PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 579/2010
ze dne 29. června 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 367/2006, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 19 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
I. Předchozí šetření a stávající vyrovnávací opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2597/1999 (2) uložila Rada v prosinci 1999 konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu, v současnosti kódů KN ex 3920 62 19 a ex 3920 62 90, pocházejícího z Indie (dále jen „dotčený výrobek“). Na šetření, které vedlo k přijetí uvedeného nařízení, se zde dále odkazuje jako na „původní šetření“. Opatření měla podobu valorického vyrovnávacího cla v rozmezí od 3,8 % do 19,1 % uloženého na dovoz jednotlivě vyjmenovaných vývozců se zbytkovou celní sazbou 19,1 % uloženou na dovoz dotčeného výrobku od všech ostatních společností. Šetření v rámci původního šetření se vztahovalo na období od 1. října 1997 do 30. září 1998.
(2)
Nařízením (ES) č. 367/2006 (3) Rada v březnu 2006 zachovala konečné vyrovnávací clo uložené nařízením (ES) č. 2597/1999 z dovozu PET filmu pocházejícího z Indie, a to na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle článku 18 základního nařízení. Období přezkumného šetření trvalo od 1. října 2003 do 30. září 2004.
(3)
Nařízením (ES) č. 1288/2006 (4) Rada v srpnu 2006 na základě prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování indického výrobce PET filmu, společnosti Garware Polyester Limited (dále jen „Garware“), změnila konečné vyrovnávací clo uložené této společnosti nařízením (ES) č. 367/2006.
(4)
Nařízením (ES) č. 1124/2007 (5) Rada v září 2007 na základě částečného prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování jiného indického výrobce PET filmu, společnosti Jindal Poly Films Limited, dříve známé jako Jindal Polyester Ltd, (dále jen „Jindal“), změnila konečné vyrovnávací clo uložené společnosti Jindal nařízením (ES) č. 367/2006.
(5)
Nařízením (ES) č. 15/2009 (6) Rada v lednu 2009 na základě částečného prozatímního přezkumu zahájeného Komisí z vlastní iniciativy týkajícího se subvencování pěti indických výrobců PET filmu změnila konečné vyrovnávací clo uložené těmto společnostem nařízením (ES) č. 367/2006.
II. Stávající antidumpingová opatření
(6)
Je třeba poznamenat, že na společnost Jindal Poly Films Limited se vztahuje antidumpingové clo ve výši 0 % (7).
III. Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(7)
Žádost o částečný prozatímní přezkum podala společnost Jindal Poly Films Limited, vyvážející výrobce z Indie (dále jen „žadatel“). Žádost je omezena na posouzení subvencování, pokud jde o žadatele. Žadatel poskytl přímé důkazy, že okolnosti týkající se subvencování, na jejichž základě byla pro společnost zavedena stávající opatření, se významně změnily a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(8)
Komise stanovila po konzultaci s poradním výborem, že existují dostatečné důkazy opravňující k zahájení částečného prozatímního přezkumu, a oznámila dne 9. září 2009 oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (8) zahájení částečného prozatímního přezkumu v souladu s článkem 19 základního nařízení (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“), který se týká pouze míry subvencování žadatele, aby se určilo, zda mají být opatření v případě žadatele zrušena nebo změněna.
(9)
Šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu také posoudí, zda je třeba v závislosti na zjištěních přezkumu změnit celní sazbu v současnosti platnou pro dovoz dotčeného výrobku od vyvážejících výrobců v dotčené zemi, kteří nejsou jednotlivě vyjmenováni v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 367/2006, tj. celní sazbu platnou pro „všechny ostatní společnosti“ v Indii.
IV. Období šetření
(10)
Šetření míry subvencování se týkalo období od 1. dubna 2008 do 31. března 2009 (dále jen „období přezkumného šetření“).
V. Strany dotčené šetřením
(11)
Komise o zahájení částečného prozatímního přezkumu úředně vyrozuměla žadatele, indickou vládu a společnosti Du Pont Tejin Films v Lucembursku, Mitsubishi Polyester Film v Německu, Toray Plastics Europe ve Francii a Nurell v Itálii, které představují podstatnou část výroby PET filmu v Unii (dále jen „výrobní odvětví Unie“). Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(12)
Všem zúčastněným stranám, které o to požádaly a prokázaly, že existují zvláštní důvody, proč by měly být vyslechnuty, bylo umožněno slyšení.
(13)
Písemné a ústní připomínky předložené zúčastněnými stranami byly posouzeny a případně zohledněny.
(14)
K získání informací, které Komise považovala ke svému šetření za nezbytné, zaslala žadateli dotazník. Kromě toho zaslala dotazník také indické vládě.
(15)
Odpovědi na dotazník obdržela od žadatele a od indické vlády.
(16)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné ke zjištění subvencování. Inspekce na místě byly provedeny v prostorách žadatele a v prostorách indické vlády v Dillí.
VI. Poskytnutí informací a připomínky k postupu
(17)
Indická vláda a ostatní zúčastněné strany byly informovány o zásadních skutečnostech a úvahách, na základě nichž se Komise rozhodla navrhnout změnu celní sazby platné pro žadatele. Byla jim poskytnuta přiměřená doba na vyjádření. Všechna podání a připomínky byly vzaty náležitě v úvahu, jak je uvedeno níže.
B. DOTČENÝ VÝROBEK
(18)
Výrobek, na nějž se vztahuje tento přezkum, je tentýž výrobek, na nějž se vztahuje nařízení (ES) č. 367/2006, a sice polyethylentereftalátový (PET) film kódů KN ex 3920 62 19 a ex 3920 62 90, pocházející z Indie.
C. SUBVENCOVÁNÍ
1. Úvod
(19)
Na základě informací, které předložila indická vláda a ostatní zúčastněné strany, a odpovědí na dotazník Komise byly prošetřeny následující režimy, které údajně zahrnují poskytování subvencí:
a)
režim „Advance Authorization Scheme“ (dříve známý jako „Advance Licence Scheme“);
b)
režim „Duty Entitlement Passbook“;
c)
režim „Export Promotion Capital Goods“;
d)
režim „Export Credit“.
e)
soustava programů pobídek (dále jen „SPP“).
(20)
Výše uvedené režimy a) až c) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu (rozvoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Podle zákona o zahraničním obchodu je indická vláda oprávněna vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o vývozní a dovozní politice, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Jeden z těchto dokumentů o vývozní a dovozní politice je relevantní pro období přezkumného šetření této věci, konkrétně se jedná o pětiletý plán vztahující se k období od 1. září 2004 do 31. března 2009 (dále jen „politika EXIM 04-09“). Kromě toho indická vláda také stanoví postupy, jimiž se politika EXIM 04-09 řídí, v publikaci „Příručka postupů - 1. září 2004 až 31. března 2009, svazek I“ (dále jen „PP I 04-09“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(21)
Program vývozních úvěrů uvedený výše v písmeni d) vychází z paragrafů 21 a 35 A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(22)
Režim uvedený výše v písmeni e) řídí státní orgány v Indii.
2. Program předběžných povolení (dále jen „PPO“)
a) Právní základ
(23)
Detailní popis režimu je uveden v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 politiky EXIM 04-09 a v kapitolách 4.1 až 4.30 v PP I 04-09. Tento režim se během předchozího přezkumného šetření, jež vedlo k uložení nyní platného konečného vyrovnávacího cla prostřednictvím nařízení (ES) č. 367/2006, nazýval režim předběžné licence.
b) Způsobilost
(24)
Program předběžných povolení sestává z šesti podprogramů, jak je detailněji popsáno v 25. bodě odůvodnění. Tyto podprogramy se mimo jiné liší v rozsahu způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ k pomocným výrobcům, jsou způsobilí pro program předběžných povolení na fyzický vývoz a pro program předběžných povolení na roční potřebu. Vyvážející výrobci dodávající konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim předběžného povolení pro dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 politiky EXIM 04-09, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro program předběžných povolení na domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podprogramů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Praktické provádění
(25)
Předběžné povolení lze vystavit na:
i) Fyzický vývoz: Jedná se o hlavní podprogram. Umožňuje bezcelní dovoz vstupního materiálu potřebného k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Bezcelní dovozní množství a vývozní povinnost zahrnující typ výrobku určeného na vývoz jsou uvedeny v licenci.
