PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 745/2011
ze dne 28. července 2011
o zapsání názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Karlovarské trojhránky (CHZO))
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 7 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 odst. 2 a čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 byla v Úředním věstníku Evropské unie (2) zveřejněna žádost České republiky ze dne 19. října 2004 o zapsání názvu „Karlovarské trojhránky“.
(2)
Rakousko a Německo vznesly v souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006 proti zápisu námitku. Námitky byly podle čl. 7 odst. 3 prvního pododstavce písm. a), b), c) a d) uvedeného nařízení shledány přípustnými.
(3)
Dopisy ze dne 6. května 2008 vyzvala Komise dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody v souladu s jejich vnitřními postupy.
(4)
Vzhledem k tomu, že Česká republika a Rakousko ani Česká republika a Německo ve stanovené lhůtě dohody nedosáhly, musí Komise postupem podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 přijmout rozhodnutí.
(5)
Pokud jde o námitku, že nejsou dodržena ustanovení článku 2 nařízení (ES) č. 510/2006, protože produkce neprobíhá v uvedené zeměpisné oblasti a výrobek nedosahuje požadované jakosti a pověsti, příslušné vnitrostátní orgány potvrdily, že produkce v dané zeměpisné oblasti skutečně probíhá. Souvislost byla založena na zvláštní jakosti produktu, kterou lze přičíst zeměpisnému původu, konkrétně vřídelní vodě, jíž se využívá při výrobě, což dostatečně splňuje požadavky čl. 2 odst. 1 písm. b); zda produkt má či nemá také dostatečnou pověst, aby splňoval požadavky čl. 2 odst. 1, nebylo podstatné.
(6)
Z námitky vznesené Německem je patrné, že ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“ byly zapsány před podáním žádosti o zápis názvu „Karlovarské trojhránky“ jako chráněného zeměpisného označení. Byly rovněž poskytnuty důkazy, že spotřebitelé v Německu spojují označení „Karlsbader Oblaten“ s určitým druhem oplatky. Námitka však neobsahovala žádný důkaz, že spotřebitelé výrazně spojují oplatky se všemi nebo některými ochrannými známkami, které se liší od popisného označení „Karlsbader Oblaten“, ani že by spotřebitelé mohli být uvedeni v omyl ohledně skutečné identity produktu uváděného na trh pod názvem „Karlovarské trojhránky“. Komise proto nemůže učinit závěr, že by zápis názvu „Karlovarské trojhránky“ byl v rozporu s čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 510/2006.
(7)
Protože nejvýznamnější část názvů „Karlsbader Oblaten“ a „Karlovarské trojhránky“ je totožná, lze logicky vyvodit, že pro účely čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 jsou oba názvy zčásti totožné. Stejně tak i s ohledem na skutečnost, že se oba produkty vyznačují podobnými znaky a mají společný původ, by použití ustanovení o ochraně uvedeného v článku 13 nařízení (ES) č. 510/2006, a zejména v odst. 1 písm. b), mohlo vést příslušný soud k závěru, že název „Karlovarské trojhránky“, pokud by byl zapsán, je chráněn proti použití názvu „Karlsbader Oblaten“ na daných oplatkách. Z důkazů tudíž vyplývá, že ve smyslu čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 by další existence názvu „Karlsbader Oblaten“ mohla být zapsáním názvu „Karlovarské trojhránky“ ohrožena.
(8)
Námitky byly prohlášeny za přípustné mimo jiné proto, že zapsání navrhovaného názvu by ohrozilo existenci částečně totožného názvu, tj. „Karlsbader Oblaten“, pokud se tohoto názvu používá na výrobku a není-li chráněn právními předpisy pro ochranné známky. Dále z důkazů vyplývá, že název „Karlsbader Oblaten“ dali produktu výrobci ve městě dříve známém jako Karlsbad a že výroba takto označených oplatek probíhala po značně dlouhou dobu. Z důkazů je navíc zřejmé, že používání názvu „Karlsbader Oblaten“ se vztahovalo na původní a tradiční produkt, který nevyužíval pověsti produktu „Karlovarské trojhránky“. Z těchto důvodů je třeba stanovit maximální přechodné období uvedené v čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006.
