ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o režimu podpory C 38/09 (ex NN 58/09), který hodlá Španělsko provést ve prospěch podniku Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE)
(oznámeno pod číslem K(2010) 4925)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/1/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na protokol č. 29 o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými články (2), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. ŘÍZENÍ
(1)
Dne 22. června 2009 obdržela Komise stížnost na záměr španělské vlády upravit systém financování španělského veřejnoprávního poskytovatele rozhlasového a televizního vysílání Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE). Dne 5. srpna 2009 proto Komise požádala Španělsko, aby jí o této úpravě poskytlo informace, zejména pak co se týče vztahu mezi novými daněmi a financováním RTVE. Dnem 1. září 2009 vstoupil v platnost nový zákon č. 8/2009 ze dne 28. srpna o financování Corporación de Radio y Televisión Española (Ley 8/2009, de 28 de agosto, de financiación de la Corporación de Radio y Televisión Española) (3), kterým se mění zákon č. 17/2006 ze dne 5. června o veřejnoprávním rozhlasovém a televizním vysílání (Ley 17/2006, de 5 junio, de la radio y la televisión de titularidad estatal) (4). Španělsko zaslalo Komisi požadované informace o režimu dne 21. září, 22. října a 26. října 2009.
(2)
Dopisem ze dne 2. prosince 2009 Komise informovala Španělsko o svém rozhodnutí zahájit v souvislosti s uvedeným opatřením řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek k dotčenému opatření.
(3)
Španělsko na rozhodnutí odpovědělo dopisem ze dne 21. prosince 2009. Komise obdržela připomínky od několika zúčastněných stran a předala je Španělsku, aby se k nim mohlo vyjádřit. Španělsko tak učinilo dopisem z 23. března 2010.
(4)
Prostřednictvím dopisů s datem 19. února a 19. května 2010 si Komise vyžádala dodatečné informace - španělské orgány na žádosti zareagovaly dopisy z 22. března a 31. května 2010.
(5)
Dne 18. března 2010 zahájila Komise řízení o nesplnění povinnosti zasláním výzvy podle článku 258 Smlouvy o fungování EU, neboť se domnívala, že ukládání daně z elektronických komunikací porušuje ustanovení článku 12 směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (6), jež detailně upravuje správní poplatky, které mohou členské státy ukládat podnikům poskytujícím telekomunikační služby nebo sítě tohoto typu. Šetření týkající se státní podpory probíhá, aniž by tím bylo dotčeno řízení o nesplnění povinnosti.
II. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
(6)
Současný systém financování veřejnoprávního vysílání, které ve Španělsku provozuje RTVE, je upraven zákonem č. 17/2006 a byl schválen v rozhodnutích Komise z roku 2005 a 2007 (7). Zákon č. 17/2006 pověřuje RTVE posláním veřejné služby. Veřejná služba RTVE je definována v hlavě I zákona (zejména v článcích 2 a 3) a v jejích ustanoveních se uvádí, že rozhlasové vysílání bude zajišťovat podnik RNE (Radio Nacional de España) a televizní vysílání podnik RTVE (Radio Televisión Española). Hlava II, část IV stanoví podmínky finančního a hospodářského rámce, v rámci něhož bude RTVE svou veřejnou službu plnit. Článek 33 konkrétně stanoví, že RTVE bude za plnění svých povinností veřejné služby dostávat vyrovnávací platby z rozpočtu v ročních intervalech. Ty nepřesáhnou čisté náklady, které RTVE a RNE na odvedenou veřejnou službu vynaloží. Hlava II část VI pak stanoví vnější kontrolu ze strany parlamentu, audiovizuální rady a účetního dvora.
(7)
Roční rozpočtované náklady na fungování RTVE dosáhly v roce 2007 částky 1 177 miliardy EUR, v roce 2008 částky 1 222 miliardy EUR a v roce 2009 částky 1 146 miliardy EUR. V posledních letech získávala RTVE za plnění veřejné služby roční vyrovnávací platby ve výši přibližně 500 milionů EUR: v roce 2006 to bylo 575 milionů EUR, v roce 2007 obdržela 433 milionů EUR a v roce 2008 pak 500 milionů EUR. V roce 2009 se však vyrovnávací platba zvýšila až na 726 milionů EUR (již po snížení příjmů z reklamy).
(8)
Zákon č. 8/2009 upravuje zákon č. 17/2006, pokud jde o definici poslání veřejné služby a o možnou podnikatelskou činnost RTVE. K poslání veřejné služby, které schválila Komise v roce 2005, doplňuje další prvky. V prvé řadě omezuje nákup vysílacích práv k přenosu sportovních událostí všeobecného a zvýšeného zájmu pro společnost - s výjimkou olympijských a paralympijských her - na 10 % celkového ročního rozpočtu vyhrazeného na externí dodávky, koupě a služby (ustanovení čl. 9 odst. 1 písm. i)). Stanoví také povinnosti týkající se vysílání pořadů pro děti (ustanovení čl. 9 odst. 1 písm. d)) a omezuje vysílání filmů velkých zahraničních producentů v době největší sledovanosti na 52 premiér za rok (ustanovení čl. 9 odst. 1 písm. m)).
(9)
Nový zákon rovněž stanoví, že koncem roku 2009 přestanou být zdrojem příjmů reklama, teleshopping, sponzoring nebo služby s placeným přístupem. Příjmy z příslušné podnikatelské činnosti budou nahrazeny prostředky získávanými ze stávajících poplatků nebo z nových daní, které se budou ukládat komerčním vysílacím subjektům a telekomunikačním operátorům. Španělsko doufá, že opatření zmírní tlak komerčních subjektů, zvýší jejich příjmy z reklamy a odstraní potenciální zdroj narušení trhu. RTVE bude dále používat jako zdroje podnikatelských příjmů poskytování služeb třetím stranám a prodej vlastní produkce (celkově cca 25 milionů EUR).
(10)
Roční příjmy z reklamy se doposud pohybovaly kolem 600 milionů EUR (667 milionů EUR v roce 2007 a 565 milionů EUR v roce 2008). Po ztrátě těchto podnikatelských příjmů budou čisté náklady RTVE na plnění služby veřejnoprávního vysílání dosahovat téměř stejné výše jako roční rozpočtované náklady na provoz. Španělsko tudíž navrhuje, že by se mohlo zrušení těchto příjmů kompenzovat zvýšením státního příspěvku z veřejných prostředků, a to až do vyrovnání ročních rozpočtových nákladů na provoz RTVE, přičemž odečítány by byly pouze malé příjmy ze zbývající podnikatelské činnosti uvedené v předchozím bodě (25 milionů EUR).
(11)
Celkové roční příjmy RTVE jsou v čl. 3 odst. 2 nového zákona stanoveny na maximálně 12 miliardy EUR v letech 2010 a 2011, v letech 2012-2014 se přepokládá nárůst o nanejvýše 1 % této částky a v následujících letech se zvýšení určí na základě ročního vývoje indexu spotřebitelských cen. Při určování těchto čísel a při porovnávání ročních rozpočtovaných nákladů RTVE Španělsko vypočítalo, že RTVE navíc vzniknou dodatečné roční náklady ve výši 104 milionů EUR, neboť vysílací čas dříve vyhrazený reklamě bude třeba pokrýt jiným audiovizuálním obsahem.
(12)
Podle plánování rozpočtu ve Španělsku budou tyto celkové roční příjmy složeny z příspěvků ze souhrnného státního rozpočtu dle režimu stanoveného zákonem č. 17/2006, jejichž výše se pohybuje kolem 500 milionů EUR, což odpovídá částce přidělované v dřívějších letech. Tyto prostředky budou získány na základě tří daňových opatření, která byla zavedena či upravena podle článků 4, 5 a 6 nového zákona a kterými jsou:
a)
daň ve výši 3 % z příjmu provozovatelů volně přístupného televizního vysílání a daň ve výši 1,5 % z příjmu provozovatelů zpoplatněného televizního vysílání. Tyto příspěvky nemohou představovat více než 15 % (v případě volně přístupného vysílání) a 20 % (v případě zpoplatněného vysílání) každoroční celkové podpory RTVE. Veškeré daňové příjmy, které tyto stropy překročí, se zahrnou do souhrnného státního rozpočtu. Tato daň se ukládá pouze subjektům usazeným ve Španělsku a služby dovážené z jiných členských států jí nepodléhají;
b)
daň ve výši 0,9 % z hrubého provozního příjmu (vyjma příjmu plynoucího z referenčního velkoobchodního trhu) provozovatelů telekomunikačních služeb, kteří jsou zapsaní v registru operátorů španělského regulačního orgánu pro telekomunikační trh Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones a provozují některou z následujících služeb: služby v rámci pevné telefonní sítě, služby v rámci mobilní telefonní sítě nebo poskytování internetového připojení. K této dani jsou povinny subjekty s celostátní působností nebo s působností přesahující území jedné autonomní oblasti, které poskytují audiovizuální služby nebo jakoukoli jinou službu, jež obsahuje reklamy. Předmětný příspěvek nemůže přesáhnout 25 % každoroční celkové podpory ve prospěch RTVE. Veškeré daňové příjmy, které tento strop překročí, se zahrnou do souhrnného státního rozpočtu. Tato daň se ukládá pouze subjektům usazeným ve Španělsku - služby dovážené z jiných členských států jí nepodléhají;
c)
80 % podíl z již existujícího poplatku za využívání rádiového spektra, a to až do maximální výše 330 milionů EUR, v souladu s ustanoveními zákona č. 32/2003 ze dne 3. listopadu 2003. Zbývající částka se zahrne do souhrnného státního rozpočtu. Uvedený procentuální podíl lze upravit v souladu s právními předpisy o souhrnném státním rozpočtu.
(13)
V článcích 5 a 6 zákona č. 17/2006 se výslovně uvádí, že daně ukládané provozovatelům komerčního televizního vysílání a telekomunikačním operátorům se vybírají „s cílem přispět k financování společnosti RTVE“. V jeho preambuli je pak explicitně zmíněna i souvislost mezi novými daněmi a finanční kompenzací vyplácenou RTVE za stažení z trhu s reklamou.
(14)
Pokud by příjmy z těchto tří fiskálních zdrojů nestačily pokrýt rozdíl ve výši 700 milionů EUR mezi obvyklými vyrovnávacími platbami za veřejnou službu (500 milionů EUR) a celkovými náklady na provoz RTVE, jež byly dosud pokrývány podnikatelskými příjmy, plánované rozpočtové prostředky budou doplněny prostředky ze souhrnného státního rozpočtu v souladu s článkem 33 zákona č. 17/2006 (s ustanoveními čl. 2 odst. 2 zákona č. 8/2009), který ukládá vládě povinnost hradit čisté náklady vznikající RTVE v souvislosti s povinností veřejné služby. S ohledem na výše uvedené je tedy financování čistých nákladů na veřejnou službu RTVE zaručeno do maximální výše 1,2 miliardy EUR bez ohledu na výnosy z daní.