ii) Roční potřebu: Toto povolení není určeno pro konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž pro širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, až po určitý limit stanovený podle jeho exportní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě veškerých položek spadajících do příslušné výrobkové skupiny. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla.
iii) Dodávky meziproduktů: Tento podprogram se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a podílet se na procesu výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat předběžné povolení na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt.
iv) Domnělý vývoz: Tento podprogram umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupy potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) v politice EXIM 04-09. Podle indické vlády odkazuje domnělý vývoz na ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz se pokládá řada kategorií dodávek za podmínky, že zboží bude vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží některé jednotky orientované na vývoz nebo společnosti s místem působení ve zvláštní ekonomické zóně.
v) ARO: Držitel předběžného povolení, který hodlá odebírat vstupy z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem použít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce v nich uvedených položek. Schválení ARO dává domácímu dodavateli nárok využívat výhod domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 politiky EXIM 04-09 (tj. režim předběžného povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V rámci mechanismu ARO jsou daně a cla vraceny dodavateli místo finálnímu vývozci ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích vstupů i v případě dovezených vstupů.
vi) Tuzemský back-to-back akreditiv: Tento podprogram opět zahrnuje domácí dodávky pro držitele předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Na povolení pro přímý dovoz bude banka započítávat pouze hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 politiky EXIM 04-09 (tj. režim předběžného povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(26)
Žadatel získal během období přezkumného šetření úlevy spadající pod program předběžných povolení vztahující se k dotčenému výrobku. Žadatel využil dvou z podprogramů, tj. i) programu předběžných povolení na fyzický vývoz a ii) programu předběžných povolení na domnělý vývoz. Proto není nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podprogramů.
(27)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného v tuzemsku“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 PP I 04-09), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/kontrolor nákladů a provedené práce, který vydává potvrzení, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné. Výše uvedená ustanovení se však použijí pouze v případě předběžných povolení vydaných dne 13. května 2005 a později. Pokud jde o veškerá předběžná povolení nebo předběžné licence vydané před tímto datem, musí držitelé dodržovat ustanovení ohledně ověřování platná dříve, tj. vést pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití dováženého zboží ve vztahu k licenci ve stanoveném formátu podle dodatku 18 (kapitola 4.30 a dodatek 18 PP I 02-07).
(28)
Pokud jde o podprogramy používané během období přezkumného šetření žadatelem, např. fyzický vývoz a domnělý vývoz, jsou bezcelní dovozní množství i povinnost vývozu pevně stanoveny co do objemů a hodnoty indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají být při dovozu a vývozu předmětné transakce pro doložení zaznamenány státními úředníky přímo do povolení. Objem dovozu povolený v rámci programu předběžných povolení je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů. Standardní normy vstupů a výstupů existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku a jsou zveřejněny v PP II 04-09. Nejnovější změny standardních norem vstupů a výstupů pro PET film a PET čipy, meziprodukt, byly revidovány v září 2005.
(29)
Dovážené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, vždy o šest měsíců).
(30)
Výše popsaný režim se nezměnil od posledního částečného prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování žadatele, který byl uzavřen v lednu 2009. Výhody tohoto režimu byly však zásadním způsobem omezeny, jak je popsáno ve 39. bodě odůvodnění.
(31)
V rámci tohoto prozatímního přezkumného šetření bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly dodrženy a dosud nebyly testovány v praxi. Žadatel nevedl žádný systém, na základě nějž by se dalo ověřit, které vstupy byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu, jak stanoví zahraniční obchodní politika 2004-2009 (dodatek 23) a příloha II část II odst. 4 základního nařízení. Indická vláda nikdy nekontrolovala registr spotřeby.
(32)
Změny ve správě zahraniční obchodní politiky 2004-2009, které nabyly účinnosti na podzim roku 2005 (povinné zasílání registru spotřeby indickým orgánům v rámci procedury pro splacení licencí), nebyly prozatím v případě žadatele uplatněny. V této etapě proto nebylo možné ověřit faktické provádění tohoto ustanovení.
d) Závěr
(33)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, tj. finanční příspěvek indické vlády, která poskytla zvýhodnění šetřeným vývozcům.
(34)
Kromě toho program předběžných povolení na fyzický vývoz a program předběžných povolení na domnělý vývoz jasně právně závisí na vývozní výkonnosti, a tudíž se má za to, že programy jsou specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z těchto režimů.
(35)
Dva podprogramy využité v aktuálním případě nelze považovat za povolené systémy vracení cla nebo systémy vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nejsou v souladu s pravidly stanovenými v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinně svůj nový ani starý ověřovací systém nebo postup za účelem potvrzení, zda a v jakém objemu byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě programů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné. Samotné standardní normy vstupů a výstupů nelze pokládat za systém pro ověřování skutečné spotřeby, jelikož konstrukce uvedených norem neumožňuje indické vládě s dostatečnou přesností ověřovat objem spotřebovaných vstupů obsažený ve výrobku na vývoz. Kromě toho indická vláda neprováděla další zkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli při neexistenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému by tato zkoumání měla být provedena (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení).
(36)
Tyto dva podprogramy jsou proto napadnutelné.
e) Výpočet výše subvence
(37)
Při neexistenci povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro programy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(38)
Výše subvencí pro žadatele, který využil programu předběžného povolení, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněných dvou podprogramů během období přezkumného šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(39)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 0,7 %.
3. Režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „DEPB“)
a) Právní základ
(40)
Detailní popis režimu DEPB je obsažen v odstavci 4.3 politiky EXIM 04-09 a v kapitole 4 PP I 04-09.
b) Způsobilost
(41)
Pro tento režim je způsobilý kterýkoli vyvážející výrobce nebo vyvážející obchodník.
c) Praktické provádění režimu DEPB
(42)
Způsobilý vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPB, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby DEPB byly stanoveny indickými úřady na většinu výrobků, včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů a berou v úvahu předpokládaný dovozní podíl vstupů ve vyváženém výrobku a celní zatížení předpokládaného dovozu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno či nikoli.
(43)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V čase vývozní transakce musí vývozce podat orgánům v Indii prohlášení, že probíhá vývoz v rámci režimu DEPB. K tomu, aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během postupu odeslání vývozní přepravní doklad. Tento dokument obsahuje mimo jiné výši úvěru DEPB, který má být poskytnut pro tuto vývozní transakci. V tomto okamžiku zná vývozce výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPB. Pro výpočet výše výhody se použije příslušná sazba DEPB, která je použita v okamžiku podání vývozního prohlášení.
(44)
Úvěry DEPB jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 12 měsíců od data vydání. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv volně dováženého zboží s výjimkou kapitálového zboží. Zboží dovezené na základě těchto úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje) nebo použito jinak.
(45)
Žádost o úvěry v rámci režimu DEPB se podává elektronicky a může pokrývat neomezený počet vývozních transakcí. Fakticky neexistují striktní termíny pro podání žádosti o úvěry DEPB. Elektronický systém používaný k řízení úvěrů DEPB automaticky nevyřazuje vývozní transakce učiněné po konečných lhůtách k překládání žádostí uvedených v kapitole 4.47 PP I 04-09. Navíc, jak jasně stanoví kapitola 9.3 PP I 04-09, mohou být zváženy i žádosti obdržené po uplynutí lhůt, ačkoliv je jejich nedodržení spojeno s uložením menší pokuty (např. 10 % nároku).
(46)
Bylo zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného šetření využíval.
d) Závěry k režimu DEPB
(47)
Režim DEPB poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr DEPB je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr DEPB poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(48)
Kromě toho DEPB právně závisí na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(49)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku, nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody režimu DEPB bez ohledu na to, zda vůbec nějaký vstupní materiál doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce pouze vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, tak mají nárok na výhodu z režimu DEPB.
e) Výpočet výše subvence
(50)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení a s metodikou výpočtu použitou pro tento režim v nařízení (ES) č. 367/2006 byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a která je zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhoda je poskytnuta příjemci v okamžiku vývozní transakce uskutečněné podle tohoto režimu. V tomto okamžiku se indická vláda zříká celních poplatků, čímž vzniká finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné i výši úvěru DEPB, která bude pro tuto vývozní transakci poskytnuta, nemůže indická vláda rozhodovat o tom, zda subvenci udělit či nikoli. Spolupracující vyvážející výrobce dále zaúčtoval úvěry v rámci režimu DEPB na základě časového rozlišení jako příjem.
(51)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy v zájmu získání subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(52)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 5,1 %.
