ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. března 2012
ve věci státní podpory č. SA.29041 (C 28/2009) (ex N 433/2009) Podpůrná opatření ve prospěch společnosti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(oznámeno pod číslem C(2012) 1369)
(Pouze rumunské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/246/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména na čl. 108 odst. 2 první odstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí, jímž Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci státní podpory C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními a vzhledem k těmto připomínkám,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 17. července 2009 Rumunsko oznámilo dvě podpůrná opatření (dále jen „oznámení“) ve prospěch společnosti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (dále jen „Oltchim“ nebo „společnost“): i) výměna dluhu za kmenové akcie v hodnotě 538 milionů RON (přibližně 128 milionů EUR (3)) a ii) státní záruka pokrývající 80 % komerční půjčky v celkové výši 424 milionů EUR. Rumunsko oznámilo tyto dvě státní podpory z důvodu právní jistoty a uvedlo, že nejde o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(2)
Před tímto oznámením, dne 10. dubna 2008, předložila společnost PCC SE (dále jen „PCC“) se sídlem v Duisburgu v Německu, která má nyní menšinový podíl ve společnosti Oltchim představující 18,31 %, oficiální stížnost, podle níž plánovaná výměna dluhu za akcie představuje neslučitelnou státní podporu.
(3)
Komise si po zaregistrování stížnosti vyměnila dopisy a informace s rumunskými úřady, se společností Oltchim a se stěžovatelem a uspořádala jednak několik setkání s rumunskými úřady a se zástupci společnosti Oltchim, a jednak se stěžovatelem.
(4)
Dne 15. září 2009 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ohledně podpůrných opatření (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“). Rumunsko zaslalo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 3. listopadu 2009.
(5)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 29. prosince 2009 (4). Komise v dopisech ze dne 21. prosince 2009 vyzvala osm společností potenciálně zainteresovaných na tomto řízení jako konkurenty společnosti Oltchim, aby podaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení.
(6)
Komise obdržela připomínky od pěti třetích stran: v dopise ze dne 26. ledna 2010 od společnosti Vestolit GmbH & Co. KG (dále jen „Vestolit“), v dopise ze dne 26. ledna 2010 od společnosti Ineos ChlorVinyls (dále jen „Ineos“), v dopisech ze dne 27. ledna a ze dne 28. ledna 2010 od dvou společností, které požádaly, aby nebyla sdělena jejich totožnost (dále jen „I. a II. nejmenovaná strana“), a v dopise ze dne 29. ledna 2010 od soukromé osoby (pan Virgil Bestea).
(7)
Tyto připomínky byly sděleny Rumunsku dopisem z 2. března 2010. Rumunsko odpovědělo na připomínky výše uvedených třetích stran dopisem z 8. dubna 2010.
(8)
Šestá třetí strana, investiční fond Firebird Management LLC (dále jen „Firebird“), který v dané době vlastnil 1,328 % akcií společnosti Oltchim, zaslal informace a připomínky prostřednictvím dopisů z 27. května 2010 a 8. července 2010. Připomínky fondu Firebird byly Rumunsku sděleny prostřednictvím dopisů z 25. července 2010 a 27. července 2010.
(9)
Stěžovatel PCC předložil připomínky k této věci v dopisech z 6. května 2010, 18. května 2010, 19. května 2010, 28. května 2010, 13. června 2010, 18. června 2010, 22. července 2010, 6. srpna 2010, 2. září 2010, 18. října 2010, 9. dubna 2011 a 14. dubna 2011. Kromě těchto dopisů zaslala společnost PCC celou řadu materiálů s informacemi týkajícími se dotyčné věci, které v zásadě obsahovaly různé články z tisku a další informace, většinou veřejného charakteru.
(10)
Dále I. a II. nejmenovaná strana (které rovněž zaslaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení a které žádaly, aby nebyla zveřejněna jejich totožnost) zaslaly dodatečné informace 21. září 2010, 22. února 2011, 28. února 2011, 26. července 2011 a 28. října 2011.
(11)
Komise zaslala rumunským úřadům připomínky uvedené v bodech odůvodnění 9 a 10 ve chvíli, kdy obsahovaly nové informace a argumenty a kdy byly relevantní pro dotyčné řízení, a to v dopisech z 25. června 2010, 2. srpna 2010, 9. září 2010, 22. září 2010, 20. října 2010 a 23. listopadu 2011.
(12)
Rumunsko odpovědělo na dodatečně obdržené připomínky v dopisech ze dne 30. července 2010, 2. září 2010, 12. října 2010, 26. října 2010, 23. listopadu 2010 a 7. prosince 2011. Rovněž zaslalo dodatečné informace týkající se věci v dopisech ze dne 29. března 2011, 14. dubna 2011, 27. července 2011, 9. září 2011 a 21. září 2011.
(13)
V důsledku přijetí rozhodnutí o zahájení řízení se v Bruselu konalo několik setkání mezi útvary Komise a rumunskými úřady: 30. června 2010, 15. července 2010, 19. května 2011 a 12. září 2011. Útvary Komise se rovněž několikrát setkaly se zástupci stěžovatele PCC.
(14)
Rumunské úřady dopisem ze dne 22. června 2011 stáhly oznámení ze dne 17. července 2009 o státní záruce za půjčku ve výši 424 milionů EUR. Rumunské úřady rovněž Komisi informovaly, že nadále zachovávají oznámení o výměně dluhu za akcie.
(15)
Dne 10. srpna 2011 schválila rumunská vláda memorandum, jímž zástupci Ministerstva hospodářství, obchodu a podnikatelského prostředí, agentury AVAS (5) a společnosti Oltchim byli zmocněni, aby uzavřeli dohodu podle soukromého práva mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, na jejímž základě by společnost uznala úroky vážící se k veřejnému dluhu, akumulované ode dne 1. ledna 2007.
(16)
Dopisem ze dne 9. září 2011 rumunské úřady sdělily, že společnost Oltchim a agentura AVAS hodlají uzavřít dříve uvedenou dohodu podle soukromého práva a že AVAS taktéž vymění takto akumulované úroky za akcie, a to společně s hlavním dluhem.
(17)
Dopisem ze dne 21. října 2011 zaslal předseda vlády Rumunska Emil Boc závazný příslib rumunské vlády privatizovat celou společnost Oltchim, včetně celého balíku akcií, který připadne po výměně dluhu státním úřadům. Oznámení o privatizaci mělo být provedeno koncem března 2012 a privatizace ukončena do konce května 2012. Dopisem ze dne 16. února 2012 tento závazek znovu potvrdil nový předseda vlády Rumunska Mihai-Răzvan Ungureanu.
(18)
Rumunsko předložilo dodatečné připomínky a informace v dopisech z 12. října 2011 a 23. prosince 2011.
(19)
Z dopisů zmíněných v bodech odůvodnění 17 a 18 vyplývá, že Rumunsko pozměnilo oznámení opatření č. 1 v tom smyslu, že po převedení dluhu vůči státním úřadům ve výši 538 milionů RON bude následovat privatizace takto vzniklých akcií společnosti Oltchim a že převod musí být posouzen s přihlédnutím k následné privatizaci.
II. SOUVISLOSTI
II.1. Společnost
(20)
Oltchim je významný rumunský výrobce petrochemických produktů, jako je PVC, hydroxid sodný, chlor, DEHP a polyetherové polyoly. Hlavním výrobkem společnosti je PVC (v současné době tvoří asi 37,5 % z celkové výroby), v roce 2008 (6) s podílem 2,1 % na trhu Unie. Oltchim je s výrobou 78 druhů čtyřiceti základních chemických výrobků jednou z největších petrochemických společností v Rumunsku a v jihovýchodní Evropě. Společnost vyváží přibližně 80 % své výroby jak do Evropy, tak i mimo ni.
(21)
Oltchim je hlavní zaměstnavatel v oblasti průmyslu v rumunském regionu Vâlcea, který využívá pomoc podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. K 15. říjnu 2011 byl počet zaměstnanců 3 470 (7). Společnost z důvodu obtížné finanční situace, s níž se v současné době potýká, v prosinci 2011 dočasně propustila 1 000 zaměstnanců a dalších 993 zaměstnanců v lednu 2012 (8).
(22)
Společnost zahájila činnost v roce 1966, v roce 1990 byla reorganizována a v roce 1997 byla kótována na Burze cenných papírů v Bukurešti. Rumunský stát (v současné době prostřednictvím Ministerstva hospodářství) má ve společnosti většinový podíl představující 54,8 % společnosti. Hlavním menšinovým akcionářem je společnost PCC, která je v tomto řízení stěžovatelem, a vlastní také společnost Rokita SA, polského konkurenta společnosti Oltchim, ve které má podíl 18,31 %. Další akcie vlastní Nachbar Services Ltd. (14,02 %), různé fyzické osoby (11,04 %) a další právnické osoby (1,81 %).
II.2. Události předcházející přistoupení Rumunska k EU
II.2.1 Původ veřejného dluhu
(23)
V období 1992-2008 investovala společnost Oltchim celkem asi 371 milionů EUR do modernizace své výrobní linky (z toho 118,8 milionů EUR v období 2007-2008). Pokud jde o některé z těchto investic, společnost Oltchim uzavřela v období 1995-2000 sérii dvanácti komerčních půjček v celkové výši téměř 171 milionů DEM a 60 milionů USD. Půjčky byly kryty státními zárukami vydanými Ministerstvem financí.
(24)
Protože společnost Oltchim nebyla schopna půjčky splácet, banky od listopadu roku 1999 použily státní záruky.
(25)
V letech 1999 až 2002 provedlo Ministerstvo financí platby na základě záruk. Ministerstvo financí si naúčtovalo značně vysoké úroky a smluvní pokuty za částky takto zaplacené za záruky aktivované v letech 1999 až 2002. Ty se pohybovaly od 0,15 % do 0,3 % za den, přesněji řečeno od 54 % do 110 % za rok (9).
(26)
Do června roku 2002 celkový dluh společnosti Oltchim vůči Ministerstvu financí, pocházející ze státních záruk plus příslušných úroků a smluvních pokut, dosáhl 303 milionů RON (přibližně 72 milionů EUR). Tehdy byla uvedená částka převedena z Ministerstva financí na rumunskou agenturu AVAS (10), pověřenou vymáháním veřejných dluhů, a byla konsolidována v USD s cílem zachovat hodnotu dluhu v hyperinflačním prostředí. Výsledná částka činila 91 milionů USD.
(27)
Agentura AVAS neměla podle rumunské legislativy (OUG 51/1998) specifický mandát pro vybírání úroků a smluvních pokut z veřejného dluhu, který měla vymoci od dlužící společnosti.
II.2.2 Převod dluhu v roce 2003
(28)
První pokus o privatizaci společnosti se uskutečnil v roce 2001, kdy agentura AVAS se společností Exall Resources vyjednala a podepsala smlouvu o prodeji státního podílu ve společnosti. K odstoupení od smlouvy o prodeji došlo z důvodu neschopnosti kupujícího splnit platební povinnosti a proto, že kupující nemohl zaručit provedení technologických/environmentálních investic ve společnosti.
(29)
K dalšímu pokusu o privatizaci společnosti Oltchim došlo v říjnu 2003, kdy rumunská privatizační agentura APAPS zveřejnila oznámení o prodeji státního podílu. Potenciální investoři byli informováni, že veřejný dluh bude vyměněn za akcie s cílem zvýšit atraktivitu společnosti pro potenciální investory.
(30)
Přesto byla nabídka na privatizaci na začátku listopadu 2003 zrušena, protože potenciální investor (Rompetrol) a menšinoví akcionáři napadli u rumunských soudů převod dluhu z roku 2003. Navzdory této situaci byl v listopadu 2003 dluh vůči agentuře AVAS ve výši 95 milionů USD (a to převedených 91 milionů USD a dodatečné platby provedené Ministerstvem financí za záruky a převedené agentuře AVAS od června 2002), rovnající se 322 milionům RON, vyměněn za akcie na základě rozhodnutí valné hromady akcionářů společnosti Oltchim (na níž zástupci státu měli většinu hlasů). Tím se státní podíl ve společnosti Oltchim zvýšil z 53,26 % na 95,73 %.
(31)
V listopadu 2005 obchodní soud ve Vâlcea zrušil rozhodnutí valné hromady společnosti Oltchim o převodu dluhu, což zdůvodnil tím, že rozhodnutí bylo přijato, aniž by bylo menšinovým akcionářům umožněno, aby se zúčastnili navýšení kapitálu.
(32)
V červnu 2006 vydala rumunská vláda mimořádné nařízení (11), jímž zmocnila zástupce státu účastnící se valné hromady akcionářů společnosti Oltchim, aby hlasovali proti podání odvolání proti soudnímu rozhodnutí, které zrušilo první převod dluhu, a aby byla přijata nezbytná opatření pro zrušení všech následných aktů. Soudní rozhodnutí o zrušení převodu dluhu se stalo pravomocným v srpnu 2006. Ke skutečnému snížení vlastního kapitálu došlo v listopadu 2007. Dluh vzniklý ze zrušení převodu dluhu byl znovu zaveden do účtů ve své historické hodnotě 95 milionů USD, představujících pak 317 milionů RON.
II.2.3 Další růst dluhu
(33)
Po prvním převodu dluhu na agenturu AVAS v červnu 2002 pokračovalo Ministerstvo financí v období od června 2002 do prosince 2006 v provádění plateb na základě záruk, které byly aktivovány v listopadu 1999. V období 2003-2006, kdy převod dluhu z roku 2003 byl ještě platný, se celková částka dodatečných plateb provedených Ministerstvem financí na základě aktivovaných záruk zvýšila na 191 milionů RON. V rámci provádění dohody o převodu veřejného dluhu, uzavřené v červnu 2002 mezi Ministerstvem financí a agenturou AVAS, převedlo Ministerstvo financí na AVAS i všechny tyto pohledávky v postupných tranších, následujících po platbách uskutečněných na základě záruk. Agentura AVAS konsolidovala tyto pohledávky rovněž v USD a ty v roce 2006 představovaly celkovou částku 60 milionů USD.
(34)
Dne 1. ledna 2007, v den přistoupení Rumunska k Evropské unii, činil celkový dluh společnosti Oltchim vůči agentuře AVAS částku 60 milionů USD (12).
II.3. Události po přistoupení Rumunska k EU
II.3.1 Vývoj dluhu
(35)
Počínaje 1. lednem 2007 byly veškeré platby spojené s externími úvěry prováděny společností Oltchim. Ministerstvo financí již neprovedlo žádnou dodatečnou platbu v souvislosti se státními zárukami.
(36)
V listopadu 2007 bylo 95 milionů USD, tedy odpovídající částka po zrušení převodu dluhu, zavedeno do účetních výkazů společnosti Oltchim a připočteno k 60 milionům USD, spojeným s dodatečnými platbami, čímž vznikl veřejný dluh v celkové výši 155 milionů USD (508 milionů RON). Tento veřejný dluh ve výši 155 milionů USD je veden v účetních výkazech společnosti Oltchim v RON (tedy 508 milionů RON). Tento dluh vyjádřený v USD je od té doby uváděn v účtech společnosti Oltchim v RON a tato částka zůstává v rumunské měně nezměněna, protože v každém dalším výkazním termínu společnost vykazovala v účetní závěrce historickou hodnotu v RON (13), která byla vždy vyšší než hodnota platná v danou chvíli, protože RON během doby posílil vůči USD.
(37)
Výjimkou z obecného pravidla stanoveného zákonem OUG 51/1998 [viz výše uvedený bod odůvodnění 27], podle čl. 2 odst. 2 mimořádného nařízení vlády č. 45/2006 (dále jen „OUG 45/2006“), agentura AVAS v roce 2007 u pohledávek společnosti Oltchim, které na ni byly převedeny Ministerstvem financí a které byly předmětem převodu dluhu z roku 2003, požadovala za období 2003-2006 úroky 29,9 milionu RON podle roční úrokové sazby LIBOR (14) na vklady v USD.
(38)
V důsledku toho v listopadu 2007 celková částka, již společnost Oltchim dlužila agentuře AVAS, dosáhla 155 milionů USD (508 milionů RON) plus 29 milionů RON, tedy celkem 538 milionů RON. Toto rozhodnutí bude dále uvádět dluh v RON, protože oznámený převod dluhu je rovněž udáván v RON.
II.3.2 Druhý převod dluhu
(39)
V lednu 2007 schválil rumunský parlament mimořádné nařízení vlády OUG č. 45/2006 prostřednictvím zákona č. 30/2007, který agentuře AVAS povolil zrušit první převod dluhu a zmocnil ji provést druhý převod, tentokrát při dodržení prioritních práv menšinových akcionářů.
(40)
Nicméně druhý pokus o výměnu dluhu za akcie byl napaden novým hlavním menšinovým akcionářem, společností PCC, která se odmítla účastnit této operace.
(41)
Společnost PCC získala podíl ve výši 1,2 % ve společnosti Oltchim, za který zaplatila 7,5 milionu EUR v květnu 2007, přesněji řečeno po datu, kdy nabylo právní moci rozhodnutí státního soudu rušící první převod dluhu, neboť společnost Oltchim ani rumunské úřady se neodvolaly. Poté, co byl převod dluhu na účtech společnosti zrušen, se podíl stěžovatele PCC ve výši 1,2 % stal podílem ve výši 12 % (15).