(15)
Španělsko potvrdilo, že příspěvek plynoucí z daní ukládaných provozovatelům televizního vysílání a telekomunikačním operátorům, nebude výhradně a nutně určen jen RTVE. Španělsko totiž stanovilo maximální částky, které lze z těchto daní poskytovat, a „přebytečné“ prostředky budou zahrnuty do souhrnného státního rozpočtu tak, aby je bylo možné využít i k pokrývání jiných nákladů. Španělské orgány mají také volnost, co se týče rozhodování o částce, která se z vybraných prostředků nakonec RTVE poskytne; tímto právem však nejsou dotčeny zmiňované maximální stropy. Podle plánu rozpočtu na rok 2010 se RTVE například přidělí méně než polovina maximálního možného příspěvku.
(16)
Aby nedošlo k nadměrné náhradě, nový zákon článkem 8 stanoví rezervní fond, do něhož budou putovat příjmy, které RTVE přidělila vláda, ale které její skutečné čisté náklady na plnění veřejné služby převyšují. Rezerva je omezena na 10 % ročních rozpočtovaných nákladů RTVE. Prostředky, jež 10 % strop překročí, budou vráceny do státní pokladny. Rezerva bude sloužit k pokrytí možných ztrát z předcházejících let. Pokud se rezervní prostředky během čtyř let neutratí, budou státu navráceny tak, že se o jejich částku sníží odpovídající vyrovnávací platba potřebná k plnění veřejné služby v následujícím roce.
(17)
Že RTVE nezíská žádnou náhradu, jež by převyšovala její skutečné čisté náklady plus uvedenou 10 % rezervu, bude na základě článků 37 a 39 až 41 zákona č. 17/2006 zaručeno prostřednictvím vnějších kontrol ze strany auditorů, ze strany kontrolního orgánu Intervención General de la Administración del Estado, ze strany parlamentu, audiovizuální rady a účetního dvora. Vyrovnávací platby za plnění veřejné služby budou snižovány o příjmy z několika málo zbývajících podnikatelských činností (ustanovení čl. 7 odst. 1 zákona č. 8/2009).
(18)
V tomto rozhodnutí jsou zkoumány aspekty změn zavedených v současném systému financování RTVE, o nichž Komise vyjádřila pochybnosti ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(19)
Komise uvedla, že hlavní podstatou změn provedených ve financování RTVE, jakož i téměř úplného upuštění od podnikatelských aktivit, je skutečnost, že část příjmů, které dosud podniku RTVE těmito činnostmi vznikaly, bude nahrazena příjmy, jež přinesou daně zavedené nebo upravené za stejným účelem. Z jednoznačných ustanovení zákona č. 8/2009 totiž vyplývá, že výše daní byla stanovena s cílem vyhradit jejich předem určenou procentuální část na financování RTVE. Tato souvislost mezi financováním a výnosy z nových daní nasvědčuje tomu, že existuje závazný vztah mezi určením daní a podporou poskytovanou RTVE v tom smyslu, že odpovídající vybrané prostředky se povinně určí k financování podpory a přímo se promítnou do její výše.
(20)
Soud se opakovaně usnesl na tom, že pokud je způsob financování nedílnou součástí opatření podpory, Komise jej musí při analýze opatření nutně zohlednit (8). Jestliže je daň konkrétně určená k financování podpory v rozporu s ostatními ustanoveními Smlouvy, Komise nemůže režim podpory, jehož je tato daň součástí, prohlásit za slučitelný s vnitřním trhem. Metoda použitá pro financování podpory tak může způsobit, že režim podpory bude neslučitelný s vnitřním trhem v celé své úplnosti.
(21)
Komise proto vyjádřila pochybnosti, zda nové daně tvoří nedílnou součást opatření, či nikoliv. Pokud její nedílnou součástí jsou, Komise by musela posoudit jejich slučitelnost se Smlouvou, což by mělo vliv na celkovou zákonnost režimu podpory. Tyto obavy se zdají oprávněné, zejména pokud se vezme v úvahu, že Komise má pochybnosti o tom, zda jsou nové daně ukládané podnikům poskytujícím služby v rámci pevné telefonní sítě, služby v rámci mobilní telefonní sítě a služby připojení k internetu slučitelné se směrnicí 2002/20/ES (9).
(22)
Komise si také nebyla jistá, zda Španělsko po reformě systému financování zajistilo dostatečné záruky, jež by bránily možným nadměrným náhradám. Odstranění reklamy se může promítnout do výdajů vysílacího subjektu v tom smyslu, že subjekt bude sestavovat program v menší závislosti na úvahách obchodního rázu.
(23)
Systém financování RTVE by měl navíc předpokládat vhodný postup, jenž by umožnil předem vyhodnotit, zda nové služby veřejnoprávního vysílání RTVE splňují věcné požadavky Amsterodamského protokolu (10). Na základě informací, které poskytlo Španělsko, však Komise nemohla posoudit, zda již země takový mechanismus má.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(24)
Komise obdržela připomínky od patnácti stran: od subjektů komerčního vysílání (TF1 a Evropského sdružení komerčních televizních společností (ACT)), od provozovatelů zpoplatněného televizního vysílání (DTS a Canal Satélite), od poskytovatelů telefonních a internetových služeb (redtel, ONO a AETIC), od provozovatelů kabelové televize (Cable Europe) a od inzerentů. Některé ze stran požádaly, aby nebyla zveřejněna jejich totožnost.
(25)
Většina zúčastněných stran si stěžovala na nezákonnost nových daní, které podle nich narušují hospodářskou soutěž mezi veřejnoprávním a soukromým televizním vysíláním, mezi televizním vysíláním nezpoplatněným a zpoplatněným nebo mezi subjekty, jež nabízejí pouze telekomunikační služby, a subjekty, jež kromě nich nabízejí také služby audiovizuální. Strany také zpochybnily slučitelnost daně z elektronických komunikací s článkem 12 směrnice 2002/20/ES (autorizační směrnice) (11).
(26)
Provozovatelé vysílání a poskytovatelé internetových služeb zpochybnili také slučitelnost definice poslání veřejné služby, kterým je RTVE pověřena. Definice se prý vyznačuje nepřesností a je příliš velkorysá, pokud jde o získávání vysílacích práv k význačným sportovním akcím nebo k filmům velkých zahraničích producentů. Konkrétně společnost TF1 poukazuje na skutečnost, že nebyla zavedena žádná kontrola ex ante, jaký vliv bude mít zavedení nových významných veřejnoprávních služeb ze strany RTVE.
(27)
Co se týče možného závazného vztahu mezi určením daní a podporou, provozovatelé vysílání a poskytovatelé internetových služeb tvrdí, že příjmy plynoucí z nových daní budou mít přímý vliv na podporu. Obávají se zejména, že nárůst daňových příjmů by mohl způsobit to, že náhrada poskytovaná RTVE přesáhne čisté náklady na plnění veřejné služby.
(28)
Pokud jde o přiměřenost podpory, několik provozovatelů televizního vysílání a poskytovatelů internetových služeb spatřuje určité riziko nadměrné náhrady. Rozpočet ve výši 1,2 miliardy EUR, který je pro RTVE plánován a který je určen zákonem č. 8/2009, prý není založen na odpovídajícím výpočtu čistých nákladů na plnění veřejné služby. Roční běžné náklady zahrnované do rozpočtu RTVE představují nahodilý základ, jenž nerozlišuje mezi podnikatelskou činností a veřejnou službou. Plánování zejména nezohledňuje snížení nákladů, k němuž by došlo v souvislosti se zrušením reklamy tím, že by přestaly být zapotřebí pořady, které jsou schopny zaujmout velké množství diváků, a jejich výroba (např. výroba kulturních pořadů) by v důsledku byla méně nákladná. Jiné zúčastněné strany se naopak obávají, že by RTVE mohla utrácet více peněz na hodnotné pořady.
(29)
Za možnou nadměrnou náhradu byla také považována skutečnost, že ztráta příjmů z reklamy by se v RTVE plně pokrývala státními prostředky. Při výpočtu kompenzace by se vycházelo z předchozích let, avšak hospodářská krize v roce 2010 pravděpodobně snížila příjmy z podnikatelské činnosti, a tudíž i celkové příjmy RTVE. Bylo by nespravedlivé, kdyby RTVE zrušením dvojitého financování získávala zaručené příjmy nezávisle na proměnných podnikatelských příjmech.
(30)
Provozovatelé vysílání zpochybňují také existenci účinného systému rozpočtové kontroly, jenž by zaručil, že z veřejných prostředků se budou pokrývat pouze čisté náklady na plnění veřejné služby.
IV. PŘIPOMÍNKY ŠPANĚLSKA
(31)
Španělsko se na úvod ohrazuje proti tomu, aby Komise v současném řízení posuzovala otázky přiměřenosti a existence kontroly ex ante pro nové významné služby. Ty jsou totiž součástí současného režimu financování RTVE, tak jak byl Komisí schválen v roce 2005 a 2007. Rozhodnutí o zahájení tohoto řízení se zakládá na tom, že reforma systému financování se považuje za novou podporu ve smyslu čl. 1 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (12). Prvek „nové podpory“ by však byl omezen na reformu financování prostřednictvím zavedení nových daní, a ostatních prvků platného režimu by se nedotkl, ani by je nezměnil. Ostatní prvky by tudíž byly i nadále podporou existující, a Komise by je v tomto řízení neměla posuzovat.
(32)
Co se týče otázky povinné vázanosti určení daně, Španělsko tvrdí, že nové daně nejsou nedílnou součástí podpory, ani se přímo nepromítnou do její výše. Španělsko zdůrazňuje, že podle čl. 2 odst. 2 zákona č. 8/2009 (ve spojení s článkem 33 zákona č. 17/2006) jsou jediným faktorem pro určení výše veřejného financování RTVE její čisté náklady na plnění veřejné služby, nezávisle na výnosu z daní. Při plánování nákladů na veřejnou službu se nezohledňují příjmy pocházející z daní, ale vychází se z nákladů na tuto službu v předchozích letech.
(33)
Španělsko potvrdilo, že příspěvek pocházející z daní ukládaných provozovatelům televizního vysílání a telekomunikačním operátorům neplyne pouze do RTVE. Příjmy z daní se totiž převádějí do souhrnného státní rozpočtu (státní pokladny), ze kterého se posléze provádí veškeré platby RTVE. Španělsko stanovilo pro příspěvek pocházející z daní maximální stropy. Veškeré příjmy, které je překročí, se budou zásadně převádět do souhrnného státního rozpočtu, a budou se tak moci použít i pro jiné účely. Pod hranicí těchto maximálních stropů může Španělsko kromě toho rozhodnout o tom, jaké procento z daně RTVE skutečně přidělí. V plánu rozpočtu na rok 2010 se například počítá s tím, že se RTVE přidělí méně než polovina maximálního možného příspěvku.
(34)
Skutečnost, zda výnos z nových daní bude oproti předpokladům vyšší či nižší, nepovede podle španělských orgánů ke změnám v plánované výši vyrovnávacích plateb za plnění veřejné služby. Pokud by výnos z nových fiskálních zdrojů nepostačoval k pokrytí schodku ve financování zapříčiněného odstraněním reklamy, nezbytné prostředky by se v souladu s článkem 33 zákona č. 17/2006 získaly ze souhrnného státního rozpočtu. Naopak veškeré výnosy, jež budou přebývat, se odvedou do souhrnného státního rozpočtu. Jakékoliv příjmy, jež přesáhnou strop 1,2 miliardy EUR stanovený v čl. 3 odst. 2 zákona č. 8/2009, budou převedeny do státní pokladny. S ohledem na výše uvedené by se tedy celkové plánované financování veřejné služby RTVE neodvíjelo od výše zvláštních daňových výnosů, ale vycházelo by v každém případě ze souhrnného státního rozpočtu.