4. Režim „Export Promotion Capital Goods“(dále jen „EPCG“)
a) Právní základ
(53)
Detailní popis režimu EPCG je uveden v kapitole 5 politiky EXIM 04-09 a v kapitole 5 PP I 04-09.
b) Způsobilost
(54)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Praktické provádění
(55)
Pod podmínkou povinnosti vývozu je společnosti povoleno dovážet kapitálové zboží (nové a od dubna 2003 i použité, až 10 let staré kapitálové zboží) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá při požádání a zaplacení poplatku licenci EPCG. Od dubna 2000 tento režim stanoví sníženou sazbu dovozního cla ve výši 5 %, platnou pro veškeré kapitálové zboží dovezené podle tohoto režimu. Do 31. března 2000 se používala efektivní celní sazba ve výši 11 % (včetně příplatku 10 %) a v případě dovozu vysoké hodnoty sazba v nulové výši. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží v průběhu určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz.
(56)
Držitel licence EPCG může také pořídit kapitálové zboží z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálového zboží využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto kapitálového zboží. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého dovozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence EPCG.
(57)
Bylo zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného šetření využíval.
d) Závěr k režimu EPCG
(58)
Režim EPCG je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády ze cla, které by bylo jinak splatné. Navíc snížení cla poskytuje výhodu vývozci, protože poplatky ušetřené při dovozu zlepšují jeho likviditu.
(59)
Navíc EPCG právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(60)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové zboží nespadá do působnosti těchto povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(61)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého kapitálového zboží na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v dotčeném výrobním odvětví. V souladu se zavedenou praxí byla takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby odrážela celou výši výhody v průběhu času. Komerční úroková sazba v průběhu období přezkumného šetření v Indii byla považována za vhodnou pro tento účel. V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy, aby byla získána subvence, od této částky odečteny.
(62)
Žadatel uvedl, že kapitálové zboží dovážené bezcelně v rámci režimu EPCG pro využití jednotkou v Khanvelu již není zařazeno do používání a dále že výhoda spojená s tímto zbožím nemá být zahrnována do čitatele. V reakci na tuto námitku je třeba připomenout, že žadatel již získal výhodu, pokud jde o toto kapitálové zboží. Kromě toho neexistuje žádný doklad o tom, že žadatel již uvedené zboží nevlastní nebo že je znovu nepoužije, a proto musí být tento požadavek zamítnut.
(63)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(64)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 2,3 %.
5. Režim „Export Credit“ (program vývozních úvěrů, dále jen „PVÚ“)
a) Právní základ
(65)
Podrobnosti režimu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (vývozní úvěr v rupiích / cizí měně) a rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (vývozní úvěr v rupiích/cizí měně) Indické centrální banky, který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(66)
Pro tento režim jsou způsobilí vyrábějící vývozci a obchodující vývozci.
c) Praktické provádění
(67)
Podle tohoto režimu nastavuje Indická centrální banka povinně maximální úrokové sazby použitelné pro vývozní úvěry, jak v indických rupiích, tak v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci. PVÚ se skládá ze dvou podprogramů, programu vývozních úvěrů před odesláním (dále jen „balící úvěr“), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výroby, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a program vývozních úvěrů po odeslání, který zajišťuje půjčky provozního kapitálu za účelem financování vývozních pohledávek. RBI také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru na financování vývozu.
(68)
Na základě rámcových oběžníků Indické centrální banky mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (dále jen „hotovostní úvěry“), které jsou stanoveny čistě za tržních podmínek. Rozdíl v sazbách se může pro společnosti s dobrým úvěrovým hodnocením snížit. Společnosti s vysokým hodnocením mohou ve skutečnosti získat vývozní úvěry a hotovostní úvěry za stejných podmínek.
(69)
Bylo zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného šetření využíval.
d) Závěr k režimu PVÚ
(70)
Preferenční úrokové sazby úvěru PVÚ stanovené rámcovými oběžníky Indické centrální banky uvedenými v 65. bodě odůvodnění mohou snížit úrokové náklady vývozce ve srovnání s úrokovými náklady stanovenými čistě tržními podmínkami a poskytují v tomto případě takovému vývozci výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Financování vývozu není samo o sobě bezpečnější než tuzemské financování. Obvykle je ve skutečnosti vnímáno jako rizikovější a rozsah požadovaných záruk pro určitý úvěr bez ohledu na předmět financování je čistě komerčním rozhodnutím dané komerční banky. Rozdíly v sazbách s ohledem na různé banky jsou výsledkem metodiky Indické centrální banky spočívající ve stanovení maximální úvěrové sazby pro každou komerční banku individuálně.
(71)
Bez ohledu na skutečnost, že jsou preferenční úvěry v rámci PVÚ poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení. V tomto kontextu by mělo být poznamenáno, že ani čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iv) základního nařízení ani Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních nevyžadují pro zjištění subvence výdej veřejných finančních prostředků, např. odškodnění komerčních bank ze strany indické vlády, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodech i), ii) nebo iii) základního nařízení. Indická centrální banka je veřejnoprávním subjektem a spadá tedy pod definici „vláda“, jak je uvedeno v čl. 2 písm. b) základního nařízení. Je to subjekt ve 100% vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno indickou vládou. Indická centrální banka dává pokyny soukromým subjektům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhé odrážky základního nařízení, protože komerční banky jsou vázány podmínkami, které Indická centrální banka stanoví, mimo jiné maximálními stropy úrokových sazeb pro úroky z vývozních úvěrů stanovenými v rámcových oběžnících Indické centrální banky a ustanoveními Indické centrální banky, že komerční banky musí poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch vývozního financování. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu. Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a výkon této funkce se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iv) základního nařízení. Tato subvence je považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(72)
Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěry využité během období přezkumného šetření a částkou, která by byla splatná za běžné komerční úvěry využité žadatelem. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel) v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, neboť subvence je závislá na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(73)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 0,2 %.
6. Soustava programů pobídek (dále jen „SPP“)
a) Právní základ
(74)
V předchozích šetřeních týkajících se PET filmu, včetně přezkumného šetření, které vedlo k uložení v současné době platného konečného vyrovnávacího cla nařízením (ES) č. 367/2006, bylo prošetřeno několik indických státních programů zahrnujících pobídky poskytované místním společnostem. Státní programy spadají pod bod „Soustava programů pobídek“, jelikož sem mohou patřit pobídky různého druhu. Z šetření vyplynulo, že nárok společnosti na výhody v rámci programu je stanoven v certifikátu způsobilosti.
(75)
Soustava programů pobídek poskytovaných vládou státu Maháráštra byla po zavedení několikrát změněna. Žadatel nadále využívá pobídek v rámci SPP z roku 1993, nikoli pobídek v rámci nástupnických programů. Proto byla v rámci aktuálního případu zkoumána pouze SPP z roku 1993.
(76)
Režim úlevy od daně z prodeje vlády Západního Bengálska poskytuje úlevu od centrální daně z prodeje. Šetřením bylo zjištěno, že žadatel byl osvobozen od obchodní daně (centrální daně z prodeje) na základě SPP vlády Západního Bengálska, pokud jde o jeho nákupy. Uvedené daňové ustanovení promíjí zvýhodněné společnosti zaplacení daně z prodeje (jak místní daně z prodeje, tak i centrální daně z prodeje) u prodeje uskutečněného na domácím trhu.
b) Způsobilost
(77)
K tomu, aby byly pro tento program způsobilé, platí jako obecné pravidlo, že společnosti musí investovat do méně rozvinutých oblastí, kde buď založí nový průmyslový podnik, nebo investují významnou měrou do rozvoje nebo diverzifikace stávajícího průmyslového podniku. Hlavním hlediskem pro určení výše pobídek je klasifikace oblasti, ve které se dotčený podnik nachází nebo ve které bude umístěn, a velikost investice.
c) Praktické provádění
(78)
V rámci programů osvobození od daně z prodeje nebyly vybrané jednotky povinny u svých prodejních transakcí účtovat žádnou daň z prodeje. Obdobně byly vybrané jednotky osvobozeny od placení daně z prodeje v případě nákupu zboží od dodavatelů, kteří jsou sami též způsobilí k využití těchto programů. Zatímco osvobození s ohledem na prodejní transakci se za výhodu vybraným prodejním jednotkám nepovažuje, osvobození v případě nákupních transakcí výhodu vybraným prodejním jednotkám poskytuje.
