolupráce a pro výpočet objemu syrového mléka, na něž se vztahují jednání organizace producentů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Prováděcí pravomoci týkající se provádění podmínek pro uznávání organizací producentů a jejich sdružení a mezioborových organizací, oznámení těchto organizací ohledně objemu syrového mléka, na který se jednání vztahuje, oznámení, která mají členské státy podávat Komisi ohledně těchto organizací a pravidel pro regulaci nabídky sýrů, které užívají CHOP nebo CHZO, podrobných pravidel o dohodách, rozhodnutích a jednáních ve vzájemné shodě v odvětví mléka a mléčných výrobků, obsahu, formátu a časového rozvrhu povinných prohlášení v tomto odvětví, některých aspektů smluv o dodávkách syrového mléka zemědělci a oznámení Komisi o rozhodnutích přijatých členskými státy v tomto ohledu by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(25)
S ohledem na pravomoci Komise týkající se politiky Unie v oblasti hospodářské soutěže a vzhledem ke zvláštní povaze těchto aktů by Komise měla rozhodnout, aniž by uplatnila nařízení (EU) č. 182/2011, zda některé dohody a jednání ve vzájemné shodě v odvětví mléka a mléčných výrobků neporušují pravidla Unie v oblasti hospodářské soutěže, zda se mohou konat jednání organizace producentů týkající se více než jednoho členského státu a zda by neměla být zrušena některá pravidla stanovená členskými státy k regulaci nabídky těchto sýrů, které užívají CHOP nebo CHZO.
(26)
Nařízení (ES) č. 1234/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1234/2007
Nařízení (ES) č. 1234/2007 se mění takto:
1)
V prvním pododstavci článku 122 v písm. a) se za bod iii) vkládá nový bod, který zní:
„iiia)
mléka a mléčných výrobků.“
2)
V článku 123 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„4. Členské státy mohou uznat rovněž mezioborové organizace, které:
a)
formálně požádaly o uznání a sdružují zástupce hospodářských činností souvisejících s produkcí syrového mléka alespoň v jedné z těchto fází dodavatelského řetězce: zpracování produktů v odvětví mléka a mléčných výrobků nebo obchod s nimi, včetně jejich distribuce;
b)
vznikly z podnětu všech nebo některých zástupců uvedených v písmenu a);
c)
vykonávají v jednom nebo více regionech Unie jednu nebo více z následujících činností a zohledňují přitom zájmy členů uvedených mezioborových organizací a spotřebitelů:
i)
zlepšení znalosti a transparentnosti produkce a trhu, včetně zveřejňování statistických údajů o cenách, objemech a dobách trvání dříve uzavřených smluv na dodávku syrového mléka a poskytování analýz možného budoucího rozvoje trhu na regionální, vnitrostátní a mezinárodní úrovni,
ii)
přispívání k lepší koordinaci uvádění produktů odvětví mléka a mléčných výrobků na trh, zejména prostřednictvím výzkumu nebo studií trhu,
iii)
podpora spotřeby a poskytování informací o mléku a mléčných výrobcích na vnitřních i vnějších trzích,
iv)
průzkum potenciálních vývozních trhů,
v)
vypracovávání vzorů smluv slučitelných s pravidly Unie pro prodej syrového mléka odběratelům a/nebo nabídku zpracovaných produktů distributorům a maloobchodům, při zohlednění potřeby dosáhnout spravedlivých a konkurenceschopných podmínek a zabránit narušení trhu,
vi)
poskytování informací a provádění výzkumu nezbytného ke změně zaměření produkce na produkty lépe vyhovující požadavkům trhu a chuti a očekáváním spotřebitelů, zejména pokud jde o jakost produktů a ochranu životního prostředí,
vii)
udržování a rozvoj produkčního potenciálu odvětví mléka mimo jiné prostřednictvím podpory inovace a programů aplikovaného výzkumu a vývoje s cílem plně využít potenciálu mléka a mléčných výrobků, zejména proto, aby byly vytvářeny výrobky s přidanou hodnotou, které budou atraktivnější pro spotřebitele,
viii)
hledání postupů omezujících používání veterinárních léčiv, zlepšení řízení jiných vstupů a zvýšení bezpečnosti potravin a zdraví zvířat,
ix)
vyvíjení metod a nástrojů ke zlepšování jakosti výrobku ve všech fázích produkce a uvádění na trh,
x)
využívání možností ekologického zemědělství a ochrana a podpora tohoto zemědělství, jakož i produkce výrobků s označením původu, značkami jakosti a zeměpisnými označeními a
xi)
propagace integrované produkce nebo jiných metod produkce šetrných k životnímu prostředí.“
3)
V části II hlavě II kapitole II se vkládá nový oddíl, který zní:
„Oddíl IIA
Pravidla týkající se organizací producentů a mezioborových organizací v odvětví mléka a mléčných výrobků
Článek 126a
Uznávání organizací producentů a jejich sdružení v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Členské státy uznají za organizace producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků veškeré právnické osoby či jednoznačně vymezené části právnických osob, jež o uznání žádají, pokud:
a)
splňují požadavky uvedené v čl. 122 prvním pododstavci písm. b) a c);
b)
mají minimální počet členů nebo disponují minimálním objemem tržní produkce, který stanoví daný členský stát, v oblasti, v níž vyvíjejí činnost;
c)
existují dostatečné důkazy o řádném výkonu jejich činnosti jak z časového hlediska, tak z hlediska efektivity a koncentrace nabídky;
d)
mají stanovy, jež jsou v souladu s ustanoveními písmen a), b) a c) tohoto odstavce.
2. Členské státy mohou při posuzování žádosti uznat sdružení uznaných organizací producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků, pokud má příslušný členský stát za to, že sdružení je schopné skutečně vykonávat kteroukoli z činností uznané organizace producentů a splňuje podmínky stanovené v odstavci 1.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že organizace producentů, které byly uznány před 2. dubnem 2012 na základě vnitrostátního práva a které splňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, se považují za uznané organizace producentů podle čl. 122 odst. 1 písm. a) bodu iiia).
Organizace producentů, které byly uznány před 2. dubnem 2012 na základě vnitrostátního práva a které nesplňují podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, mohou i nadále vykonávat své činnosti podle vnitrostátních právních předpisů do 3. října 2012.
4. Členské státy:
a)
rozhodují o uznání organizace producentů do čtyř měsíců od podání žádosti doplněné všemi příslušnými podklady; tato žádost se podává v členském státě, v němž má organizace své ústředí;
b)
provádí v pravidelných intervalech, jež samy určí, kontroly ve snaze ujistit se, že uznané organizace producentů a sdružení organizací producentů dodržují ustanovení této kapitoly;
c)
v případě, že zjistí nedodržování či nesrovnalosti při provádění opatření stanovených v této kapitole, uloží těmto organizacím a sdružením stanovené sankce a případně rozhodnou o zrušení uznání;
d)
každoročně do 31. března oznamují Komisi všechna rozhodnutí o udělení, zamítnutí nebo odebrání uznání, která přijaly v předchozím kalendářním roce.
Článek 126b
Uznávání mezioborových organizací v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Členské státy mohou uznat mezioborové organizace v odvětví mléka a mléčných výrobků, za předpokladu, že uvedené organizace:
a)
splňují požadavky uvedené v čl. 123 odst. 4;
b)
provádějí svou činnost v jednom nebo více regionech daného území;
c)
představují významnou část hospodářských činností uvedených v čl. 123 odst. 4 písm. a);
d)
nejsou samy zapojeny do produkce, zpracovávání nebo obchodování v odvětví mléka a mléčných výrobků.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že mezioborové organizace, které byly uznány před 2. dubnem 2012 na základě vnitrostátních právních předpisů a které splňují podmínky uvedené v odstavci 1, se považují za uznané mezioborové organizace podle čl. 123 odst. 4.