(35)
Pokud jde o přiměřenost podpory, Španělsko trvá na tom, že bude zaručen princip pokrývání čistých nákladů. Čisté náklady jsou podle čl. 33 odst. 1 zákona č. 17/2006, ve znění zákona č. 8/2009, jediným parametrem pro určování skutečné výše podpory. Zákon č. 8/2009 v čl. 2 odst. 2 a v čl. 8 odst. 2 stanoví, že souhrnný státní rozpočet bude na jedné straně zdrojem potřebných prostředků v případě, kdy nebude výnos z daní dostačovat, a na druhé straně do něho budou plynout veškeré přebývající výnosy s výjimkou možné nadměrné náhrady stanovené v čl. 8 odst. 1 a 2 a představující 10 % ročních rozpočtovaných nákladů.
(36)
Při přizpůsobování plánu ročního rozpočtu ve výši 1,2 miliardy EUR v následujících letech by Španělsko nepostupovalo nahodile. Tato částka vychází z ročních rozpočtovaných nákladů, které RTVE vzniknou při plnění závazků veřejné služby. Příslušné závazky se nezměnily natolik, že by bylo možno očekávat snížení výdajů, ba spíše naopak - stěžovatelé si zřejmě neuvědomili, že RTVE bude muset podle výpočtů investovat 104 miliony EUR do dodatečné produkce, aby pokryla vysílací čas uvolněný odstraněním reklamy.
(37)
Rovněž nelze na tuto věc nahlížet tak, že by RTVE po zrušení reklamy již nebyla nucena lákat velké množství diváků, a mohla by proto snížit náklady na výrobu a nabízet méně zajímavé programy. V této souvislosti lze tvrdit, že s ohledem na poslání veřejné služby by bylo povinností RTVE udržet si mezi televizními stanicemi nadále významné postavení i značný počet diváků tak, aby tento úkol mohla účinně plnit.
(38)
Rozpočet RTVE bude navíc v souladu s článkem 37 zákona č. 17/2006 podléhat účinné kontrole ex post, kterou zaručí vnitřní audit, přezkum ze strany kontrolního orgánu Intervención General de la Administración del Estado a vnější audit prováděný specializovanou soukromou firmou (KPMG). Články 39 a 40 tohoto zákona rovněž stanoví, že nad účetnictvím RTVE bude každý rok vykonávat dohled parlament a audiovizuální rada, které budou rovněž sledovat, zda RTVE plní své poslání veřejné služby. RTVE konečně podléhá také kontrole účetního dvora.
(39)
Pokud jde o existenci kontroly ex ante, jaký vliv bude mít zavedení nových významných služeb, Španělsko uvedlo, že takový postup byl stanoven v čl. 41 odst. 3 zákona č. 7/2010 ze dne 31. března (Ley 7/2010 de 31 de marzo, General de la Comunicación Audiovisual) (13). Touto kontrolou ex ante byla pověřena Státní rada pro audiovizuální sdělovací prostředky (Consejo Estatal de Medios Audiovisuales), nezávislý dozorčí a regulační orgán pro oblast veřejnoprávního vysílání, a kontrola spočívá ve veřejné konzultaci zúčastněných stran, ve zveřejnění konkrétních výsledků a v hodnocení celkového účinku každé nové služby na trh. Španělské orgány rovněž zdůraznily, že hodlají s RTVE před 1. listopadem 2010 uzavřít smlouvu/program, v níž se definuje, co se významnou novou službou rozumí. Podle návrhu této smlouvy/programu se novou významnou službou míní nová nabídka, která se jednoznačně liší od stávajících služeb (ty lze klasifikovat jako relevantní výrobkový trh) a která by mohla mít vliv na trh, zejména co se týče poptávky.
V. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(40)
Čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(41)
Finanční prostředky zahrnované do španělského systému financování RTVE plynou do souhrnného státního rozpočtu, odkud jsou posléze uvolňovány. Jedná se o přímý převod veřejných prostředků ve prospěch určitého konkrétního podniku, a k těmto prostředkům přitom nemají přístup jeho konkurenti. S ohledem na výše uvedené se tedy RTVE těší selektivní výhodě.
(42)
Nicméně Španělsko ve svých připomínkách zaslaných před zahájením řízení uvedlo, že reforma obchod mezi členskými státy neovlivňuje, neboť RTVE neprovozuje své služby mimo území Španělska. Jestliže však určitá veřejná finanční podpora posílí postavení jednoho podniku oproti jiným podnikům, kteří s ním soutěží ve výměnách v rámci Unie, je třeba mít za to, že těchto jiných podniků se daná podpora dotýká, a to dokonce i tehdy, když sám přijímající podnik není zapojen do vývozu (14). Pokud tedy některý členský stát poskytuje podpory podnikům činným v oblasti služeb a distribuce, tyto podpory ovlivní výměny v rámci Unie, aniž by přijímající podniky musely provozovat svou činnost mimo předmětný členský stát (15).
(43)
Ve sděleních Komise o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání z let 2001 a 2009 se v souvislosti s tímto principem uvádí: „lze rovněž obecně předpokládat, že státní financování veřejnoprávních vysílacích organizací ovlivňuje obchod mezi členskými státy. … To jednoznačně platí pro získávání a prodej programových práv, které se často uskutečňují na mezinárodní úrovni. Vlastnická struktura provozovatelů komerčního vysílání se kromě toho může rozšířit na více členských států“ (16).
(44)
Sama RTVE působí na mezinárodních trzích (prodejem programů nebo získáváním vysílacích práv k programům). Prostřednictvím Evropské vysílací unie směňuje televizní pořady a účastní se systému Eurovize (17). V oblasti nákupu a prodeje vysílacích práv k programům kromě toho přímo soutěží s komerčními vysílacími subjekty, jež působí na vnitrostátním a mezinárodním trhu a jejichž akcie jsou spravovány v rámci mezinárodní struktury. S ohledem na výše uvedené by tedy podpora určená RTVE mohla narušit hospodářskou soutěž na španělském trhu v neprospěch výměny mezi členskými státy, a to i bez podnikatelských aktivit, které RTVE vyvíjela až do srpna 2009. Komise se v tomto duchu vyjádřila již v rozhodnutích E 8/2005 a NN 8/07.
(45)
Komise rovněž zvážila možnost, že opatření týkající se financování by bylo možné považovat za pouhou náhradu závazků veřejné služby a že tato náhrada by RTVE žádnou finanční výhodu nepřinesla - při této úvaze přitom vycházela z rozsudku Soudního dvora ve věci Altmark (18). RTVE je podnikem, jemuž byl svěřen úkol poskytovat služby obecného hospodářského zájmu, a sice služby veřejnoprávního vysílání. Opatření ze strany státu, která vyrovnávají dodatečné čisté náklady na plnění služby obecného hospodářského zájmu, nelze označovat za státní podporu, pokud jsou splněny všechny podmínky stanovené v uvedeném rozsudku. Za prvé, podnik, který je příjemcem vyrovnávací platby, musí být skutečně pověřen závazky veřejné služby a tyto závazky musí být jasně vymezeny; za druhé, parametry pro výpočet kompenzace musí být předem stanoveny objektivním a transparentním způsobem; za třetí, kompenzace by neměla přesáhnout to, co je nutné pro celkové nebo částečné pokrytí nákladů vyplývajících z výkonu závazků veřejné služby, s tím, že bude brát v úvahu jim příslušné příjmy a přiměřený zisk z výkonu těchto závazků; a za čtvrté, pokud nebyl podnik pověřený plněním závazků veřejné služby v určitém případě vybrán prostřednictvím procesu zadávání veřejných zakázek, který by umožnil vybrat uchazeče schopného poskytovat předmětné služby s nejnižšími náklady pro společenství, musí být výše kompenzace určena na základě analýzy nákladů, které by na plnění těchto závazků vynaložil průměrný, správně řízený podnik disponující odpovídajícími prostředky.
(46)
Podpora ze státních prostředků, která se nabízí podnikům výslovně pověřeným veřejnou službou s cílem kompenzovat jim náklady vzniklé v souvislosti s plněním jejich povinností a která všechny výše uvedené podmínky nesplňuje, spadá do působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU a musí být považována za státní podporu ve smyslu tohoto článku (19).
(47)
Podnik RTVE byl pověřen poskytováním služby veřejnoprávního vysílání tak, jak se uvádí v zákonech č. 17/2006 a č. 8/2009, ovšem tento subjekt byl k tomuto úkolu jmenován zákonem, nikoli prostřednictvím otevřeného nabídkového řízení. Španělské orgány také neurčily výši potřebných vyrovnávacích plateb na základě analýzy nákladů, které by na plnění těchto závazků vynaložil průměrný, správně řízený podnik disponující odpovídajícími prostředky. Výše náhrady se stanovuje každý rok, a to na základě běžných čistých nákladů bez použití reference v podobě správně řízeného podniku. Parametry, jež by sloužily jako základ pro výpočet náhrady, nebyly dopředu stanoveny objektivním a průhledným způsobem. S ohledem na výše uvedené tedy nejsou splněny všechny podmínky stanovené Soudním dvorem a opatření, která jsou předmětem analýzy, lze označit jako státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU (20).
(48)
Španělsko nové opatření podpory neoznámilo. Tvrdí totiž, že toto opatření nepředstavuje výraznou změnu stávajícího podpůrného režimu, upraveného v souladu s rozhodnutím Komise ve věci E 8/2005 a v souladu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, a že tudíž nejde o novou podporu, u které by bylo oznámení nutné.
(49)
Podle čl. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 659/1999 se „novou podporou“ rozumí každá podpora, která není existující podporou, včetně změn existující podpory. Za změny stávající podpory se přitom podle článku 4 prováděcího nařízení (ES) č. 794/2004 nepovažují úpravy čistě formálního či administrativního charakteru, které nemohou ovlivnit hodnocení slučitelnosti opatření s vnitřním trhem, ani zvýšení původního rozpočtu stávajícího režimu podpor (o maximálně 20 %).
(50)
Aby bylo možné změnu existujícího režimu označit za „novou podporu“, změna v systému musí být zásadní, resp. upraveny musí být jeho základní rysy - k tomu by například došlo tehdy, pokud by byly provedeny změny ve sledovaném cíli, v základu, ze kterého se vychází při stanovování daně, v dotčených osobách či subjektech nebo obecně ve zdroji financování (21). Ve věci, kterou se zabývá toto rozhodnutí, došlo k zásadní změně, pokud jde o zdroje financování RTVE. Z nových zdrojů financování také vyplývá, že financování spojené s reklamou (které nebývalo podporou) je nyní poskytováno státem (a podporou je). Toto výrazné zvýšení objemu podpory a přechod od systému dvojitého financování k financování samostatnému jasně nasvědčují, že se v tomto případě jedná o novou podporu.