(79)
Osvobození od daně z prodeje v případě nákupů ve státě Maháráštra (který byl dříve osvobozen na základě režimu pobídek státu Maháráštra spočívajících v osvobození od daně z prodeje) již není k dispozici. Od dubna 2005 byla právní úprava daně z prodeje v rámci státu Maháráštra nahrazena systémem daně z přidané hodnoty (DPH). S účinností od dubna 2005 musí žadatel jakožto jednotka neosvobozená od daně nakupovat materiály a platit DPH.
d) Závěr
(80)
Pokud jde o SPP z roku 1993, žadateli v období přezkumného šetření vznikla pouze práva na úlevu od daně z prodeje hotových výrobků, což podle zjištění učiněného v minulosti nepřinášelo příjemci žádné zvýhodnění (114. bod odůvodnění nařízení (ES) č. 367/2006). Proto nebyla v rámci SPP vlády státu Maháráštra z roku 1993 zjištěna žádná napadnutelná výhoda.
(81)
Avšak pokud jde o nákupy žadatele od společností, které sídlí mimo stát Maháráštra, a sice nákupy surovin uskutečněné bez platby centrální daně z prodeje, SPP poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Osvobození od placení daní z prodeje při nákupu představuje finanční příspěvek, protože tato úleva snižuje příjmy vlády, které by byly jinak splatné. Kromě toho poskytuje toto osvobození společnostem výhodu, neboť zlepšuje jejich likviditu.
(82)
Soustava programů pobídek je k dispozici pouze pro společnosti, které investovaly v rámci vymezených územních oblastí v pravomoci indického státu. Není přístupný společnostem sídlícím mimo tyto oblasti. Výše výhody se liší podle dotčené oblasti. Program je proto specifický v souladu s čl. 4 odst. 2 prvním pododstavcem písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, a je proto napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(83)
Pokud jde o osvobození od daně z prodeje, byla výše subvence vypočtena na základě částky daně z prodeje, která byla za normálních okolností v průběhu období přezkumného šetření splatná, avšak nebyla zaplacena.
(84)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše subvence (čitatel) přepočtena na celkový vývozní obrat a domácí prodej v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence není závislá na vývozu a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(85)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 0,1 %.
7. Výše napadnutelných subvencí
(86)
Je třeba upozornit na to, že nařízení (ES) č. 1124/2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 367/2006, stanovilo výši napadnutelných subvencí pro žadatele, vyjádřenou valoricky, na 17,1 %.
(87)
Částka napadnutelných subvencí pro žadatele, vyjádřená valoricky, zjištěná v průběhu tohoto částečného prozatímního přezkumu, činí 8,4 %, jak je uvedeno níže:
REŽIM→
PPO (9)
DEPB (9)
EPCG (9)
PVÚ (9)
SPP
Celkem
SPOLEČNOST ↓
%
%
%
%
%
%
Jindal Poly Films Limited
0,7
5,1
2,3
0,2
0,1
8,4
(88)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že se míra subvencování dotčeného vyvážejícího výrobce snížila.
8. Vyrovnávací opatření
(89)
Rovněž se zkoumalo, zda lze změnu okolností, pokud jde o zkoumané režimy, považovat za změnu trvalé povahy. V tomto ohledu naznačují některé okolnosti, že je tomu tak.
(90)
Nejprve je třeba poznamenat, že zjištění tohoto částečného prozatímního přezkumu jsou v souladu s výší subvencí stanovenou pro pět indických výrobců PET filmu během částečného prozatímního přezkumu zveřejněného v lednu 2009, kdy výše napadnutelných subvencí, vyjádřená valoricky, činila 5,4 %-8,6 %. To svědčí o určité stabilní výši subvencování v Indii, pokud jde o tento výrobek.
(91)
Kromě toho byla při předchozím šetření hlavní výhoda poskytnuta v rámci PPO, ale během období přezkumného šetření se výhoda v rámci tohoto režimu výrazně snížila a byly získány doklady o tom, že je tomu tak i nadále, tj. po skončení období přezkumného šetření.
(92)
Na základě výše uvedeného se zdá, že existují skutečnosti svědčící o tom, že žadatel bude nadále příjemcem subvencí nižších, než určilo předchozí šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu.
(93)
Jelikož bylo prokázáno, že žadatel je příjemcem mnohem nižších subvencí než dříve a že bude pravděpodobně i nadále příjemcem subvencí nižších, než určilo předchozí šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu, měla by být úroveň opatření změněna tak, aby zohlednila tato nová zjištění.
(94)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem by změněná sazba vyrovnávacího cla měla být stanovena novou sazbou subvencování zjištěnou při tomto částečném prozatímním přezkumu, jelikož rozpětí újmy vypočtené při původním antisubvenčním šetření zůstává vyšší.
(95)
Podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (10) nesmí být žádný výrobek podroben zároveň antidumpingovému a vyrovnávacímu clu za účelem nápravy jedné a téže situace, která vzniká dumpingem nebo poskytnutím vývozní subvence. Avšak, jak je uvedeno v 6. bodě odůvodnění, žadatel je ve vztahu k dotčenému výrobku podroben nulovému antidumpingovému clu, a proto se na tento případ uvedená ustanovení nevztahují.
(96)
Pokud jde o celní sazbu v současnosti platnou pro dovoz dotčeného výrobku od vyvážejících výrobců, kteří nejsou jednotlivě vyjmenováni v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 367/2006, tj. celní sazbu platnou pro „všechny ostatní společnosti“ v Indii, je třeba poznamenat, že faktické modality prošetřovaných režimů a jejich napadnutelnost se od předchozího šetření nezměnily. Neexistuje tedy žádný důvod pro nový výpočet sazeb subvencí a celních sazeb těchto společností. Proto celní sazby platné pro všechny ostatní společnosti, kromě společnosti žadatele, zůstávají nezměněny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení Rady (ES) č. 367/2006 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením se pro výrobky vyráběné níže uvedenými společnostmi stanoví takto:
Společnost
Konečné clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Indie
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Indie
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indie
8,4
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Indie
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Indie
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, Indie
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indie
6,4
A027
Všechny ostatní společnosti
19,1
A999“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 29. června 2010.
COUNCIL IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 579/2010
of 29 June 2010
amending Regulation (EC) No 367/2006 imposing a definitive countervailing duty on imports of polyethylene terephthalate (PET) film originating in India
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 597/2009 of 11 June 2009 on protection against subsidised imports from countries not members of the European Community (1) (‘the basic Regulation’), and in particular Article 19 thereof,
Having regard to the proposal submitted by the European Commission after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
A. PROCEDURE
I. Previous investigation and existing countervailing measures
(1)
In December 1999, by Regulation (EC) No 2597/1999 (2), the Council imposed a definitive countervailing duty on imports of polyethylene terephthalate (PET) film (‘the product concerned’) currently falling within CN codes ex 3920 62 19 and ex 3920 62 90, originating in India. The investigation which led to the adoption of that Regulation is hereinafter referred to as the ‘original investigation’. The measures took the form of an ad valorem countervailing duty, ranging between 3,8 % and 19,1 % imposed on imports from individually named exporters, with a residual duty rate of 19,1 % imposed on imports of the product concerned from all other companies. The investigation period of the original investigation was 1 October 1997 to 30 September 1998.
(2)
In March 2006, by Regulation (EC) No 367/2006 (3), the Council, following an expiry review pursuant to Article 18 of the basic Regulation, maintained the definitive countervailing duty imposed by Regulation (EC) No 2597/1999 on imports of PET film originating in India. The review investigation period was 1 October 2003 to 30 September 2004.
(3)
In August 2006, by Regulation (EC) No 1288/2006 (4), the Council, following an interim review concerning the subsidisation of an Indian PET film producer, Garware Polyester Limited (‘Garware’), amended the definitive countervailing duty imposed on Garware by Regulation (EC) No 367/2006.
(4)
In September 2007, by Regulation (EC) No 1124/2007 (5), the Council, following a partial interim review concerning the subsidisation of another Indian PET film producer, Jindal Poly Films Limited (‘Jindal’), formerly known as Jindal Polyester Ltd, amended the definitive countervailing duty imposed on Jindal by Regulation (EC) No 367/2006.
(5)
In January 2009, by Regulation (EC) No 15/2009 (6), the Council, following a partial interim review initiated by the Commission on its own initiative concerning the subsidisation of five Indian PET film producers, amended the definitive countervailing duty imposed on these companies by Regulation (EC) No 367/2006.