(42)
V dubnu 2008 podala společnost PCC ke Komisi stížnost, v níž uvedla, že dotyčný převod by představoval neslučitelnou státní podporu [viz výše uvedený bod odůvodnění 2].
(43)
Rumunské úřady se s cílem dodržet ustanovení čl. 108 odst. 3 SFEU rozhodly získat souhlas Komise podle pravidel pro státní podporu ještě před uskutečněním druhého převodu dluhu, a proto opatření oznámily.
II.4. Současná situace společnosti Oltchim
(44)
Rumunské úřady uvádějí, že v roce 2006 po zrušení převodu dluhu z roku 2003 se znovu pokusily zprivatizovat společnost i s dluhem, a to v roce 2006 a v roce 2008. Podle rumunských úřadů žádný investor neměl za takových podmínek zájem o koupi.
(45)
Podle rumunských úřadů se kromě toho společnost od roku 2008 potýká s těmito problémy: i) zastavení dodávek základních surovin od hlavního dodavatele - společnosti Arpechim, ii) negativní dopad na čistou hodnotu aktiv společnosti, který byl způsoben obnovením významného dluhu v listopadu 2007 v důsledku zrušení výměny dluhu za akcie z roku 2003, iii) nedostatečná kapitalizace společnosti způsobená rovněž zrušením převodu dluhu a konečně iv) dopady světové finanční a hospodářské krize.
(46)
V účetním roce 2008 zaznamenala společnost Oltchim provozní ztráty ve výši 71 milionů RON (17 milionů EUR), čistou ztrátu 226 milionů RON (54 milionů EUR) a ztráty celkem dosáhly 1,367 miliardy RON (325 milionů EUR). Po uzavření společnosti Arpechim v listopadu 2008, který byl hlavním dodavatelem ethylenu, byla společnost v provozu jen ze 45 % své kapacity a asi jedna třetina zaměstnanců byla dočasně propuštěna.
(47)
Koncem roku 2008 byly akcie společnosti Oltchim, které v té době vlastnila agentura AVAS, převedeny do portfolia Ministerstva hospodářství.
(48)
V prosinci 2009 zakoupila společnost Oltchim aktiva (zařízení na výrobu ethylenu) svého bývalého dodavatele společnosti Arpechim za cenu [0]-[10] EUR (16) a zaplatila za jeho zásoby/jeho inventář [10]-[20] milionů EUR. Podle rumunských úřadů bylo zakoupení financováno ze zálohových plateb zákazníků. Arpechim obnovil svoji činnost v květnu 2011.
(49)
Ke dni 31. prosince 2009 vykazovaly finanční výkazy společnosti Oltchim za rok 2009 provozní ztráty v hodnotě 26 milionů EUR (109 milionů RON), čistou ztrátu 52,4 milionů EUR (220 milionů RON), ztráty celkem 377 milionů EUR (1,584 miliard RON) a záporný vlastní kapitál v hodnotě 112 milionů EUR (469 milionů RON).
(50)
Ke dni 31. prosince 2010 vykazují finanční výkazy společnosti Oltchim provozní zisk 56 milionů EUR, čistý zisk 32 milionů EUR (220 milionů RON) a ztráty celkem 383 milionů EUR. Kladného provozního výsledku a čistého výsledku bylo dosaženo díky tomu, že aktiva společnosti Arpechim zakoupená za cenu [0]-[10] EUR byla znovu oceněna na [80]-[100] milionů EUR a tento rozdíl byl zaveden do účetnictví jako „zisk z výhodného nákupu“.
(51)
Ke dni 30. června 2011 vykazovaly finanční výkazy společnosti Oltchim za šest měsíců (17) provozní ztrátu ve výši 7,4 milionů EUR a čistou ztrátu 17,4 milionu EUR, ztráty celkem 401 milionů EUR a záporný vlastní kapitál v hodnotě 358 milionů EUR (aniž by byl brán v úvahu dluh vůči agentuře AVAS).
III. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(52)
Dne 15. září 2009 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení ohledně dvou podpůrných opatření ve prospěch společnosti Oltchim, která Rumunsko oznámilo v červenci 2009:
-
opatření č. 1: převod dluhu v celkové výši 538 milionů RON (přibližně 128 milionů EUR); a
-
opatření č. 2:„záruky akcionáře“ pokrývající 80 % komerční půjčky ve výši 424 milionů EUR na pokračovaní investic za účelem modernizace (Rumunsko stáhlo oznámení týkající se opatření č. 2, a to dopisem ze dne 22. června 2011).
(53)
Komise vyjádřila pochybnost, zda v rozporu s argumentací Rumunska oznámená opatření neposkytují společnosti neoprávněné výhody a zda se tedy nejedná o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(54)
Navíc v rozhodnutí o zahájení řízení bylo označeno jako možná další státní podpora to, že ode dne 1. ledna 2007 stát nepožadoval úrok a/nebo smluvní pokuty v souvislosti s neuhrazeným veřejným dluhem (označeno jako „opatření č. 3“).
(55)
Nakonec Komise vyjádřila pochybnost, zda by opatření mohla být považována za slučitelná se SFEU z hlediska pravidel týkajících se státní podpory, jestliže by se zjistilo, že zahrnují státní podporu.
IV. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(56)
Rumunské úřady ve své reakci na rozhodnutí o zahájení řízení uvedly, že žádné ze tří opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože rumunský stát jednal v souladu s tržními zásadami.
(57)
Rumunsko zejména trvalo na tom, že oznámená opatření (převod dluhu a záruky akcionáře) by zaručila rentabilitu společnosti Oltchim díky vyřešení problému příliš nízké míry kapitalizace a zabezpečení fondů nezbytných pro realizaci její strategie růstu. Navíc Rumunsko zdůraznilo skutečnost, že je třeba, aby Komise vzala na vědomí dvojí úlohu státu, jako akcionáře i jako věřitele společnosti Oltchim.
(58)
Nakonec Rumunsko uvedlo, že opatření č. 3 není státní podpora, protože chování státu ohledně nevymáhání předcházejícího dluhu se vztahovalo výhradně na plánovaný převod dluhu a pokud jde o tento dluh, rumunské úřady postupovaly důsledně v souladu s tím, co by v podobné situaci učinil jiný provozovatel na trhu.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(59)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 26. ledna 2010 vyjádřila společnost Vestolit své obavy ohledně balíčku státních podpor oznámených Rumunskem v červenci 2009. Společnost Vestolit se považuje za konkurenta společnosti Oltchim, protože obě strany provádějí činnost v oblasti výroby PVC. Podle společnosti Vestolit by žádný soukromý investor nepodpořil investiční program zaměřený výhradně na koupi a modernizaci zastaralého zařízení na výboru ethylenu od společnosti Aperchim.
(60)
Společnost Ineos ve svém dopise ze dne 21. ledna 2010 uvedla, že na základě informací z rozhodnutí o zahájení řízení se společnost Oltchim jevila jako podnik nacházející se v potížích a v důsledku toho bylo nepravděpodobné, že by soukromý investor přijal taková opatření na podporu, která měl v úmyslu přijmout ve prospěch společnosti Oltchim rumunský stát. Společnost Ineos rovněž upozornila, že pro evropský trh s PVC je charakteristická významně vzrůstající kapacita a že v důsledku toho by jakákoliv potenciální podpora poskytnutá některému z aktérů na tomto trhu mohla vést k mu narušení trhu.
(61)
Připomínky předložené fondem Firebird dne 28. května 2010 mají obdobný obsah jako připomínky předložené dříve uvedenými zainteresovanými stranami.
(62)
Dopisem ze dne 28. ledna 2010 předložil připomínky ve stejném smyslu jako ty, které předložily společnosti Vestolit a Ineos, i další konkurent společnosti Oltchim, a to jako I. nejmenovaná strana. Ta rovněž zdůrazňuje, že provozní podpora nemůže být považována za slučitelnou se SFEU a že v případě společnosti Oltchim zřejmě neexistují jiné důvody pro slučitelnost.
(63)
Dopisem ze dne 27. ledna 2010 uvádí II. nejmenovaná strana, že veškerá opatření na podporu uvedená v rozhodnutí o zahájení řízení jsou neslučitelnou podporou. II. nejmenovaná strana rovněž tvrdí, že:
(a)
státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly nadále platné i po přistoupení Rumunska k EU, a to až do dne 31. října 2009, a proto by se k nim k datu přistoupení mělo přistupovat jako k novým podporám;
(b)
příčinou potíží, s nimiž se společnost Oltchim potýkala po aktivaci státních záruk v listopadu 1999, byly strukturální problémy společnosti (neefektivní řízení, přijetí nesprávné podnikatelské strategie, neprovedení skutečné a účinné restrukturalizace);
(c)
získání společnosti Arpechim je v rozporu s obchodními zájmy společnosti Oltchim: v budoucnu totiž nepřinese zisk;
(d)
pozdější platby uskutečněné Ministerstvem financí od června 2002 do prosince 2006 na základě aktivovaných státních záruk ukazuje, že společnost Oltchim se nacházela v potížích po celou tuto dobu;
(e)
ve skutečnosti se Rumunsko pokusilo privatizovat tuto společnost pouze jednou, a to v roce 2001, avšak následné „nepodařené“ pokusy o privatizaci z let 2003 a 2006 byly jen strategií s cílem nevymáhat veřejný dluh;
(f)
podnikatelský plán, který stojí u základů balíčku podpor, jak byl oznámen v červenci 2009, nebyl proveditelný, zejména pokud jde o rozbor citlivosti a odhadovanou návratnost investic;
(g)
podporou takto rozsáhlého investičního programu by stát býval zaznamenal významnou ztrátu, protože očekávané výnosy z privatizace společnosti Oltchim by nepokryly náklady na podpůrná opatření;
(h)
vzhledem k tomu, že oznámená opatření představovala státní podporu, Rumunsko mělo pro společnost Oltchim navrhnout plán restrukturalizace, který by umožnil posoudit slučitelnost podpory podle pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v potížích (18).
(64)
Později, v průběhu řízení, stěžovatel PCC upozornil Komisi, že v červnu 2010 udělila rumunská Agentura pro ochranu životního prostředí společnosti Oltchim pokutu ve výši 14,34 milionu EUR za zpožděné vrácení povolenek na emise CO2 za rok 2009 (19). Podle názoru stěžovatele PCC je nevymáhání pokuty vlastně další státní podporou. Investiční fond Firebird ve svém dopise ze dne 8. července 2010 rovněž nastolil otázku zmíněné pokuty.
(65)
Společnost PCC v říjnu 2010 a v říjnu 2011 rovněž informovala Komisi o tom, že státní podnik dodávající elektrickou energii SC Electrica SA (dále jen „Electrica“) a další státní věřitelé (dodavatel solného a vápencového roztoku Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea a dodavatel průmyslové páry SC CET Govora SA) mají v držení významné, nově rozvržené pohledávky vůči společnosti Oltchim.
VI. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(66)
Ve své odpovědi ze dne 8. dubna 2010 na připomínky zúčastněných stran Rumunsko uvádí převážně odkaz na svoje oznámení a předcházející připomínky k zahájení řízení.
(67)
Rumunsko zejména trvalo na tom, že navzdory tomu, co uvedla jedna z třetích stran, získání a modernizace petrochemických aktiv společnosti Arpechim zahrnuje veškeré nezbytné restrukturalizace a je zásadní pro dlouhou životaschopnost společnosti a že provozování integrované petrochemické platformy Oltchim-Arpechim by mohlo být ziskové.
(68)
Rumunsko také opakuje své argumenty, podle nichž opatření přijatá vůči společnosti Oltchim ohledně vymáhání pohledávky neznamenala pro společnost Oltchim žádnou výhodu. Rumunsko také trvalo na svém záměru privatizovat společnost Oltchim.
VII. STAŽENÍ OZNÁMENÍ O STÁTNÍ ZÁRUCE (OPATŘENÍ Č. 2)
(69)
V souladu s článkem 8 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), dotyčný členský stát může po zahájení formálního vyšetřovacího řízení vzít zpět své oznámení, a to dříve, než Komise rozhodne o charakteru navrhovaného opatření jako podpory. V takovém případě ukončí Komise příslušné řízení rozhodnutím o bezpředmětnosti řízení.
(70)
Rumunské úřady vzaly zpět oznámení o státní záruce (která pokrývá 80 % půjčky do výše 424 milionů EUR). V důsledku toho se formální vyšetřovací řízení prováděné Komisí u 2. opatření stalo bezpředmětným.
VIII. POZICE RUMUNSKA PO STAŽENÍ OPATŘENÍ Č. 2
VIII.1. Úprava opatření č. 1 - záměr Rumunska provést privatizaci
(71)
V únoru 2011 bylo požadováno vytvoření společného preventivního programu finanční pomoci EU/Mezinárodního měnového fondu (dále jen „MMF“) s cílem podpořit zahájení ekonomického růstu v Rumunsku s důrazem na strukturální reformy a zároveň na zlepšení fiskální udržitelnosti a konsolidaci finanční stability. V květnu 2011 přijala Rada rozhodnutí (21) poskytnout Rumunsku preventivní střednědobou finanční pomoc ve výši 1,4 miliardy EUR. V březnu 2011 MMF schválilo pro Rumunsko novou preventivní stand-by dohodu (22). Podle této dohody poskytne MMF Rumunsku na další dva roky finanční pomoc v hodnotě 3 090,6 miliardy DST (3,5 miliardy EUR). Toto financování je podmíněno splněním celé řady cílů zaměřených na snížení rozpočtového deficitu, které jsou uvedeny v dopise o záměru předaném rumunskými úřady a zapsány v technickém memorandu o porozumění („TMP“). Cíle TMP mimo jiné zahrnují snížení váznoucích plateb a ztrát státních podniků. V dopise o záměru a v TMP ze dne 2. prosince 2011 (23) se Rumunsko zavázalo oznámit nabídku na privatizaci společnosti Oltchim do konce dubna 2012.
(72)
K tomu dochází po celé řadě veřejných prohlášení, která vydaly rumunské úřady během roku 2011 a která se týkala záměru rumunské vlády privatizovat společnost Oltchim.
(73)
Rumunsko také oznámilo Komisi svůj závazek privatizovat společnost Oltchim. Přesněji řečeno, v dopise ze dne 21. října 2011, zaslaném místopředsedovi J. Almuniovi, předseda vlády Rumunska Emil Boc prohlásil, že se Rumunsko zavazuje zprivatizovat celou společnost Oltchim (včetně balíku akcií, které jsou předmětem převodu dluhu) do května 2012. Po jmenování nové rumunské vlády dne 9. února 2012 nový předseda vlády Mihai-Răzvan Ungureanu potvrdil tento závazek v dopise ze dne 16. února 2012.
(74)
Rumunsko vzhledem k rozpočtovým úsporám, s nimiž se potýká, již nemá v úmyslu zůstat vlastníkem společnosti Oltchim a financovat potřebné investice prostřednictvím státních záruk; chce prodat akcie společnosti Oltchim, které vlastní.
VIII.2. Vývoj u opatření č. 3 - dohoda o úrocích
(75)
Dopisem ze dne 9. září 2011 informovaly rumunské úřady Komisi, že ode dne 1. ledna 2007 mají v úmyslu požadovat od agentury AVAS úroky z dluhu představujícího 538 milionů RON. Rumunsko rovněž vysvětlilo, že to bude konkrétně uvedeno ve smlouvě-dohodě uzavřené mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, jejímž prostřednictvím společnost odsouhlasí dlužné úroky. V témže dopise rumunské úřady upřesnily, že takto akumulované úroky budou rovněž vyměněny za akcie spolu s hlavní částí veřejného dluhu, tak jak bylo oznámeno v rámci opatření č. 1.
(76)
Dopisem ze dne 23. prosince 2011 rozeslaly rumunské úřady kopii dohody uzavřené dne 22. prosince 2011 v rámci soukromého práva mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, kterou společnost uznala úroky z veřejného dluhu, akumulované ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2011, představující celkem 511 milionů RON. Rumunské úřady vysvětlily, že úroky byly vypočítány ze složeného základu, přičemž pro relevantní období byla jako implicitní úroková sazba použita nejvyšší hodnota z úrokových sazeb používaná komerčními bankami u půjček, které byly společnosti skutečně poskytnuty ode dne 1. ledna 2007, a referenční a diskontní sazby používané Komisí. Výsledkem tohoto přístupu jsou následující použité úrokové sazby a následující akumulované úroky z dluhu vůči agentuře AVAS:
Tabulka č. 1
Rozvržení úroků stanovených agenturou AVAS pro období 2007-2011
2007
2008
2009
2010
2011
Použitá úroková sazba
1.1 - 30.6 - 11,17 %
1.7 - 31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Hodnota úroku (zaokrouhleno na miliony RON)
58
87
129
114
123
Celkem úroky dluhu vůči agentuře AVAS počínaje rokem 2007: 511 milionů RON
(77)
V téže korespondenci rumunské úřady rovněž informovaly, že s cílem dodržet kalendář navržený pro privatizaci, budou zahájeny přípravy pro provedení převodu dluhu vůči agentuře AVAS, který představuje 538 milionů RON, plus příslušné akumulované úroky.