(51)
Přestože v čl. 1 písm. c) uvedeného nařízení se stanoví, že změny existujících podpor se mají považovat za novou podporu, toto ustanovení znamená, že za novou podporu nelze považovat každou upravenou existující podporu, nýbrž že za novou podporu lze označit pouze změnu jako takovou, tak jak zdůraznil Soud prvního stupně ve věci Gibraltar (22). Soud také uvedl, že „pouze v případě, že se změna týká vlastní podstaty původního režimu podpory, se tento přeměňuje na nový režim podpory. Pokud lze nový prvek jednoznačně oddělit od původního režimu, nejedná se o podstatnou změnu existujícího režimu“ (23).
(52)
Z této judikatury a právních předpisů vyplývá, že úpravy, jež nemají vliv na posouzení slučitelnosti podpůrného opatření, nemají vliv ani na podstatu podpory, a nemění tudíž nic na úvaze, že opatření je existující podporou. Jestliže má ale na druhé straně některá úprava vliv na podstatu režimu, avšak ne do takové míry, aby bylo zapotřebí nové posouzení jeho ostatních prvků, daná úprava může být předmětem nezávislého posouzení, jež se nebude zbylými prvky režimu zabývat. Oznamovací povinnost a přezkum ze strany Komise se v takovém případě týkají pouze konkrétní úpravy.
(53)
Všechna tři daňová opatření, která se zavádějí nebo upravují v článcích 4, 5 a 6 zákona č. 8/2009, lze oddělit od stávajícího režimu financování RTVE. Přestože nové zdroje financování mohou ovlivnit zákonnost režimu jako takového, nemají vliv na posuzování ostatních prvků podpory, která je poskytována RTVE, ani na účinek, který by podpora mohla mít na trhu.
(54)
Nové prvky podpory - nové daně - mohou tvořit nové podpory, neboť neodpovídají žádné ze situací, které jsou popsány v čl. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 659/1999. Tyto prvky se zavádějí prostřednictvím předpisů schválených po vstupu Smlouvy v platnost, nepředstavují jednotlivou podporu udílenou v rámci schváleného režimu podpory, nebyly schváleny na základě čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 659/1999, nebyly uděleny deset let před prvním opatřením Komise a uplatňují se v odvětví, která jsou v okamžiku jejich vstupu v platnost, otevřená hospodářské soutěži. I kdyby Komise připustila jako hypotézu argument španělských orgánů, podle nichž se tyto prvky mají považovat za úpravu existujícího režimu financování, zdá se, že způsob financování doplňkových prostředků RTVE by představoval podstatnou úpravu stávajícího režimu financování, pokud jde o zdroj prostředků. Existující režim nezahrnoval zvláštní daně, které je třeba vybírat ve prospěch RTVE a jejichž zákonnost může ovlivnit slučitelnost celé podpory.
(55)
Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, změny ve financování RTVE vyvolaly u Komise pochybnosti co do jejich účinku na celkovou slučitelnost financování RTVE se Smlouvou a vyžádaly si dodatečné posouzení ze strany Komise. Předmětné změny měly být formálně oznámeny Komisi. Výše bylo zmíněno, že označení za novou podporu se vztahuje pouze na úpravu jako takovou, pročež Komise zahájila řízení s jediným cílem, a to posoudit charakter těchto změn a jejich důsledky, co se týče slučitelnosti podpory.
(56)
Podporu, která je udělována subjektům veřejnoprávního vysílání ve formě náhrady za plnění veřejné služby, posuzuje Komise podle čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU a vychází přitom z kritérií stanovených ve sdělení o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání (sdělení o vysílání z roku 2001) (24). Podle sdělení Komise o stanovení norem pro posuzování protiprávních státních podpor a podle 100. bodu sdělení o vysílání z roku 2009 by se v případě nových neoznámených podpor nové sdělení použilo jen tehdy, pokud by byla dotčená podpora udělena po jeho zveřejnění dne 27. října 2009. V tomto případě byl však nový systém podpor zaveden v okamžiku, kdy vstoupil v platnost daný zákon, tj. 1. září 2009. Nový režim financování se proto bude posuzovat na základě sdělení z roku 2001 a na základě pozdější rozhodovací praxe Komise (25).
(57)
Aby bylo na určité opatření možno použít výjimku podle čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, musí být splněny všechny následující podmínky:
a)
daná služba musí být službou obecného hospodářského zájmu a musí být členským státem jasně vymezena jako taková (definice);
b)
daný podnik musí být členským státem prováděním uvedené služby výslovně pověřen (pověření);
c)
uplatnění pravidel hospodářské soutěže obsažených ve Smlouvě (v tomto případě zákaz státní podpory) musí zabránit výkonu zvláštních úkolů přidělených podniku a výjimka z takových pravidel nesmí ovlivnit rozvoj obchodu v rozsahu, který by odporoval zájmům Unie (přiměřenost) (26).
(58)
Ve zvláštním případě veřejnoprávního vysílání musí být výše uvedený přístup přizpůsoben na základě výkladových ustanovení Amsterodamského protokolu, který hovoří o „plnění veřejných služeb, jak jsou svěřeny, vymezeny a organizovány v každém členském státě“ (definice a pověření) a umožňuje výjimku z pravidel Smlouvy v případě financování veřejnoprávního vysílání„v míře, v jaké je takové financování poskytováno organizacím pro veřejnoprávní vysílání pro plnění poslání veřejné služby […] a […] neovlivňuje podmínky obchodu a hospodářskou soutěž ve Společenství v míře, která by byla v rozporu se společným zájmem, přičemž se přihlíží k plnění veřejné služby“ (přiměřenost) (27).
(59)
Poslání veřejné služby, jak je definováno v zákoně č. 17/2006, považovala Komise ve svém rozhodnutí o financování RTVE ve věcech E 8/2005 a NN 8/07 za slučitelné s čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Ustanovení čl. 9 zákona č. 8/2009 se této definice dotýká tak, že doplňuje povinnosti a omezení v souvislosti s obsahem, který RTVE vysílá. Kritérium, podle něhož má být pověření veřejnou službou odpovídajícím způsobem vymezeno, tak zůstává nadále splněno. Vyřazení RTVE z trhu s televizní reklamou může navíc posílit poslání veřejné služby tím, že program RTVE bude méně záviset na úvahách obchodního rázu nebo na výkyvech v podnikatelských příjmech.
(60)
O těchto aspektech financování RTVE proto Komise v rozhodnutí o zahájení řízení nevyjádřila žádné pochybnosti.
(61)
Hlavními změnami ve financování RTVE jsou téměř úplné upuštění od podnikatelské činnosti a přechod od systému dvojitého financování (z veřejných prostředků a z příjmů z podnikatelské činnosti) k financování samostatnému, v němž je vysílání hrazeno výlučně, či téměř výlučně z veřejných prostředků (systémy jsou takto rozlišeny v bodu 45 sdělení o vysílání z roku 2001). Členské státy si mohou libovolně zvolit kombinaci různých zdrojů a odpovídající způsoby financování. Část příjmů RTVE, jež dosud pocházela z podnikatelské činnosti, však v tomto případě nebude hrazena pouze prostředky ze souhrnného státního rozpočtu podle článku 33 zákona č. 17/2006, ale také prostředky získanými z určitých daní, které byly zavedeny nebo upraveny přímo za tímto účelem.
(62)
Spojitost mezi financováním a příjmy z nových daní nasvědčuje tomu, že prostředky vybrané na těchto daních jsou zřejmě určeny k pokrývání podpory pro RTVE a že se patrně přímo promítají do její výše. V případech, kdy je daň konkrétně určená k financování podpory v rozporu s ostatními ustanoveními Smlouvy, nemůže Komise režim podpory, jehož je tato daň součástí, prohlásit za slučitelný s vnitřním trhem. Metoda používaná pro financování podpory tak může způsobit, že režim podpory bude neslučitelný s vnitřním trhem v celé své úplnosti. S ohledem na výše uvedené a s přihlédnutím k 21., 22. a 23. bodu odůvodnění je tedy zapotřebí posoudit, zda nový systém financování skutečně stanoví závaznou spojitost mezi podporou a určením daní, a zda by proto Komise měla účinky nových podpor zahrnout do analýzy státní podpory.
(63)
Aby mohla být daň považována za nedílnou součást opatření podpory, musí existovat vztah závazného určení mezi dotčenou daní a dotčenou podporou v tom smyslu, že výnos z daně je nezbytně určen k financování podpory a přímo ovlivňuje její výši (28).
(64)
Tyto podmínky nejsou v tomto případě splněny. Jak potvrdilo Španělsko, výše podpory pro RTVE se určuje tak, že se zohlední pouze potřeby financování RTVE a odhadované čisté náklady na plnění služby veřejnoprávního vysílání. Financování poskytované RTVE je tak v praxi a v souladu s právem nezávislé na výnosu z daní a odvíjí se výhradně od čistých nákladů na plnění veřejné služby. Výnos z daní, který bude určen k financování RTVE, nemůže přesáhnout čisté náklady na plnění veřejné služby (veškeré příjmy, které je překročí, se opět vloží do souhrnného státního rozpočtu), a pokud by byl výnos ve srovnání s těmito náklady naopak nižší, rozdíl by se pokryl příspěvkem ze souhrnného státního rozpočtu. Větší či menší výnosy z daní plánované částky nijak nezmění. Pokud by výnos z nových fiskálních zdrojů nepostačoval k pokrytí schodku ve financování zapříčiněného zrušením reklamy, nezbytné prostředky by se v souladu s článkem 33 zákona č. 17/2006 získaly ze souhrnného státního rozpočtu. Naopak veškeré výnosy, jež budou přebývat, se odvedou do souhrnného státního rozpočtu. S ohledem na výše uvedené by se tedy celkové plánované financování veřejné služby RTVE neodvíjelo od výše zvláštních daňových výnosů, ale vycházelo by v každém případě ze souhrnného státního rozpočtu.
(65)
Skutečnost, že v důvodové zprávě i samotném zákonu se zmiňuje vztah mezi daněmi a účel, za kterým se zavádějí, na tomto závěru nic nemění. V textu zákona („s cílem přispět k financování společnosti RTVE“) není povaha vztahu mezi daněmi a podporou definována.
(66)
Komise proto dospěla k závěru, že žádné ze tří fiskálních opatření popsaných ve 14. bodě odůvodnění není nedílnou součástí podpory. Otázka jejich zákonnosti je z hlediska posouzení slučitelnosti podpory pro RTVE irelevantní. Pro posouzení státní podpory nejsou relevantní ani připomínky, které ohledně jejich zákonnosti předložily zúčastněné strany. Řízení o nesplnění povinnosti, jež v současné době probíhá ve vztahu k dani z elektronických komunikací a kvůli domnělému porušení článku 12 směrnice 2002/20/ES (autorizační směrnice), proto nemá na toto rozhodnutí vliv.
(67)
Pokud jde o přiměřenost vyrovnávací platby, která nemá pokrývat více než čisté náklady RTVE na plnění její povinnosti veřejné služby, nový zákon stanoví, že veškeré příjmy RTVE, jež přesáhnou čisté náklady na veřejnou službu plus dodatečnou rezervu ve výši 10 %, se vloží zpět do souhrnného státního rozpočtu. Přebývajících 10 % lze v rezervním fondu ponechat po dobu nejvýše čtyř let ke krytí možné nedostačující náhrady z předešlých let nebo k hrazení výjimečných nákladů. Tento mechanismus, který má bránit nežádoucím nadměrným náhradám, je v souladu s rozhodovací praxí Komise (29).