3. Pokud členské státy využijí možnosti uznat mezioborové organizace v souladu s odstavcem 1 nebo 2:
a)
rozhodnou o uznání mezioborové organizace do čtyř měsíců od podání žádosti doplněné všemi příslušnými podklady; tato žádost se podává v členském státě, v němž má organizace své ústředí;
b)
provádějí kontroly v intervalech, jež samy určí, ve snaze prověřit, zda uznané mezioborové organizace dodržují podmínky, jimiž se řídí jejich uznávání;
c)
v případě, že zjistí nedodržování či nesrovnalosti při provádění opatření stanovených v tomto nařízení, uloží těmto organizacím stanovené sankce a případně rozhodnou o odebrání uznání;
d)
odeberou uznání, pokud:
i)
již nejsou plněny požadavky a podmínky pro uznání stanovené v tomto článku,
ii)
se mezioborové organizace účastní dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě uvedených v čl. 177a odst. 4, aniž jsou dotčeny jakékoli další sankce ukládané v souladu s vnitrostátním právem,
iii)
mezioborová organizace neplní oznamovací povinnost uvedenou v čl. 177a odst. 2;
e)
každoročně do 31. března informují Komisi o všech rozhodnutích o udělení, zamítnutí nebo odebrání uznání přijatých v předchozím kalendářním roce.
Článek 126c
Smluvní jednání v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Organizace producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků, která je uznána podle článku 122, může jednat jménem svých členů zemědělců, pokud jde o jejich veškerou společnou produkci nebo její část, o smlouvách na dodávky syrového mléka od zemědělců zpracovatelům syrového mléka nebo odběratelům ve smyslu čl. 185f odst. 1 druhého pododstavce.
2. Jednání organizace producentů mohou probíhat:
a)
ať došlo k převodu vlastnictví syrového mléka od zemědělců na organizaci producentů, či nikoli;
b)
ať je dohodnutá cena stejná, pokud jde o společnou produkci některých nebo všech zemědělských členů, či nikoli;
c)
pokud pro danou organizaci producentů:
i)
objem syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají, nepřekračuje 3,5 % celkové produkce v Unii, a
ii)
objem syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají a který je vyprodukován v kterémkoli členském státě, nepřekračuje 33 % celkové vnitrostátní produkce tohoto členského státu, a
iii)
objem syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají a které je dodáváno v kterémkoli členském státě, nepřekračuje 33 % celkové vnitrostátní produkce tohoto členského státu;
d)
pokud dotyční zemědělci nejsou členy žádné jiné organizace producentů, která by rovněž vedla smluvní jednání jejich jménem. Členské státy se však mohou od této podmínky odchýlit v řádně odůvodněných případech, kdy zemědělci mají dvě různé produkční jednotky nacházející se v odlišných zeměpisných oblastech;
e)
pokud se na syrové mléko nevztahuje povinnost vyplývající z členství zemědělce v družstvu, které jej zavazuje k tomu, aby syrové mléko dodával za podmínek uvedených ve stanovách družstva nebo v pravidlech a rozhodnutích stanovených v rámci nebo podle těchto stanov; a
f)
pokud organizace producentů informuje příslušné orgány členského státu nebo členských států, ve kterých působí, o objemu syrového mléka, kterého se uvedená jednání týkají.
3. Odchylně od odst. 2 písm. c) bodů ii) a iii) se jednání organizace producentů může uskutečnit podle odstavce 1, pokud se v případě uvedené organizace producentů jednání týká objemu syrového mléka, který je produkován nebo dodáván v členském státě, jehož celková roční produkce syrového mléka nedosahuje 500 000 tun, a tento objem nepřesahuje 45 % celkové vnitrostátní produkce dotyčného členského státu.
4. Pro účely tohoto článku se každým odkazem na organizaci producentů rozumí rovněž odkaz na sdružení organizací producentů.
5. Pro účely odst. 2 písm. c) a odst. 3 Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní množství produkce syrového mléka v Unii a členských státech, přičemž využije nejaktuálnější informace, které má k dispozici.
6. Odchylně od odst. 2 písm. c) a odstavce 3 může orgán pro hospodářskou soutěž uvedený v druhém pododstavci tohoto odstavce v jednotlivých případech rozhodnout, a to i v případě, že nebyly překročeny limity stanovené ve zmíněných ustanoveních, že některá jednání vedená organizací producentů by buď měla být opakována, nebo by se vůbec neměla uskutečnit, pokud to považuje za nezbytné k tomu, aby se zabránilo vyloučení hospodářské soutěže nebo aby se předešlo vážné újmě pro malé a střední podniky zpracovávající syrové mléko na jeho území.
V případě jednání zahrnujících více členských států přijme rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci Komise, a to bez použití postupu uvedeného v čl. 195 odst. 2 nebo čl. 196b odst. 2. V ostatních případech uvedené rozhodnutí přijímá vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž toho členského státu, jehož se jednání týkají.
Rozhodnutí uvedená v prvním a druhém pododstavci se nepoužijí přede dnem jejich oznámení příslušným podnikům.
7. Pro účely tohoto článku se rozumí:
a)
„vnitrostátním orgánem pro hospodářskou soutěž“ orgán uvedený v článku 5 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 101 a 102 Smlouvy (8);
b)
„malým a středním podnikem“ mikropodnik, malý nebo střední podnik ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků a malých a středních podniků (9).
8. Členské státy, v nichž se konají jednání v souladu s tímto článkem, informují Komisi o použití odst. 2 písm.f) a odstavce 6.
Článek 126d
Regulace nabídky sýrů, které užívají chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení
1. Na žádost organizace producentů uznané podle čl. 122 prvního pododstavce písm. a), mezioborové organizace uznané podle čl. 123 odst. 4 nebo skupiny subjektů uvedených v čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006, mohou členské státy na omezené období stanovit závazná pravidla pro regulaci nabídky sýrů, které užívají chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení podle čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 510/2006.
2. Pravidla uvedená v odstavci 1 jsou v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 4 a podléhají předchozí dohodě mezi stranami v dotyčné zeměpisné oblasti podle čl. 4 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006. Taková dohoda je uzavřena mezi nejméně dvěma třetinami producentů mléka nebo jejich zástupců, kteří zastupují producenty nejméně dvou třetin syrového mléka používaného pro produkci sýru uvedeného v odstavci 1 a případně nejméně dvě třetiny producentů tohoto sýru, kteří produkují nejméně dvě třetiny z celkové produkce tohoto sýru v zeměpisné oblasti podle čl. 4 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006.
3. Za účelem odstavce 1, je v případě sýru, který užívá chráněné zeměpisné označení, zeměpisná oblast původu syrového mléka uvedená ve specifikaci produktů pro daný sýr totožná se zeměpisnou oblastí podle čl. 4 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 týkající se tohoto sýra.
4. Pravidla uvedená v odstavci 1:
a)
se vztahují pouze na regulaci nabídky daného produktu a jejich cílem je přizpůsobit nabídku tohoto sýru poptávce;
b)
platí pouze pro dotyčný výrobek;
c)
mohou být závazná na období maximálně tří let a poté obnovena na základě nové žádosti v souladu s odstavcem 1;
d)
nesmí poškodit obchod s jinými výrobky, než jsou ty, na něž se vztahují pravidla uvedená v odstavci 1;
e)
nesmí se týkat transakcí provedených po prvním uvedení dotyčného sýru na trh;
f)
nesmí umožnit pevné stanovení cen, ani pokud by ceny byly stanoveny orientačně či jako ceny doporučené;
g)
nesmí vést k tomu, že nadměrný podíl dotyčného produktu nebude k dispozici, ačkoli by jinak k dispozici byl;
h)
nesmí vést k diskriminaci, vytvořit překážky pro nové subjekty na trhu ani negativně ovlivnit drobné výrobce;
i)
přispívají k zachování jakosti nebo k rozvoji dotyčného produktu;
j)
nedotýkají se článku 126c.
5. Pravidla uvedená v odstavci 1 se zveřejní v úředním tisku dotyčného členského státu.
6. Členské státy provádí kontroly k zajištění toho, že podmínky stanovené v odstavci 4 jsou splněny, a v případě, že příslušné vnitrostátní orgány zjistí, že tyto podmínky dodržovány nejsou, zruší pravidla uvedená v odstavci 1.