VIII.3. Argumenty předložené Rumunskem s ohledem na zamýšlenou privatizaci
(78)
Jak bylo vysvětleno výše, rumunské úřady stáhly opatření č. 2 (viz výše uvedený VII. oddíl). Rumunské úřady po stažení oznámení týkajícího se státní záruky tvrdily, že současné opatření č. 1, tedy výměna dluhu ve výši 538 milionů RON vůči agentuře AVAS za akcie a zároveň úroků z dluhu vůči agentuře AVAS akumulovaných ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2011, které představují dodatečnou částku ve výši 511 milionů RON, není státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Rumunsko se domnívá, že toto opatření je slučitelné se společným trhem a jako takové neposkytuje výhodu pro společnost Oltchim. Přesněji řečeno, rumunské úřady se domnívají, že pro agenturu AVAS jako věřitele bude výhodnější výměna celého dluhu za akcie a rychlý prodej celého balíku akcií společnosti, v porovnání s vymáháním dluhu, protože tržní hodnota balíku akcií společnosti v držení agentury AVAS, vzniknuvšího převodem dluhu, je vyšší než částka, kterou by agentura AVAS získala při likvidaci společnosti.
(79)
Rumunsko předložilo konzultační zprávu vypracovanou společností Raiffeisen Capital & Investment SA (dále jen „konzultační zpráva“) s cílem ukázat, že nejlepší strategií státu pro získání nejvyššího zisku je realizovat výměnu dluhu za akcie a následně rychle prodat kombinované balíky akcií.
(80)
Konzultační zpráva jednak provádí analýzu hodnoty pohledávky agentury AVAS v případě likvidace a jednak její hodnotu v případě převodu dluhu s následnou privatizací.
(81)
Likvidační scénář je hodnocen na základě dvou likvidačních zpráv (předlikvidační zpráva z února 2011 vypracovaná společností Raiffeisen a likvidační zpráva z března 2011 vypracovaná nezávislým konzultantem Romcontrol SA București). Výnos státu v případě převodu dluhu s následnou privatizací byly oceněny metodou využívající hodnotu podniku, což je jeden z hlavních hodnotících systémů využívaných pro oceňování podniků. (V níže uvedeném oddíle IX.3.2 je podrobný popis použité metodiky a výsledky hodnocení, jakož i jejich analýza provedená Komisí.)
(82)
Závěr zprávy uvádí, že výměnou celého dluhu za akcie by byl privatizační proces společnosti snazší a rychlejší a že pro agenturu AVAS by finanční výsledek tohoto řešení byl lepší než při likvidaci.
IX. HODNOCENÍ
IX.1. Obecné aspekty
(83)
Komise za účelem stanovení, zda jsou analyzovaná opatření státní podporou, musí vyhodnotit, zda splňují souhrnné podmínky uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle tohoto ustanovení „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(84)
Komise upozorňuje, že vhledem ke stažení oznámení týkajícího se opatření č. 2 (viz výše uvedený VII. oddíl) se níže uvedené posouzení vztahuje pouze na opatření č. 1 a č. 3. S ohledem na to, že Rumunsko propojilo výměnu dluhu za akcie s privatizací společnosti Oltchim, opatření č. 1 bylo pozměněno. Opatření se dále posuzuje tak, že se vychází z předpokladu, že balík akcií, který bude mít agentura AVAS v držení po provedení převodu, bude okamžitě prodán soukromému investorovi v rámci spravedlivého, otevřeného a transparentního prodeje, jehož cílem je získat maximální výnos pro agenturu AVAS.
(85)
Komise navíc soudí, že otázka, zda věřitel AVAS tím, jak přistupoval k dluhu po 1. lednu 2007, neposkytl společnosti Oltchim jí nepříslušející výhodu, musí být posouzena v souvislosti s mimořádným nařízením vlády OUG 51/1998 [viz výše uvedený bod odůvodnění 27] a se zákonem č. 30/2007, podle nichž byla agentura AVAS zmocněna znovu realizovat převod dluhu; rovněž je třeba vzít v úvahu předání oznámení o převodu dluhu Komisi, uvedeného v rozhodnutí o zahájení řízení pod opatřením č. 1, a úpravu opatření č. 1 provedenou v důsledku pochybností vyjádřených Komisí a v důsledku omezení vyplývajících z programu EU-MMF.
(86)
Navíc Komise podotýká, že záměr zprivatizovat celou společnost do konce května 2012, jak to rumunské úřady oznámily ve svém dopise ze dne 21. října 2011 a předseda vlády Ungureanu potvrdil v dopise ze dne 16. února 2012, je považován za součást opatření č. 1.
(87)
Pokud jde jednak o pokutu v oblasti ochrany životního prostředí a jednak o vymahatelné dluhy společnosti vůči obchodním společnostem Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea a SC CET Govora SA, Komise podotýká, že tato předpokládaná opatření nebyla součástí rozhodnutí o zahájení řízení, takže nemohou být součástí tohoto rozhodnutí. Komise bude ve vhodné době informovat stěžovatele o budoucích akcích, které se uskuteční v souvislosti s příslušnými tvrzeními podle čl. 10 nařízení Rady (ES) č. 659/1999.
IX.2. Kompetence Komise před přistoupením
(88)
Jak bylo poukázáno ve výše uvedeném V. oddíle, druhá nejmenovaná strana tvrdila, že některé státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly v platnosti i po přistoupení Rumunska k EU, a to do dne 31. října 2009, a že by proto měly být po přistoupení považovány za nové podpory. Komise proto musí posoudit platnost tohoto argumentu a důsledky, které by mohl mít pro posouzení oznámeného opatření.
(89)
Čl. 107 odst. 1 SFEU se obecně používá až ode dne přistoupení. Výjimkou z tohoto pravidla jsou opatření, která byla implementována před přistoupením a která jsou použitelná i po něm. Podle smlouvy o přistoupení Rumunska k Evropské Unii z roku 2005 (24), se opatření implementovaná v Rumunsku před datem jeho přistoupení a stále použitelná i po tomto datu (1. ledna 2007), která by mohla být státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a která nespadají do kategorie existující podpory ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (25), pro účely čl. 108 odst. 3 SFEU považují ode dne přistoupení za potenciální novou podporu.
(90)
V bodě 2.1. ve druhém odstavci přílohy V Aktu o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii z roku 2005 (26) a v článku 22 téhož přístupového dokumentu se stanoví, že „všechna opatření stále použitelná po dni přistoupení, která představují státní podporu a nesplňují výše uvedené podmínky, se pro účely čl. 88 odst. 3 Smlouvy EU považují za nové podpory“.
(91)
Výše uvedené ustanovení se tedy vztahuje na opatření implementovaná před dnem přistoupení (1. ledna 2007), která jsou použitelná po tomto datu. Podle definice uvedené v celé řadě rozhodnutí Komise (27), se pojem „použitelná po dni přistoupení“ vztahuje na individuální schémata a opatření, která nejsou časově omezená nebo v jejichž případě není odpovědnost státu přesně vymezena; jinými slovy jde o případy, kdy výklad státu ke dni přistoupení není stále přesně znám. Vzhledem k výše uvedeným důvodům je nutné určit, zda státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly „použitelné po dni přistoupení“ ve smyslu výše uvedené rozhodovací praxe. Za tím účelem je třeba prověřit, zda státní záruka byla časově omezena a zda přesný výklad státu byl znám před dnem přistoupení.
(92)
Po prozkoumání podmínek, za nichž byly předmětné státní záruky vydány, Komise zjistila, že tyto záruky představovaly jedinečná, oddělená a individuální opatření, jejichž prostřednictvím stát podpořil společnost, aby získala půjčky na stanovené částky a stanovenou dobu. Datum, do kterého byly tyto záruky platné, bylo stanoveno při jejich poskytnutí, neboť jejich platnost se předpokládala do vypršení splatnosti podřízených půjček, což je v podřízených půjčkách přesně definováno. Tato doba platnosti nebyla později změněna. Platnost záruk po přistoupení tedy byla skutečně časově omezená a byla stanovená v datu předcházejícím přistoupení, a to ve chvíli uzavření smlouvy o půjčce. Tudíž Komise musí vzít na zřetel, že u první situace, kdy je opatření ode dne přistoupení považováno jako „nová podpora“ vzhledem k jeho časovému neomezení v den přistoupení, nejsou v daném případě pro to splněny podmínky.
(93)
Za druhé, maximální odpovědnost státu byla omezena ve chvíli poskytnutí záruk vzhledem k tomu, že tyto záruky pokrývají pouze specifickou půjčku, pro kterou jsou poskytovány. Takže existuje závěr, že nebyly splněny podmínky pro druhou situaci „použitelnosti po přistoupení“, a sice neznámý výklad státu počínaje dnem přistoupení.
(94)
Navíc Komise rovněž uvádí, že k aktivaci státních záruk došlo před dnem přistoupení. Ode dne jejich aktivace byla zapojena odpovědnost státu za vrácení zbylé částky půjček získaných za pomoci záruk a stát vlastně převzal závazky společnosti za splacení předmětných půjček a stal se tak věřitelem společnosti Oltchim k částkám placeným za záruky. Jak je poukázáno ve výše uvedeném oddíle II.2, platby za aktivované záruky byly prováděny do roku 2006. Ode dne přistoupení už tyto platby nebyly prováděny, protože společnost Oltchim byla schopna zaplatit doposud nesplacenou část půjček.
(95)
Díky tomu je nasnadě závěr, že státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 nemohou být zařazeny do kategorie nových podpor ve smyslu bodu 2.1 druhého odstavce přílohy V Aktu o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii z roku 2005.
IX.3. Existence podpory: výhoda
IX.3.1 Test soukromého věřitele
(96)
Pokud jde o oznámené opatření spočívající ve výměně veřejného dluhu za akcie v hodnotě 1 049 milionů RON za účelem rychlého prodeje celého takto vzniklého balíku veřejných akcií (do konce května 2012), je Rumunsko toho názoru, že takové opatření neposkytuje podniku žádnou nepříslušející výhodu, protože kterýkoliv soukromý věřitel nacházející se v obdobné situaci jako je situace veřejného věřitele AVAS, by zvolil tuto metodu pro vymáhání dluhu a dal by jí přednost před likvidací společnosti, která je pro veřejného věřitele finančně méně výhodná.
(97)
Za účelem stanovit, zda oznámené opatření poskytuje společnosti Oltchim nepříslušející výhodu, by Komise musela posoudit, zda agentura AVAS jako veřejný věřitel vynaložila při vymáhání veřejného dluhu stejné úsilí jako soukromý věřitel snažící se získat zpět co největší část dluhu (28). Tento pohled bere v úvahu, že v důsledku převodu veřejného dluhu na agenturu AVAS je splácení dluhu sledováno institucí, která má stejné vztahy se společností, jako jsou vztahy existující mezi věřitelem a jeho dlužníkem. Při posuzování se samozřejmě bere v úvahu, že Ministerstvo hospodářství je veřejným akcionářem společnosti Oltchim, ale i to, že veřejný akcionář nehraje žádnou úlohu při splácení veřejného dluhu, který náleží věřiteli AVAS. Komise však uvádí, že účinky, které má převod dluhu s následnou privatizací pro současného akcionáře, tedy Ministerstvo hospodářství, musí být rovněž posouzeny, tak aby bylo možné stanovit, zda návrh na převod dluhu s následnou privatizací je pro stát lepším finančním řešením než úplná likvidace společnosti.
IX.3.2 Splácení veřejného dluhu - posouzení opatření č. 3
(98)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise soudí, že dodatečný prvek státní podpory by mohl mít původ v tom, že stát nepožadoval žádný úrok a/nebo žádnou smluvní pokutu za zpoždění u nesplaceného veřejného dluhu společnosti Oltchim po přistoupení Rumunska k EU. Tento dluh vznikl z aktivace státních záruk [viz výše uvedený popis bodů odůvodnění 23-27 a výše uvedené posouzení státních záruk v bodech odůvodnění 88-95]. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise domnívala, že nevybírání úroku nebo nevymáhání veřejného dluhu poskytly společnosti Oltchim výhodu vzhledem k tomu, že tato společnost měla bezplatně k dispozici kapitál.
(99)
Pro stanovení, zda se Rumunsko chovalo jako soukromý věřitel v případě nesplaceného dluhu vzniklého z aktivace státních záruk, je třeba posoudit chování rumunského státu v období od roku 2007 až do současné doby na základě informací, které měly k dispozici rumunské úřady v příslušných okamžicích.
(100)
Komise především uvádí, že rozhodnutí neúčtovat úroky a poplatky od roku 2007 až do pozměněného oznámení opatření č. 1 vyplývá z nařízení OUG 51/1998 [viz bod odůvodnění (27)]. Rovněž je třeba vzít v úvahu zákon č. 30/2007, podle něhož je agentura AVAS zmocněna znovu realizovat převod dluhu. Tehdy bylo záměrem rumunských úřadů, aby činnost společnosti Oltchim pokračovala, a spíše plánovaly nové investice než likvidaci společnosti.
(101)
Takže Komise musí především určit, zda se Rumunsko chovalo jako soukromý věřitel, když v roce 2007 rozhodlo, že bude provedena výměna dluhu za akcie, místo aby sledovalo splácení dluhu a/nebo likvidaci podniku. V tomto směru Komise uvádí, že Rumunsko použilo strategii výměny dluhu za akcie s cílem pokračování činnosti společnosti Oltchim, a to od prvního (nezdařilého) pokusu v roce 2003. Chování rumunských úřadů v tomto směru tedy bylo odpovídající jejich předcházejícímu chování. Z reakcí společného trhu na předcházející pokusy o privatizaci a ze stížností podaných menšinovými akcionáři vyplývá závěr, že trh věřil v zásadní životaschopnost ekonomických aktivit společnosti Oltchim.
(102)
Komise navíc uvádí, že Rumunsko mělo pro společnost Oltchim i podnikatelský plán (29), což ukazovalo, že tento podnik je životaschopný.
(103)
Komise vzhledem k těmto prvkům soudí, že rozhodnutí Rumunska (jako věřitele) uskutečnit výměnu dluhu za akcie a přijmout v tom smyslu zákon, v němž nebudou stanoveny úroky a smluvní pokuty pro nesplacený dluh, protože tento dluh měl být za všech okolností vyměněn za akcie, nebylo odůvodněné rozhodnutí.
(104)
Tuto analýzu nezpochybňuje ani to, že se Rumunsko před provedením převodu dluhu na akcie pokusilo získat schválení státní podpory. Tímto krokem Rumunsko pouze splnilo své povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU. Vzhledem k potížím, jež předtím Rumunsko mělo s menšinovými akcionáři a které mělo i nadále při provádění zákona č. 30/2007, bylo zcela logické, že se snažilo od Komise získat potvrzení, že plánovaná operace není státní podporou.
(105)
I když došlo k posouzení státní podpory a k naplnění povinnosti zachovat status-quo, převod dluhu na akcie byl nakonec odložen o pět let. V tomto směru Komise v prvé řadě uvádí, že do poloviny roku 2011 mělo Rumunsko pevný záměr uskutečnit v případě společnosti Oltchim rozsáhlou investiční strategii, která byla analyzována v několika odborných posudcích expertů (30). Bývalo by bylo v rozporu se státní strategií spočívající v nových investicích prováděných za účelem znovudosažení rentability společnosti a zvýšení její hodnoty za předpokladu uskutečnění privatizace ve střednědobém či dlouhodobém horizontu, požadovat zároveň úroky z veřejného dluhu.
(106)
Rumunsko v důsledku pochybností vyjádřených Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení v souvislosti s rozsáhlou investiční strategií a zejména v důsledku problémů s rozpočtem a programem EU-MMF změnilo v roce 2011 strategii a rozhodlo se privatizovat společnost hned po výměně dluhu za akcie. Vzhledem k tomu opustilo původní plány na provedení dalších investic v hodnotě 424 milionů EUR ještě před privatizací.
(107)
V těchto nových souvislostech se vymáhání úroků z dluhu stalo ze strany státu správnou strategií s cílem získat zpět co nejvyšší částku z dluhu.
(108)
Jak bylo zdůrazněno u výše uvedených bodů odůvodnění 75-77, u veřejného dluhu byly na základě dohody uzavřené podle soukromého práva v prosinci 2011 mezi společností Oltchim a agenturou AVAS požadovány další složené úroky za období ode dne 1. ledna 2007. Zejména úrokové sazby použité v případě veřejného dluhu odpovídaly nejvyšším hodnotám referenční úrokové sazby Komise, relevantní pro jednotlivá období, a úrokovým sazbám používaným pro soukromé půjčky společnosti ve stejném období, jež mohou být považovány za odpovídající.
(109)
Na základě výše uvedených skutečností došla Komise k závěru, že společnost Oltchim nezískala výhodu ze způsobu, kterým se státní úřady po přistoupení snažily dosáhnout splacení veřejného dluhu, který měl být vyměněn za akcie.
IX.3.2 Převod dluhu - opatření č. 1
(110)
Komise musí rovněž posoudit, zda opatření č. 1 spočívající [po provedení změny oznámení - viz výše uvedené body odůvodnění 14-16, 69-70 a 75-77] ve výměně veřejného dluhu za akcie v celkové hodnotě 1 049 milionů RON, po které má následovat rychlý prodej celého takto vzniklého balíku akcií v držení státu (privatizace), poskytuje společnosti Oltchim nepříslušející výhodu. Celý veřejný dluh, který má být vyměněn za akcie, zahrnuje hlavní veřejnou pohledávku v držení privatizační agentury AVAS v hodnotě 538 milionů RON a úroky z pohledávky v držení agentury AVAS, akumulované za období 1. ledna 2007 - 31. prosince 2011, v hodnotě 511 milionů RON.