(68)
Aby byla podpora přiměřená, členské státy musí navíc zavést vhodný mechanismus, který by umožnil pravidelnou a účinnou kontrolu využívání veřejných prostředků při plnění povinnosti veřejné služby (30) a který by zaručil, že financování poskytované každý rok státem nepřesáhne čisté náklady na veřejnou službu (31). Ve Španělsku platí nadále systém vnější kontroly zavedený zákonem č. 17/2006, který byl popsán dříve v textu, byl schválen Komisí v rozhodnutí E 8/2005 a umožňuje určit čisté náklady na veřejnoprávní vysílání.
(69)
Jelikož zrušení reklamy se může promítnout do nákladů vysílacího subjektu v tom smyslu, že jeho program bude méně závislý na úvahách obchodního rázu, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení vyzvala Španělsko a ostatní zúčastněné strany, aby jí k mechanismu financování poskytly své připomínky s cílem vyloučit možnost, že by mohlo docházet k nadměrným kompenzacím.
(70)
Pravděpodobnost, že by podniku RTVE mohla být nabídnuta nadměrná kompenzace, vyvolala u zúčastněných stran obavy. Plánovaný roční rozpočet RTVE ve výši 1,2 miliardy EUR prý není založen na odpovídajícím výpočtu čistých nákladů na plnění veřejné služby. Údajně nerozlišuje mezi podnikatelskou činností a veřejnou službou a nezohledňuje ani snížení nákladů, ke kterému by došlo odstraněním reklamy - už by totiž nebylo potřeba, aby pořady RTVE lákaly velké množství diváků a do jejich výroby by bylo možné investovat méně prostředků. Celková náhrada za ztrátu příjmu z reklamy by se navíc počítala na základě předchozích let, avšak v roce 2010 hospodářská krize pravděpodobně snížila příjmy z podnikatelských aktivit, a tudíž i celkové příjmy RTVE. Bylo by nespravedlivé, kdyby RTVE zrušením dvojitého financování získávala zaručené příjmy nezávisle na proměnných podnikatelských příjmech. Zúčastněné strany vyjádřily obavy také v souvislosti rozpočtovou kontrolou.
(71)
Španělsko však prokázalo, že plánovaný rozpočet zůstává v souladu s ročními rozpočtovanými náklady z předchozích let a že neexistuje důvod předpokládat, že by se podniku RTVE v důsledku pouhého zrušení reklamy mohly v tuto chvíli nebo v blízké budoucnosti výrazně snížit náklady. O velký počet diváků bude muset RTVE usilovat stále a odstranění reklamy si navíc vyžádá vysílání a financování další produkce. V porovnání s čísly z předchozích let (1 177 miliardy EUR v roce 2007; 1 222 miliardy EUR v roce 2008 a 1 146 miliardy EUR v roce 2009) a při zohlednění jednak dodatečných nákladů (ve výši 104 milionů EUR) na produkci potřebnou k pokrytí vysílacího času dříve vyhrazeného reklamě, jednak příjmů ze zbývající podnikatelské činnosti (podle propočtů stěží 25 milionů EUR) se 1,2 miliardový strop pro náklady plánované v rozpočtu zdá rozumný a představoval by částku ročních rozpočtovaných nákladů, se kterou lze pro kompenzaci veřejné služby přibližně počítat. Princip náhrady skutečných čistých nákladů veřejnoprávního vysílacího subjektu navíc nezbytně zahrnuje jeho ochranu před výkyvy v příjmech, ke kterým dochází na trhu s reklamou.
(72)
Pokud jde o rozpočtovou kontrolu, Španělsko poukázalo na stávající kontrolní mechanismy, které jsou již stanoveny v zákoně č. 17/2006 a byly popsány výše v 38. bodě odůvodnění. Aby státní podpora nepřekročila čisté náklady na plnění povinnosti veřejné služby, rozpočet podléhá podle článku 37 zákona účinné kontrole ex post - konkrétně internímu auditu, veřejnému přezkumu ze strany kontrolního orgánu Intervención General de la Administración del Estado a externímu auditu prováděnému specializovanou soukromou firmou. Články 39 a 40 zákona č. 17/2006 navíc stanoví, že nad účetnictvím RTVE bude každý rok vykonávat dohled parlament a audiovizuální rada, které budou sledovat i to, zda RTVE plní své poslání veřejné služby. RTVE konečně podléhá také kontrole účetního dvora. V připomínkách zúčastněných stran nebyl nalezen žádný důvod k domněnce, že daný systém není náležitě uplatňován.
(73)
Podle názoru Komise nic nenasvědčuje tomu, že odhadovaná roční náhrada za plnění povinnosti veřejné služby RTVE přesáhne náklady, které lze v souvislosti s touto službou nejspíše očekávat, nebo že by nakonec překročila čisté náklady na veřejnou službu.
(74)
V rozhodnutí o zahájení řízení se však Komise na španělské orgány obrátila s dotazem, jestli mají k dispozici vhodný postup pro hodnocení ex ante, zda nové audiovizuální služby veřejnoprávního vysílacího subjektu RTVE splňují věcné požadavky Amsterodamského protokolu (tzv. kontrolu ex ante) (32). Na základě informací, které k tomuto datu poskytly španělské orgány, nemohla Komise posoudit, zda takový mechanismus Španělsko již má, či nikoliv. Komise sdílí názor španělských orgánů, že tento aspekt financování RTVE již byl předmětem rozhodnutí z let 2005 a 2007, která se zabývala systémem financování RTVE v celé jeho úplnosti. Komise souhlasí rovněž s tím, že systém nebyl ovlivněn zavedením nových daní, kvůli nimž bylo zahájeno toto řízení.
(75)
Na základě informací poskytnutých Španělskem, je tento postup stanoven v čl. 4 odst. 3 zákona č. 7/2010 (33), který provádění této kontroly svěřuje Státní radě pro audiovizuální sdělovací prostředky (nezávislému dozorčímu a regulačnímu orgánu pro oblast veřejnoprávního vysílání) - kontrola spočívá ve veřejné konzultaci zúčastněných stran, ve zveřejnění konkrétních výsledků a v hodnocení celkového účinku každé nové služby na trh. V zákoně však není definováno, co se rozumí novou významnou službou. Odpovídající kritéria (34) by měly stanovit členské státy. Španělsko nicméně uvedlo, že před 1. listopadem 2010 má v úmyslu uzavřít s RTVE smlouvu/program, která bude tuto definici obsahovat. Podle návrhu této smlouvy/programu se novou významnou službou míní nová nabídka, která se jednoznačně liší od stávajících služeb (ty lze klasifikovat jako relevantní výrobkový trh) a která by mohla mít vliv na trh, zejména co se týče poptávky.
(76)
Španělsko tak splnilo svou povinnost zavést kontrolu ex ante a Komise bere na vědomí, že země má také v úmyslu stanovit před 1. listopadem 2010 závaznou definici toho, co představuje novou významnou službu. Komise rovněž zdůrazňuje, že tento mechanismus nebyl před rokem 2010 zaveden.
VI. ZÁVĚR
(77)
Komise má za to, že Španělsko provedlo v rozporu s právem reformu financování veřejnoprávního vysílacího subjektu RTVE, a porušilo tak ustanovení čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise však dospěla k závěru, že neexistuje závazný vztah mezi určením prostředků z daní a financováním podpory pro RTVE a že předmětné daně neovlivňují slučitelnost podpory se Smlouvou. Španělsko navíc zajistilo záruky, které mají předejít nadměrným náhradám ve prospěch RTVE. Komise konečně poukazuje i na skutečnost, že Španělsko zavedlo postup pro kontrolu ex ante, pokud jde o účinky, které bude mít zavedení nových významných služeb v rámci poslání veřejné služby. S ohledem na výše uvedené je tedy podpora veřejnoprávního vysílacího subjektu RTVE i nadále slučitelná se Smlouvou,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Financování veřejnoprávního vysílacího subjektu Corporación de Radio y Televisión Española (RVTE), které Španělsko upravilo zákonem č. 8/2009 o financování RTVE, je slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 20. července 2010.
COMMISSION DECISION
of 20 July 2010
on the State aid scheme C 38/09 (ex NN 58/09) which Spain is planning to implement for Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE)
(notified under document C(2010) 4925)
(Only the Spanish text is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2011/1/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first subparagraph of Article 108(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having regard to Protocol No 29 on the system of public broadcasting in the Member States annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union (1),
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above (2) and having regard to their comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
On 22 June 2009, the Commission received a complaint drawing attention to plans of the Spanish government to amend the system of financing of the national radio and television broadcaster Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE). On 5 August 2009 the Commission requested information from Spain concerning this amendment, in particular on the relationship between the new levies and the funding of RTVE. On 1 September 2009 the new Law 8/2009 of 28 August 2009 on financing Corporación de Radio y Televisión Española (3), amending Law 17/2006 of 5 June 2006 on state-owned radio and television (4), entered into force. On 21 September, 22 and 26 October 2009 Spain submitted the requested information on the scheme to the Commission.
(2)
By letter dated 2 December 2009, the Commission informed Spain that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) in respect of the measure. The Commission decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union (5). The Commission invited interested parties to submit their comments on the aid measure.
(3)
Spain responded to the decision to open the procedure by letter of 21 December 2009. The Commission received comments from interested parties. It forwarded them to Spain, which was given the opportunity to react; its comments were received by letter dated 23 March 2010.
(4)
The Commission asked additional questions by letters of 19 February and 19 May 2010, to which the Spanish authorities responded by letters of 22 March and 31 May 2010.
(5)
On 18 March 2010, by a letter of formal notice pursuant to Article 258 TFEU, the Commission opened infringement proceedings on the grounds that the tax on electronic communications was contrary to Article 12 of Directive 2002/20/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services (Authorisation Directive) (6), which lays down precise rules relating to the administrative charges that Member States can levy on companies providing a telecommunications service or network. The State aid investigation is without prejudice to the infringement procedure.
II. DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURE
(6)
The current system of financing public broadcasting in Spain by RTVE, as established by Law 17/2006, was approved by the Commission in decisions in 2005 and 2007 (7). Law 17/2006 entrusts the RTVE with a public service mission. Section I of that law (in particular Articles 2 and 3) defines the public service mission of RTVE and specifies that the mission for television and radio services respectively would be performed by the companies RTVE (Radio Televisión Española) and RNE (Radio Nacional de España). Section II, Chapter IV, regulates the financial and economic framework conditions under which RTVE will operate its public service tasks. In particular, Article 33 stipulates that RTVE will receive annual budgetary payments as compensation for the fulfilment of its public service tasks. This compensation shall not exceed the net cost of the public service provided by RTVE and RNE respectively. Section II, Chapter VI regulates external control by the Parliament, the audiovisual authority and the Court of Auditors.
(7)
The annual budgeted expenses for running RTVE were EUR 1 177 million in 2007, EUR 1 222 million in 2008, and EUR 1 146 million in 2009. During these last years RTVE received a public service compensation of around EUR 500 million per year (2006: EUR 575 million; 2007: EUR 433 million; 2008: EUR 500 million; 2009, however, with already reduced advertising revenues: EUR 726 million).