(9)
Pokud jde o ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“, které byly chráněny zapsáním nebo získány používáním před podáním žádosti o zapsání názvu „Karlovarské trojhránky“, jelikož nejsou splněny podmínky stanovené v čl. 14 odst. 1, nelze zapsáním názvu „Karlovarské trojhránky“ jako chráněného zeměpisného označení uvedené ochranné známky zrušit ani bránit jejich dalšímu používání, jestliže jsou jinak splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
(10)
Pokud jde o druhový charakter, důkazy předložené v námitce se týkaly obecného používání výrazu „Karlsbader Oblaten“, a nikoliv výrazu „Karlovarské trojhránky“. Zatímco jsou v námitkách uvedeny důkazy dokládající časté používání výrazu jako obecného popisného označení, včetně německého „Karlsbader Oblaten“, nebyl předložen žádný důkaz, že názvu „Karlovarské trojhránky“ se používá k označení kategorie produktů, které nevznikají v karlovarském kraji. Námitka nebere v úvahu situaci v České republice. Z těchto důvodů nelze na základě předložených informací považovat název „Karlovarské trojhránky“ za druhové označení, a nejedná se tedy o nedodržení ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006.
(11)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti by název „Karlovarské trojhránky“ měl být zapsán do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení s výhradou přechodného období pěti let, během něhož je možné dále používat výraz „Karlsbader Oblaten“ za okolností, které by s výjimkou přechodného období mohly být v rozporu s ochranou stanovenou v čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Označení uvedené v příloze tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Článek 2
1. Výraz „Karlsbader Oblaten“ může být používán k označení oplatek, které neodpovídají specifikaci uvedené pro „Karlovarské trojhránky“, po dobu pěti let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“, které byly chráněny zapsáním nebo získány používáním přede dnem 19. října 2004, nelze zrušit ani bránit jejich dalšímu používání zapsáním názvu „Karlovarské trojhránky“ jako chráněného zeměpisného označení, pokud jsou jinak splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. července 2011.
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 745/2011
of 28 July 2011
entering a name in the register of protected designations of origin and protected geographical indications (Karlovarské trojhránky (PGI))
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 510/2006 of 20 March 2006 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (1), and in particular the third subparagraph of Article 7(5) thereof,
Whereas:
(1)
Pursuant to Article 6(2) and in accordance with Article 17(2) of Regulation (EC) No 510/2006, the Czech Republic’s application of 19 October 2004 to register the name ‘Karlovarské trojhránky’ was published in the Official Journal of the European Union (2).
(2)
Austria and Germany submitted objections to the registration pursuant to Article 7(1) of Regulation (EC) No 510/2006. The objections were deemed admissible under points (a), (b), (c) and (d) of the first subparagraph of Article 7(3) of that Regulation.
(3)
By letters dated 6 May 2008, the Commission asked the Member States concerned to seek agreement among themselves in accordance with their internal procedures.
(4)
Given that no agreement was reached between Austria and the Czech Republic nor between Germany and the Czech Republic within the designated timeframe, the Commission must adopt a decision in accordance with the procedure referred to in Article 15(2) of Regulation (EC) No 510/2006.
(5)
Concerning the alleged failure of compliance with Article 2 of Regulation (EC) No 510/2006 regarding an absence of production in the geographical area and the quality of its reputation, the national authorities responsible confirmed that production took place in the geographical zone. The link was based on the specific quality of the product attributable to the geographical area, namely the thermal spring water used in production, which is sufficient to meet the requirements of point (b) of Article 2(1); whether or not the product also had sufficient reputation to satisfy the requirements of Article 2(1) was immaterial.
(6)
The statements of objection from Germany showed that trade marks including the term ‘Karlsbader Oblaten’ had been registered prior to the application for registration of the term ‘Karlovarské trojhránky’ as a protected geographical indication. Evidence was further provided to show that consumers in Germany associated the name ‘Karlsbader Oblaten’ with a certain type of wafer. However no evidence was provided in the statements of objection that consumers strongly associated the wafers with all or any of the trade marks as distinct from the descriptive term ‘Karlsbader Oblaten’, nor that consumers would be liable to be misled as to the true identity of a product marketed under the name ‘Karlovarské trojhránky’. Therefore, the Commission cannot conclude that the registration of the name ‘Karlovarské trojhránky’ would be contrary to Article 3(4) of Regulation (EC) No 510/2006.