(111)
Pro posouzení, zda navržené opatření převodu dluhu přináší společnosti Oltchim nepříslušející výhodu, je třeba stanovit, zda je převod dluhu skutečně tím nejlepším mechanismem, jak získat zpět co nejvyšší částku z veřejného dluhu, jak tvrdí Rumunsko. V praxi to znamená, že Komise musí stanovit, zda by hypotetický soukromý věřitel nacházející se ve srovnatelné situaci se situací privatizační agentury AVAS, která je věřitelem společnosti Oltchim, skutečně z různých možných řešení zvolil tento mechanismus pro získání splacení dluhu, a to s přihlédnutím k tomu, že dlužník se potýká s velkými finančními potížemi. I když Ministerstvo hospodářství, současný akcionář společnosti Oltchim, nehraje žádnou úlohu při vymáhání veřejného dluhu, v dále uvedené analýze jsou brány v úvahu i výsledky dvou možných scénářů pro veřejného akcionáře.
(112)
Rumunsko uvádí, že vzhledem k současné situaci společnosti (závažná podkapitalizace a nadměrné zadlužení) jediná realistická řešení, která by zvolil soukromý věřitel v situaci srovnatelné se situací veřejného věřitele AVAS, by spočívala buď v i) likvidaci společnosti anebo v ii) převodu dluhu na akcie s následným prodejem celého balíku akcií společnosti nacházejícího se v držení státu. Kterýkoliv soukromý věřitel, který by si měl vybrat z těchto možností, by se rozhodl pro tu, která zajistí navrácení co nejvyšší částky z nezaplaceného dluhu. Jinými slovy, věřitel by se rozhodl pro variantu „převod dluhů s následnou privatizací“, jestliže předpokládaná částka, kterou by bylo možné získat z privatizace, by byla vyšší než částka, která by mohla být získána při likvidaci.
(113)
S cílem ukázat, že převod dluhu s následným prodejem takto vzniklých akcií přinese věřiteli vyšší příjmy než likvidace, předložilo Rumunsko zprávu vypracovanou nezávislým konzultantem (viz výše uvedené body odůvodnění 78-82), v níž jsou porovnávány částky získané věřitelem v obou scénářích, tedy z převodu dluhů s následnou privatizací a z likvidace.
(114)
Komise tuto zprávu podrobně posoudila, aby prověřila, zda předložené výsledky zůstanou nezměněny po provedení analýzy a zda analýza skutečně prokáže, že výměnou držené pohledávky za akcie se agentura AVAS chová jako soukromý věřitel. Komise po provedení analýzy zprávy zjistila následující:
(115)
Hodnota pohledávky agentury AVAS v případě likvidace: Scénář likvidace je posuzován na základě zprávy vypracované společností Raiffeisen před likvidací v únoru 2011 a zprávy o likvidaci z března 2011, kterou vypracoval nezávislý konzultant Romcontrol SA București.
(116)
Podle rumunské legislativy jsou obchodní společnosti, v nichž má stát podíl alespoň 50 % + 1 akcií, likvidovány v rámci tzv. „zvláštního řízení dobrovolné likvidace“, jak je uvedeno v nařízení vlády č. 88/1997, v rozhodnutí vlády č. 577/2002 a v zákoně č. 137/2002. V rámci zvláštního řízení dobrovolné likvidace je částka získaná likvidátorem z prodeje aktiv společnosti použita na zaplacení vymahatelných dluhů společnosti v preferenčním pořadí stanoveném v zákoně č. 85/2006 (rumunský insolvenční zákon). Příjmy získané likvidací musí být tedy použity na zaplacení dluhů v následujícím preferenčním pořadí: 1) náklady na likvidaci; 2) mzdové pohledávky; 3) přednostní pohledávky (dluhy s ručením zástavou, hypotékou a dalšími speciálními výhodami); 4) rozpočtový dluh (daně a další daňové povinnosti); 5) dluhy vůči Ministerstvu financí za aktivované státní záruky; 6) pohledávky z veřejných půjček; 7) běžné pohledávky (nezajištěné); 8) akcionáři. V tomto případě by se agentura AVAS zařadila do třetí kategorie věřitelů (přednostní věřitelé), ale až za několika přednostními (soukromými) věřiteli společnosti Oltchim, protože veřejný dluh byl garantován pouze částečně.
(117)
Konzultační firma Romcontrol odhadla likvidační hodnotu aktiv podniku Oltchim ke dni 15. prosinci 2010 na základě metody očištěných aktiv, u nichž se bere v úvahu omezená doba držení aktiv na trhu za účelem jejich prodeje (31).
(118)
Konzultační firma Raiffeisen na základě výsledků likvidační hodnoty aktiv oceněných firmou Romcontrol odhadla výsledky pro věřitele AVAS a pro stát jako akcionáře tak, že vzala v úvahu dluhy společnosti k 31. prosinci 2010 a její předběžné finanční výkazy k témuž datu („likvidační studie z února 2011, vypracovaná konzultační firmou Raiffeisen“). V této studii se odhaduje, že příjmy, které by bylo možné získat z prodeje aktiv společnosti Oltchim, by umožnily získat přibližně [20]-[30]% ze všech dluhů společnosti. Věřitel AVAS jako částečně zajištěný věřitel by získal přibližně [80]-[100] milionů RON (představujících [10]-[30] % z celé pohledávky ve výši 538 milionů RON). Vzhledem k zápornému rozdílu mezi příjmy z likvidace a dluhy společnosti by stát jako akcionář nedostal nic.
(119)
V říjnu 2011 konzultační firma Raiffeisen aktualizovala odhady obsažené v likvidační studii z února 2011, aby vzala v úvahu finanční údaje společnosti k 30. červnu 2011 a aby zahrnula úroky účtované od ledna 2007.
(120)
Podle těchto aktualizovaných odhadů by agentura AVAS jako částečně zaručený věřitel společnosti Oltchim získala [100]-[120] milionů RON z celé své pohledávky vůči společnosti (což představuje [10]-[20] % (32) z celé pohledávky, tedy hlavní pohledávka v hodnotě 538 milionů RON plus úroky). Ministerstvo hospodářství jako veřejný akcionář by ani tentokrát nezískalo nic. Částka, kterou by měla získat agentura AVAS, byla pak aktualizována (33) k 30. červnu 2011. Agentura AVAS by tedy v případě likvidace společnosti získala [10]-[40] milionů EUR.
Tabulka č. 2
Inkasování pohledávky v držení státu v případě likvidace
Pohledávka
(v mil. EUR)
Příjmy celkem
(v mil. EUR)
Příjmy ČSH při 10,7 %
(v mil. EUR)
AVAS (věřitel)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Ministerstvo hospodářství (akcionář)
podíl
[0]-[10]
[0]-[10]
Stát celkem
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Tato částka se pak porovnává s příjmy, které jsou odhadovány v případě převodu pohledávky v držení agentury AVAS na akcie a následné privatizace společnosti.
(122)
Hodnota pohledávky v držení agentury AVAS v případě převodu dluhu s následnou privatizací: ve zprávě byly příjmy, které by mohl získat stát v případě převodu dluhu s následnou privatizací, odhadnuty metodou využívající hodnotu podniku, což je jeden z hlavních hodnotících systémů využívaných pro oceňování podniků.
(123)
Pokud jde o použití této metody, Komise uvádí, že v zásadě existuje více metod pro ocenění hodnoty akcií podniku.
(124)
Jednou z často používaných metod je metoda násobku EBITDA („zisk před započtením úroků, daní a odpisů“). To umožňuje ocenění hodnoty vlastního kapitálu podniku za rok X pomocí vynásobení EBITDA z roku X číslem (násobkem) považovaným za odpovídající pro příslušný sektor a pomocí odečtení čistého dluhu od výsledku.
(125)
Jiná metoda spočívá v analýze aktualizovaných toků peněžních prostředků. Disponibilní nominální toky peněžních prostředků podniku pro následující roky jsou aktualizovány na průměrnou váženou cenu kapitálu (34) a čistý dluh se odečte od získané hodnoty.
(126)
Třetí metoda je metoda vynásobení obratu. Ta umožní ocenit hodnotu vlastního kapitálu podniku pro rok X pomocí vynásobení obratu za rok X číslem (násobkem) považovaným za odpovídající pro příslušný sektor a pomocí odečtení čistého dluhu od výsledku.
(127)
Všechny tyto metody (budoucí hodnota EBITDA, tok peněžitých prostředků nebo obrat) používají odhadované hodnoty. V daném případě nemůže být žádná metoda ocenění, zakládající se na odhadovaných hodnotách v určité oblasti podnikání, použita soudným způsobem. Vzhledem k tomu, že se předpokládá okamžitá privatizace společnosti, pouze nový vlastník bude schopen stanovit budoucí podnikatelskou strategii podniku a v důsledku toho nejsou k dispozici relevantní výhledy z podnikatelského plánu, nezbytné pro tyto metody, a ani nemohou být předvídány (35). Protože nový vlastník bude muset provést významné investice, nemohou být pro vypracování výhledů použity ani historické výsledky společnosti.
(128)
Za těchto podmínek Komise soudí, že jediné dvě metody, které jsou k dispozici pro odhad hodnoty kombinovaných akcií v držení rumunského státu, přesněji řečeno v držení agentury AVAS a Ministerstva hospodářství, jsou tržní kapitalizace a hodnota podniku. Je třeba zdůraznit, že hodnota podniku zahrnuje i parametry používané pro tržní kapitalizaci.
(129)
Tržní kapitalizace je definována jako cena akcií znásobená počtem akcií v oběhu a představuje celkovou hodnotu akcií podniku, které jsou v oběhu. Tento systém výpočtu představuje veřejný konsensus, pokud jde o hodnotu vlastního kapitálu určité společnosti, a mohl by být použit jako náhražka veřejného mínění v případě čisté hodnoty určité společnosti.
(130)
Tržní kapitalizace společnosti Oltchim byla vypočítána na základě cen jejích akcií zaznamenaných na Burze cenných papírů v Bukurešti (36) po dobu 44 měsíců (2008 - srpen 2011). Tento interval je dostatečně rozsáhlý, aby byl relevantní, a tržní kapitalizace za dané období je rovněž dobrým ukazatelem toho, kolik je trh ochoten za společnost zaplatit.
(131)
V této souvislosti Komise považuje za pozitivní, že v nedávném období, mezi květnem a srpnem 2011, byla cena akcií vždy vyšší než jejich průměrná cena za 44 měsíců. Přesně řečeno, zatímco vyvážený průměr za 44 měsíců je 0,53 RON za akcii, cena jedné akcie v červenci 2011 dosáhla dokonce 2,05 RON (37). Údaje používané pro stanovení tržní hodnoty lze proto považovat za konzervativní.
(132)
Navíc pokud jde o vývoj ceny akcií počínaje zářím 2011 (poslední sada údajů použitých ve studii, kterou vypracovala konzultační firma Raiffeisen), Komise považuje za pozitivní, že v nedávné minulosti (od poloviny října 2011) ceny akcií významně vzrostly a držely se na hodnotě vyšší než na váženém průměru 0,53 RON, který se používá ve vzorci tržní kapitalizace.
Obrázek č. 1
Vývoj cen akcií společnosti Oltchim na Burze cenných papírů v Bukurešti v období 23.2.2011 - 23.2.2012
(133)
V analyzovaném období (leden 2008 - srpen 2011) před plánovaným převodem dluhu, dosahovala tržní kapitalizace společnosti Oltchim většinou vážený průměr 45 milionů EUR (38) a v posledních třech měsících analyzovaného období (červen - srpen 2011) se trvale držela nad hodnotou 100 milionů EUR. Tržní kapitalizace tak zcela zřejmě převyšuje likvidační hodnotu společnosti Oltchim ([10]-[40] milionů EUR), což je prvním ukazatelem, že prodej balíku akcií v držení státu v rámci privatizačního procesu by byl vhodnější než likvidace společnosti.
(134)
Druhá metoda, kterou lze použít je hodnota podniku. Hodnota podniku je měrná jednotka hodnoty společnosti, která se často používá jako jednoduchá alternativa k tržní kapitalizaci, protože panuje názor, že umožňuje přesnější ocenění společnosti. Hodnota podniku představuje částku mezi hodnotou tržní kapitalizace podniku a jejím čistým finančním dluhem. Tuto metodu použila Raiffeisen Capital.
(135)
Další prvek výpočetního vzorce hodnoty podniku po vypočítání hodnoty tržní kapitalizace je čistý dluh, který byl vypočítán jako součet všech finančních dluhů společnosti (všechny úročené dluhy společnosti, zejména bankovní půjčky a splatné dluhy/dluhy ve splátkovém kalendáři) (39).
(136)
Jako další etapa může následovat výpočet střední hodnoty, průměru a váženého průměru hodnoty podniku a hodnoty podniku na akcii za období 44 měsíců. Ve zprávě byly tyto hodnoty vypočítány pro dva scénáře: s úrokem stanoveným pro hlavní dluh na základě dohody a bez něj.
(137)
Ohledně tohoto bodu je Komise názoru, že úrok stanovený na základě dohody by neměl být brán v úvahu pro výpočet hodnoty podniku z následujících důvodů: všechny ostatní prvky zůstávají neměnné, jestliže dluh roste, vlastní kapitál se snižuje. Tyto dva jevy mají opačné směry a v zásadě by neměly mít žádný vliv na hodnotu podniku. Jestliže by trh věděl o úroku, ohodnotil by akcie nižší cenou. V tomto případě byl však součet úroků doplněn ex post a nebyl předem očekáván trhem. Proto jsou relevantní informace, které má trh k dispozici ve chvíli hodnocení.
(138)
S ohledem na tyto důvody byly vypočítány následující hodnoty podniku na akcii pro sledované období.
Tabulka č. 3
Výpočet hodnoty podniku na akcii společnosti Oltchim pro sledované období
Období
Počet akcií
Průměrná cena akcií
Tržní kapitalizace (cena akcií x počet akcií)
Čistý dluh v tisících
RON
Hodnota podniku (tržní kapitalizace plus čistý dluh)
v tisících RON
Hodnota podniku na akcii
leden -08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
únor -08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
březen -08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
duben -08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
květen -08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červen -08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červenec -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
srpen -08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
září -08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
říjen -08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
listopad -08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
prosinec -08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
leden -09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
únor -09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
březen -09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
duben -09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
květen -09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
červen -09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červenec -09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
srpen -09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
září -09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
říjen -09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
listopad -09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
prosinec -09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
leden -10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
únor -10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
březen -10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
duben -10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
květen -10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
červen -10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
červenec -10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
srpen -10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
září -10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
říjen -10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
listopad -10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
prosinec -10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
leden -11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
únor -11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
březen -11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
duben -11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
květen -11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
červen -11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
červenec -11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
srpen -11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Na základě informací obsažených v této tabulce byl vypočítán střed, průměr a vážený průměr hodnoty podniku na akcii.
Tabulka č. 4
Střed, průměr a vážený průměr vztahu mezi hodnotou podniku a akcií společnosti Oltchim
Ceny akcií
Hodnota podniku na akcii
Střed
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Průměr
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Vyvážený průměr
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Hodnota podniku (střed, průměr, vážený průměr) vypočítaná tak, jak bylo výše vysvětleno, může být později použita pro určení hodnoty balíku akcií v držení státu „po převodu dluhu“, a sice odečtením dluhů společnosti, které zůstanou vymahatelnými po převodu, a to tak, že se odečtou od této hodnoty podniku; to zůstane pro společnost dluhem ke splacení.
(141)
Výsledkem je tržní hodnota vlastního kapitálu, jak je uvedeno v tabulce č. 5.
Tabulka č. 5
Výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu na základě metody hodnoty podniku
Výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu celkem po převodu dluhu
Scénáře
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny středu akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné vážené ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku na akcii (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Počet akcií před převodem
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Hodnota podniku (v mil. RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Čistý dluh po převodu dluhu (v mil. RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Tržní hodnota vlastního kapitálu (v mil. RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Tržní hodnota vlastního kapitálu (v mil. EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Pokud jde o čisté finanční dluhy použité pro výše popsaný výpočet, obě etapy výpočtu, přesněji řečeno i) výpočet vzorce pro hodnotu podniku a ii) následný odečet za účelem získání tržní hodnoty vlastního kapitálu, by v zásadě měly být založeny na tržní hodnotě dluhu společnosti.
(143)
Komise však především konstatuje, že je velmi obtížné stanovit tržní cenu dluhu společnosti Oltchim, protože není předmětem transakcí a protože neexistuje místní trh obchodování s dluhy. Místo toho by tržní hodnota dluhu mohla být teoreticky určena pomocí stanovení ratingu společnosti před a po převodu dluhu. Tento rating by pak mohl být použit pro odhad pravděpodobnosti nedodržení platebních závazků, která by pak zase mohla být použita pro výpočet tržní hodnoty dluhu. Vzhledem k neexistenci takovýchto ratingů Komise soudí, že tento postup není možný a že použití nesprávně odhadnuté tržní hodnoty by způsobilo významné chyby.