7. Členské státy neprodleně oznámí Komisi pravidla, která přijaly podle odstavce 1. Komise o oznámeních týkajících se těchto pravidel informuje členské státy.
8. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů kdykoli rozhodnout, že členský stát musí zrušit pravidla, jež stanovil podle odstavce 1, pokud Komise zjistí, že tato pravidla nejsou v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 4 nebo na významné části vnitřního trhu vylučují či narušují hospodářskou soutěž nebo že ohrožují volný obchod či dosažení cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU. Tyto prováděcí akty se přijímají bez uplatnění postupu uvedeného v čl. 195 odst. 2 nebo v čl. 196b odst. 2.
Článek 126e
Pravomoci Komise týkající se organizací producentů a mezioborových organizací v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Aby se zajistily jasně definované cíle a povinnosti organizací producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků a jejich sdružení, a přispělo se tak k efektivitě činnosti těchto organizací bez uložení nepřiměřené zátěže, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 196a, které stanoví:
a)
podmínky pro uznávání nadnárodních organizací producentů a nadnárodních sdružení organizací producentů;
b)
pravidla týkající se zavádění administrativní pomoci příslušným orgánům a podmínky, za nichž je jim třeba tuto pomoc v případě nadnárodní spolupráce poskytnout;
c)
dodatečná pravidla pro výpočet objemu syrového mléka, na který se vztahují jednání uvedená v čl. 126c odst. 2 písm. c) a odst. 3.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví podrobná pravidla nezbytná pro:
a)
provádění podmínek pro uznávání organizací producentů a jejich sdružení a mezioborových organizací stanovených v článcích 126a a 126b;
b)
oznámení podle článku 126c odst. 2 písm.f);
c)
oznámení členských států Komisi v souladu s čl. 126a odst. 4 písm. d), čl. 126b odst. 3 písm. e), čl. 126c odst. 8 a čl. 126d odst. 7;
d)
postupy týkající se administrativní pomoci v případě nadnárodní spolupráce.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 196b odst. 2.
4)
V článku 175 se slova „s výhradou článků 176 až 177 tohoto nařízení“ nahrazují slovy „s výhradou článků 176 až 177a tohoto nařízení“.
5)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 177a
Dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Ustanovení čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nepoužijí na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě uznaných mezioborových organizací, jejichž účelem je provádění činností podle čl. 123 odst. 4 písm. c) tohoto nařízení.
2. Odstavec 1 se použije pouze tehdy, pokud:
a)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě byly oznámeny Komisi a
b)
Komise ve lhůtě tří měsíců po obdržení všech požadovaných údajů bez uplatnění postupu uvedeného v čl. 195 odst. 2 nebo čl. 196b odst. 2 neshledala, že uvedené dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě jsou neslučitelné s pravidly Unie.
3. Dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě nesmějí nabýt účinnosti před koncem lhůty uvedené v odst. 2 písm. b).
4. Za neslučitelné s pravidly Unie jsou vždy prohlášeny dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které:
a)
mohou vést k jakékoli formě rozdělení trhů uvnitř Unie;
b)
mohou ovlivnit řádné fungování organizace trhu;
c)
mohou způsobit narušení hospodářské soutěže a které nemají zásadní význam pro dosažení cílů společné zemědělské politiky sledovaných činností mezioborové organizace;
d)
zahrnují určování cen;
e)
mohou vést k diskriminaci nebo vyloučit hospodářskou soutěž u podstatné části dotyčných produktů.
5. Zjistí-li Komise po uplynutí lhůty podle odst. 2 písm. b), že podmínky pro použití odstavce 1 nejsou splněny, bez použití postupu uvedeného v čl. 195 odst. 2 nebo čl. 196b odst. 2 rozhodne, že se na dotyčnou dohodu, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě použije čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
Uvedené rozhodnutí Komise se nepoužije dříve než v den jeho oznámení dotyčné mezioborové organizaci, ledaže tato mezioborová organizace poskytla nesprávné údaje nebo zneužila výjimky stanovené v odstavci 1 tohoto článku.
6. V případě víceletých dohod platí oznámení za první rok i pro následující roky dohody. V takovém případě však může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu kdykoliv vydat rozhodnutí o neslučitelnosti.
7. Komise může přijmout prováděcí akty stanovující opatření nezbytná pro jednotné uplatňování tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 196b odst. 2.“
6)
Článek 184 se mění takto:
a)
bod 6 se nahrazuje tímto:
„6)
Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2010 a do 31. prosince 2012 o vývoji situace na trhu a následných podmínkách pro hladké postupné ukončení režimu kvót na mléko, v případě potřeby doplněnou vhodnými návrhy.“;
b)
doplňuje se nový bod, který zní:
„9)
Evropskému parlamentu a Radě do 30. června 2014 a do 31. prosince 2018 o vývoji situace na trhu v odvětví mléka a mléčných výrobků, a především o fungování čl. 122 prvního pododstavce písm. a) bodu iiia), čl. 123 odst. 4 a článků 126c, 126d, 177a, 185e a 185f, hodnotící zejména dopady na producenty mléka a produkci mléka ve znevýhodněných regionech v souvislosti s obecným cílem zachovat produkci v těchto regionech a zahrnující možné pobídky, jež by zemědělce vedly k uzavírání dohod o společné produkci, spolu s případnými vhodnými návrhy.“
7)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 185e
Povinné výkazy v odvětví mléka a mléčných výrobků
Od 1. dubna 2015 vykazují první kupci syrového mléka příslušnému vnitrostátnímu orgánu množství syrového mléka, které jim bylo každý měsíc dodáno.
Pro účely tohoto článku a článku 185f se „první kupcem“ rozumí podnik nebo skupina, která kupuje mléko od producentů, s cílem:
a)
jeho odběru, balení, skladování, chlazení nebo zpracování, včetně smluvního provádění této činnosti;
b)
jeho prodeje jednomu nebo více podnikům, které ošetřují nebo zpracovávají mléko či jiné mléčné výrobky.
Členské státy oznámí Komisi množství syrového mléka podle prvního pododstavce.
Komise může přijmout prováděcí akty stanovující pravidla pro obsah, formát a časový rozvrh těchto výkazů a opatření týkajících se oznámení, jež mají členské státy podávat v souladu s tímto článkem. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 196b odst. 2.
Článek 185f
Smluvní vztahy v odvětví mléka a mléčných výrobků
1. Pokud se členský stát rozhodne, že každá dodávka syrového mléka na jeho území od zemědělce ke zpracovateli syrového mléka musí být podložena písemnou smlouvou mezi stranami nebo se rozhodne, že první kupci musí učinit písemný návrh na uzavření smlouvy o dodávkách syrového mléka od zemědělců, tato smlouva nebo nabídka smlouvy se řídí podmínkami stanovenými v odstavci 2.
Pokud se členský stát rozhodne, že dodávky syrového mléka od zemědělce ke zpracovateli syrového mléka musí být podloženy písemnou smlouvou mezi stranami, rozhodne také, která fáze dodávky musí být touto smlouvou mezi stranami podložena, pokud je dodávka syrového mléka prováděna prostřednictvím jednoho nebo více odběratelů. Pro účely tohoto článku se „odběratelem“ rozumí podnik, který převáží syrové mléko od zemědělce nebo jiného odběratele ke zpracovateli syrového mléka nebo k jinému odběrateli, přičemž vlastnictví mléka je v každém případě převáděno.
2. Smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy:
a)
se uzavře před dodávkou;
b)
je v písemné formě a
c)
obsahuje zejména tyto náležitosti:
i)
cenu splatnou za dodávku, která je:
-
stálá a stanovená ve smlouvě, nebo
-
je vypočtena kombinací různých faktorů stanovených ve smlouvě, jež mohou zahrnovat tržní ukazatele odrážející změny v tržních podmínkách, dodaný objem a kvalitu nebo složení dodaného syrového mléka,
ii)
objem syrového mléka, který může být nebo bude dodán, a časový rozvrh těchto dodávek,
iii)
dobu trvání smlouvy, která může být buď na dobu určitou, nebo neurčitou s ustanoveními pro ukončení smlouvy,
iv)
podrobné údaje o dobách splatnosti a postupech,
v)
opatření týkající se odběru či dodávání syrového mléka,
vi)
pravidla použitelná v případě vyšší moci.