(8)
Law 8/2009 amends Law 17/2006 with regard to the definition of the public service mission and the possible commercial activities of RTVE. It adds further elements to the public service mission which were approved by the Commission in 2005. In particular, it limits the acquisition of broadcasting rights for sports events of general interest or great interest for society, except for the Olympics and Paralympics, to 10 % of the total annual budget for external supplies, purchases and services (Article 9(1)(i)). It states obligations with regard to programmes for children (Article 9(1)(d)) and limits the broadcasting of films produced by the major international producers for first release at peak times to 52 films per year (Article 9(1)(m)).
(9)
The new law provides in particular that the use of advertising, teleshopping, sponsorship and pay-per-view services as sources of revenue will be discontinued by the end of 2009. These commercial revenues shall be replaced by funds generated by existing or new charges on commercial broadcasters and telecommunication operators. Spain expects that the measure will relieve pressure from commercial operators, increase their revenues from advertising and eliminate a potential source of market distortion. RTVE will retain as sources of commercial income the provision of services to third parties and the sale of its own productions (altogether around EUR 25 million).
(10)
So far, annual advertising revenues accounted for around EUR 600 million (2007: EUR 667 million; 2008: EUR 565 million). With the disappearance of this commercial income, the net costs for RTVE’s public service broadcasting mission will be nearly identical to the annual budgeted expenses of operating the broadcaster. Accordingly, Spain intends to compensate for the abolition of these revenues by raising its own contribution from public funds up to the annual budgeted expenses of operating RTVE, reduced only by the minor remaining commercial revenues of EUR 25 million mentioned in the previous paragraph.
(11)
As overall annual income of RTVE, Article 3(2) of the new law provides, for the years 2010 and 2011, for a maximum amount of EUR 1 200 million, for the years 2012-2014 a maximum increase in this amount of 1 % and for the subsequent years an increase based on the annual consumer price index. When determining these amounts, Spain estimated, in comparison with the annual budgeted expenses of RTVE in previous years, additional annual expenditure of EUR 104 million to fill the air time previously reserved for advertising with other audiovisual productions.
(12)
According to Spain’s budgetary planning, this overall amount of annual income will be composed of allocations from the general state budget, according to the scheme provided for in Law 17/2006, of about EUR 500 million, which is in line with the amount contributed in previous years, and through new income generated from three fiscal measures introduced or modified by Articles 4, 5 and 6 of the new law:
(a)
A tax of 3 % of the revenues of free-to-air TV broadcasters and of 1,5 % of revenues of pay-TV broadcasters. These contributions must not exceed 15 % (for free TV) and 20 % (for pay-TV) of the total annual support for RTVE. Any surplus tax revenue beyond these percentages will go to the general state budget. The tax applies only to entities established in Spain. Services imported from another Member State are not subject to this tax.
(b)
A tax of 0,9 % on gross operating revenues (excluding those obtained in the wholesale reference market) of telecommunications services operators registered with the register of operators of the Spanish telecoms regulator, Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones, in any of the following services: fixed telephony, mobile telephony and Internet access provision. Operators subject to the tax must be operating nationwide or in more than one Autonomous Community and must provide audiovisual services or another service that includes advertising. This contribution must not exceed 25 % of the total annual support for RTVE. Any surplus tax revenue beyond this percentage will go to the general state budget. The tax applies only to entities established in Spain. Services imported from another Member State are not subject to this tax.
(c)
A share of 80 %, up to a maximum amount of EUR 330 million, of the already existing levy on radio spectrum use as established by Law 32/2003 of 3 November 2003. The remainder will be attributed to the general budget. This percentage can be modified in accordance with the General State Budget laws.
(13)
Articles 5 and 6 of Law 17/2006 expressly state that the taxes on commercial TV and telecommunications operators are collected ‘for the purpose of contributing to the financing of RTVE’. Furthermore, the preamble expressly establishes this link between the new taxes and the financial compensation for withdrawing RTVE from the advertising market.
(14)
Should the revenue from these three tax sources not be sufficient to cover the gap of EUR 700 million between the traditional public service compensation (EUR 500 million) and the overall costs of running RTVE, which have so far been covered by commercial revenues, Article 2(2) of Law 8/2009 establishes that the missing funds would be contributed from the general state budget, in accordance with Article 33 of Law 17/2006 which obliges the government to cover the net costs of the public service obligations of RTVE. This means that the financing of the net costs of the public services provided by RTVE, up to a maximum amount of EUR 1 200 million, will be assured, independently of the revenue generated by the taxes.
(15)
Spain confirmed that the contribution from the taxes on TV broadcasters and telecommunications operators should not necessarily be used only to fund RTVE. Spain has established the maximum amounts which may be contributed by the taxes. Any surplus revenue will be attributed to the general state budget and may thereby be used to cover other expenses. Furthermore, up to these maximum amounts, Spain may decide what amount from the tax it actually intends to allocate for RTVE. The budgetary planning for 2010, for example, provides for less than half the possible maximum contribution to be allocated to RTVE.
(16)
In order to avoid overcompensation, Article 8 of the new law provides for a reserve fund into which is paid the part of the revenues allocated by the government which exceeds the actual net costs of the public service obligation. This reserve is limited to 10 % of the annual budgeted expenses of RTVE. Any revenues in excess of these 10 % will go back to the Treasury. The reserve will be used to cover possible losses incurred in previous years. If it has not been spent within 4 years, it will be recovered by reducing the public service compensation for the following year accordingly.
(17)
Furthermore, in accordance with Articles 37 and 39 to 41 of Law 17/2006, external control by auditors, the Government Audit Office, the Parliament, the audiovisual authority and the Court of Auditors will ensure that RTVE receives no compensation exceeding the actual net costs plus the 10 % reserve. Any revenue from the few remaining commercial activities will reduce the public service compensation (Article 7(1) of Law 8/2009).
(18)
The issues analysed in this decision are those elements of the changes to the existing RTVE financing system concerning which the Commission expressed doubts in the decision to open the formal investigation procedure.
(19)
As the Commission stated, the main feature of the changes in the financing of RTVE and the almost complete discontinuation of commercial activities of RTVE is that the part of RTVE’s revenues hitherto generated by these commercial activities will be replaced with revenues originating from taxes specifically introduced or amended for that very purpose. The clear references in Law 8/2009 indicate that the amount of the taxes has been set with a view to contributing a certain predetermined part to the financing of RTVE. This link between the financing and the proceeds from the new taxes suggests that the taxes are hypothecated to the aid granted to RTVE, in the sense that the revenue from the taxes is necessarily allocated for the financing of this aid to RTVE and has a direct impact on the amount of the aid.
(20)
The Court has repeatedly held that where the method of financing forms an integral part of the measure, the Commission must necessarily also take into account that method in its consideration of the aid measure (8). Where a charge specifically intended to finance aid proves to be contrary to other provisions of the Treaty, the Commission cannot declare the aid scheme of which the charge forms part to be compatible with the internal market. Consequently, the method by which an aid measure is financed may render the entire aid scheme incompatible with the internal market.
(21)
The Commission therefore expressed doubts as to whether the new taxes formed an integral part of the measure. If so, their compatibility with the Treaty would have to be assessed by the Commission and would impact on the general legality of the aid scheme. This concern seemed justified, in particular in view of the fact that the Commission has doubts as to the compatibility of the new taxes imposed on undertakings providing fixed telephony, mobile telephony and Internet access services with Directive 2002/20/EC (9).
(22)
Another issue about which the Commission had doubts was whether, following the reform of the financing system, Spain had established sufficient safeguards against a possible overcompensation. The abolition of advertising may impact on the costs of the broadcaster by making its programming less dependent on commercial considerations.
(23)
Moreover, the system of financing RTVE should provide for an adequate procedure for assessing beforehand whether the new services of the public broadcaster RTVE comply with the material conditions of the Amsterdam Protocol (10). The information submitted by Spain did not allow the Commission to examine whether Spain already had such a mechanism.
III. COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
(24)
Comments from 15 interested parties were received. They came from commercial broadcasters (TF1 and ACT - Association of Commercial TV in Europe), pay TV operators (DTS, Canal Satélite), telephone and Internet service providers (redtel, ONO, AETIC) cable operators (Cable Europe) and advertisers. Some of them asked for their identity to be kept confidential.
(25)
Most complainants were arguing against the lawfulness of the new taxes, which in their view would distort competition between public and private TV, between free TV and pay TV, or between operators who only offer telecommunications services and other operators of telecommunications services who also offer audiovisual services. They also raised doubts concerning the compatibility of the tax on electronic communications with Article 12 of the Authorisation Directive 2002/20/EC (11).
(26)
Broadcasters and Internet service providers also questioned the compatibility of the definition of the public service remit of RTVE. It would not be precise enough and would be too generous regarding the acquisition of broadcasting rights for special sport events or films produced by major international producers. TF1 in particular argued that no ex ante test was in place for the introduction of significant new public services of RTVE.
(27)
Regarding the possible hypothecation of the tax to the aid, TV broadcasters and Internet service providers argued that the revenue from the new taxes would have a direct impact on the aid. They were in particular concerned that raising tax revenues could lead to a compensation of RTVE beyond the level of the net costs of providing the public service.
(28)
Regarding the proportionality of aid, various TV and Internet operators saw a risk of overcompensation. The budgetary planning for RTVE of EUR 1 200 million, as determined by Law 8/2009, would not be based on a proper calculation of the net costs of the public service. The current annual budgeted costs of RTVE would be an arbitrary basis. It would not differentiate between commercial and public service activities. In particular, the planning would not take into account the cost savings that would be achieved by abolishing advertising, since the programmes would no longer need to attract large audiences. Production, as in the case of arts programmes, for example, would thus be less costly. Others, however, expressed the fear that RTVE would spend more on high-value programmes.
(29)
A possible overcompensation was also seen in the fact that RTVE’s losses of advertising income would be fully covered by State funds. This compensation would be calculated on the basis of previous years while the economic crisis would have led to lower commercial revenues in 2010 and thus to lower overall revenues for RTVE. It would not be fair if, with the abolition of dual financing, RTVE were to obtain a guaranteed income, independent from the varying commercial income.
(30)
Broadcasters also questioned the existence of an effective system of budgetary control to ensure that only the net costs of the public service provision are covered by public funds.
IV. COMMENTS FROM SPAIN
(31)
As a preliminary point, Spain contests the fact that in the current procedure the Commission assesses the issues of proportionality and of the ex ante test for significant new services. They would be part of the existing scheme of financing RTVE as approved by the Commission in 2005 and 2007. The opening decision in the present procedure, however, is based on the definition of the reform of the financing system as new aid in the sense of Article 1(c) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (12). The ‘new aid’ element would be limited to the financing reform by introducing new taxes and would not alter or affect the other elements of the existing scheme. These other elements would therefore still be existing aid and should not be assessed by the Commission in this procedure.
(32)
Regarding the issue of hypothecation of the tax, Spain argues that the new taxes would not form an integral part of the aid and would not have a direct impact on the amount of the aid. Spain emphasised that according to Article 2(2) of Law 8/2009, read in conjunction with Article 33 of Law 17/2006, the only factor for determining the amount of public financing of RTVE is the net costs of the public service, no matter how much revenue is generated by the taxes. The planned costs of the public service do not take into account the revenue generated by the taxes, but are based on the costs of this service in the previous years.