(144)
Za druhé, jestliže bychom předpokládali, že došlo k transakci čistého dluhu při stejné aktualizaci vůči jeho účetní hodnotě před a po převodu, výsledky výpočtu se vůbec nezmění, bez ohledu na hodnotu aktualizace. Jakékoliv výkyvy hodnoty čistého finančního dluhu by v takovém případě vedly k proporcionální změně hodnoty tržní kapitalizace s opačným znaménkem. Přidání buď účetní hodnoty dluhu, nebo jeho tržní hodnoty není vůbec relevantní, protože hodnota dluhu se nejprve přičítá, aby se získala hodnota podniku, a pak se odečítá, aby se získala nová účetní hodnota akcií.
(145)
Za třetí, budeme-li předpokládat, že dluh, který zůstal po převodu, je předmětem transakcí v hodnotě lišící se od hodnoty před převodem, pak pro provedení odpovídajícího výpočtu by bylo třeba vzít v úvahu, že po převodu dluhu na akcie by tržní hodnota zůstatku dluhu byla pravděpodobně nadále nižší než jeho účetní hodnota, ale v každém případě vyšší než tržní hodnota dluhu před převodem. V případě, že neexistuje základ pro stanovení těchto hodnot, není ani možné nasimulovat účinky změny této hodnoty, neboť by se muselo měnit příliš mnoho parametrů současně.
(146)
Komise na druhé straně uvádí, že finanční výkazy společnosti Oltchim byly připraveny podle Mezinárodních standardů finančního výkaznictví (IFRS) a byly auditorovány nezávislým auditorem KPMG. V těchto finančních výkazech jsou finanční dluhy uvedeny v jejich reálné podobě v souladu s ustanoveními IAS 39. Podle IAS 39 je správná hodnota částka, za kterou by mohlo být obchodováno aktivum nebo za kterou by dluh mohl být vyrovnán dobrovolně, se znalostí věci a za normálních podmínek hospodářské soutěže. Na tomto základě auditor KPMG předal osvědčení, že se reálná dlouhodobá hodnota dluhu společnosti významně nelišila od jeho účetní hodnoty.
(147)
Na základě výše uvedených zjištění je Komise názoru, že v tomto případě je správné, aby se pro výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu použila účetní hodnota dluhu.
(148)
Komise za účelem prověření solidnosti výpočtu provedla také další analýzu citlivosti; tedy určila procentuální rozdíl mezi účetní hodnotou a tržní hodnotou čistého dluhu před převodem, kdy by se současná hodnota balíku akcií v držení státu po převodu vyrovnala likvidační ceně, a to na základě předpokladu, že po převodu dluhu na akcie se tržní hodnota dluhu bude rovnat jeho účetní hodnotě. Tato hodnota vyjádřená v procentech může být považována za jakousi „chybovou marži“ při odhadu tržní hodnoty dluhu.
(149)
Komise soudí, že ze všech scénářů (hodnota podniku podle střední hodnoty, průměru, váženého průměru) je nejvěrnějším scénářem vážený průměr, protože v tomto případě hodnoty byly vyváženy objemem hodnoty obchodovaných akcií. U tohoto scénáře činí marže 15 %. Komise došla k závěru, že taková marže je dostatečná k tomu, aby se výpočet mohl považovat za spolehlivý.
(150)
Po vypočítání tržní hodnoty vlastního kapitálu se může vypočítat hodnota vzniklého balíku akcií v držení státu tak, že se vyjde z tržní hodnoty celého vlastního kapitálu na základě účasti státu, který po převodu dluhu bude následující: (40)
Tabulka č. 6
Účast rumunského státu ve společnosti Oltchim před plánovaným převodem a po něm
Účast před převodem dluhu
Účast po převodu dluhu
Dluh vůči agentuře AVAS plus k němu se vážící úroky představují převedené dluhy
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Ministerstvo hospodářství
54,81 %
[0]-[5] %
Stát celkem
54,81 %
[80]-[100]
(151)
Tržní hodnota vlastního kapitálu společnosti Oltchim se bude ve výsledku, tedy po převodu hlavního dluhu vůči agentuře AVAS, k čemuž se připočítají úroky stanovené podle dohody, pohybovat v rozmezí [20]-[30] až [90]-[100] milionů EUR, což určí aktualizovanou hodnotu (41) balíku kombinovaných akcií v držení státu ([80]-[100]%) pohybující se v rozmezí [15]-[30] až [75]-[90] milionů EUR. V níže uvedené tabulce č. 7 jsou hodnoty podniku posouzeného pro všechny scénáře uvedeny v syntetizované podobě a jsou porovnány s hodnotami platnými pro případ likvidace.
Tabulka č. 7
Porovnání převodu dluhu s následnou privatizací a likvidace s použitím metody hodnoty podniku
Předpokládaný příjem státu
(v mil. EUR)
Převod dluhu s okamžitou následnou privatizací
Aktualizovaná čistá hodnota příjmů získaných z likvidace
Porovnání
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny středu akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny průměrné ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné vážené ceny akcií za období 44 měsíců
Tržní hodnota vlastního kapitálu
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Tržní hodnota balíku kombinovaných akcií v držení státu
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Aktualizovaná čistá hodnota balíku kombinovaných akcií v držení státu (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Likvidace převod dluhu a privatizace
Aktualizovaná čistá hodnota balíku akcií v držení agentury AVAS (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Likvidace převod dluhu a privatizace
Aktualizovaná čistá hodnota balíku akcií v držení Ministerstvem hospodářství (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Likvidace převod dluhu a privatizace
(152)
Jak AVAS jako veřejný věřitel, tak i Ministerstvo hospodářství jako veřejný akcionář ve všech scénářích založených na metodě hodnoty podniku získají lepší výsledky v případě převodu dluhu s následnou privatizací než v případě likvidace společnosti. Současný balík akcií Ministerstva hospodářství, veřejného akcionáře, se převodem dluhu sníží, což bude znamenat výsledný balík představující [80]-[100]% pro věřitele AVAS. Navzdory tomu Ministerstvo hospodářství nemá důvody bránit převodu dluhu, protože v případě likvidace by za balík, který má ve společnosti, nedostalo nic. Pokud jde o veřejného věřitele AVAS, dokonce i ve scénáři s nejnižším oceněním hodnoty podniku by získal víc než v případě, že by bylo rozhodnuto provést likvidaci společnosti ([10]-[30] milionů EUR oproti [10]-[30] milionům EUR).
(153)
Na základě výše uvedených zjištění a za situace, kdy společnost bude po převodu dluhu rychle privatizována, lze učinit závěr, že oznámené opatření (převod dluhu s následnou úplnou privatizací) neznamená žádnou výhodu pro společnost Oltchim a že toto opatření umožní veřejnému věřiteli, agentuře AVAS, získat zpět více než v případě, kdy by přijal rozhodnutí i likvidaci společnosti. V tomto ohledu Komise bere na vědomí závazek rumunských úřadů (viz výše uvedené body odůvodnění 17 a 73) provést úplnou privatizaci do konce května 2012.
(154)
Komise soudí, že kvantitativní posouzení provedené metodou tržní kapitalizace a metodou hodnoty podniku je rovněž podpořeno dalšími dvěma argumenty, které nezávislý expert nekvantifikoval.
(155)
V prvé řadě se posouzení zakládá na ceně akcií na burze. Jestliže se balík akcií společnosti Oltchim v držení státu prodá jako celek, bude kupující schopen kontrolovat společnost. Kupující podílu bude ochoten zaplatit příplatek za získání kontroly, což je v případě porovnatelných transakcí běžná praxe.
(156)
Za druhé, Komise uvádí, že podnik PCC byl v roce 2007 ochoten zaplatit částku 7,5 milionu EUR za 12 % podíl ve společnosti Oltchim a v roce 2011 částku 2,6 milionu EUR za dodatečný balík akcií představující 3,6 %. To ukazuje, že soukromý investor usoudil, že hodnota společnosti Oltchim v roce 2011 vzrostla oproti roku 2007 (vzhledem k tomu, že byl ochoten zaplatit za akcii vyšší cenu) a že na základě transakce z roku 2011 by akcie byly oceněny jako celek na 73 milionů EUR, což je značně vyšší částka než likvidační hodnota.
IX.4. Závěry ke kritériu výhody
(157)
Na základě výše uvedených zjištění a zejména pak proto, že: i) společnost nezískala žádnou nepříslušející výhodu ze způsobu, jakým se úřady veřejné správy snažily vymáhat veřejný dluh, který je předmětem oznámeného opatření a ii) převod dluhu jako takový neposkytuje společnosti žádnou nepříslušející výhodu, došla Komise k závěru, že pokud jde o opatření oznámená v současné době (vyplývající z kombinace dřívějšího opatření č. 1 a č. 3), nebylo splněno kritérium výhody. S ohledem na toto zjištění, za účelem posouzení opatření oznámeného v současné době nemusejí být analyzována ostatní kumulativní kritéria z definice pojmu státní podpora vyplývající z čl. 107 odst. 1 SFEU.
X. ZÁVĚR
(158)
Formální vyšetřovací řízení, které bylo zahájeno podle čl. 108 odst. 2 SFEU a jehož předmětem je opatření č. 2 (státní záruka), musí být ukončeno, protože po stažení oznámení tohoto opatření je toto vyšetřování bezpředmětné.
(159)
Opatření oznámené v současné době (kombinace dřívějšího opatření č. 1 a č. 3) neobsahuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(160)
Tento závěr se zakládá na pevném záměru Rumunska prodat celý balík akcií společnosti Oltchim, který má Rumunsko ve svém držení, tak jak to uvedl předseda vlády Boc ve svém dopise ze dne 21. října 2011 a opět potvrdil předseda vlády Ungureanu ve svém dopise ze dne 16. února 2012,
PŘIJÍMÁ TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Komise rozhodla ukončit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se oznámené státní záruky (opatření č. 2) ve prospěch společnosti Oltchim vzhledem k tomu, že Rumunsko své oznámení vzalo zpět a v dotčeném opatření nebude pokračovat.
Článek 2
Opatření č. 1, oznámené Rumunskem dne 17. července 2009 a pozměněné dne 22. června 2011, 9. září 2011, 21. října 2011 a 16. února 2012, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Opatření č. 3, které Rumunsko provedlo v roce 2007, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.
V Bruselu dne 7. března 2012.
COMMISSION DECISION
of 7 March 2012
on State aid No SA.29041 (C 28/2009, ex N 433/2009) Support measures in favour of Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(notified under document C(2012) 1369)
(Only the Romanian text is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2013/246/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union (hereinafter: ‘TFEU’), and in particular the first subparagraph of Article 108(2) thereof (1),
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having regard to the decision by which the Commission decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) TFEU in respect of the aid C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above, and having regard to their comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
On 17 July 2009 Romania notified two support measures (hereinafter: ‘the notification’) in favour of Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (hereinafter: ‘Oltchim’ or ‘the company’): (i) the conversion of debt towards the public authorities amounting to RON 538 million (approximately EUR 128 million (3)) into equity and (ii) a state guarantee covering 80 % of a commercial loan amounting to EUR 424 million. Romania notified these state support measures for reasons of legal certainty, arguing that they did not involve state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
(2)
Prior to this notification, on 10 April 2008, PCC SE (hereinafter: ‘PCC’), a company based in Duisburg, Germany, which currently owns a minority stake of 18,31 % in Oltchim, submitted a formal complaint, alleging that the planned debt-to-equity conversion involved incompatible state aid.
(3)
Following the registration of the complaint, the Commission exchanged correspondence and information with the Romanian authorities, Oltchim and the complainant, and met on several occasions with the Romanian authorities and representatives of Oltchim, on the one hand, and with representatives of the complainant, on the other hand.
(4)
On 15 September 2009 the Commission opened a formal investigation procedure pursuant to Article 108(2) TFEU with regard to the notified measures (hereinafter: ‘the opening decision’). Romania submitted comments on the opening decision on 3 November 2009.
(5)
The opening decision was published in the Official Journal of the European Union on 29 December 2009 (4). By letters of 21 December 2009, the Commission invited eight companies potentially interested in the proceedings as competitors of Oltchim to submit comments on the opening decision.
(6)
The Commission received comments from five third parties: by letter of 26 January 2010, from Vestolit GmbH & Co. KG (hereinafter: ‘Vestolit’); by letter of 26 January 2010 from Ineos ChlorVinyls (hereinafter: ‘Ineos’); by letters of 27 January 2010 and 28 January 2010, from two companies which requested confidentiality as regards their identity (hereinafter: ‘Anonymous parties I and II’); and by letter of 29 January 2010, from Mr Virgil Bestea, a private individual.
(7)
These comments were transmitted to Romania by letter of 2 March 2010. Romania replied to the above-mentioned third party observations by letter of 8 April 2010.
(8)
A sixth third party, Firebird Management LLC (hereinafter: ‘Firebird’) - an investment fund holding at the time 1,328 % of Oltchim's shares - submitted information and comments by letters of 27 May 2010 and 8 July 2010. Firebird's comments were transmitted to Romania by letters of 25 June 2010 and 27 July 2010 respectively.
(9)
PCC, the complainant, submitted information on the case by letters of 6 May 2010, 18 May 2010, 19 May 2010, 28 May 2010, 13 June 2010, 18 June 2010, 22 July 2010, 6 August 2010, 2 September 2010, 18 October 2010, 9 April 2011 and 14 April 2011. Besides these submissions, PCC sent numerous pieces of information related to the case, principally including various newspaper articles and other information, mostly publicly available.
(10)
Furthermore, Anonymous parties I and II (which also commented on the opening decision and which requested confidentiality as regards their identity) submitted further information on 21 September 2010, 22 February 2011, 28 February 2011, 26 July 2011 and 28 October 2011.
(11)
The Commission transmitted the comments referred to above in recitals (9) and (10) to Romania, when they contained new information and arguments and were relevant to the current procedure, by letters of 25 June 2010, 2 August 2010, 9 September 2010, 22 September 2010, 20 October 2010 and 23 November 2011.
(12)
Romania replied to the additional comments submitted by letters of 30 July 2010, 2 September 2010, 12 October 2010, 26 October 2010, 23 November 2010 and 7 December 2011. It also submitted additional information on the case by letters of 29 March 2011, 14 April 2011, 27 July 2011, 9 September 2011 and 21 September 2011.
(13)
Following the opening decision, several meetings took place in Brussels between the Commission's departments and the Romanian authorities: on 30 June 2010, 15 July 2010, 19 May 2011 and 12 September 2011. The Commission's departments also met on several occasions with representatives of the complainant PCC.
(14)
By letter dated 22 June 2011, the Romanian authorities withdrew their notification of 17 July 2009 with regard to the state guarantee for the loan of EUR 424 million. They also informed the Commission that they maintained their notification with regard to the debt-to-equity conversion.
(15)
On 10 August 2011 the Romanian Government approved a Memorandum mandating the representatives of the Ministry of Economy, Trade and the Business Environment, AVAS (5) and Oltchim to adopt a private-law convention between AVAS and Oltchim whereby the company would acknowledge interests accruing on the public debt since 1 January 2007.
(16)
By letter of 9 September 2011, the Romanian authorities announced that Oltchim and AVAS intended to conclude the above-mentioned private-law convention, and that AVAS would also convert the interests thus accrued into equity, together with the principal debt.
(17)
By letter of 21 October 2011, Romanian Prime Minister Emil Boc conveyed the Romanian Government's firm commitment to privatise Oltchim in full, including the whole stake accruing to the public authorities after the debt conversion. The privatisation announcement was to be released at the end of March 2012, and the privatisation was to be concluded by the end of May 2012. By letter of 16 February 2012, the new Romanian Prime Minister Mihai-Răzvan Ungureanu re-affirmed these commitments.
(18)
Romania submitted additional comments and information by letters of 12 October 2011 and 23 December 2011.
(19)
The letters mentioned in recitals 17 and 18 show that Romania modified the notification of Measure 1 in the sense that the conversion of the debt to the public authorities amounting to RON 538 million was to be followed by the privatisation of the resulting shareholding in Oltchim, and that the conversion has to be assessed in the light of the subsequent privatisation.
II. BACKGROUND TO THE CASE
II.1. The company
(20)
Oltchim is a large Romanian petrochemical manufacturer, producing PVC, caustic soda, chlorine, DOP and polyether polyols. The company's main product is PVC (currently about 37,5 % of its overall production), with an EU market share of 2,1 % in 2008 (6). Oltchim is one of the largest petrochemical companies in Romania and south-east Europe, manufacturing 78 types of 40 base chemical products. The company exports around 80 % of its production inside and outside Europe.
(21)
Oltchim is the main industrial employer in Vâlcea, a Romanian region assisted under Article 107(3)(a) TFEU. On 15 October 2011 the workforce consisted of 3 470 people (7). Owing to the current difficult financial situation, the company temporarily laid off 1 000 employees in December 2011 and a further 993 employees in January 2012 (8).
(22)
The company started business in 1966, was reorganised in 1990 and was listed on the Romanian Stock Exchange in 1997. The Romanian State (currently via the Ministry of Economy) maintains a controlling stake of 54,8 % in the company. The principal minority shareholder is PCC, which is also the complainant in this procedure and also owns Rokita SA, a Polish competitor of Oltchim, with a stake of 18,31 %. The rest of the company shares are held by Nachbar Services Ltd (14,02 %), various individuals (11,04 %) and other legal entities (1,81 %).