II. Existing anti-dumping measures
(6)
It should be noted that Jindal Poly Films Limited is subject to an anti-dumping duty of 0 % (7).
III. Initiation of a partial interim review
(7)
The request for a partial interim review was lodged by Jindal Poly Films Limited, an exporting producer from India (‘the applicant’). The request is limited in scope to the examination of subsidisation as far as the applicant is concerned. The applicant has provided prima facie evidence that the circumstances with regard to subsidisation on the basis of which measures were established have changed significantly and that these changes are of a lasting nature.
(8)
Having determined, after consulting the Advisory Committee, that sufficient evidence existed to justify the initiation of a partial interim review, the Commission announced on 9 September 2009, by a notice of initiation published in the Official Journal of the European Union (8) (‘Notice of Initiation’), the initiation of a partial interim review, in accordance with Article 19 of the basic Regulation, limited to the level of subsidisation to the applicant, with a view to determining whether the measures should be removed or amended for the applicant,
(9)
The partial interim review investigation would also assess the need, depending on the review findings, to amend the rate of duty currently applicable to imports of the product concerned from exporting producers in the country concerned not individually mentioned in Article 1(2) of Regulation (EC) No 367/2006, i.e. the duty rate as applying to ‘all other companies’ in India.
IV. Investigation period
(10)
The investigation of the level of subsidisation covered the period from 1 April 2008 to 31 March 2009 (‘review investigation period’ or ‘RIP’).
V. Parties concerned by the investigation
(11)
The Commission officially informed the applicant, the Government of India (GOI), Du Pont Tejin Films, Luxembourg, Mitsubishi Polyester Film, Germany, Toray Plastics Europe, France and Nurell, Italy, which represent a major proportion of Union PET film production (hereinafter ‘the Union industry’), of the initiation of the partial interim review investigation. Interested parties were given the opportunity to make their views known in writing and to request a hearing within the time limit set out in the Notice of Initiation.
(12)
All interested parties, who so requested and showed that there were particular reasons why they should be heard, were granted a hearing.
(13)
The written and oral comments submitted by the parties were considered and, where appropriate, taken into account.
(14)
In order to obtain the information necessary for its investigation, the Commission sent a questionnaire to the applicant. In addition, a questionnaire was sent to the GOI.
(15)
Replies from the questionnaire were received from the applicant and from the GOI.
(16)
The Commission sought and verified all information it deemed necessary for the determination of subsidisation. Verification visits were carried out at the premises of the applicant and at the premises of the GOI in Delhi.
VI. Disclosure and comments on procedure
(17)
The GOI and the other interested parties were informed of the essential facts and considerations upon which it was intended to propose to amend the duty rate applicable to the applicant. They were given a reasonable time to comment. All submissions and comments were taken duly into consideration as set out below.
B. PRODUCT CONCERNED
(18)
The product covered by this review is the same product as the one concerned by Regulation (EC) No 367/2006, namely polyethylene terephthalate (PET) film falling within CN codes ex 3920 62 19 and ex 3920 62 90 originating in India.
C. SUBSIDISATION
1. Introduction
(19)
On the basis of the information submitted by the GOI and the other interested parties and the replies to the Commission’s questionnaire, the following schemes, which allegedly involve the granting of subsidies, were investigated:
(a)
Advance Authorization Scheme (formerly known as Advance Licence Scheme);
(b)
Duty Entitlement Passbook Scheme;
(c)
Export Promotion Capital Goods Scheme;
(d)
Export Credit Scheme.
(e)
Package Scheme of Incentives (PSI)
(20)
The schemes (a) to (c) specified above are based on the Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (No 22 of 1992) which entered into force on 7 August 1992 (‘Foreign Trade Act’). The Foreign Trade Act authorises the GOI to issue notifications regarding the export and import policy. These are summarised in ‘Export and Import Policy’ documents, which are issued by the Ministry of Commerce every five years and updated regularly. One Export and Import Policy document is relevant to the RIP of this case, i.e. the five-year plan relating to the period 1 September 2004 to 31 March 2009 (‘EXIM-policy 04-09’). In addition, the GOI also sets out the procedures governing the EXIM-policy 04-09 in a ‘Handbook of Procedures - 1 September 2004 to 31 March 2009, Volume I’ (‘HOP I 04-09’). The Handbook of Procedure is also updated on a regular basis.
(21)
The Export Credit Scheme specified above under (d) is based on sections 21 and 35A of the Banking Regulation Act 1949, which allow the Reserve Bank of India (‘RBI’) to direct commercial banks in the field of export credits.
(22)
The scheme specified above under (e) is managed by State authorities in India.
2. Advance Authorisation Scheme (‘AAS’)
(a) Legal basis
(23)
The detailed description of the scheme is contained in paragraphs 4.1.1 to 4.1.14 of the EXIM-policy 04-09 and chapters 4.1 to 4.30 of the HOP I 04-09. This scheme was called Advance Licence Scheme during the previous review investigation that led to the imposition by Regulation (EC) No 367/2006 of the definitive countervailing duty currently in force.
(b) Eligibility
(24)
The AAS consists of six sub-schemes, as described in more detail in recital (25) below. Those sub-schemes differ , inter alia in the scope of eligibility. Manufacturer-exporters and merchant-exporters ‘tied to’ supporting manufacturers are eligible for the AAS physical exports and for the AAS for annual requirement. Manufacturer-exporters supplying the ultimate exporter are eligible for AAS for intermediate supplies. Main contractors which supply to the ‘deemed export’ categories mentioned in paragraph 8.2 of the EXIM-policy 04-09, such as suppliers of an export oriented unit (‘EOU’), are eligible for AAS deemed export. Eventually, intermediate suppliers to manufacturer-exporters are eligible for ‘deemed export’ benefits under the sub-schemes Advance Release Order (‘ARO’) and back to back inland letter of credit.
(c) Practical implementation
(25)
Advance authorisations can be issued for:
(i) Physical exports: This is the main sub-scheme. It allows for duty free import of input materials for the production of a specific resulting export product. ‘Physical’ in this context means that the export product has to leave Indian territory. An import allowance and export obligation including the type of export product are specified in the licence;
(ii) Annual requirement: Such an authorisation is not linked to a specific export product, but to a wider product group (e.g. chemical and allied products). The licence holder can - up to a certain value threshold set by its past export performance - import duty free any input to be used in manufacturing any of the items falling under such a product group. It can choose to export any resulting product falling under the product group using such duty-exempt material;
(iii) Intermediate supplies: This sub-scheme covers cases where two manufacturers intend to produce a single export product and divide the production process. The manufacturer-exporter who produces the intermediate product can import duty free input materials and can obtain for this purpose an AAS for intermediate supplies. The ultimate exporter finalises the production and is obliged to export the finished product;
(iv) Deemed exports: This sub-scheme allows a main contractor to import inputs free of duty which are required in manufacturing goods to be sold as ‘deemed exports’ to the categories of customers mentioned in paragraph 8.2(b) to (f), (g), (i) and (j) of the EXIM policy 04-09. According to the GOI, deemed exports refer to those transactions in which the goods supplied do not leave the country. A number of categories of supply is regarded as deemed exports provided the goods are manufactured in India, e.g. supply of goods to an EOU or to a company situated in a special economic zone (‘SEZ’);
(v) ARO: The AAS holder intending to source the inputs from indigenous sources, in lieu of direct import, has the option to source them against AROs. In such cases the Advance Authorisations are validated as AROs and are endorsed to the indigenous supplier upon delivery of the items specified therein. The endorsement of the ARO entitles the indigenous supplier to the benefits of deemed exports as set out in paragraph 8.3 of the EXIM-policy 04-09 (i.e. AAS for intermediate supplies/deemed export, deemed export drawback and refund of terminal excise duty). The ARO mechanism refunds taxes and duties to the supplier instead of refunding the same to the ultimate exporter in the form of drawback/refund of duties. The refund of taxes/duties is available both for indigenous inputs as well as imported inputs;
(vi) Back to back inland letter of credit: This sub-scheme again covers indigenous supplies to an Advance Authorisation holder. The holder of an Advance Authorisation can approach a bank for opening an inland letter of credit in favour of an indigenous supplier. The authorisation will be invalidated by the bank for direct import only in respect of the value and volume of items being sourced indigenously instead of importation. The indigenous supplier will be entitled to deemed export benefits as set out in paragraph 8.3 of the EXIM-policy 04-09 (i.e. AAS for intermediate supplies/deemed export, deemed export drawback and refund of terminal excise duty).