(33)
Spain confirmed that the contribution from the taxes on TV broadcasters and telecommunication operators is not just channelled to RTVE. Instead, the revenues from the taxes will be transferred to the general State budget (State Treasury), from where all the payments to RTVE will be made. Spain has established maximum amounts for the contribution from taxes. Any surplus revenue will be attributed to the general state budget and may thus be earmarked for other purposes. Furthermore, below these maximum amounts, Spain may decide what percentage of the tax it actually intends to allocate for RTVE. The budgetary planning for 2010 provides for example for less than half the maximum possible contribution to be allocated to RTVE.
(34)
Spain maintains that higher- or lower-than expected revenues from the new taxes would not lead to changes in the planned amounts for the public service compensation. Should the revenue from the new tax sources not be sufficient to cover the financing gap left by abolishing advertising, the missing funds would be contributed from the general state budget, in accordance with Article 33 of Law 17/2006. Any surplus revenue will be attributed to the general budget. Finally, any excess in income beyond the EUR 1 200 million ceiling set by Article 3(2) of Law 8/2009 would be transferred to the Public Treasury. Therefore the planned overall funding of RTVE’s public service mission would not depend on the amount of the specific tax revenues but would in any case be assured by the general state budget.
(35)
Regarding the proportionality of the aid, Spain argued that the principle of net cost coverage would be assured. According to Article 33(1) of Law 17/2006, as amended by Law 8/2009, net costs are the only parameter determining the effective amount of the aid. According to Articles 2(2) and 8(2) of Law 8/2009, the general state budget compensates any insufficient tax revenues and any excess revenue is allocated to it, except for the possible overcompensation of 10 % of the annual budgeted costs provided for in Article 8(1) and (2).
(36)
With regard to the appropriateness of an annual budgetary planning of EUR 1 200 million for the coming years, Spain does not consider that it has acted arbitrarily. This amount is based on the annual budgeted costs incurred by RTVE in fulfilling its public service obligation. These obligations were not altered in a way that would lead us to expect lower expenses; on the contrary, complainants overlook the fact that RTVE has to invest EUR 104 million in additional productions to fill the air time freed by the disappearance of commercials.
(37)
It would furthermore not be right to assume that, following the disappearance of advertising, RTVE would no longer need to attract large audiences and could therefore reduce production costs and offer less attractive transmissions. According to its public service mission, RTVE would be obliged to maintain a distinguished and substantial presence and audience reach among the TV channels, in order to fulfil its mission effectively.
(38)
Finally, under Article 37 of Law 17/2006, effective ex post budgetary control would be assured by internal auditing, a review by the Government Audit Office and external auditing by a private auditing firm (KPMG). Furthermore, pursuant to Articles 39 and 40 of this law, the Parliament and the audiovisual authority supervise the fulfilment of the public service mission by RTVE and its annual accounts. Finally, RTVE is subject to review by the Court of Auditors.
(39)
Regarding the existence of ex ante control for the introduction of significant new services, Spain advised that Article 41(3) of General Law 7/2010 of 31 March 2010 on Audiovisual Communications (13) established such a procedure. The independent Spanish supervisory and regulatory authority for public broadcasting, the Consejo Estatal de Medios Audiovisuales, has been entrusted with this ex ante control, consisting of a public consultation of stakeholders, publication of the results of the consultation, and the evaluation of the overall impact of each new service on the market. Spain furthermore indicated that it intends to sign a programme contract (contrato-programa) with RTVE by 1 November 2010 which will define what constitutes a significant new service. According to the draft of this programme contract, a significant new service will be taken to mean a new service offer clearly differentiated from the services already in place, which can be classified as the reference product market, with the ability to have an effect on the market, in particular in terms of the impact on demand.
V. ASSESSMENT OF THE AID MEASURE
(40)
According to Article 107(1) of the TFEU, concerning aid granted by Member States, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.
(41)
The financial resources included in the Spanish system of financing RTVE flow to and are subsequently released from the general state budget. They constitute a direct transfer of State resources to a specific undertaking which are not available to its competitors. RTVE thereby enjoys a selective advantage.
(42)
Nevertheless, in its comments submitted before the opening of the procedure Spain claimed that the reform did not affect trade between Member States, since RTVE did not operate outside Spain. But when State financial aid strengthens the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Union trade, this trade must be regarded as affected by that aid, even if the beneficiary undertaking itself is not involved in exporting (14). Similarly, where a Member State grants aid to undertakings operating in the service and distribution industries, it is not necessary for the recipient undertakings themselves to carry on their business outside the Member State for the aid to have an effect on trade in the Union (15).
(43)
In the light of this principle, the Commission Communications on the application of State aid rules to public service broadcasting of 2001 and 2009 explain that ‘State financing of public service broadcasters can also be generally considered to affect trade between Member States …. This is clearly the position as regards the acquisition and sale of programme rights, which often takes place at an international level …. Moreover, the ownership structure of commercial broadcasters may extend to more than one Member State’ (16).
(44)
RTVE is itself active on the international markets (sale of programmes and acquisition of broadcasting rights). Through the European Broadcasting Union it exchanges television programmes and participates in the Eurovision system (17). Furthermore, in the acquisition and sale of broadcasting rights, RTVE is in direct competition with commercial broadcasters that are active in the national and international broadcasting market and that have an international ownership structure. Therefore even without the commercial activities RTVE carried out until August 2009, competition on the Spanish market risks being distorted by the aid granted to RVTE in a way which may affect trade between Member States. The Commission has already stated this in decisions E 8/2005 and NN 8/07.
(45)
The Commission also considered the possibility that the financing measures could be regarded merely as compensation for public service obligations which would not confer a financial advantage on RTVE, within the meaning of the Altmark decision of the Court of Justice (18). RTVE is an undertaking entrusted with the provision of a service of general economic interest (SGEI), public service broadcasting. State measures compensating the net additional costs of a SGEI do not qualify as State aid if all the conditions set out by that judgement are fulfilled. First, the recipient undertaking must effectively discharge public service obligations and those obligations must be clearly defined; second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated must have been established beforehand in an objective and transparent manner; third, the compensation must not exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant revenue and a reasonable profit for discharging those obligations; fourth, where the undertaking which is to discharge public service obligations is not chosen in a public procurement procedure allowing for the selection of the offer capable of providing those services at the least cost to the community, the level of the compensation must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with the necessary means to be able to meet the public service requirements, would have incurred in discharging those obligations.
(46)
Where public subsidies granted to undertakings expressly required to discharge public service obligations in order to compensate for the costs incurred in discharging those obligations do not comply with all these conditions, such subsidies fall within Article 107(1) of the TFEU and must be regarded as State aid within the meaning of that provision (19).
(47)
The public entity RTVE was entrusted with the provision of the public service broadcasting as defined by Laws 17/2006 and 8/2009. However, it was appointed as the public service broadcaster by law and not by means of a public tender. Moreover, the Spanish authorities did not determine the level of compensation needed on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and equipped, would have incurred in discharging those obligations. The level is determined annually on the basis of the current net costs, without using the benchmark of a well-run undertaking. The parameters on the basis of which the compensation would be calculated were not established in advance in an objective and transparent manner. Therefore, not all the conditions set out by the Court are met and the measures under assessment qualify as State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU (20).
(48)
Spain has not notified the new aid measure. It contends that the measure would not constitute a substantive alteration of the existing aid scheme as amended pursuant to the Commission decision in case E 8/2005 within the meaning of Article 108(3) of the TFEU and would therefore not constitute new aid requiring notification.
(49)
According to Article 1(c) of Regulation (EC) No 659/1999, ‘new aid’ is taken to mean all aid which is not existing aid, including alterations to existing aid. According to Article 4 of the Implementing Regulation (EC) No 794/2004, neither modifications of existing aid of a purely formal or administrative nature which cannot affect the evaluation of the compatibility of the aid measure with the internal market nor an increase in the original budget of an existing aid scheme by up to 20 % shall be considered an alteration to existing aid.
(50)
In order for an alteration to an existing scheme to qualify as ‘new aid’, the alteration to the system must be substantial, i.e. the basic features of the system must be altered as would be the case if, for example, there had been changes in the aim pursued, the basis on which the levy was made, the persons and bodies affected or, generally, the source of its finances (21). In the present case the sources of RTVE’s finances have been substantially changed. The new sources of financing also mean that the financing linked to advertising (which was not aid) is now given by the State (and is aid). This sharp increase in the amount of aid and the switch from a dual funding to single funding system give a clear indication that there is new aid.
(51)
Furthermore, if Article 1(c) of the procedural regulation states that alterations to existing aid are to be regarded as new aid, this provision means that ‘it is not altered existing aid that must be regarded as new aid, but only the alteration as such that is liable to be classified as new aid’, as the Court of First Instance emphasised in the Gibraltar case (22). It continued that ‘it is only where the alteration affects the actual substance of the original scheme that the latter is transformed into a new aid scheme. There can be no question of such a substantive alteration where the new element is clearly severable from the initial scheme’ (23).
(52)
It follows from this case law and legislation that adjustments which do not affect the evaluation of the compatibility of the aid measure cannot affect the substance of the aid either, and therefore do not change the classification of the measure as existing aid. On the other hand, if an alteration affects the substance of a scheme, but not to an extent which requires a new assessment of its other elements, this alteration can be assessed on a stand-alone basis, without reference to the other elements of the scheme. In this case it is only the alteration which is subject to the obligation for notification and review by the Commission.
(53)
The three fiscal measures which are introduced or amended by Articles 4, 5 and 6 of Law 8/2009 are severable from the existing scheme for funding RTVE. Although the new sources of financing may affect the legality of the scheme as such, they do not affect the evaluation of the other elements of the aid to RTVE or the effect the aid may have on the market.
(54)
The new elements of the aid, namely the new taxes, may create new aid in that they do not fall within any of the situations contemplated by Article 1(b) of Regulation (EC) No 659/1999. They are in fact set up by laws approved after the entry into force of the Treaty, they are not an individual aid measure granted in the context of an authorised aid scheme, they were not authorised on the basis of Article 4(6) of Regulation (EC) No 659/1999, they were not granted 10 years before the Commission’s first action and, finally, they apply to sectors that were open to competition when they came into force. Second, even if we admit, as a hypothesis, Spain’s argument that they must be regarded as a modification to the existing funding scheme, it appears that the way the additional funding of RTVE is financed constitutes a substantial alteration of the existing funding scheme with regard to the source of its finances. The existing scheme did not contain the specific levies to be collected for the benefit of RTVE, the legality of which may impact on the compatibility of the entire aid.
(55)
As was set out in the opening decision, the changes in the financing of RTVE raised doubts on the part of the Commission as to their effect on the overall compatibility of the financing of RTVE with the Treaty and required an additional assessment by the Commission. Therefore these changes needed to be formally notified to the Commission. As set out above, the classification as new aid applies only to the alteration as such. Therefore, the procedure has been opened by the Commission only in order to assess the quality of these changes and their consequences for the compatibility of the aid.
(56)
The Commission assesses aid to public broadcasters in the form of compensation for the fulfilment of a public service mandate under Article 106(2) of the TFEU, on the basis of the criteria set out in the 2001 Communication on the application of State aid rules to public service broadcasting (the 2001 Broadcasting Communication) (24). In accordance with the Commission notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid and with paragraph 100 of the 2009 Broadcasting Communication, the latter applies in the case of non-notified new aid only if the new aid was granted after its publication on 27 October 2009. In the present case, however, the new aid system was introduced with the entry into force of the law on 1 September 2009. Hence, the new financing scheme will be assessed on the basis of the 2001 Communication and of the Commission’s subsequent case practice (25).