II.2. Events prior to Romania's Accession to the EU
II.2.1. The origin of the public debt
(23)
Over the period 1992-2008, Oltchim invested a total of approximately EUR 371 million in the modernisation of its production line (of which EUR 118,8 million was invested in 2007/2008). In relation to certain of these investments, Oltchim contracted over the period 1995-2000 a series of 12 commercial loans, totalling approximately DEM 171 million plus USD 60 million. The loans were backed by state guarantees, issued by the Ministry of Finance.
(24)
Given that Oltchim was not able to repay the loans, the banks called on the state guarantees starting from November 1999.
(25)
From 1999 to 2002, the Ministry of Finance made payments under the called guarantees. It charged substantial interest and penalties on the amounts thus paid on account of the state guarantees triggered between 1999 and 2002, fluctuating between 0,15 % and 0,3 % per day, i.e. 54 %-110 % per year (9).
(26)
By June 2002, Oltchim's accrued debt towards the Ministry of Finance stemming from the state guarantees, plus the interest and penalties applied thereon, amounted to RON 303 million (approximately EUR 72 million). At that date, this amount was transferred from the Ministry of Finance to the Romanian agency entrusted with the recovery of public debt, AVAS (10), and was consolidated in USD so as to preserve the value of the debt in the hyperinflationary environment, the resulting amount being USD 91 million.
(27)
In accordance with Romanian law (GEO 51/1998), AVAS did not have a specific mandate to apply interest and penalties on the public debt that it was entrusted with recovering from the debtor companies.
II.2.2. The 2003 debt conversion
(28)
The first attempt to privatise the company took place in 2001, when AVAS negotiated and signed with Exall Resources a sale agreement for the state's stake in the company. The sale agreement was cancelled owing to the buyer's inability to fulfil its payment obligations and its failure to guarantee the technological/environmental investments for the company.
(29)
The second attempt to privatise Oltchim was made in October 2003, when the Romanian privatisation agency APAPS published an announcement for the sale of the State's stake. Potential investors were informed that the public debt would be converted into equity, with a view to increasing the attractiveness of the company to potential investors.
(30)
However, as a potential investor (Rompetrol) and minority shareholders challenged the 2003 debt conversion in the Romanian courts, the privatisation offer was cancelled in early November 2003. Notwithstanding this, in November 2003 the AVAS debt of USD 95 million (i.e. the transferred USD 91 million plus further payments made by the Ministry of Finance in application of the guarantees and transferred to AVAS since June 2002), equal to RON 322 million, was converted into equity by decision of the Oltchim General Meeting of Shareholders (in which the state representatives had majority votes). The public stake in Oltchim thus increased from 53,26 % to 95,73 %.
(31)
In November 2005, a commercial court in Vâlcea annulled the Oltchim General Meeting's decision on the debt conversion, on the ground that the debt conversion had been carried out without allowing the minority shareholders to also participate in the capital increase.
(32)
In June 2006 the Romanian Government issued an Emergency Ordinance (11) mandating the state representatives in the Oltchim General Meeting of Shareholders to vote not to appeal against the court ruling which had annulled the first debt conversion, and to take the necessary steps to reverse the conversion. The court decision annulling the debt conversion became final in August 2006. The share capital decrease effectively took place in November 2007. The debt resulting from the annulment of the debt conversion was re-entered in the accounts at its historical value of USD 95 million, subsequently equalling RON 317 million.
II.2.3. Further accumulated debt
(33)
After the first transfer of the debt in June 2002 to AVAS, over the period June 2002 to December 2006 the Ministry of Finance continued to make payments on account of the state guarantees which had been triggered in November 1999. Over the period 2003-2006, while the 2003 debt conversion was still in place, the total sum of extra payments made by the Ministry of Finance on account of the triggered guarantees amounted to RON 191 million. In application of the convention concluded in June 2002 between the Ministry of Finance and AVAS for the transfer of the public debt, the Ministry of Finance also transferred to AVAS, in successive instalments following the actual payments made on account of the guarantees, all these receivables. AVAS also consolidated these receivables in USD, which in 2006 totalled USD 60 million.
(34)
Thus on 1 January 2007, the date of Romania's accession to the EU, Oltchim's total debt to AVAS amounted to USD 60 million (12).
II.3. Events after Romania's accession to the EU
II.3.1. Evolution of the debt
(35)
Since 1 January 2007, all payments concerning the external loans have been made by Oltchim. The Ministry of Finance no longer made any additional payment under the state guarantees.
(36)
In November 2007, the amount of the reversal of the debt conversion of USD 95 million was entered into Oltchim's accounts and added to the USD 60 million linked to the further payments, thus resulting in a total public debt of USD 155 million (RON 508 million). This public debt of USD 155 million is indicated in Oltchim's accounts in RON (i.e. RON 508 million). This USD-denominated debt has been reported since then in Oltchim's accounts in RON, and the amount remained unchanged in the Romanian currency because, at every new reporting interval, the company reported in the balance sheet the historical RON value (13), which was always higher than the then-applicable value, as the RON appreciated against the USD over time.
(37)
As an exception to the general rule provided by GEO 51/1998 (see recital (27) above), based on Article 2(2) of Government Emergency Ordinance 45/2006 (hereinafter: ‘GEO 45/2006’), in 2007 AVAS charged interest amounting to RON 29,9 million, at the one-year LIBOR (14) rate for deposits in USD, for the Oltchim receivables transferred to it by the Ministry of Finance that were the subject of the 2003 debt conversion, for the period 2003-2006.
(38)
Consequently, as from November 2007, the total amount owed by Oltchim to AVAS amounted to USD 155 million (RON 508 million) plus RON 29 million, for a total of RON 538 million. In what follows, this Decision will refer to the debt in RON as the notified debt conversion is also denominated in RON.
II.3.2. The second debt conversion
(39)
In January 2007, the Romanian Parliament validated through Law 30/2007 the GEO 45/2006, which authorised AVAS to reverse the first debt conversion and mandated it to implement a second one, this time also respecting the priority rights of the minority shareholders.
(40)
This second attempt to convert the debt into equity was opposed, however, by the new principal minority shareholder, PCC, which refused to participate in the operation.
(41)
PCC had acquired a 1,2 % stake in Oltchim for EUR 7,5 million in May 2007, i.e. after the date when the national court ruling which annulled the first debt conversion became final because neither Oltchim nor the Romanian authorities appealed. When the debt conversion was reversed on the company's accounts, PCC's share of 1,2 % became a share of 12 % (15).
(42)
In April 2008 PCC lodged a complaint with the Commission, alleging that the debt conversion involved incompatible state aid (see recital 2 above).
(43)
The Romanian authorities decided, in order to ensure compliance with Article 108(3) TFEU, to obtain state aid clearance from the Commission prior to carrying out the second debt conversion, and notified the measure.
II.4. Oltchim's current situation
(44)
The Romanian authorities argue that after the reversal of the 2003 debt conversion in 2006 they tried again to privatise the company with the debt, in 2006 and 2008 respectively. According to the Romanian authorities, no investor was interested in buying on such terms.
(45)
Moreover, according to the Romanian authorities, the challenges the company has been facing since 2008 are: (i) the stoppage of supplies of key raw materials from the main supplier Arpechim; (ii) the negative impact on the company’s net asset value caused by the reinstatement of a significant debt after the reversal of the 2003 debt conversion in November 2007; (iii) the undercapitalisation of the company, also due to the debt conversion reversal; and, finally (iv) the effects of the global financial and economic crisis.
(46)
For the financial year 2008, Oltchim made an operating loss of RON 71 million (EUR 17 million), a net loss of RON 226 million (EUR 54 million), and the accumulated losses reached RON 1,367 billion (EUR 325 million). After the closure of the main ethylene supplier Arpechim in November 2008, the company functioned at 45 % of capacity and about one third of the staff was temporarily laid off.
(47)
At the end of 2008, Oltchim's shares held until that time by AVAS were transferred to the Ministry of Economy's portfolio.
(48)
In December 2009 Oltchim purchased the assets (ethylene installation) of its previous supplier Arpechim for EUR [0]-[10] (16) and paid for its stocks/inventories EUR [10]-[20] million. According to the Romanian authorities, the acquisition was financed from customer advance payments. Arpechim restarted operations in May 2011.
(49)
On 31 December 2009, Oltchim's financial accounts for 2009 showed an operating loss of EUR 26 million (RON 109 million), a net loss of EUR 52,4 million (RON 220 million), accumulated losses of EUR 377 million (RON 1,584 billion) and negative own funds in the amount of EUR 112 million (RON 469 million).
(50)
On 31 December 2010, Oltchim's financial accounts showed an operating profit of EUR 56 million, a net profit of EUR 32 million (RON 220 million) and accumulated losses of EUR 383 million. The positive operating and net result was due to the fact that the Arpechim assets purchased for EUR [0]-[10] were revalued at EUR [80]-[100] million, and the difference was entered in the books as ‘gain from a bargain purchase’.
(51)
On 30 June 2011, Oltchim's six-months financial accounts (17) showed an operating loss of EUR 7,4 million and a net loss of EUR 17,4 million, accumulated losses of EUR 401 million and negative own funds in the amount of EUR 358 million (without taking into account the debt to AVAS).
III. THE OPENING DECISION
(52)
On 15 September 2009, the Commission opened a formal investigation into the two support measures in favour of Oltchim notified by Romania in July 2009:
-
Measure 1: a debt conversion for the total value of RON 538 million (approximately EUR 128 million); and
-
Measure 2: a ‘shareholder guarantee’ covering 80 % of a commercial loan of EUR 424 million for further modernisation investments. (Romania withdrew its notification with regard to Measure 2 by letter of 22 June 2011.)
(53)
The Commission questioned whether, contrary to Romania's arguments, the notified support package conferred an undue advantage on the company and constituted state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
(54)
Furthermore, the opening decision identified as possible further state aid the fact that, since 1 January 2007, the State had not charged interest and/or penalties on the pending public debt (identified as ‘Measure 3’).
(55)
Finally, the Commission doubted that the measures could be found compatible with the TFEU under the relevant state aid rules if found to involve state aid.
IV. ROMANIA'S COMMENTS ON THE OPENING DECISION
(56)
In their reply to the opening decision, the Romanian authorities maintained that none of the three measures constituted state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU, as the behaviour of the Romanian State was consistent with market principles.
(57)
In particular, Romania insisted that the notified measures (the debt conversion and the shareholder guarantee) would have ensured Oltchim's return to profitability by resolving the undercapitalisation issue and by providing the necessary funds for its growth strategy. Moreover, Romania stressed that the Commission had to take account of the dual role of the State as shareholder and creditor to Oltchim.
(58)
Finally, Romania maintained that Measure 3 did not constitute state aid as the State's behaviour with regard to the non-enforcement of the past debt strictly related to the planned debt conversion, and that with regard to this debt the Romanian authorities had behaved consistently in line with what a market operator in a similar situation would have chosen to do.
V. COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
(59)
In its comments on the opening decision, dated 26 January 2010, Vestolit expressed concerns about the state support package notified in July 2009 by Romania. Vestolit considers itself a competitor of Oltchim, as both parties are active in the production of PVC. According to Vestolit, no private investor would have supported an investment programme exclusively geared to the purchase and revamping of the outdated Arpechim ethylene installation.
(60)
In its letter of 21 January 2010, Ineos argued that, based on the information in the opening decision, Oltchim seemed to be a firm in difficulty, and therefore the support measures to be taken by the Romanian State in its favour were unlikely to have been undertaken by a private investor. Ineos also drew attention to the fact that the European PVC market is characterised by significant overcapacity, and therefore any potential aid to one of the market players is likely to be highly distortive.
(61)
The comments submitted by Firebird on 28 May 2010 are of similar content to those presented by the above-mentioned interested parties.
(62)
By letter of 28 January 2010, another competitor of Oltchim, Anonymous party I, also made comments along the same lines as those of Vestolit and Ineos. It also stresses that operating aid cannot be found to be compatible with the TFEU, and there do not seem to be other grounds of compatibility in the case of Oltchim.
(63)
By letter of 27 January 2010, Anonymous party II argued that all the support measures identified in the opening decision constitute incompatible aid. This Anonymous party II also maintained that:
(a)
the state guarantees granted to Oltchim during the period 1995-2000 were still in place after Romania's accession to the EU, namely until 31 October 2009, and therefore should be treated as of the accession date as new aid;
(b)
the difficulties that Oltchim has been facing since the triggering of the state guarantees in November 1999 are due to structural problems of the company (poor management, wrong business strategy choices, the lack of real and effective restructuring);
(c)
the acquisition of Arpechim is against the business interests of Oltchim; this will not generate profit in the future;
(d)
the subsequent payments made by the Ministry of Finance during the period June 2002 to December 2006 on the basis of the triggered state guarantees show that Oltchim was in difficulty throughout that period;
(e)
Romania truly attempted to privatise the company only once, in 2001, and the successive ‘failed’ privatisation attempts of 2003 and 2006 were only a strategy for not enforcing the public debt;
(f)
the business plan underlying the support package as notified in July 2009 was not credible, especially regarding the sensitivity analysis and the expected return on the investment;
(g)
the State would have incurred a substantial loss by supporting such a sizeable investment programme, as the revenues expected from Oltchim's privatisation would not have covered the costs of the support measures;
(h)
in view of the fact that the notified measures involved state aid, Romania should have proposed a restructuring plan for Oltchim, allowing an assessment of the compatibility of the aid under the Rescue and Restructuring Guidelines (18).
(64)
Later in the course of the procedure, PCC drew the attention of the Commission to the fact that in June 2010 the Romanian environmental protection agency had imposed an environmental fine of EUR 14,34 million on Oltchim for late return of CO2 certificates for the year 2009 (19). In the view of PCC, the possible non-enforcement of the fine involved further state aid to the company. Firebird's letter of 8 July 2010 also raises the issue of the environmental fine.
(65)
In October 2010 and October 2011 PCC also informed the Commission that the state-owned electricity supplier SC Electrica SA (hereinafter: ‘Electrica’) and other publicly owned creditors (Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, a salt solution and limestone supplier; and SC CET Govora SA, a supplier of industrial steam) have substantial rescheduled claims vis-à-vis Oltchim.
VI. ROMANIA'S COMMENTS ON THE OBSERVATIONS OF INTERESTED PARTIES
(66)
In its reply of 8 April 2010 to the observations of interested parties, Romania largely refers to the notification and its earlier comments submitted in response to the opening decision.
(67)
In particular, Romania claimed that, contrary to what one of the third parties alleges, the acquisition and revamping of the Arpechim petrochemical assets includes all necessary restructuring and is essential for the long-term viability of the company, and that the operation of the integrated Oltchim-Arpechim petrochemical unit platform can be expected to generate profits.
(68)
Romania also repeats its arguments that the actions taken for the enforcement of the receivables against Oltchim did not confer any advantage on Oltchim. Finally, Romania also insisted on its intention to privatise Oltchim.
VII. WITHDRAWAL OF THE NOTIFICATION WITH RESPECT TO THE STATE GUARANTEE (MEASURE 2)
(69)
According to Article 8 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (20), a Member State may withdraw the notification after the opening of the formal investigation procedure in due time before the Commission has taken a decision on the aid character of the notified measure. In such a case, the Commission will close the procedure with a decision declaring the matter moot.
(70)
The Romanian authorities have withdrawn the notification with respect to the state guarantee (covering 80 % of a loan up to EUR 424 million). Thus, as regards Measure 2, the Commission’s investigation has become moot.
VIII. ROMANIA'S POSITION AFTER THE WITHDRAWAL OF MEASURE 2
VIII.1. Modification of measure 1 - Romania's intention to privatise
(71)
In February 2011, a joint EU/International Monetary Fund (hereinafter: ‘IMF’) precautionary financial assistance programme was requested to support the re-launch of economic growth in Romania with a focus on structural reforms, while improving fiscal sustainability and consolidating financial stability. In May 2011, the Council adopted a decision (21) to make available to Romania precautionary medium-term financial assistance of up to EUR 1,4 billion. In March 2011, the IMF approved a new Precautionary Stand-By Arrangement (22) for Romania. Under this Agreement, the IMF places at Romania's disposal SDR 3 090,6 million (EUR 3,5 billion) of financial assistance for the next two years. The financing is conditional upon Romania meeting a series of targets for reducing budgetary deficit, specified in a Letter of Intent presented by the Romanian authorities and reflected in a Technical Memorandum of Understanding (hereinafter: ‘TmoU’). The TMoU targets include inter alia reductions of payment arrears and losses for publicly owned enterprises. In the Letter of Intent and the TMoU of 2 December 2011 (23), Romania committed to announce the privatisation tender for Oltchim by the end of April 2012.
(72)
This followed several public statements by the Romanian authorities that were made in the course of 2011 declaring the Romanian Government's intention to privatise Oltchim.
(73)
Romania also declared its commitment to privatise Oltchim vis-à-vis the Commission. More specifically, by letter dated 21 October 2011 addressed to Vice-President Joaquín Almunia, Romanian Prime Minister Emil Boc declared that Romania was committed to privatising Oltchim fully (including the stake subject to the debt conversion) by May 2012. Following the appointment of a new government in Romania on 9 February 2012, the new Prime Minister, Mihai Răzvan Ungureanu, re-confirmed this commitment by letter dated 16 February 2012.