3. Odchylně od odstavce 1 se smlouva nebo návrh na uzavření smlouvy nevyžaduje, pokud syrové mléko dodává zemědělec družstvu, jehož je členem, jestliže stanovy družstva nebo pravidla a rozhodnutí stanovená v rámci nebo podle těchto stanov obsahují ustanovení mající podobné účinky jako ustanovení uvedená v odst. 2 písm. a), b) a c).
4. Všechny prvky smluv o dodávkách syrového mléka uzavřených zemědělci, odběrateli nebo zpracovateli syrového mléka, včetně prvků uvedených v odst. 2 písm. c), jsou volně sjednány mezi stranami.
Odchylně od prvního pododstavce:
i)
pokud se členský stát rozhodne, že uzavírání písemných smluv na dodávky syrového mléka bude povinné v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, může stanovit minimální dobu trvání, která se uplatní pouze na písemné smlouvy mezi zemědělcem a prvním kupcem syrového mléka. Minimální doba trvání musí být alespoň šest měsíců a nesmí narušovat řádné fungování vnitřního trhu, nebo
ii)
pokud se členský stát rozhodne, že první kupec syrového mléka musí zemědělci učinit písemný návrh na uzavření smlouvy v souladu s odstavcem 1, může stanovit, že návrh musí obsahovat minimální dobu trvání smlouvy, jak za tímto účelem stanoví vnitrostátní právní předpisy. Minimální doba trvání musí být alespoň šest měsíců a nesmí narušovat řádné fungování vnitřního trhu.
Druhým pododstavcem není dotčeno právo zemědělce tuto minimální dobu trvání odmítnout, pokud tak učiní písemně. V takovém případě mohou strany volně sjednat všechny náležitosti smlouvy, včetně náležitostí uvedených v odst. 2 písm. c).
5. Členské státy, které využívají možností uvedených v tomto článku, informují Komisi o způsobu jejich uplatňování.
6. Komise může přijmout prováděcí akty stanovující opatření nezbytná pro jednotné uplatňování odst. 2 písm. a) a b) a odstavce 3 tohoto článku a opatření týkající se oznámení, která musí členské státy vydávat v souladu s tímto článkem. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 196b odst. 2.“
8)
V části VII kapitole I se doplňují články, které znějí:
„Článek 196a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 126e odst. 1 je svěřena Komisi na dobu pěti let od dne 2. dubna 2012. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v čl. 126e odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 126e odst. 1 vstoupí v platnost pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 196b
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor, který bude nazýván výborem pro společnou organizaci zemědělských trhů. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (10).
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
9)
V článku 204 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„7. Pokud jde o odvětví mléka a mléčných výrobků, použijí se čl. 122 první pododstavec písm. a) bod iiia), čl. 123 odst. 4 a články 126a, 126b, 126e, 177a od dne 2. dubna 2012 do 30. června 2020 a články 126c, 126d, 185e a 185f se použijí od dne 3. října 2012 do 30. června 2020.“
Článek 2
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto nařízení se použije ode dne dne 2. dubna 2012.
Články 126c, 126d, 185e a 185f nařízení (ES) č. 1234/2007, vložené tímto nařízením, se použijí ode dne 3. října 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 14. března 2012.
REGULATION (EU) No 261/2012 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 14 March 2012
amending Council Regulation (EC) No 1234/2007 as regards contractual relations in the milk and milk products sector
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first paragraph of Article 42 and Article 43(2) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions (2),
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (3),
Whereas:
(1)
Successive reforms of the common market organisation covering milk and milk products, now contained in Council Regulation (EC) No 1234/2007 of 22 October 2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single CMO Regulation) (4), have been aimed at market orientation, that is, letting price signals guide the decisions of farmers in terms of what and how much to produce, so as to strengthen the competitive situation of the dairy sector and its sustainability in the context of globalised trade. It was therefore decided to increase quotas gradually, by adopting Council Regulation (EC) No 72/2009 of 19 January 2009 on modifications to the Common Agricultural Policy by amending Regulations (EC) No 247/2006, (EC) No 320/2006, (EC) No 1405/2006, (EC) No 1234/2007, (EC) No 3/2008 and (EC) No 479/2008 and repealing Regulations (EEC) No 1883/78, (EEC) No 1254/89, (EEC) No 2247/89, (EEC) No 2055/93, (EC) No 1868/94, (EC) No 2596/97, (EC) No 1182/2005 and (EC) No 315/2007 (5) (the ‘Health Check’ reform of 2008-2009), in order to ensure a smooth phasing out of the milk quota system by 2015.
(2)
In the period from 2007 to 2009, exceptional developments took place in the milk and milk products sector markets, which ultimately resulted in a price collapse in 2008/09. Initially, extreme weather conditions in Oceania brought about a significant decline in supplies, leading to a rapid and significant increase in prices. Although world supplies started to recover and prices started to return to more normal levels, the subsequent financial and economic crisis negatively affected Union dairy producers, aggravating price volatility. Higher commodity prices resulted in a significant increase in feed and other input costs including energy. Subsequently, a drop in worldwide, as well as Union, demand, including demand for milk and milk products, during a period when Union production remained stable, led Union prices to fall to the lower safety net level. This sharp decline in dairy commodity prices failed to fully translate into lower dairy prices at consumer levels, generating, for downstream sectors, a widening in the gross margin for most milk and milk sector products and countries, and preventing demand for them from adjusting to low commodity prices, slowing down price recovery and exacerbating the impact of low prices on milk producers, the viability of many of whom was put at serious risk.
(3)
In response to this difficult market situation for milk, a High Level Expert Group on Milk (HLG) was set up in October 2009 with the purpose of discussing mid- and long-term arrangements for the milk and milk products sector which, in the context of the end of dairy quotas in 2015, would contribute to stabilising the market and milk producers’ incomes and to enhancing transparency in the sector.
(4)
The HLG obtained oral and written input from major European stakeholder groups in the dairy supply chain representing farmers, dairy processors, dairy traders, retailers and consumers. Furthermore, the HLG received contributions from invited academic experts, third-country representatives, national competition authorities and from the Commission’s services. A dairy stakeholder conference was also held on 26 March 2010 allowing a wider range of actors in the supply chain to express their views. The HLG delivered its report on 15 June 2010. The report contained an analysis of the current state of the dairy sector and a number of recommendations which focused on contractual relations, the bargaining power of producers, interprofessional/interbranch organisations, transparency (including the further elaboration of the European Price Monitoring Tool), market measures and futures, marketing standards and origin labelling, and innovation and research. As a first step, this Regulation addresses the first four of these issues.
(5)
The HLG noted that the dairy producing and processing sectors are highly differentiated between Member States. There is also a highly variable situation between operators and types of operators within individual Member States. However, in many cases the concentration of supply is low, which results in an imbalance in bargaining power in the supply chain between farmers and dairies. This imbalance can lead to unfair commercial practices; in particular, farmers may not know at the moment of delivery what price they will receive for their milk because frequently the price is fixed much later by dairies on the basis of the added value obtained, which is often beyond the farmer’s control.
(6)
There is thus a problem of price transmission along the chain, in particular as regards farm-gate prices, the level of which generally does not evolve in line with rising production costs. Conversely, during 2009, the supply of milk did not adjust promptly to lower demand. Indeed, in some large producer Member States, farmers reacted to lower prices by producing more than in the previous year. Value added in the dairy chain has become increasingly concentrated in the downstream sectors, especially dairies and retailers, with a final consumer price that is not reflected in the price paid to milk producers. All actors in the dairy chain, including the distribution sector, should be encouraged to collaborate to address this imbalance.
(7)
For dairies, the volume of milk which is delivered to them during the season is not always well planned. Even in the case of dairy cooperatives (which are owned by farmers, possess processing facilities and process 58 % of the Union’s raw milk), there is a potential failure to adapt supply to demand: farmers are obliged to deliver all their milk to their cooperative and the cooperative is obliged to accept all that milk.