(7)
As a salient part of the names ‘Karlsbader Oblaten’ and ‘Karlovarské trojhránky’ is identical, it is reasonable to conclude that the names are partly identical for the purposes of point (c) of Article 7(3) of Regulation (EC) No 510/2006. Furthermore, given the similarities between the products and their common origins, the application of the protection envisaged by Article 13 of Regulation (EC) No 510/2006, and in particular point (b) of paragraph (1) thereof, could have the result that ‘Karlovarské trojhránky’, if registered, would be found by a competent court to be protected against the use of ‘Karlsbader Oblaten’ on the wafers concerned. The evidence therefore shows that the continued existence of the name ‘Karlsbader Oblaten’ could be jeopardised by the registration of ‘Karlovarské trojhránky’ within the meaning of point (c) of Article 7(3) of Regulation (EC) No 510/2006.
(8)
The statements of objection were declared admissible on the ground, inter alia, that registration of the proposed name would jeopardise the existence of a partly identical name, namely ‘Karlsbader Oblaten’, in so far that this name is used on product and not protected under trade mark legislation. The evidence further shows that the name ‘Karlsbader Oblaten’ originated from producers in the town formerly known as Karlsbad and that production of the wafer so named has continued for a considerable period of time. Moreover, the evidence shows that the uses of the name ‘Karlsbader Oblaten’ referred to an authentic and traditional product that was not exploiting the reputation of ‘Karlovarské trojhránky’. For these reasons the maximum transitional period foreseen by Article 13(3) of Regulation (EC) No 510/2006 should be foreseen.
(9)
Concerning trade marks containing the term ‘Karlsbader Oblaten’ that were protected through registration or acquired by use prior to the application for registration of ‘Karlovarské trojhránky’, the conditions of Article 14(1) not being met, the said trade marks cannot be invalidated nor can their continued use be hindered by virtue of the registration of ‘Karlovarské trojhránky’ as a protected geographical indication, provided the general requirements under trade mark legislation are otherwise met.
(10)
Concerning generic status, the evidence provided in the statements of objection referred to the general use of the term ‘Karlsbader Oblaten’ and not to that of ‘Karlovarské trojhránky’. While the objections have provided evidence to show that a number of uses as general descriptive terms exist including the German mention ‘Karlsbader Oblaten’, no evidence has been provided that the name ‘Karlovarské trojhránky’ is used to designate a category of products that do not originate in the region of Karlovy Vary. The objection does not take into consideration the situation in the Czech Republic. Therefore, on the basis of information provided the name ‘Karlovarské trojhránky’ cannot be considered to be generic and there is no failure of compliance with Article 3(1) of Regulation (EC) No 510/2006.
(11)
In the light of the above, the name ‘Karlovarské trojhránky’ should be entered in the Register of protected designations of origin and protected geographical indications subject to a transitional period of 5 years during which time the term ‘Karlsbader Oblaten’ may continue to be used in circumstances that, but for the transitional period, could be contrary to the protection provided for by Article 13(1) of Regulation (EC) No 510/2006.
(12)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Standing Committee on Protected Geographical Indications and Protected Designations of Origin,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
The designation contained in the Annex to this Regulation shall be entered in the register.
Article 2
1. The term ‘Karlsbader Oblaten’ may be used to designate wafers not complying with the specification for ‘Karlovarské trojhránky’ for a period of 5 years from the date of entry into force of this Regulation.
2. Trade marks containing the term ‘Karlsbader Oblaten’ that were protected through registration or acquired by use prior to 19 October 2004, shall not be invalidated nor shall their continued use be hindered by virtue of the registration of ‘Karlovarské trojhránky’ as a protected geographical indication, provided the general requirements under trade mark legislation are otherwise met.
Article 3
This Regulation shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 28 July 2011.