(57)
In order for a measure to benefit from the derogation in Article 106(2), it is necessary that all the following conditions be fulfilled:
(a)
the service in question must be a service of general economic interest and clearly defined as such by the Member State (definition);
(b)
the undertaking in question must be explicitly entrusted by the Member State with the provision of that service (entrustment);
(c)
the application of the competition rules of the Treaty (in this case, the ban on State aid) must prevent the performance of the particular tasks entrusted to the undertaking and the exemption from these rules must not affect the development of trade to an extent that would be contrary to the interests of the Union (proportionality) (26).
(58)
In the specific case of public broadcasting, the above approach has to be adapted in the light of the interpretative provisions of the Amsterdam Protocol, which refers to the ‘public service remit as conferred, defined and organised by each Member State’ (definition and entrustment) and provides for a derogation from the Treaty rules in the case of the funding of public service broadcasting ‘in so far as such funding is granted to broadcasting organisations for the fulfilment of the public service remit … and … does not affect trading conditions and competition in the Union to an extent which would be contrary to the common interest, while the realisation of the remit of that public service shall be taken into account’ (proportionality) (27).
(59)
The definition of the public service remit by Law 17/2006 has been deemed compatible with Article 106(2) of the TFEU by the Commission in its decision on the financing of RVTE in cases E 8/2005 and NN 8/07. Article 9 of Law 8/2009 affects this definition in so far as it adds further obligations and restrictions on the content of the broadcasting of RTVE. The criterion of an appropriate definition of the public service mandate is therefore still fulfilled. Furthermore, withdrawing RTVE from the TV advertising market may contribute to strengthening the public service mission by making programming less dependent on commercial considerations and the fluctuations of the commercial revenues.
(60)
For this reason, the Commission did not express doubts in the opening decision with regard to these aspects of the financing of RTVE.
(61)
A central feature of the changes in the financing of RTVE is the almost complete discontinuation of its commercial activities, the change from a ‘dual funding’ system, combining support by public funds and revenues from commercial activities, to ‘single funding’, where broadcasting is financed exclusively, or almost exclusively, through public funds, in line with the distinction drawn in paragraph 45 of the 2001 Broadcasting Communication. Member States are free to choose whether and how to combine different sources of financing. However, the part of RTVE’s income which hitherto originated from commercial activities will not simply be replaced by funding from Spain’s general state budget, in line with Article 33 of Law 17/2006. This replacement will also be accompanied by the introduction or amendment of certain taxes for the very purpose of generating the necessary revenues.
(62)
The link established between the financing and the revenue from new taxes suggests that the revenue from the taxes appears to be allocated for the financing of the aid to RTVE and to have a direct impact on the amount of the aid. Where a charge specifically intended to finance aid proves to be contrary to other provisions of the Treaty, the Commission cannot declare the aid scheme of which the charge forms part to be compatible with the internal market. Consequently, the method by which an aid measure is financed may render the entire aid scheme incompatible with the internal market. Therefore, as set out in paragraphs 21, 22 and 23 above, it has to be assessed whether the new financing system is in fact hypothecating the aid to the taxes and whether the Commission should therefore include the effects of the new taxes in the State aid analysis.
(63)
However, for a tax to be regarded forming an integral part of an aid measure, it must be hypothecated for the financing of the aid, in the sense that the revenue from the tax is necessarily allocated for the financing of the aid and has a direct impact on the amount of the aid (28).
(64)
These conditions are not fulfilled in the case at hand. As confirmed by Spain, the amount of aid for RTVE is set with regard only to the financing needs of RTVE and the estimated net costs of providing the public broadcasting service. The financing received by RTVE is, in fact and in law, independent from the revenue generated by the taxes, since such financing will depend only on the net costs of the public service obligation. On the one hand, the revenue generated by the taxes which will be allocated to the financing of RTVE cannot exceed the net costs of the public service obligation (any excess going beyond the net cost of public service will be paid back to the general state budget). On the other hand, when the net costs of the public service obligation exceed the revenue generated by the taxes in question, the gap will be filled by contributions from the general state budget. Higher- or lower-than expected revenues from the new taxes will not lead to changes in the projected amounts. Should the revenue from the new tax sources be insufficient to cover the financing gap left by abolishing advertising, the missing funds would be contributed from the general state budget, in accordance with Article 33 of Law 17/2006. Any surplus revenue will be attributed to the general state budget. Therefore the planned overall funding of RTVE’s public service mission will not depend on the amount of the specific tax revenues but will in any case be assured by the general State budget.
(65)
The fact that the link between the taxes and the purpose for which they are introduced is mentioned in the explanatory memorandum and in the law itself does not alter this conclusion. The wording in the law (‘for the purpose of contributing to the financing of RTVE’) does not define the quality of the link between the taxes and the aid.
(66)
Accordingly, the Commission concludes that the three tax measures described in paragraph 14 are not an integral part of the aid. Their legality has no bearing on the compatibility of the aid to RTVE. Nor are the observations made by interested parties on their legality of relevance for the State aid assessment. Therefore the infringement proceeding currently open in relation to the tax on electronic communications for an alleged breach of Article 12 of the Authorisation Directive 2002/20/EC does not affect this decision.
(67)
As concerns the proportionality of the compensation so that it covers no more than the net costs of discharging RTVE’s public service obligations, the new law provides that any revenue of RTVE in excess of the net costs of the public service plus an additional 10 % reserve would flow back into the general state budget. A 10 % surplus may be kept in a reserve fund, in order to cover a possible undercompensation in previous years or exceptional costs, for up to 4 years. This mechanism to avoid undue overcompensation is in line with the Commission’s case practice (29).
(68)
To ensure that the aid is proportionate, Member States must also install an appropriate mechanism to ensure a regular and effective control of the use of public funding for the public service remit (30) and a guarantee that the annual State financing is limited to the net cost of the public service obligation (31). Spain retains in place its system of external control introduced by Law 17/2006, as described above and as approved by the Commission in decision E 8/2005, which allows the net costs of public service broadcasting to be determined.
(69)
However, given that the abolition of advertising may impact on the costs of the broadcaster by making its programming less dependent on commercial considerations, in order to rule out the possibility of overcompensation the Commission, in the opening decision, invited Spain and other interested parties to comment on the financing mechanism.
(70)
Interested parties expressed concerns that an overcompensation of RTVE would be likely. The budgetary planning for RTVE of EUR 1 200 million per year would not be based on a proper calculation of the net costs of the public service. It would not differentiate between commercial and public service activities and would not consider cost savings through abolishing advertising because programmes no longer need to attract a large audience and may be produced more cheaply. Furthermore, the full compensation for the loss of advertising income would be calculated on the basis of previous years while the economic crisis would have led to lower commercial revenues in 2010 and consequently to lower overall revenues for RTVE. It would not be fair if, with the abolition of dual financing, RTVE were to obtain a guaranteed income, independent from the varying commercial income. They also expressed a concern regarding budgetary control.
(71)
However, Spain demonstrated that the budgetary planning remains in line with RTVE’s annual budgeted costs in previous years and that there is no reason to assume that any considerable cost savings could be made now or in the near future merely through the abolition of advertising. RTVE will continue to be required to attract a large audience, and the abolition of commercials will create a need for additional productions which will have to be financed. Compared to the figures of previous years (EUR 1 177 million in 2007, EUR 1 222 million in 2008 and EUR 1 146 million in 2009) and taking into account the additional cost of the productions (EUR 104 million) needed to replace the advertising air time the remaining commercial income (estimated as only EUR 25 million), a ceiling of EUR 1 200 million for the budgetary cost planning seems a cautious and reasonable amount for the annual budgeted costs of the public service compensation. Furthermore, the principle of compensating the effective net costs of a public broadcaster necessarily entails protecting it from the variations in the revenues in the advertising market.
(72)
Regarding budgetary control, Spain pointed to the existing control mechanisms already established by Law 17/2006, as described in paragraph 38 above. To assure that the State aid does not exceed the net costs of the public service mission, an effective budgetary ex post control is assured, according to Article 37 of Law 17/2006, by internal auditing, a public review by the Government Audit Office and external auditing by a private auditing firm. Furthermore, pursuant to Articles 39 and 40 of this Law, the Parliament and the audiovisual authority supervise the fulfilment of the public service mission by RTVE and its annual accounts. Finally, RTVE is subject to review by the Court of Auditors. The comments received from interested parties do not give any reason to suppose that this system is not being properly applied.
(73)
The Commission considers that there is no indication that the estimated annual compensation for RTVE’s public service obligation will exceed what can reasonably be expected to be the costs of this service or that the compensation would eventually go beyond the net costs of the public service.
(74)
Moreover, in the opening decision the Commission asked Spain whether it had an adequate procedural framework for assessing ex ante whether the new audiovisual services of the public broadcaster RTVE comply with the material conditions of the Amsterdam Protocol (the so called ex ante control) (32). The information submitted by Spain so far did not allow the Commission to examine whether Spain already has such a mechanism. The Commission agrees with Spain’s contention that in principle this element of the financing of RTVE was the subject of the decisions of 2005 and 2007, which concerned the entire system of financing RTVE. The Commission furthermore agrees that the system has not been affected by the introduction of the new levies which gave rise to the present proceeding.
(75)
Nevertheless, according to the information submitted by Spain, Article 41(3) of Law 7/2010 (33) established such a procedure and entrusted the independent Spanish supervisory and regulatory authority for public broadcasting, the Consejo Estatal de Medios Audiovisuales, with the execution of this control, consisting of a public consultation of stakeholders, publication of the results of the consultation, and the evaluation of the overall impact of each new service on the market. However, this law does not contain a definition of what constitutes a significant new service. Member States should establish the relevant criteria (34). But Spain indicated that it intends to sign a programme contract (contrato-programa) with RTVE by 1 November 2010 at the latest which will contain such a definition. According to the draft of this programme contract, a significant new service will be taken to mean a new service offer clearly differentiated from the services already in place, which can be classified as the relevant product market, with the ability to have an effect on the market, in particular in terms of the impact on demand.
(76)
Spain has therefore fulfilled its obligation to introduce ex ante control, and the Commission takes note that by November 2010 it also intends to introduce a binding definition of what constitutes a significant new service. The Commission also notes that this mechanism had not been established before 2010.
VI. CONCLUSION
(77)
The Commission finds that Spain has unlawfully implemented the reform of the financing of the public broadcaster RVTE in breach of Article 108(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union. However, the Commission concludes that the taxes collected are not hypothecated for the financing of the aid for RTVE and do not have an impact on the compatibility of the aid with the Treaty. Furthermore, Spain has in place safeguards to avoid an overcompensation of RTVE. Finally, the Commission notes that Spain has introduced a procedure for an ex ante control for the introduction of significant new services within the public service remit. Therefore the aid to the public service broadcaster RTVE remains compatible with the Treaty,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The financing of the public service broadcaster Corporación de Radio y Televisión Española (RVTE), modified by Spain by Law 8/2009 on the financing of RTVE, is compatible with the internal market within the meaning of Article 106(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Article 2
This Decision is addressed to the Kingdom of Spain.
Done at Brussels, 20 July 2010.