(8)
The use of formalised written contracts concluded in advance of delivery containing basic elements is not widespread. However, such contracts may help to reinforce the responsibility of operators in the dairy chain and increase awareness of the need to better take into account the signals of the market, to improve price transmission and to adapt supply to demand, as well as to help to avoid certain unfair commercial practices.
(9)
In the absence of Union legislation concerning such contracts, Member States may, within their own contract law systems, decide to make the use of such contracts compulsory provided that in doing so Union law is respected and in particular that the proper functioning of the internal market and the common market organisation is respected. In view of the diversity of the situations that exist across the Union in relation to contract law, in the interests of subsidiarity, such a decision should remain with Member States. Equal conditions should apply to all deliveries of raw milk on a given territory. Therefore, if a Member State decides that every delivery of raw milk in its territory to a processor by a farmer must be covered by a written contract between the parties, this obligation should also apply to deliveries of raw milk coming from other Member States, but it is not necessary for it to apply to deliveries to other Member States. In accordance with the principle of subsidiarity it should be left to Member States to decide whether to require a first purchaser to make a written offer to a farmer for such a contract.
(10)
In order to ensure appropriate minimum standards for such contracts and to ensure that the internal market and the common market organisation function well, some basic conditions for the use of such contracts should be laid down at Union level. All such basic conditions should, however, be freely negotiated. Nevertheless, in order to strengthen the stability of the dairy market and the outlet for milk producers in certain Member States where the use of extremely short contracts is quite widespread, Member States should be allowed to set a minimum contract duration to be included in such contracts and/or offers. Such minimum duration should however be imposed only on contracts between first purchasers and milk producers or in the offers made by first purchasers to milk producers. Moreover, it should not impair the proper functioning of the internal market and milk producers should be free to opt out or refuse such a minimum duration. Among the basic conditions, it is important that the price payable for the delivery can be set in the contract, at the choice of the contracting parties, as a static price or a price varying depending on defined factors, such as the volume and the quality or composition of the raw milk delivered, without excluding the possibility of a combination of a static price for a certain volume and a formula price for an additional volume of raw milk delivered in a single contract.
(11)
Dairy cooperatives which have in their statutes or in the rules and decisions based thereon provisions with effects similar to those of the basic conditions for contracts laid down in this Regulation should, in the interests of simplicity, be exempted from a requirement that there be a written contract.
(12)
In order to strengthen the effectiveness of the contract-based system set out above, where intermediate parties collect milk from farmers to deliver to processors, Member States should be given the possibility of applying that system also to those intermediaries.
(13)
Article 42 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) provides that Union rules on competition are to apply to production of and trade in agricultural products only to the extent determined by the European Parliament and the Council within the framework of Article 43(2) TFEU, which itself provides for the establishment of the common organisation of agricultural markets.
(14)
In order to ensure the viable development of production and thus to ensure a fair standard of living for dairy farmers, their bargaining power vis-à-vis dairy processors should be strengthened, thereby resulting in a fairer distribution of value added along the supply chain. Therefore, in order to realise these objectives of the common agricultural policy, a provision should be adopted pursuant to Article 42 and Article 43(2) TFEU to allow producer organisations constituted solely of dairy farmers or their associations to jointly negotiate contract terms, including price, for some or all of its members’ production, with a dairy. However, only producer organisations which seek and obtain recognition under Article 122 of Regulation (EC) No 1234/2007 should be eligible to benefit from that provision. In addition, that provision should not apply to recognised producers’ organisations, including cooperatives, that process all the raw milk of their members, since no delivery of raw milk to other processors is at stake. Furthermore, provision should be made for the possibility of de facto recognition under this Regulation for existing producer organisations recognised under national law.
(15)
So as not to undermine the effective functioning of cooperatives and for the sake of clarity, it should be specified that, when a farmer’s membership of a cooperative entails an obligation, in respect of all or a part of that farmer’s milk production, to deliver raw milk, the conditions of which are set out in the cooperative’s statutes or in the rules and decisions based thereon, those conditions should not be subject to a negotiation through a producer organisation.
(16)
In addition, in order to maintain effective competition on the dairy market, this possibility should be subject to appropriate limits expressed in terms of a percentage of the Union’s production and of the production of any Member State covered by such negotiations. The limit expressed in terms of a percentage of the national production should first apply to the volume of raw milk produced in the producing Member State or in each of the producing Member States. The same percentage limit should also apply to the volume of raw milk delivered to any particular Member State of destination.
(17)
In view of the importance of protected designations of origin (PDO) and protected geographical indications (PGI), notably for vulnerable rural regions, and in order to ensure the value added and to maintain the quality of, in particular, cheeses benefiting from PDO or PGI, and in the context of the expiring milk quota system, Member States should be allowed to apply rules to regulate the supply of such cheese produced in the defined geographical area. The rules should cover the entire production of the cheese concerned and should be requested by an interbranch organisation, a producer organisation or a group as defined in Council Regulation (EC) No 510/2006 of 20 March 2006 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (6). Such a request should be supported by a large majority of milk producers representing a large majority of the volume of milk used for that cheese and, in the case of interbranch organisations and groups, by a large majority of cheese producers representing a large majority of the production of that cheese. Moreover, these rules should be subject to strict conditions, in particular in order to avoid damage to the trade in products in other markets and to protect minority rights. Member States should immediately publish and notify to the Commission the adopted rules, ensure regular checks and repeal the rules in case of non-compliance.
(18)
Rules have been introduced at Union level for interbranch organisations in some sectors. These organisations can play useful roles in allowing dialogue between actors in the supply chain and in promoting best practice and market transparency. Such rules should also be applied in the milk and milk products sector, along with the provisions clarifying the position of such organisations under competition law, provided that the activities of those organisations do not distort competition or the internal market or adversely affect the good functioning of the common organisation of agricultural markets. Member States should encourage all relevant actors to participate in interbranch organisations.
(19)
In order to follow developments in the market, the Commission needs timely information on volumes of raw milk delivered. Therefore, provision should be made to ensure that the first purchaser communicates such information to the Member States on a regular basis and that the Member State notifies the Commission thereof.
(20)
The Commission also needs notifications from Member States with respect to contractual negotiations, recognition of producer organisations and their associations and interbranch organisations, as well as contractual relations in the milk and milk products sector, for the purpose of monitoring and analysing the application of this Regulation, notably with a view to preparing the reports which it should present to the European Parliament and Council on the development of the dairy market.
(21)
The measures set out in this Regulation are justified in the current economic circumstances of the dairy market and the structure of the supply chain. They should therefore be applied for a sufficiently long period to allow them to have full effect. However, given their far-reaching nature, they should be temporary and subject to review for the purpose of seeing how they have operated and whether they should continue to apply. This should be dealt with in two Commission reports on the development of the dairy market, covering, in particular, potential incentives to encourage farmers to enter into joint production agreements, to be submitted by 30 June 2014 and by 31 December 2018 respectively.
(22)
The economy of certain disadvantaged regions in the Union depends heavily on milk production. Because of the specific characteristics of these regions, general policies need be adapted to better meet their needs. The common agricultural policy already contains specific measures for those disadvantaged regions. Additional policy measures laid down in this Regulation may contribute to strengthening the position of milk producers in such regions. These effects should however be evaluated in the abovementioned reports on the basis of which the Commission should, where necessary, submit proposals to the European Parliament and to the Council.
(23)
In order to ensure that the objectives and responsibilities of producer organisations and associations of producer organisations in the milk and milk products sector are clearly defined, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission in respect of the conditions for the recognition of transnational producer organisations and transnational associations of producer organisations, the rules on the establishment and the conditions of administrative assistance in the case of transnational cooperation and the calculation of the volume of raw milk covered by negotiations by a producer organisation. It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level. The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council.