(26)
The applicant received concessions under the AAS linked to the product concerned during the RIP. The applicant made use of two of the sub-schemes, i.e. (i) AAS physical exports and (ii) AAS for deemed exports. It is therefore not necessary to establish the countervailability of the remaining unused sub-schemes.
(27)
For verification purposes by the Indian authorities, an Advance Authorisation holder is legally obliged to maintain ‘a true and proper account of consumption and utilisation of duty free imported/domestically procured goods’ in a specified format (chapters 4.26, 4.30 and Appendix 23 HOP I 04-09), i.e. an actual consumption register. This register has to be verified by an external chartered accountant/cost and works accountant who issues a certificate stating that the prescribed registers and relevant records have been examined and the information furnished under Appendix 23 is true and correct in all respects. Nevertheless, the aforesaid provisions apply only to Advance Authorisations issued on or after 13 May 2005. For all Advance Authorisations or Advance Licences issued before that date, holders are requested to follow the previously applicable verification provisions, i.e. to keep a true and proper account of licence-wise consumption and utilisation of imported goods in the specified format of Appendix 18 (chapter 4.30 and Appendix 18 HOP I 02-07).
(28)
With regard to the sub-schemes used during the RIP by the applicant, i.e. physical exports and deemed exports, both the import allowance and the export obligation are fixed in volume and value by the GOI and are documented on the Authorisation. In addition, at the time of import and of export, the corresponding transactions are to be documented by Government officials on the Authorisation. The volume of imports allowed under the AAS is determined by the GOI on the basis of standard input-output norms (‘SIONs’). SIONs exist for most products including the product concerned and are published in the HOP II 04-09. The most recent changes in the SIONs for PET film and PET chips, an intermediate product, were revised in September 2005.
(29)
Imported input materials are not transferable and have to be used to produce the resultant export product. The export obligation must be fulfilled within a prescribed time frame after issuance of the licence (24 months with two possible extensions of 6 months each).
(30)
The scheme as described above has not changed since the last partial interim review concerning subsidisation for the applicant which was concluded in January 2009. However, the benefit under this scheme has substantially decreased as shown in recital (39) below.
(31)
The current interim review investigation established that the verification requirements stipulated by the Indian authorities were not honoured and not yet tested in practice. The applicant did not maintain a system whereby it could be verified which inputs were consumed in the production of the exported product and in what amounts, as stipulated by the Foreign Trade Policy (FTP) 2004 to 2009 (Appendix 23) and in accordance with Annex II(II)(4) of the basic Regulation. The consumption register was never inspected by the GOI.
(32)
Changes in the administration of the FTP 2004 to 2009, which became effective in autumn of 2005 (mandatory sending of the consumption register to the India authorities in the context of the redemption procedure) has not yet been applied in the case of the applicant. Thus, the de facto implementation of this provision could not be verified at this stage.
(d) Conclusion
(33)
The exemption from import duties is a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation, i.e. a financial contribution of the GOI which conferred a benefit upon the investigated exporters.
(34)
In addition, AAS physical exports and AAS for deemed exports are clearly contingent in law upon export performance, and therefore deemed to be specific and countervailable under Article 4(4), first subparagraph, point (a) of the basic Regulation. Without an export commitment a company cannot obtain benefits under these schemes.
(35)
The two sub-schemes used in the present case cannot be considered permissible duty drawback systems or substitution drawback systems within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation. They do not conform to the rules laid down in Annex I item (i), Annex II (definition and rules for drawback) and Annex III (definition and rules for substitution drawback) of the basic Regulation. The GOI did not effectively apply either its new or its old verification system or procedure to confirm whether and in what amounts inputs were consumed in the production of the exported product (Annex II(II)(4) of the basic Regulation and, in the case of substitution drawback schemes, Annex III(II)(2) of the basic Regulation). The SIONs for the product concerned were not sufficiently precise. The SION’s themselves cannot be considered a verification system of actual consumption because the design of those standard norms does not enable the GOI to verify with sufficient precision what amounts of inputs were consumed in the export production In addition, the GOI did not carry out a further examination based on actual inputs involved, although this would normally need to be carried out in the absence of an effectively applied verification system (Annex II(II)(5) and Annex III(II)(3) to the basic Regulation).
(36)
These two sub-schemes are therefore countervailable.
(e) Calculation of the subsidy amount
(37)
In the absence of permitted duty drawback systems or substitution drawback systems, the countervailable benefit is the remission of total import duties normally due upon importation of inputs. In this respect, it is noted that the basic Regulation does not only provide for the countervailing of an ‘excess’ remission of duties. According to Article 3(1)(a)(ii) and Annex I(i) of the basic Regulation only when the conditions of Annexes II and III of the basic Regulation are met that the excess remission of duties can be countervailed. However, these conditions were not fulfilled in the present case. Thus, if an adequate monitoring process is not demonstrated, the above exception for drawback schemes is not applicable and the normal rule of the countervailing of the amount of unpaid duties (revenue forgone), applies, rather than of any purported excess remission. As set out in Annexes II(II) and III(II) of the basic Regulation the burden is not upon the investigating authority to calculate such excess remission. To the contrary, according to Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation, the investigating authority only has to establish sufficient evidence to refute the appropriateness of an alleged verification system.
(38)
The subsidy amount for the applicant, which used the AAS, was calculated on the basis of import duties forgone (basic customs duty and special additional customs duty) on the material imported under the two sub-schemes during the RIP (numerator). In accordance with Article 7(1)(a) of the basic Regulation, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted from the subsidy amount where justified claims were made. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation, this subsidy amount was allocated over the export turnover of the product concerned during the RIP as appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(39)
The subsidy rate established in respect of this scheme for the applicant for the RIP amounts to 0,7 %.
3. Duty Entitlement Passbook Scheme (‘DEPBS’)
(a) Legal Basis
(40)
The detailed description of the DEPBS is contained in paragraph 4.3 of the EXIM-policy 04-09 and in chapter 4 of the HOP I 04-09.
(b) Eligibility
(41)
Any manufacturer-exporter or merchant-exporter is eligible for this scheme.
(c) Practical implementation of the DEPBS
(42)
An eligible exporter can apply for DEPBS credits which are calculated as a percentage of the value of products exported under this scheme. Such DEPBS rates have been established by the Indian authorities for most products, including the product concerned. They are determined on the basis of SIONs, taking into account a presumed import content of inputs in the export product and the customs duty incidence on such presumed imports, regardless of whether import duties have actually been paid or not.
(43)
To be eligible for benefits under this scheme, a company must export. At the time of the export transaction, a declaration must be made by the exporter to the authorities in India indicating that the export is taking place under the DEPBS. In order for the goods to be exported, the Indian customs authorities issue an export shipping bill, during the dispatch procedure. This document shows, inter alia, the amount of DEPBS credit which is to be granted for that export transaction. At this point in time, the exporter knows the benefit it will receive. Once the customs authorities issue an export shipping bill, the GOI has no discretion over the granting of a DEPBS credit. The relevant DEPBS rate to calculate the benefit is that which applied at the time the export declaration is made.
(44)
DEPBS credits are freely transferable and valid for a period of 12 months from the date of issue. They can be used for payment of customs duties on subsequent imports of any goods unrestrictedly importable, except capital goods. Goods imported against such credits can be sold on the domestic market (subject to sales tax) or used otherwise.
(45)
Application for DEPBS credits are electronically filed and can cover an unlimited amount of export transactions. De facto no strict deadlines apply to DEPBS credits. The electronic system used to manage DEPBS does not automatically exclude export transactions exceeding the deadline submission periods mentioned in chapter 4.47 of the HOP I 04-09. Furthermore, as clearly provided in chapter 9.3 of the HOP I 04-09, applications received after the expiry of submission deadlines can always be considered with the imposition of a minor penalty fee (i.e. 10 % of the entitlement).
(46)
It was found that the applicant used this scheme during the RIP.
(d) Conclusions on the DEPBS
(47)
The DEPBS provides subsidies within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation. A DEPBS credit is a financial contribution by the GOI, since the credit will eventually be used to offset import duties, thus decreasing the GOI’s duty revenue which would otherwise be due. In addition, the DEPBS credit confers a benefit upon the exporter, because it improves its liquidity.