(74)
In the light of its budgetary constraints, Romania therefore no longer intends to remain the owner of Oltchim and finance the necessary investments through a state guarantee, but seeks to sell its shareholding in Oltchim.
VIII.2. Developments regarding measure 3 - the interest agreement
(75)
By letter of 9 September 2011 the Romanian authorities informed the Commission that they intended to charge interest on the due AVAS debt amounting to RON 538 million as from 1 January 2007. Romania also explained that this would take place within a debt convention agreement between AVAS and Oltchim whereby the company would accept the interest due. In the same letter the Romanian authorities indicated that the interests thus accrued was also to be converted into equity, along with the main public debt, as notified under measure 1.
(76)
By letter of 23 December 2011, the Romanian authorities provided a copy of the private law agreement concluded on 22 December 2011 between AVAS and Oltchim, whereby the company acknowledged the interest accruing on the public debt from 1 January 2007 until 31 December 2011 amounting to a total of RON 511 million. The Romanian authorities explained that the interest was calculated on a compound basis, using as default interest for the relevant periods the highest of the interest rates charged by the commercial banks for the loans granted effectively to the company since 1 January 2007 and using the applicable Commission reference and discount rates. This approach resulted in the following applicable interest rates and accrued interest on the AVAS debt:
Table 1
Breakdown of the interest charged by AVAS for the period 2007-2011
2007
2008
2009
2010
2011
Applicable interest rate
1.1-30.6 - 11,17 %
1.7-31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Interest amount (rounded to RON million)
58
87
129
114
123
Total interest on AVAS debt since 2007: RON 511 million
(77)
In the same correspondence, the Romanian authorities also stated that preparations for implementing the AVAS debt conversion amounting to RON 538 million plus the interest accrued thereon were to be launched with a view to complying with the privatisation timeline proposed.
VIII.3. Romania's arguments in view of the privatisation intention
(78)
As explained above, the Romanian authorities withdrew measure 2 (see section VII above). Following withdrawal of the notification with respect to the state guarantee, the Romanian authorities argued that the current measure 1, i.e. the conversion into equity of the AVAS debt amounting to RON 538 million plus the interest accruing on the AVAS debt from 1 January 2007 to 31 December 2011, amounting to an additional sum of RON 511 million, did not constitute state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU. Romania argued that the measure would be in keeping with the market and as such would not confer an advantage on Oltchim. More specifically, the Romanian authorities argued that the creditor AVAS was better off by converting the entire debt into equity and selling its entire stake in the company in the short term than by enforcing the debt, as the market value of the resulting stake of AVAS in the company following the debt conversion was higher than the sum that AVAS would obtain from the liquidation of the company.
(79)
Romania submitted a consultancy report prepared by Raiffeisen Capital & Investment SA (hereinafter: ‘the consultancy report’) in order to demonstrate that the state’s best strategy for maximising its return was to perform the debt-to-equity debt conversion followed by the short-term sale of combined packages of shares.
(80)
The consultancy report examines, on the one hand, the value of the AVAS claim in a liquidation scenario and, on the other hand, its value in a debt conversion + privatisation scenario.
(81)
The liquidation assessment is based on two liquidation reports (a previous Raiffeisen liquidation report dating from February 2011, and a liquidation report by the independent consultancy Romcontrol SA Bucharest, dated March 2011). The outcome for the State in a debt conversion + privatisation scenario was estimated on the basis of the enterprise value method, which is one of the fundamental metrics used in business valuation. (A detailed description of the methodologies used and the outcome of the evaluation, as well as its critical assessment by the Commission, are to be found in section IX.3.3 below.)
(82)
The report concludes that converting its total debt into equity would allow for a smoother and faster privatisation process for the company, and that the financial outcome of this option is superior to the choice of liquidation for AVAS.
IX. ASSESSMENT
IX.1. General
(83)
In order to ascertain whether the measures under scrutiny constitute state aid, the Commission has to assess whether they fulfil the cumulative conditions of Article 107(1) TFEU. That provision states that ‘[s]ave as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
(84)
The Commission notes that, in the light of the withdrawal of the notification with regard to measure 2 (see section VII above), the following assessment concerns measures 1 and 3 only. Measure 1 has been modified, as Romania has linked the conversion of the debt into equity to the privatisation of Oltchim. The assessment of that latter measure is therefore carried out on the assumption that the equity stake which AVAS will hold after the conversion will immediately be sold to a private investor in a fair, open and transparent sales process, which aims at maximising the revenues for AVAS.
(85)
Furthermore, the Commission considers that the issue of whether the creditor AVAS conferred any undue advantage to Oltchim in the way it treated the debt after 1 January 2007 has to be assessed in the context of GEO 51/1998 (see recital (27) above) and Law 30/2007 mandating AVAS to re-perform the debt conversion, of the notification of the debt conversion to the Commission - identified as measure 1 in the opening decision - and of the modification of measure 1 as a consequence of the doubts raised by the Commission and the constraints resulting from the EU/IMF programme.
(86)
Moreover, the Commission notes that the intention to privatise the company in full by the end of May 2012, as communicated by the Romanian authorities in their letter of 21 October 2011 and re-confirmed in the letter from Prime Minister Ungureanu of 16 February 2012, is considered to be an integral part of measure 1.
(87)
With regard to the environmental fine on the one hand, and the company's pending debts towards Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, and SC CET Govora SA, on the other, the Commission notes that those alleged measures were not part of the opening decision. Therefore, they cannot form part of the present Decision. The Commission will inform the complainant in due time of the further course of action with regard to those allegations on the basis of Article 10 of Regulation (EC) No 659/1999.
IX.2. Competence of the Commission prior to accession
(88)
As indicated in section V above, Anonymous Party II argued that some of the state guarantees granted to Oltchim during the period 1995-2000 were still in place after Romania's accession to the EU, namely until 31 October 2009, and therefore should be treated as of the accession date as new aid. The Commission must therefore assess the validity of that argument and its possible implications for the assessment of the notified measure.
(89)
As a general rule, Article 107(1) TFEU is applicable only as of the date of accession onwards. An exception to that general rule is that of measures that were put into effect before accession and which continue to be applicable afterwards. Under the 2005 Accession Treaty between Romania and the EU (24), measures put into effect in Romania before the accession date which are still applicable after the date of accession (1 January 2007), which might constitute state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU and do not qualify as existing aid for the purposes of Regulation (EC) No 659/1999 (25), are to be considered potential new aid starting from the accession date for the purposes of applying Article 108(3) TFEU.
(90)
Point 2.1 of the second paragraph of Annex V to the 2005 Accession Act of Bulgaria and Romania (26), based on Article 22 of the same Accession Act, stipulates that ‘all aid measures still applicable after the date of accession which constitute state aid and which do not fulfil the conditions set out above shall be considered as new aid upon accession for the purposes of the application of Article 88(3) of the EC Treaty’.
(91)
The above-mentioned provision thus covers measures put into effect before the accession date (1 January 2007) which are still applicable after that date. The notion of ‘applicable after the accession date’ has been defined in a series of Commission decisions (27) as covering schemes and individual measures that are either not limited in time or where the exact liability of the State is not exactly delimited - in other words, cases where the exact exposure of the State is still not known on the date of accession. In the light of the above considerations, it must be determined whether the state guarantees issued in favour of Oltchim throughout the period 1995-2000 were ‘applicable after accession’ in the sense that has been defined in the above-mentioned case practice. To that end, it must be verified whether a situation obtained in which the state guarantees were either not limited in time or where the exact exposure of the State was not known before the date of accession.
(92)
Having examined the terms and conditions under which the state guarantees in question were issued, the Commission notes that they represented separate and individual, one-off measures, whereby the State backed up the company for taking out specified loans of determined amounts and determined duration. The date until which the guarantees were valid was established when they were issued, as the guarantees stipulated a validity period up to the expiry of the underlying loans, which was precisely defined in the underlying loans. That validity period was not modified afterwards. Therefore, upon accession their validity in time was indeed limited, and had been established at a date prior to accession, namely when the loan agreement was concluded. The Commission must therefore take note that the first of the situations in which a given measure will qualify as ‘new aid’ as of the accession date onwards, namely its lack of limitation in time upon the accession date, is not satisfied in the present case.
(93)
Secondly, the maximum liability of the State was delimited at the moment in time at which the guarantees were granted, as the guarantees cover only the specific loan for which they are granted. Therefore, it must also be concluded that the second case of ‘applicability after accession’, namely unknown exposure of the State as of the accession date onwards, is not applicable.
(94)
In addition, the Commission also observes that the state guarantees were triggered before the accession date. From the date of their triggering, the State became liable for the repayment of the outstanding amount of the loans that were taken with their back-up, and indeed, it subrogated itself into the obligations of the company for the repayment of the loans in question, becoming consequently a creditor of Oltchim for the amounts paid on account of the guarantees. As indicated in Section II.2 above, the payments made on account of the triggered guarantees lasted until 2006. No further payments were made on this account as of the accession date onwards, as Oltchim was able to service the still-outstanding part of the loans.
(95)
It is therefore to be concluded that the state guarantees granted to Oltchim during the period 1995-2000 cannot be qualified as new aid within the meaning of point 2.1 of the second paragraph of Annex V to the 2005 Accession Act of Bulgaria and Romania.
IX.3. Existence of aid: Advantage
IX.3.1. The private creditor test
(96)
Romania argues that the notified measure, consisting of converting RON 1 049 million of public debt into equity with a view to selling the total resulting public stake shortly afterwards (by the end of May 2012) does not confer any undue advantage on the company, because any private creditor in a situation similar to the one of the public creditor AVAS would have chosen that method of debt recovery rather than the liquidation of the company, which is financially less advantageous for the public creditor.
(97)
In order to determine whether the notified measure confers an undue advantage on Oltchim, the Commission should assess whether the public creditor AVAS pursued the recovery of the public debt with the same diligence as a private creditor seeking to maximise recovery of the debt owed to it (28). That perspective takes into account the fact that, with the transfer of the public debt to AVAS, recovery of the debt is pursued by an institution that has no other relationship with the company but the one of a creditor with its debtor. The assessment does not disregard the fact that the Ministry of Economy is the public shareholder of Oltchim, but it takes into account that the public shareholder does not have a role to play with respect to the recovery of the public debt, which is entrusted to the creditor AVAS. The Commission notes, however, that the effects of the debt conversion followed by privatisation for the current shareholder, i.e. the Ministry of Economy, must also be assessed in order to reach a conclusion on whether the proposed debt conversion followed by privatisation is a better financial solution for the State than wholly liquidating the company.
IX.3.2. Recovery of the public debt - Assessment of measure 3
(98)
In the opening decision, the Commission considered that an additional element of state aid could stem from the fact that the State has not charged any interest and/or late payment penalties on Oltchim's overdue public debt after Romania's accession to the EU. That public debt resulted from the triggering of the state guarantees (see description above in recitals 23-27 and assessment of the state guarantees above in recitals 88-95). In the opening decision, the Commission took the view that the failure to accrue interest or enforce the public debt conferred an advantage on Oltchim, given that the company enjoyed capital free of charge.
(99)
In order to assess whether Romania behaved like a private creditor with regard to the outstanding debt resulting from the triggering of the state guarantees, it is necessary to assess the behaviour of the Romanian State over the period from 2007 until today, based on the information available to the Romanian authorities at the relevant points in time.
(100)
The Commission first of all notes that the fact of not charging interest and penalties as of 2007 and until the modification of the notification of measure 1 results from GEO 51/1998 (see recital (27)). It also has to be seen against the background of Law 30/2007, mandating AVAS to re-perform the debt conversion. At the time the Romanian authorities were considering a continuation of Oltchim's activities and planning further investments rather than its liquidation.
(101)
Therefore, the Commission first of all needs to ascertain whether Romania, by deciding in 2007 to carry out the debt-for-equity swap, rather than seeking the enforcement of the debt and/or liquidation of the company, behaved like a private creditor. In that regard, the Commission notes that Romania had pursued the strategy of a debt-to-equity conversion with a view to continuing Oltchim's activities since the first (failed) attempt to do so in 2003. The behaviour of the Romanian authorities in that regard was therefore consistent with their prior behaviour. Reactions from the market to previous privatisation attempts, as well as the court actions of minority shareholders, showed that the market believed in the fundamental viability of Oltchim's business.
(102)
Furthermore, the Commission notes that Romania had at its disposal also a business plan (29) for Oltchim which indicated that the company was viable.
(103)
In the light of those elements, the Commission considers that it was not unreasonable for Romania, in its role as creditor, to decide to perform the debt to equity conversion and to pass a law along those lines that did not envisage charging interest and penalties on the outstanding debt, as that debt was to be in any event converted into equity.
(104)
That analysis is not contradicted by the fact that Romania, prior to carrying out the debt-for-equity swap, sought state aid clearance. Indeed, by doing so, Romania merely fulfilled its obligations under Article 108(3) TFEU. Given the difficulties Romania had encountered with minority shareholders before, and kept encountering for the application of Law 30/2007, it made perfect sense to seek confirmation from the Commission that the planned operation did not amount to state aid.
(105)
Due to the state aid assessment and the application of the standstill obligation, the debt-for-equity swap was eventually delayed by five years. In that regard, the Commission observes first of all that, up to mid-2011, Romania had the firm intention of pursuing an expansive investment strategy with regard to Oltchim, which was explored by a number of expert studies (30). It would have been against the State's strategy of making further investments in order to return the company to profitability and increase its value with a view to privatising in the medium-to-longterm to charge at the same time interest on the pending public debt.
(106)
As a result of the doubts the Commission had raised with regards to the expansive investment strategy in its opening decision and, more importantly, as a result of the budgetary problems and the EU/IMF programme, Romania changed its strategy in 2011 and decided to privatise the company immediately after the debt-for-equity swap. It thereby abandoned the initial plans to make further investments of EUR 424 million before privatising.
(107)
In the new context, the charging of interest on the debt became a sensible strategy for the State in order to maximise the recovery of the debt owed to it.
(108)
As outlined in recitals 75-77 above, further compound interest was charged on the public debt, corresponding to the period 1 January 2007 onwards, by means of a private agreement concluded in December 2011 between Oltchim and AVAS. In particular, the interest rates that were applied on the public debt corresponded to whatever were the higher: the Commission reference rates relevant for each period or the interest rates applied for private loans of the company for the same period which can be considered adequate.
(109)
On the basis of the above, the Commission concludes that Oltchim did not derive an advantage from the way in which the public authorities pursued, after accession, the recovery of the public debt to be now converted into equity.
IX.3.3. The debt conversion - measure 1
(110)
The Commission must also assess whether measure 1, consisting (following modification of the notification - see recitals 14-16, 69-70 and 75-77 above) of converting into equity a total of RON 1 049 million of public debt, to be followed shortly by full sale of the resulting public stake (privatisation), confers any undue advantage on Oltchim. The total public debt to be converted into equity includes the main public debt, held by the privatisation agency AVAS, of RON 538 million, and the interest accruing on the AVAS debt from 1 January 2007 to 31 December 2011, of RON 511 million.
(111)
In order to assess whether the proposed debt conversion involves any undue advantage for Oltchim, it should be determined whether the debt conversion is indeed the best mechanism for maximising recovery of the public debt, as Romania argues. In practice, the Commission needs to determine whether a hypothetical private creditor in a situation comparable to the one of the privatisation agency AVAS, which is the creditor of Oltchim, would have indeed preferred that mechanism of recovering the debt to other recovery alternatives available, considering the fact that the debtor is facing serious financial difficulties. The Ministry of Economy, the current shareholder of Oltchim, does not have any role to play with respect to the recovery of the public debt, but nevertheless the outcomes of the two possible scenarios for the public shareholder are also taken into account in the analysis below.
(112)
Romania argues that, considering the current situation of the company (serious undercapitalisation and excessive indebtedness), the only realistic options that a private creditor in a situation comparable to the one of the public creditor AVAS would have are either (i) to liquidate the company, or (ii) to convert the debt into equity and subsequently sell the entire resulting stake in the company. Any private creditor faced with such choices would prefer the one that maximises recovery of the pending debt. In other words, the creditor would choose the ‧debt conversion followed by privatisation‧ option if the return expected from privatisation exceeded the amount that could be recovered through liquidation.
(113)
In order to demonstrate that the debt conversion followed by a sale of the resulting stake brings more revenues to the creditor than liquidation, Romania submitted a report by an independent consultancy (see recitals 78-82 above) which compares the outcomes for the creditor of the two scenarios, i.e. debt conversion followed by privatisation and liquidation respectively.
(114)
The Commission has critically assessed the report, in order to verify whether its results withstand scrutiny and demonstrate indeed that, by converting its debt into equity, AVAS behaves like a private creditor. Having scrutinised the report, the Commission observes the following:
(115)
Value of the AVAS claim in a liquidation scenario: The liquidation assessment is based on a previous Raiffeisen liquidation report dating from February 2011, and on a liquidation report by the independent consultancy Romcontrol SA Bucharest, dated March 2011.