(24)
In order to ensure uniform conditions for the implementation of this Regulation implementing powers should be conferred on the Commission. The implementing powers relating to the implementation of conditions for the recognition of producer organisations and their associations and interbranch organisations, the notifications by those organisations of the volume of raw milk covered by negotiations, the notifications to be made by the Member States to the Commission concerning those organisations and the rules for the regulation of supply of cheese benefiting from a PDO or a PGI, detailed rules concerning agreements, decisions and concerted practices in the milk and milk products sector, the content, format and timing of compulsory declarations in that sector, certain aspects of contracts for the delivery of raw milk by farmers and the notification, to the Commission, of options taken by the Member State in this respect should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 February 2011 laying down the rules and general principles concerning mechanisms for control by Member States of the Commission’s exercise of implementing powers (7).
(25)
In the light of the Commission’s powers in the field of Union competition policy and given the special nature of those acts, the Commission should decide without applying Regulation (EU) No 182/2011 whether certain agreements and concerted practices in the milk and milk products sector are incompatible with Union competition rules, whether the negotiations by a producer organisation relating to more than one Member State may take place and whether certain rules laid down by the Member States to regulate the supply of such cheese with a PDO or a PGI should be repealed.
(26)
Regulation (EC) No 1234/2007 should therefore be amended accordingly,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Amendments to Regulation (EC) No 1234/2007
Regulation (EC) No 1234/2007 is hereby amended as follows:
(1)
in point (a) of the first paragraph of Article 122, the following point is inserted:
‘(iiia)
milk and milk products;’;
(2)
in Article 123, the following paragraph is added:
‘4. Member States may also recognise interbranch organisations which:
(a)
have formally requested recognition and are made up of representatives of economic activities linked to the production of raw milk and linked to at least one of the following stages of the supply chain: processing of or trade in, including distribution of, products of the milk and milk products sector;
(b)
are formed on the initiative of all or some of the representatives referred to in point (a);
(c)
carry out, in one or more regions of the Union, taking into account the interests of the members of those interbranch organisations and of consumers, one or more of the following activities:
(i)
improving the knowledge and the transparency of production and the market, including by publication of statistical data on the prices, volumes and durations of contracts for the delivery of raw milk which have been previously concluded, and by providing analyses of potential future market developments at regional, national and international level;
(ii)
helping to coordinate better the way the products of the milk and milk products sector are placed on the market, in particular by means of research and market studies;
(iii)
promoting consumption of, and providing information on, milk and milk products in both internal and external markets;
(iv)
exploring potential export markets;
(v)
drawing up standard forms of contract compatible with Union rules for the sale of raw milk to purchasers and/or the supply of processed products to distributors and retailers, taking into account the need to achieve fair competitive conditions and to avoid market distortions;
(vi)
providing the information and carrying out the research necessary to adjust production in favour of products more suited to market requirements and consumer tastes and expectations, in particular with regard to product quality and protection of the environment;
(vii)
maintaining and developing the production potential of the dairy sector, inter alia, by promoting innovation and supporting programmes for applied research and development in order to exploit the full potential of milk and milk products, especially in order to create value-added products which are more attractive to the consumer;
(viii)
seeking ways of restricting the use of animal-health products, improving the management of other inputs and enhancing food safety and animal health;
(ix)
developing methods and instruments for improving product quality at all stages of production and marketing;
(x)
exploiting the potential of organic farming and protecting and promoting such farming as well as the production of products with designations of origin, quality labels and geographical indications; and
(xi)
promoting integrated production or other environmentally sound production methods.’;
(3)
in Chapter II of Title II of Part II, the following Section is inserted:
‘Section IIA
Rules concerning producer organisations and interbranch organisations in the milk and milk products sector
Article 126a
Recognition of producer organisations and their associations in the milk and milk products sector
1. Member States shall recognise as producer organisations in the milk and milk products sector all legal entities or clearly defined parts of legal entities applying for such recognition, provided that:
(a)
they meet the requirements laid down in points (b) and (c) of the first paragraph of Article 122;
(b)
they have a minimum number of members and/or cover a minimum volume of marketable production, to be laid down by the Member State concerned, in the area where they operate;
(c)
there is sufficient evidence that they can carry out their activities properly, both over time and in terms of effectiveness and concentration of supply;
(d)
they have a statute that is consistent with points (a), (b) and (c) of this paragraph.
2. In response to an application, Member States may recognise an association of recognised producer organisations in the milk and milk products sector if the Member State concerned considers that this association is capable of carrying out effectively any of the activities of a recognised producer organisation and that it fulfils the conditions laid down in paragraph 1.
3. Member States may decide that producer organisations which have been recognised before 2 April 2012 on the basis of national law and which fulfil the conditions laid down in paragraph 1 of this Article are to be considered to be recognised as producer organisations pursuant to point (iiia) of point (a) of the first paragraph of Article 122.
Producer organisations which have been recognised before 2 April 2012 on the basis of national law and which do not fulfil the conditions laid down in paragraph 1 of this Article may continue to exercise their activities under national law until 3 October 2012.
4. Member States shall:
(a)
decide whether to grant a recognition to a producer organisation within 4 months of the lodging of an application accompanied by all the relevant supporting evidence; this application shall be lodged with the Member State where the organisation has its headquarters;
(b)
carry out, at intervals to be determined by them, checks to ascertain that recognised producer organisations and associations of producer organisations are complying with the provisions of this Chapter;
(c)
in the event of non-compliance or irregularities in the implementation of the measures provided for in this Chapter, impose on those organisations and associations the applicable penalties they have laid down and decide whether, if necessary, recognition should be withdrawn;
(d)
inform the Commission once a year, and no later than 31 March, of every decision to grant, refuse or withdraw recognition which they have taken during the previous calendar year.
Article 126b
Recognition of interbranch organisations in the milk and milk products sector
1. Member States may recognise interbranch organisations in the milk and milk products sector provided that such organisations:
(a)
meet the requirements laid down in Article 123(4);
(b)
carry out their activities in one or more regions in the territory concerned;
(c)
account for a significant share of the economic activities referred to in Article 123(4)(a);
(d)
do not themselves engage in the production of processing of or the trade in products in the milk and milk products sector.
2. Member States may decide that interbranch organisations which have been recognised before 2 April 2012 on the basis of national law and which fulfil the conditions laid down in paragraph 1 are to be considered to be recognised as interbranch organisations under Article 123(4).
3. Where Member States make use of the option to recognise an interbranch organisation in accordance with paragraph 1 and/or 2, they shall:
(a)
decide whether to grant recognition to the interbranch organisation within 4 months of the lodging of an application accompanied by all the relevant supporting evidence; this application shall be lodged with the Member State where the organisation has its headquarters;
(b)
carry out, at intervals to be determined by them, checks to verify that recognised interbranch organisations are complying with the conditions governing their recognition;
(c)
in the event of non-compliance or irregularities in the implementation of the measures provided for in this Regulation, impose on those organisations the applicable penalties they have laid down and decide whether, if necessary, recognition should be withdrawn;
(d)
withdraw recognition if:
(i)
the requirements and conditions for recognition laid down in this Article are no longer met;
(ii)
the interbranch organisation engages in any of the agreements, decisions and concerted practices referred to in Article 177a(4), without prejudice to any other penalties to be imposed pursuant to national law;
(iii)
the interbranch organisation fails to comply with the notification obligation referred to in Article 177a(2);
(e)
inform the Commission once a year, and no later than 31 March, of every decision to grant, refuse or withdraw recognition taken during the previous calendar year.
Article 126c
Contractual negotiations in the milk and milk products sector
1. A producer organisation in the milk and milk products sector which is recognised under Article 122 may negotiate on behalf of its farmer members, in respect of part or all of their joint production, contracts for the delivery of raw milk by a farmer to a processor of raw milk, or to a collector within the meaning of the second subparagraph of Article 185f(1).