(48)
Furthermore, the DEPBS is contingent in law upon export performance, and therefore deemed to be specific and countervailable under Article 4(4), first subparagraph, point (a) of the basic Regulation.
(49)
This scheme cannot be considered a permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation. It does not conform to the strict rules laid down in Annex I item (i), Annex II (definition and rules for drawback) and Annex III (definition and rules for substitution drawback) of the basic Regulation. An exporter is under no obligation to actually consume the goods imported free of duty in the production process and the amount of credit is not calculated in relation to actual inputs used. Moreover, there is no system or procedure in place to confirm which inputs are consumed in the production process of the exported product or whether an excess payment of import duties occurred within the meaning of item (i) of Annex I, and Annexes II and III, of the basic Regulation. Lastly, an exporter is eligible for the DEPBS benefits regardless of whether it imports any inputs at all. In order to obtain the benefit, it is sufficient for an exporter to simply export goods without demonstrating that any input material was imported. Thus, even exporters which procure all of their inputs locally and do not import any goods which can be used as inputs are still entitled to benefit from the DEPBS.
(e) Calculation of the subsidy amount
(50)
In accordance with Articles 3(2) and 5 of the basic Regulation and the calculation methodology used for this scheme in Regulation (EC) No 367/2006, the amount of countervailable subsidies was calculated in terms of the benefit conferred on the recipient found to exist during the RIP. In this regard, it was considered that the benefit is conferred on the recipient at the point in time when an export transaction is made under this scheme. At this moment, the GOI is liable to forego the customs duties, which constitutes a financial contribution within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation. Once the customs authorities issue an export shipping bill which shows, inter alia, the amount of DEPBS credit which is to be granted for that export transaction, the GOI has no discretion as to whether or not to grant the subsidy. Furthermore, the cooperating exporting producer booked the DEPBS credits on an accrual basis as income.
(51)
Where justified claims were made, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted from the credits so established to arrive at the subsidy amount as numerator, pursuant to Article 7(1)(a) of the basic Regulation. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation this subsidy amount has been allocated over the export turnover of the product concerned during the review investigation period as appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(52)
The subsidy rate established in respect of this scheme for the applicant for the RIP amounts to 5,1 %.
4. Export Promotion Capital Goods Scheme (‘EPCGS’)
(a) Legal basis
(53)
The detailed description of the EPCGS is contained in chapter 5 of the EXIM-policy 04-09 and in chapter 5 of the HOP I 04-09.
(b) Eligibility
(54)
Manufacturer-exporters, merchant-exporters ‘tied to’ supporting manufacturers and service providers are eligible for this scheme.
(c) Practical implementation
(55)
Under the condition of an export obligation, a company is allowed to import capital goods (new and -since April 2003- second-hand capital goods up to 10 years old) at a reduced rate of duty. To this end, the GOI issues, upon application and payment of a fee, an EPCGS licence. Since April 2000, the scheme provides for a reduced import duty rate of 5 % applicable to all capital goods imported under the scheme. Until 31 March 2000, an effective duty rate of 11 % (including a 10 % surcharge) and, in case of high value imports, a zero duty rate, was applicable. In order to meet the export obligation, the imported capital goods must be used to produce a certain amount of export goods during a certain period.
(56)
The EPCGS licence holder can also source the capital goods indigenously. In such case, the indigenous manufacturer of capital goods may avail himself of the benefit for duty free import of components required to manufacture such capital goods. Alternatively, the indigenous manufacturer can claim the benefit of deemed export in respect of supply of capital goods to an EPCGS licence holder.
(57)
It was found that the applicant used this scheme during the RIP.
(d) Conclusion on EPCG Scheme
(58)
The EPCGS provides subsidies within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation. The duty reduction constitutes a financial contribution by the GOI, since this concession decreases the GOI’s duty revenue, which would otherwise be due. In addition, the duty reduction confers a benefit upon the exporter, because the duties saved upon importation improve its liquidity.
(59)
Furthermore, the EPCGS is contingent in law upon export performance, since such licences can not be obtained without a commitment to export. Therefore, it is deemed to be specific and countervailable under Article 4(4), first subparagraph, point (a) of the basic Regulation.
(60)
This scheme cannot be considered a permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation. Capital goods are not covered by the scope of such permissible systems, as set out in Annex I, item (i), of the basic Regulation, because they are not consumed in the production of the exported products.
(e) Calculation of the subsidy amount
(61)
The subsidy amount was calculated, in accordance with Article 7(3) of the basic Regulation, on the basis of the unpaid customs duty on imported capital goods spread across a period which reflects the normal depreciation period of such capital goods in the industry concerned. In accordance with the established practice, the amount so calculated, which is attributable to the RIP, has been adjusted by adding interest during this period in order to reflect the full value of the benefit over time. The commercial interest rate during the review investigation period in India was considered appropriate for this purpose. Where justified claims were made, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted in accordance with Article 7(1)(a) of the basic Regulation.
(62)
The applicant claimed that capital goods imported duty-free under the EPCG scheme used in the unit located in Khanvel were no longer in use and that the benefit relating to such goods should not be included in the numerator. In reply to this, it is noted that the applicant has already received the benefit relating to these capital goods. In addition, as there is no evidence that the applicant no longer possesses such goods or that it will not use them again, the claim has to be rejected.
(63)
In accordance with Article 7(2) and 7(3) of the basic Regulation, this subsidy amount has been allocated over the export turnover of the product concerned during the RIP as the appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(64)
The subsidy rate established in respect of this scheme for the applicant for the RIP amounts to 2,3 %.
5. Export Credit Scheme (‘ECS’)
(a) Legal basis
(65)
The details of the scheme are set out in the Master Circular DBOD No DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Rupee/Foreign Currency Export Credit) and Master Circular DBOD No DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (Rupee/Foreign Currency Export Credit) of the Reserve Bank of India (‘RBI’), which is addressed to all commercial banks in India.
(b) Eligibility
(66)
Manufacturing exporters and merchant exporters are eligible for this scheme.
(c) Practical implementation
(67)
Under this scheme, the RBI mandatorily sets maximum ceiling interest rates applicable to export credits, both in Indian rupees and in foreign currency, which commercial banks can charge an exporter. The ECS consists of two sub-schemes, the Pre-Shipment Export Credit Scheme (‘packing credit’), which covers credits provided to an exporter for financing the purchase, processing, manufacturing, packing and/or shipping of goods prior to export, and the Post-Shipment Export Credit Scheme, which provides for working capital loans with the purpose of financing export receivables. The RBI also directs the banks to provide a certain amount of their net bank credit towards export finance.
(68)
As a result of the RBI Master Circulars exporters can obtain export credits at preferential interest rates as compared with the interest rates for ordinary commercial credits (‘cash credits’), which are solely set under market conditions. The difference in rates might decrease for companies with good credit ratings. In fact, high rating companies might be in a position to obtain export credits and cash credits at the same conditions.
(69)
It was found that the applicant used this scheme during the RIP.
(d) Conclusion on the ECS
(70)
The preferential interest rates of an ECS credit set by the RBI Master Circulars mentioned in recital (65) can decrease the interest costs of an exporter as compared with credit costs purely set by market conditions and confer in this case a benefit in the meaning of Article 3(2) of the basic Regulation on such an exporter. Export financing is not per se more secure than domestic financing. In fact, it is usually perceived as being more risky and the extent of security required for a certain credit, regardless of the finance object, is a purely commercial decision of a given commercial bank. Rate differences with regard to different banks are the result of the methodology of the RBI to set maximum lending rates for each commercial bank individually.
(71)
Despite the fact that the preferential credits under the ECS are granted by commercial banks, this benefit is a financial contribution by a government within the meaning of Article 3(1)(a)(iv) of the Regulation. In this context, it should be noted that neither Article 3(1)(a)(iv) of the basic Regulation nor the Agreement on Subsidies and Countervailing Measures require a charge on the public accounts, e.g. reimbursement of the commercial banks by the GOI, to establish a subsidy, but only government direction to carry out functions illustrated in points (i), (ii) or (iii) of Article 3(1)(a) of the basic Regulation. The RBI is a public body and falls therefore under the definition of ‘government’ as set out in Article 2(b) of the basic Regulation. It is 100 % government-owned, pursues public policy objectives, e.g. monetary policy, and its management is appointed by the GOI. The RBI directs private bodies, within the meaning of the second indent of Article 3(1)(a)(iv) of the basic Regulation, since the commercial banks are bound by the conditions it imposes, inter alia, with regard to the maximum ceilings for interest rates on export credits mandated in the RBI Master Circulars and the RBI provisions that commercial banks have to provide a certain amount of their net bank credit towards export finance. This direction obliges commercial banks to carry out functions mentioned in Article 3(1)(a)(i) of the basic Regulation, in this case provide loans in the form of preferential export financing. Such direct transfer of funds in the form of loans under certain conditions would normally be vested in the government, and the practice differs, in no real sense, from practices normally followed by governments, within the meaning of Article 3(1)(a)(iv) of the basic Regulation. This subsidy is deemed to be specific and countervailable since the preferential interest rates are only available in relation to the financing of export transactions and are therefore contingent upon export performance, pursuant to Article 4(4), first subparagraph, point (a) of the basic Regulation.