(116)
Under Romanian law, companies in which the State holds a stake of at least 50 % + 1 are liquidated under the so-called ‧special voluntary liquidation procedure‧ established by Government Emergency Order 88/1997, Government Decision 577/2002 and Law 137/2002. Under that special voluntary liquidation procedure, the amount obtained by the liquidator from the sale of the company's assets is to be used for covering the company's outstanding debts following the same order of preference as established by Law 85/2006 (the Romanian insolvency law). Accordingly, liquidation proceeds must be used for covering debts in the following order of preference: 1) liquidation costs; 2) salaries owed; 3) privileged debt (i.e. debt secured with pledges, mortgages and other special privileges); 4) budgetary debt (taxes and other fiscal obligations); 5) debt to the Ministry of Finance on account of triggered state guarantees; 6) debt from public loans; 7) ordinary (non-secured) debt; 8) shareholders. In the present case, AVAS would be within the third category of creditors (privileged creditors), yet ranking after several (private) privileged creditors of Oltchim, as the public debt was only partially secured.
(117)
The consultancy Romcontrol estimated the liquidation value of Oltchim's assets as of 15 December 2010, relying on the net adjusted asset method, which takes into account the limited time of exposure on the market of the assets put up for sale (31).
(118)
On the basis of the results of the liquidation value of assets as estimated by Romcontrol, Raiffeisen estimated the outcome for the creditor AVAS and for the State as shareholder, by taking into account the company's liabilities as of 31 December 2010 and its preliminary financial statements of the same date ("the February 2011 Raiffeisen liquidation study"). That study estimates that the proceeds to be obtained from the sale of Oltchim's assets would allow for recovery of approximately [20]-[30]% of the company's total liabilities. The creditor AVAS, as a partially guaranteed creditor, would have recovered around RON [80]-[100] million (which represents [10]-[30]% of the then total claim of RON 538 million). Given the negative gap between the liquidation proceeds and the company's liabilities, the State in its capacity as shareholder would not collect anything.
(119)
In October 2011, Raiffeisen updated the estimates of the February 2011 liquidation study to take into account the 30 June 2011 financial data of the company and to include the interest charged on the public debt as of January 2007 onwards.
(120)
According to the updated estimate AVAS, being a partially guaranteed creditor of Oltchim, would collect RON [100]-120] million of its total debt towards the company (which represents [10]-[20] (32) of the total claim, i.e. the principal debt of RON 538 million plus interest). The Ministry of Economy, the public shareholder, would again collect nothing. The sum to be obtained by AVAS was subsequently discounted (33) to its present value on 30 June 2011. As a result, AVAS would collect EUR [10]-[40] million in the event of the liquidation of the company.
Table 2
Collection of the State's claim in a liquidation scenario
Claim
(million EUR)
Collection total
(million EUR)
Collection NPV at 10,7 %
(million EUR)
AVAS (Creditor)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Ministry of Economy (shareholder)
Shareholding
[0]-[10]
[0]-[10]
State total
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
That amount must then be compared with the expected return of converting AVAS' claim into equity, followed by a privatisation of the company.
(122)
Value of the AVAS claim in a debt conversion + privatisation scenario: in the report, the outcome for the State in a debt conversion + privatisation scenario was estimated on the basis of the enterprise value (hereinafter: ‘EV’) method, which is one of the fundamental metrics used in business valuation.
(123)
With respect to the use of that method, the Commission notes that, in principle, there are several methods for estimating the value of the equity of an undertaking.
(124)
One of the methods often used is that of the multiple of the EBITDA (earnings before interest, taxes, depreciation, and amortisation). It allows the value of the equity of an undertaking for year X to be assessed by multiplying the EBITDA of year X by a factor (the multiple) considered to be appropriate for the sector and subtracting the net debt from the result.
(125)
Another method is discounted cash flow analysis. The undertaking’s nominal free cash flows for the coming years are discounted at the weighted average cost of capital, or WACC (34), and the net debt is subtracted from the value obtained.
(126)
A third method is that of the multiple of turnover. It allows the value of an undertaking’s equity in year X to be assessed by multiplying the turnover of year X by a factor (the multiple) considered to be appropriate for the sector and subtracting the net debt from the result.
(127)
All these methods (future EBITDA, cash flow or turnover) use projected values. In the case at hand not all estimation methods that are based on projected values in a business plan can be used meaningfully. Given the envisaged immediate privatisation of the company, only the new owner will be in a position to determine the company's future business strategy, and therefore the relevant business plan projections necessary for using these methods are not available, nor can they be anticipated (35). As the new owner will have to undertake significant investments, nor can past results of the company be used to make predictions for the future.
(128)
Under those circumstances, the Commission takes the view that the only two methods available for estimating the value of the combined stake of the Romanian State, i.e. AVAS and the Ministry of Economy, are market capitalisation and the EV. It has to be noted that EV also includes the parameters used for market capitalisation.
(129)
Market capitalisation is defined as the share price multiplied by the number of shares in issue, providing a total value for the company's shares outstanding. This metric represents the public consensus on the value of a company's equity and could be used as a proxy for the public opinion of a company's net worth.
(130)
Oltchim's market capitalisation was calculated on the basis of its share price observed on the Bucharest Stock Exchange (36) over a period of 44 months (2008-August 2011). That interval is sufficiently long to be relevant and the market capitalisation over that period is also a good indication of what the market is prepared to pay for the company.
(131)
In that context, the Commission notes, as a positive aspect, the fact that the share price, during the recent period May-August 2011, was always higher than its 44 months average. More precisely, whereas the 44 months weighted average is RON 0,53 per share, the share price even reached RON 2,05 in July 2011 (37). Thus, the data used for establishing the market value can be considered to be conservative.
(132)
Furthermore, with regard to the share price development since September 2011 (the last data range used by the Raiffeisen study), the Commission notes, as a positive aspect, that, in the recent past (since mid-October 2011), the share price has risen significantly and has been constantly higher than the weighted average of RON 0,53 used in the market capitalisation formula.
Figure 1
Oltchim's share price development on the Bucharest Stock Exchange 23.2.2011-23.2.2012
(133)
Before the planned debt conversion, Oltchim's market capitalisation in the observed period (January 2008-August 2011) was on weighted average (38) EUR 45 million and in the last three months of the observed period (June-August 2011) it was constantly over EUR 100 million. The market capitalisation therefore clearly exceeds the liquidation value of Oltchim (EUR [10]-[40] million), which provides a first indication that selling the State's stake in a privatisation would be preferable to liquidating the company.
(134)
The second method that can be used is the Enterprise Value (EV). EV is a measure of a company's value which is often used as an alternative to straightforward market capitalisation, because it is considered to provide a more accurate representation of the firm's value. EV is defined as the sum of the market capitalisation of a company and its net financial debt. That method was used by Raiffeisen Capital.
(135)
Following the calculation of the market capitalisation, the other element in the EV formula, the net debt, was computed as the sum of all financial debts of the company (all interest-bearing debts of the company - namely, bank loans and overdue/rescheduled liabilities) (39).
(136)
As a next step, it is then possible to calculate the median, average and weighted average of the EV and EV/share over the 44-month period. The report did so for two scenarios: with the interest charged on the debt under the agreement, and without it.
(137)
On that point, the Commission is of the view that the interest charged under the agreement should not be taken into account for the purpose of calculating the enterprise value (EV) for the following reasons: ceteris paribus, if debt increases, equity goes down. Those two effects go in opposite directions and should in principle bring no change to the EV. If the market knew about the interest, it would price the shares downward accordingly. However, in the current case the interest amount was added ex post and not anticipated by the market. Therefore, the contemporaneous information held by the market at the moment of the valuation is relevant.
(138)
Against those considerations, the following EV/share values have been calculated for the observed period.
Table 3
Calculation of Oltchim's EV/share value in the observed period
Period
Number of shares
Average share price
Market capitalisation (share price x number of shares)
Net debt
in RON thou
Enterprise value (market capitalisation plus net debt)
in RON thou
Enterprise value per share
Jan. -08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Feb. -08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Mar. -08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Apr. -08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
May -08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jun. -08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jul. -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Aug. -08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Sep. -08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
Oct. -08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
Nov. -08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
Dec. 08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
Jan. -09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Feb. -09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Mar. -09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Apr. -09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
May -09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
Jun. -09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jul -09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Aug. -09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Sep. -09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Oct. -09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Nov. -09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Dec. -09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Jan. -10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Feb. -10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Mar. -10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
Apr. -10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
May -10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
Jun. -10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Jul. -10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Aug. -10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Apr. -10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Oct. -10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
Nov. -10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
Dec. -10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Ian. -11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Feb. -11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Mar. -11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
Apr. -11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
May -11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
Jun. -11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
Jul. -11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
Aug. -11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
On the basis of this table, the median, average and weighted average of EV per share was calculated.
Table 4
Oltchim's median, average and weighted average of EV per share
Share price
Enterprise value per share
Median
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Average
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Weighted average
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
The EV (median, average, weighted average) calculated as explained above can then be used for determining the value of the State's share ‘post debt conversion’ by deducting from this EV the company's debt that remains pending after the conversion; this will remain a liability of the company which has to be serviced.
(141)
The result is the market value of total equity as shown in Table 5.
Table 5
Calculation of market value of equity based on the EV method
Calculation of the market value of total equity after the debt conversion
Scenarios
EV based on 44 months’ median share price
EV based on 44 months’ average share price
EV based on 44 months’ weighted average share price
EV/share (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Number of shares before conversion
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Enterprise value (RON million)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Net debt after debt conversion (RON million)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Market value of equity (RON million)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Market value of equity (EUR million)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
With respect to the net financial debt used in the above-described calculation, both steps of the calculation, viz. (i) the calculation of the EV formula and (ii) the subsequent subtraction in order to arrive at the market value of equity, should in principle be based on the market value of the company's debt.
(143)
However, the Commission notes first that, since Oltchim's debt is not traded and in the absence of a local market for debt trading, it is very difficult to establish a market price for that debt. Instead, one could theoretically determine the market value of the debt by establishing the rating of the company pre- and post-debt conversion. That rating could then be used to estimate the probability of default which in turn can be used to estimate the market value of debt. In the absence of such ratings, the Commission considered that such an exercise is not possible, and that the errors generated by the use of a poorly estimated market value would be significant.
(144)
Second, if one assumed that the net debt was traded at the same discount to its book value before and after the swap, then the results of the calculation consequently do not change at all, irrespective of the size of the discount. Any change in the value of the net financial debt would then lead to a proportionate change, of opposite sign, in the value of the market capitalisation. The impact of adding either the book value of debt or its market value is neutral, as the value of debt is first added to obtain EV and then subtracted to obtain the new equity value of shares.
(145)
Third, assuming that the debt remaining after the conversion is traded at a different discount than before the conversion, a meaningful calculation would need to take into account the fact that after the debt-for-equity swap the market value of the remaining debt would probably still be lower than its book value, but at any rate higher than the market value of the debt pre-swap. In the absence of a basis to establish those discounts, it is, however, not possible to simulate the effects of a change in those discounts, as too many parameters would need to be varied at the same time.
(146)
On the other hand, the Commission notes that Oltchim's financial statements have been prepared in accordance with IFRS standards and audited by the independent auditor KPMG. In those financial statements, financial liabilities are presented at their fair value according to the stipulations of IAS 39. IAS 39 defines fair value as the amount for which an asset could be exchanged, or a liability settled, between knowledgeable, willing parties in normal conditions of competition. On that basis, KPMG certified that the fair value of the company’s long-term debt was not significantly different from its book value.
(147)
On the basis of the above considerations, the Commission is of the view that it is indeed appropriate to use the book value of the debt in order to calculate the market value of the equity.
(148)
However, in order to verify the robustness of the calculation, the Commission, in addition, carried out a sensitivity analysis, i.e. it determined the percentage difference between the book value and market value of the net debt pre-conversion which would equalise the present value of the State's stake post-conversion and the liquidation value, assuming that the market value of the debt will correspond to its book value following the debt-to-equity conversion. That percentage value can be considered a kind of ‘margin of error’ for the estimation of the market value of the debt.
(149)
The Commission is of the view that, of all scenarios (EV based on median, average, weighted average), the weighted average represents the most accurate scenario, as in that case the values are weighted by traded share volumes. For that scenario, the above-mentioned margin is 15 %. The Commission concludes that a margin of that size is sufficiently large to lead one to consider that the EV calculation is based on solid data.
(150)
Subsequently, once the market value of the equity has been calculated, one can calculate the value of the State's resulting stake from that market value of total equity based on the public shareholding, which will be as follows after the debt conversion (40):
Table 6
The Romanian State's shareholding in Oltchim before and after the planned debt conversion
Shareholding before debt conversion
Shareholding after debt conversion
AVAS debt plus interest thereon is debt converted
AVAS
0 %
[80]-[100]%
Ministry of Economy
54,81 %
[0]-[5]%
State total
54,81 %
[80]-[100]%
(151)
As a result, after converting the AVAS main debt plus interest charged under the agreement, Oltchim will have a market value of equity ranging between EUR [20]-[30] and [90]-[100] million, which will lead to a present value (41) of the combined public stake ([80]-[100]%) of between EUR [15]-[30 and [75]-[90] million. In Table 7, below, the EVs as assessed for all the scenarios are summarised and compared with the values applicable in the case of a liquidation.
Table 7
Comparison of the debt conversion followed by privatisation versus liquidation scenarios on the basis of the EV method
State's expected revenue
EUR million
Debt conversion and immediate privatisation
Net present value of the revenues obtained through liquidation
Comparison
EV based on 44 months’ median share price
EV based on 44 months’ average share price
EV based on 44 months’ weighted average share price
Market value of equity
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Market value of combined public stake
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Net present value of combined public stake (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Liquidation Debt conversion and privatisation
Net present value of AVAS stake (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Liquidation Debt conversion and privatisation
Net present value of Ministry of Economy stake (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Liquidation Debt conversion and privatisation
(152)
In all assessed EV scenarios both the public creditor AVAS and the public shareholder Ministry of Economy obtain better results from the debt conversion followed by privatisation than if the company were liquidated. The shareholding of the current public shareholder, the Ministry of Economy, will be reduced by the debt conversion, which results in a stake of [80]-[100]% for the creditor AVAS. However, the Ministry has no reason to oppose the debt conversion as in the event of liquidation it would not obtain anything for its stake in the company. The public creditor AVAS would still obtain more even in the scenario with the lowest estimated EV than in the case of deciding to liquidate the company (EUR [10]-[30] million, versus EUR [10]-[30] million).
(153)
On the basis of the above findings, it can be concluded that, if that the company is fully privatised in the short term after the debt conversion, the notified measure (conversion of the debt followed by full privatisation) does not involve an advantage for Oltchim as that measure allows the public creditor AVAS to recover more than if it decided to place the company in liquidation. In that respect, the Commission takes note of the commitment made by the Romanian authorities (see recitals 17 and 73 above) to privatise the company in full by 31 May 2012.
(154)
The Commission considers that the quantitative assessment on the basis of the market capitalisation method and the EV method is also supported by the following two arguments, which were not quantified by the independent expert.
(155)
First of all, the assessment is based on the stock market price. However, as the State's stake in Oltchim will be sold as one entity, the acquirer will be able to control the company. Therefore, the acquirer will be willing to pay a control premium for the stake, as is normally the case in comparable transactions.
(156)
Second, the Commission observes that PCC was willing to pay in 2007 EUR 7,5 million for a de facto 12 % stake in Oltchim and in 2011 EUR 2,6 million for a further 3,6 % stake in Oltchim. This indicates on the one hand that one private investor considered that the value of Oltchim had increased in 2011 compared with 2007 (as it was willing to pay a higher price per share), and that, based on the 2011 transaction, 100 % of the shares would be valued at EUR 73 million, which is substantially above the liquidation value.
IX.4. Conclusion on the advantage criterion
(157)
On the basis of the above findings, namely that: (i) the company did not derive any undue advantage from the way in which the public authorities pursued recovery of the public debt that is the subject of the notified measure, and (ii) the debt conversion as such does not confer any undue advantage on the company, the Commission concludes that the advantage criterion is not met by the currently notified measure (resulting from the combination of former measures 1 and 3). In the light of that finding, the other cumulative criteria in the definition of the concept of state aid stemming from Article 107(1) of the TFEU do not need to be analysed for the assessment of the currently notified measure.
X. CONCLUSION
(158)
The formal investigation procedure initiated under Article 108(2) TFEU with respect to measure 2 (the state guarantee) must be terminated as being moot, following withdrawal of the notification of that measure.
(159)
The currently notified measure (the combination of former measures 1 and 3) does not involve state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
(160)
That conclusion is based on the firm intention of Romania to sell its stake in Oltchim in full, as expressed in the letter of Prime Minister Emil Boc of 21 October 2011, and re-confirmed in the letter of Prime Minister Ungureanu dated 16 February 2012,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The Commission has decided to close the formal investigation procedure under Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union in respect of the notified state guarantee (measure 2) in favour of Oltchim, in view of the fact that Romania has withdrawn its notification and will not pursue that measure further.
Article 2
Measure 1, notified by Romania on 17 July 2009 and amended on 22 June 2011, 9 September 2011, 21 October 2011 and 16 February 2012, does not constitute state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Article 3
Measure 3, put in place by Romania in 2007, does not constitute state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Article 4
This Decision is addressed to Romania.
Done at Brussels, 7 March 2012.