2. The negotiations by the producer organisation may take place:
(a)
whether or not there is a transfer of ownership of the raw milk by the farmers to the producer organisation;
(b)
whether or not the price negotiated is the same as regards the joint production of some or all of the farmer members;
(c)
provided that, for a particular producer organisation:
(i)
the volume of raw milk covered by such negotiations does not exceed 3,5 % of total Union production; and
(ii)
the volume of raw milk covered by such negotiations which is produced in any particular Member State does not exceed 33 % of the total national production of that Member State; and
(iii)
the volume of raw milk covered by such negotiations which is delivered in any particular Member State does not exceed 33 % of the total national production of that Member State;
(d)
provided that the farmers concerned are not members of any other producer organisation which also negotiates such contracts on their behalf; however, Member States may derogate from this condition in duly justified cases where farmers hold two distinct production units located in different geographic areas;
(e)
provided that the raw milk is not covered by an obligation to deliver arising from the farmer’s membership of a cooperative in accordance with the conditions set out in the cooperative’s statutes or the rules and decisions provided for in or derived from these statutes; and
(f)
provided that the producer organisation notifies the competent authorities of the Member State or Member States in which it operates of the volume of raw milk covered by such negotiations.
3. Notwithstanding the conditions set out in points (ii) and (iii) of point (c) of paragraph 2, a producer organisation may negotiate pursuant to paragraph 1, provided that, with regard to that producer organisation, the volume of raw milk covered by the negotiations which is produced in or delivered in a Member State having a total annual raw milk production of less than 500 000 tonnes does not exceed 45 % of the total national production of that Member State.
4. For the purposes of this Article, references to producer organisations shall also include associations of such producer organisations.
5. For the purposes of applying point (c) of paragraph 2 and paragraph 3, the Commission shall publish, by such means as it considers appropriate, the amounts of raw milk production in the Union and the Member States using the most up-to-date information available.
6. By way of derogation from point (c) of paragraph 2 and paragraph 3, even where the thresholds set out therein are not exceeded, the competition authority referred to in the second subparagraph of this paragraph may decide in an individual case that a particular negotiation by the producer organisation should either be reopened or should not take place at all if it considers that this is necessary in order to prevent competition being excluded or in order to avoid seriously damaging SME processors of raw milk in its territory.
For negotiations covering more than one Member State, the decision referred to in the first subparagraph shall be taken by the Commission without applying the procedure referred to in Article 195(2) or Article 196b(2). In other cases, that decision shall be taken by the national competition authority of the Member State to which the negotiations relate.
The decisions referred to in this paragraph shall not apply earlier than the date of their notification to the undertakings concerned.
7. For the purposes of this Article:
(a)
a “national competition authority” means the authority referred to in Article 5 of Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002 on the implementation of the rules on competition laid down in Articles 101 and 102 of the Treaty (8);
(b)
an “SME” means a micro-, small- or medium-sized enterprise within the meaning of Commission Recommendation 2003/361/EC of 6 May 2003 concerning the definition of micro, small and medium-sized enterprises (9).
8. The Member States in which negotiations take place in accordance with this Article shall notify the Commission of the application of point (f) of paragraph 2 and paragraph 6.
Article 126d
Regulation of supply for cheese with a protected designation of origin or protected geographical indication
1. Upon the request of a producer organisation recognised under point (a) of the first paragraph of Article 122, an interbranch organisation recognised under Article 123(4) or a group of operators referred to in Article 5(1) of Regulation (EC) No 510/2006, Member States may lay down, for a limited period of time, binding rules for the regulation of the supply of cheese benefiting from a protected designation of origin or from a protected geographical indication under Article 2(1)(a) and (b) of Regulation (EC) No 510/2006.
2. The rules referred to in paragraph 1 shall comply with the conditions set out in paragraph 4 and shall be subject to the existence of a prior agreement between the parties in the geographical area referred to in Article 4(2)(c) of Regulation (EC) No 510/2006. Such an agreement shall be concluded between at least two thirds of the milk producers or their representatives representing at least two thirds of the raw milk used for the production of the cheese referred to in paragraph 1 and, if appropriate, at least two thirds of the producers of that cheese representing at least two thirds of the production of that cheese in the geographical area referred to in Article 4(2)(c) of Regulation (EC) No 510/2006.
3. For the purpose of paragraph 1, concerning cheese benefiting from a protected geographical indication, the geographical area of origin of the raw milk, as set in the product specification for the cheese, shall be the same as the geographical area referred to in Article 4(2)(c) of Regulation (EC) No 510/2006 related to that cheese.
4. The rules referred to in paragraph 1:
(a)
shall only cover the regulation of supply of the product concerned and shall have the aim of adapting the supply of that cheese to demand;
(b)
shall have effect only on the product concerned;
(c)
may be made binding for no more than 3 years and be renewed after this period, following a new request, as referred to in paragraph 1;
(d)
shall not damage the trade of products other than those concerned by the rules referred to in paragraph 1;
(e)
shall not relate to any transaction after the first marketing of the cheese concerned;
(f)
shall not allow for price fixing, including where prices are set for guidance or recommendation;
(g)
shall not render unavailable an excessive proportion of the product concerned that would otherwise be available;
(h)
shall not create discrimination, constitute a barrier for new entrants in the market, or lead to small producers being adversely affected;
(i)
shall contribute to maintaining the quality and/or the development of the product concerned;
(j)
shall be without prejudice to Article 126c.
5. The rules referred to in paragraph 1 shall be published in an official publication of the Member State concerned.
6. Member States shall carry out checks in order to ensure that the conditions laid down in paragraph 4 are complied with, and, where it has been found by the competent national authorities that such conditions have not been complied with, shall repeal the rules referred to in paragraph 1.
7. Member States shall notify the Commission forthwith of the rules referred to in paragraph 1 which they have adopted. The Commission shall inform Member States of any notification of such rules.
8. The Commission may at any time adopt implementing acts requiring that a Member State repeal the rules laid down by that Member State pursuant to paragraph 1 if the Commission finds that those rules do not comply with the conditions laid down in paragraph 4, prevent or distort competition in a substantial part of the internal market or jeopardise free trade or the attainment of the objectives of Article 39 TFEU. Those implementing acts shall be adopted without applying the procedure referred to in Article 195(2) or Article 196b(2).
Article 126e
Commission powers in relation to producer organisations and interbranch organisations in the milk and milk products sector
1. In order to ensure that the objectives and responsibilities of producer organisations and associations of producer organisations in the milk and milk products sector are clearly defined, so as to contribute to the effectiveness of the actions of such organisations without imposing an undue burden, the Commission shall be empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 196a which lay down:
(a)
the conditions for recognising transnational producer organisations and transnational associations of producer organisations;
(b)
rules relating to the establishment and the conditions of administrative assistance to be given by the relevant competent authorities in the case of transnational cooperation;
(c)
additional rules regarding the calculation of the volume of raw milk covered by the negotiations referred to in Article 126c(2)(c) and Article 126c(3).
2. The Commission may adopt implementing acts laying down detailed rules necessary for:
(a)
the implementation of the conditions for recognition of producer organisations and their associations and interbranch organisations set out in Articles 126a and 126b;
(b)
the notification referred to in Article 126c(2)(f);
(c)
the notifications to be made by the Member States to the Commission in accordance with Article 126a(4)(d), Article 126b(3)(e), Article 126c(8) and Article 126d(7);
(d)
the procedures relating to administrative assistance in the case of transnational cooperation.
Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 196b(2).
(4)
in Article 175 the words ‘subject to Articles 176 to 177 of this Regulation’ are replaced by the words ‘subject to Articles 176 to 177a of this Regulation’;
(5)
the following Article is inserted:
‘Article 177a
Agreements, decisions and concerted practices in the milk and milk products sector
1. Article 101(1) TFEU shall not apply to the agreements, decisions and concerted practices of recognised interbranch organisations for the purpose of carrying out the activities referred to in Article 123(4)(c) of this Regulation.
2. Paragraph 1 shall only apply if:
(a)
the agreements, decisions and concerted practices have been notified to the Commission; and
(b)
within 3 months of receipt of all the details required, the Commission, without applying the procedure referred to in Article 195(2) or Article 196b(2), has not found that the agreements, decisions or concerted practices are incompatible with Union rules.
3. The agreements, decisions and concerted practices may not be put into effect before the period referred to in point (b) of paragraph 2 elapses.