(e) Calculation of the subsidy amount
(72)
The subsidy amount has been calculated on the basis of the difference between the interest paid for export credits used during the RIP and the amount that would have been payable for ordinary commercial credits used by the applicant. This subsidy amount (numerator) has been allocated over the total export turnover during the RIP as the appropriate denominator in accordance with Article 7(2) of the basic Regulation, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(73)
The subsidy rate established in respect of this scheme for the applicant for the RIP amounts to 0,2 %.
6. Package Scheme of Incentives (PSI)
(a) Legal basis
(74)
In previous investigations regarding PET film, including the review investigation that led to the imposition by Regulation (EC) No 367/2006 of the definitive countervailing duty currently in force, several Indian State schemes involving incentives granted to local companies were investigated. The State schemes fall under the heading ‘Package Scheme of Incentives’ (PSI), as there can be different kinds of incentives involved. The investigation established that a company’s entitlement to benefits under the scheme is stipulated in the ‘Eligibility Certificate’.
(75)
The Package Scheme of Incentives (PSI) of the Government of Maharashtra (GOM) has been amended several times since its introduction. The applicant continues to avail itself of benefits under the PSI ‘1993 Scheme’ and not under successor schemes. Consequently, only the PSI 1993 was assessed in the context of the case at hand.
(76)
The Sales Tax Remission Scheme of the Government of West Bengal provides for the remission of Central Sales Tax. The investigation revealed that the applicant enjoyed trade tax (Central Sales Tax) exemption under the PSI of the Government of West Bengal in respect of its purchases. This tax provision excuses home-market sales by a company from payment of sales tax (both local sales tax and central sales tax).
(b) Eligibility
(77)
In order to be eligible, companies must as a general rule invest in less developed areas of a state either by setting up a new industrial establishment or by making a large scale capital investment in expansion or diversification of an existing industrial establishment. The main criterion to establish the amount of incentives is the classification of the area in which the enterprise is or will be located and the size of the investment.
(c) Practical implementation
(78)
Under the sales tax exemption schemes, designated units were not required to collect any sales tax on their sales transactions. Similarly, designated units were exempted from the payment of sales tax on their purchases of goods from suppliers eligible for the schemes. Whereas the exemption in relation to sales transaction is not considered to confer any benefit on the designated sales units, the exemption in relation to purchase transactions, however, does confer a benefit on the designated purchasing units.
(79)
Exemption of sales tax on purchases within the State of Maharashtra (which was earlier exempted under the Maharashtra Sales Tax Exemption Scheme of Incentives) is no longer available. In April 2005 the sales tax legislation for intra-State sales in Maharashtra was replaced by a value added tax (VAT) system. With effect from April 2005, the applicant, as a non-exempt unit, has to purchase materials by paying VAT.
(d) Conclusion
(80)
As regards the PSI 1993 of the GOM, the applicant only accrued remission rights of sales tax on sales of finished goods during the RIP, which in the past has been found not to confer a benefit on the recipient (recital 114 of Regulation (EC) No 367/2006). Therefore, no countervailable benefit was found under the PSI 1993 of the GOM.
(81)
However, as regards the applicant’s purchases from companies not located in the State of Maharashtra of raw materials without the payment of Central Sales Tax, the PSI provides subsidies within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation. The exemption from payment of sales taxes on purchases constitutes a financial contribution, since this concession decreases the Government’s revenue which would otherwise be due. In addition, this exemption confers a benefit upon the companies as it improves their liquidity.
(82)
The PSI is only available to companies having invested within certain designated geographical areas within the jurisdiction of a State in India. It is not available for companies located outside these areas. The level of benefit is different according to the area concerned. The scheme is therefore specific in accordance with Article 4(2), first subparagraph, point (a) and Article 4(3) of the basic Regulation and therefore countervailable.
(e) Calculation of the subsidy amount
(83)
Concerning the sales tax exemption, the subsidy amount was calculated on the basis of the amount of the sales tax normally due during the RIP but which remained unpaid.
(84)
Pursuant to Article 7(2) of the basic Regulation, the amount of subsidy (numerator) has then been allocated over the total turnover of export and domestic sales during the review investigation period as the appropriate denominator, because the subsidy is not export-contingent and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(85)
The subsidy rate established in respect of this scheme for the applicant for the RIP amounts to 0,1 %.
7. Amount of countervailable subsidies
(86)
It is recalled that Regulation (EC) No 1124/2007, amending Council Regulation (EC) No 367/2006, established the amount of countervailable subsidies for the applicant, expressed ad valorem, at 17,1 %.
(87)
During the present partial interim review, the amount of countervailable subsidies for the applicant, expressed ad valorem, was found to be 8,4 %, as listed hereunder:
SCHEME→
AAS (9)
DEPBS (9)
EPCGS (9)
ECS (9)
PSI
Total
COMPANY ↓
%
%
%
%
%
%
Jindal Poly Films Limited
0,7
5,1
2,3
0,2
0,1
8,4
(88)
Account taken of the above it is concluded that the level of subsidisation with regard to the exporting producer concerned has decreased.
8. Countervailing measures
(89)
It was also examined whether the changed circumstances with regard to the examined schemes could be considered to be of a lasting nature. In this respect, several elements would suggest that this is the case.
(90)
Firstly, it should be noted that the findings in this partial interim review are in line with the subsidy amounts established for five Indian PET film producers in the partial interim review published in January 2009, where the amount of countervailable subsidies, expressed ad valorem, were found to be ranging from 5,4 % to 8,6 %. This is an indication of certain constancy in the level of subsidisation existing in India for this product.
(91)
Secondly, while in the previous investigation the main benefit was conferred under the AAS, the benefit under this scheme has dropped significantly during the RIP and evidence has been obtained that this continued to be the case also after the RIP
(92)
On the basis of the above there seems to be indications that the applicant will continue to receive subsidies in the future of an amount which is less than the one determined in the previous partial interim review investigation.
(93)
Since it has been demonstrated that the applicant is in receipt of much lesser subsidisation than before and that it is likely to continue to receive subsidies of an amount which is less than determined in the previous partial interim review investigation, the level of the measure should therefore be amended to reflect the new findings.
(94)
In view of the above, the amended countervailing duty rate should be established at the new rate of subsidisation found during the present partial interim review, as the injury margin calculated in the original anti-subsidy investigation remains higher.
(95)
Pursuant to Article 24(1), second subparagraph of the basic Regulation and Article 14(1) of Council Regulation (EC) No 1225/2009 of 30 November 2009 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (10), no product shall be subject to both anti-dumping and countervailing duties for the purpose of dealing with one and the same situation arising from dumping or from export subsidisation. However, as mentioned in recital (6) above, since the applicant is subject to an anti-dumping duty of 0 % with regard to the product concerned, these provisions do not apply in the present case.
(96)
With regard to the rate of duty currently applicable to imports of the product concerned from exporting producers not individually mentioned in Article 1(2) of Regulation (EC) No 367/2006, i.e. the duty specified as applying to ‘all other companies’ in India, it is noted that the actual modalities of the investigated schemes and their countervailability have not changed with respect to the previous investigation. Thus there is no reason to re-calculate the subsidy and duty rates of these companies. Consequently, the rates of the duty applicable to all companies other than the applicant remain unchanged,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 367/2006 shall be replaced by the following:
‘2. The rate of the definitive countervailing duty applicable to the net free-at-Union-frontier price, before duty, of the products manufactured by the companies listed below, shall be as follows:
Company
Definitive duty (%)
TARIC additional code
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110001, India
8,4
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, India
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201301 (U.P.), India
6,4
A027
All other companies
19,1
A999’
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Luxembourg, 29 June 2010.