4. Agreements, decisions and concerted practices shall in any case be declared incompatible with Union rules if they:
(a)
may lead to the partitioning of markets in any form within the Union;
(b)
may affect the sound operation of the market organisation;
(c)
may create distortions of competition and are not essential to achieving the objectives of the common agricultural policy pursued by the interbranch organisation activity;
(d)
entail the fixing of prices;
(e)
may create discrimination or eliminate competition in respect of a substantial proportion of the products in question.
5. If, after the period referred to in point (b) of paragraph 2 has expired, the Commission finds that the conditions for applying paragraph 1 have not been met, it shall, without applying the procedure referred to in Article 195(2) or Article 196b(2), take a decision declaring that Article 101(1) TFEU applies to the agreement, decision or concerted practice in question.
That Commission decision shall not apply earlier than the date of its notification to the interbranch organisation concerned, unless that interbranch organisation has given incorrect information or has abused the exemption provided for in paragraph 1 of this Article.
6. In the case of multiannual agreements, the notification for the first year shall be valid for the subsequent years of the agreement. However, the Commission may, on its own initiative or at the request of another Member State, issue a finding of incompatibility at any time.
7. The Commission may adopt implementing acts laying down measures necessary for the uniform application of this Article. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 196b(2).’;
(6)
Article 184 is amended as follows:
(a)
point 6 is replaced by the following:
‘6.
before 31 December 2010 and 31 December 2012 to the European Parliament and Council regarding the evolution of the market situation and the consequent conditions for smoothly phasing out the milk quota system, accompanied, if necessary, by appropriate proposals;’;
(b)
the following point is added:
‘9.
by 30 June 2014 and by 31 December 2018 to the European Parliament and the Council regarding the development of the market situation in the milk and milk products sector and in particular on the operation of point (iiia) of point (a) of the first paragraph of Article 122, of Article 123(4) and of Articles 126c, 126d, 177a, 185e and 185f, assessing, in particular, the effects on milk producers and milk production in disadvantaged regions in connection with the general objective of maintaining production in such regions, and covering potential incentives to encourage farmers to enter into joint production agreements together with any appropriate proposals.’,
(7)
the following Articles are inserted:
‘Article 185e
Compulsory declarations in the milk and milk products sector
From 1 April 2015, the first purchasers of raw milk shall declare to the competent national authority the quantity of raw milk that has been delivered to them each month.
For the purpose of this Article and of Article 185f, a “first purchaser” means an undertaking or group which buys milk from producers in order to:
(a)
subject it to collecting, packing, storing, chilling or processing, including under a contract;
(b)
sell it to one or more undertakings treating or processing milk or other milk products.
Member States shall notify the Commission of the quantity of raw milk referred to in the first subparagraph.
The Commission may adopt implementing acts laying down rules on the content, format and timing of such declarations and measures relating to the notifications to be made by the Member States in accordance with this Article. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 196b(2).
Article 185f
Contractual relations in the milk and milk products sector
1. If a Member State decides that every delivery of raw milk in its territory by a farmer to a processor of raw milk must be covered by a written contract between the parties and/or decides that first purchasers must make a written offer for a contract for the delivery of raw milk by the farmers, such a contract and/or such an offer for a contract shall fulfil the conditions laid down in paragraph 2.
Where the Member State decides that deliveries of raw milk by a farmer to a processor of raw milk must be covered by a written contract between the parties, it shall also decide which stage or stages of the delivery shall be covered by such a contract if the delivery of raw milk is made through one or more collectors. For the purposes of this Article, a “collector” means an undertaking which transports raw milk from a farmer or another collector to a processor of raw milk or another collector, where the ownership of the raw milk is transferred in each case.
2. The contract and/or the offer for a contract shall:
(a)
be made in advance of the delivery;
(b)
be made in writing; and
(c)
include, in particular, the following elements:
(i)
the price payable for the delivery, which shall:
-
be static and be set out in the contract, and/or,
-
be calculated by combining various factors set out in the contract, which may include market indicators reflecting changes in market conditions, the volume delivered and the quality or composition of the raw milk delivered,
(ii)
the volume of raw milk which may and/or must be delivered and the timing of such deliveries;
(iii)
the duration of the contract, which may include either a definite or an indefinite duration with termination clauses;
(iv)
details regarding payment periods and procedures;
(v)
arrangements for collecting or delivering raw milk; and
(vi)
rules applicable in the event of force majeure.
3. By way of derogation from paragraph 1, a contract and/or an offer for a contract shall not be required where raw milk is delivered by a farmer to a cooperative of which the farmer is a member if the statutes of that cooperative or the rules and decisions provided for in or derived from these statutes contain provisions having similar effects to the provisions set out in points (a), (b) and (c) of paragraph 2.
4. All elements of contracts for the delivery of raw milk concluded by farmers, collectors or processors of raw milk, including the elements referred to in paragraph 2(c), shall be freely negotiated between the parties.
Notwithstanding the first subparagraph,
(i)
where a Member State decides to make written contracts for the delivery of raw milk compulsory in accordance with paragraph 1 of this Article, it may establish a minimum duration, applicable only to written contracts between a farmer and the first purchaser of raw milk. Such a minimum duration shall be at least 6 months and shall not impair the proper functioning of the internal market; and/or
(ii)
where a Member State decides that the first purchaser of raw milk must make a written offer for a contract to the farmer in accordance with paragraph 1, it may provide that the offer must include a minimum duration for the contract, set by national law for this purpose. Such a minimum duration shall be at least 6 months and shall not impair the proper functioning of the internal market.
The second subparagraph shall be without prejudice to the farmer’s right to refuse such a minimum duration provided that he does so in writing. In this case, the parties shall be free to negotiate all elements of the contract, including those elements referred to in paragraph 2(c).
5. The Member States which make use of the options referred to in this Article shall notify the Commission of how they are applied.
6. The Commission may adopt implementing acts laying down measures necessary for the uniform application of points (a) and (b) of paragraph 2 and paragraph 3 of this Article and measures relating to notifications to be made by the Member States in accordance with this Article. Those implementing acts shall be adopted in accordance with the examination procedure referred to in Article 196b(2).’;
(8)
in Chapter I of Part VII, the following Articles are added:
‘Article 196a
Exercise of the delegation
1. The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in this Article.
2. The power to adopt delegated acts referred to in Article 126e(1) shall be conferred on the Commission for a period of 5 years from 2 April 2012. The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power not later than 9 months before the end of the five-year period. The delegation of power shall be tacitly extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council opposes such extension not later than 3 months before the end of each period.
3. The delegation of power referred to in Article 126e(1) may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. A decision to revoke shall put an end to the delegation of the power specified in that decision. It shall take effect the day following the publication of the decision in the Official Journal of the European Union or at a later date specified therein. It shall not affect the validity of any delegated acts already in force.
4. As soon as it adopts a delegated act, the Commission shall notify it simultaneously to the European Parliament and to the Council.
5. A delegated act adopted pursuant to Article 126e(1) shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of 2 months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object. That period shall be extended by 2 months at the initiative of the European Parliament or of the Council.
Article 196b
Committee procedure
1. The Commission shall be assisted by a committee which shall be referred to as the Committee for the Common Organisation of Agricultural Markets. That committee is a committee within the meaning of Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 February 2011 laying down the rules and general principles concerning mechanisms for control by Member States of the Commission’s exercise of implementing powers (10).
2. Where reference is made to this paragraph, Article 5 of Regulation (EU) No 182/2011 shall apply.
(9)
in Article 204, the following paragraph is added:
‘7. As regards the milk and milk products sector, point (iiia) of point (a) of the first paragraph of Article 122, Article 123(4) and Articles 126a, 126b, 126e, and 177a shall apply from 2 April 2012 until 30 June 2020 and Articles 126c, 126d, 185e and 185f shall apply from 3 October 2012 until 30 June 2020.’.
Article 2
Entry into force
1. This Regulation shall enter into force on the third day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
2. It shall apply from 2 April 2012.
However, Articles 126c, 126d, 185e and 185f of Regulation (EC) No 1234/2007, as inserted by this Regulation, shall apply from 3 October 2012.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Strasbourg, 14 March 2012.