PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 452/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ
(1)
Dne 17. dubna 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. března 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování bezdřevého natíraného papíru a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela náležitě doložený podnět, podle nějž působí subvencovaný dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a aby bylo dosaženo řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. V jejich průběhu se nepodařilo řešení na základě dohody nalézt. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Dne 18. února 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
(5)
Dne 17. listopadu 2010 uložila Komise nařízením (EU) č. 1042/2010 (4) na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy, jež vznesly strany při jednom z těchto řízení, zohledněny při obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení výrobců (sdružení papírenského průmyslu), zástupce dotčené země, známé dovozce a známé uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 27 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení (sdružení papírenského průmyslu), všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem (vymezeným v oddíle 2.1). Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, dvě skupiny čínských vyvážejících výrobců poskytly požadované informace a souhlasily se zařazením do vzorku. Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(10)
Jak je vysvětleno ve 53. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u výrobců v Unii není výběr vzorku nutný.
(11)
Jak je vysvětleno ve 54. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(12)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o kterých bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení, a to jmenovitě žadateli, dalším známým výrobcům v Unii, známým vyvážejícím výrobcům v ČLR a sdružení výrobců, zástupcům dotčené země, známým dovozcům a známým uživatelům.
(13)
Odpovědi na dotazníky a další podání byly doručeny od dvou skupin čínských vyvážejících výrobců, od CEPIFINE, od čtyř výrobců v Unii vystupujících jako žadatelé a jednoho dalšího výrobce v Unii, dále od třinácti dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, pěti uživatelů a od jednoho sdružení tiskařského průmyslu.
(14)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
Vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii a jejich sdružení:
-
CEPIFINE, Brusel, Belgie,
-
Sappi Fine Paper Europe, Brusel, Belgie,
-
skupina LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Itálie, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francie, a TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španělsko), Barcelona, Španělsko,
-
skupina Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Itálie, a společnosti, které jsou s ní ve spojení, tj. Burgo Distribuzione srl, Milán, Itálie, a Ebix sa, Barcelona, Španělsko,
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Německo.
c)
Vyvážející výrobci v ČLR:
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingová společnost skupiny Asia Pulp & Paper Group (dále jen „APP“)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR.
2)
Skupina Chenming Paper Group (dále jen „Chenming“)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR.
d)
Dovozci v Unii:
-
Cartaria Subalpina, Turín, Itálie,
-
Paperlinx, Northampton, Spojené království.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(15)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(16)
Dotčeným výrobkem je bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90.
(17)
Bezdřevý natíraný papír je vysoce jakostní papír, kartón a lepenka všeobecně používané k tisku materiálů určených ke čtení, jako jsou například časopisy, katalogy, výroční zprávy, ročenky. Dotčený výrobek zahrnuje jak listy (archy), tak kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích (kotouče určené k rozřezání). Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích jsou určeny k tomu, aby byly před tiskem rozřezány na archy, a jsou tudíž považovány za zaměnitelné a za přímo soutěžící s archy.
(18)
Dotčený výrobek nezahrnuje kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Také, na rozdíl od kotoučů používaných v archových tiskařských strojích, se kotouče určené pro použití v kotoučových tiskařských strojích obvykle vkládají do těchto tiskařských strojů přímo a předem se nerozřezávají.
(19)
Jedna ze zúčastněných stran namítla, že výrobek, který je předmětem tohoto šetření, je příliš úzce vymezen a že by do něho měly být zahrnuty i kotouče bezdřevého natíraného papíru určené pro kotoučové tiskařské stroje. Tato strana tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje a kotouče zahrnuté do oblasti působnosti tohoto šetření (kotouče určené k rozřezání a archy) mají stejné základní technické a fyzikální vlastnosti a nejsou navzájem rozlišitelné. Kromě toho tvrdila, že oba tyto druhy se používají pro vysoce kvalitní tisk, a že jsou proto do určité míry vzájemně zaměnitelné.
(20)
Šetření však na rozdíl od výše uvedeného tvrzení potvrdilo, že skutečně existují zřetelně rozdílné technické a fyzikální vlastnosti, jako je vlhkost a tuhost, které papír používaný v kotoučových strojích odlišují od papíru používaného při archovém tisku. Šetření dále potvrdilo, že technické vlastnosti uvedené v 18. bodě odůvodnění jsou charakteristické výhradně pro kotouče papíru vhodné k použití v kotoučových tiskařských strojích. V důsledku těchto rozdílů nelze papír používaný v kotoučových strojích nebo papír používaný v archových strojích používat ve stejném typu tiskařského stroje, a proto nejsou vzájemně zaměnitelné. Je třeba poznamenat, že všechny strany souhlasily s tím, že uvedené dva druhy papíru se od sebe odlišují pevností povrchu a pevností v tahu.
(21)
Navíc zmíněná strana tvrdila, že odběratelé považují bezdřevý natíraný papír ve formě listů (archů), kotoučů určených k rozřezání a kotoučů pro kotoučové stroje za jeden jediný trh, a proto jsou distribuční kanály stejné. Rozdílné technické vlastnosti se odrážejí jen v malých cenových rozdílech u těchto skupin výrobků.
(22)
Šetření však odhalilo, že uvedené dva typy kotoučů jsou nezaměnitelné také z ekonomického hlediska, protože kotouče určené pro kotoučový tisk se používají při velkoobjemovém tisku a obvykle se vyrábějí na zakázku a vyžadují dodání v přesně určenou dobu, a proto nejsou tyto výrobky skladovány zprostředkovateli, nýbrž jsou zasílány přímo konečným uživatelům, tzn. že se také prodávají prostřednictvím odlišného distribučního kanálu než kotouče používané při archovém tisku. Odlišný výrobní postup a odlišné úspory z rozsahu při tisku se odrážejí ve výrazných cenových rozdílech.
(23)
Navíc z ČLR nebyly v posuzovaném období dovezeny žádné kotouče určené pro kotoučové stroje. Rovněž lze považovat za nepravděpodobné, že by tyto výrobky byly dováženy v budoucnu, neboť pořizování těchto výrobků na dlouhou vzdálenost je z důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění ekonomicky neúnosné.
(24)
Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(25)
Stejná strana tvrdila, že pevnost v tahu není vhodnou technickou vlastností pro odlišení těchto výrobků, protože tato zkouška je obecná a její výsledky kromě toho mohou být ovlivněny vlhkostí zkoušeného papíru. Tato strana dále tvrdila, že na základě některých dalších zkoušek, jež proběhly v její vlastní laboratoři a při nichž byla měřena pevnost v tahu kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii, je zřejmé, že tyto výrobky nespadají do současné definice výrobku, což by dokazovalo, že kritérium „pevnosti v tahu“ není pro odlišení bezdřevého natíraného papíru používaného pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru používaného pro archový tisk vhodné. Tato strana na základě tohoto důkazu tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje byly z oblasti působnosti šetření vyloučeny svévolně.
(26)
V souvislosti s tvrzením, že vlhkost papíru může způsobit, že výsledky zkoušky podle normy ISO 3783:2006 nejsou spolehlivé, nebyl předložen žádný důkaz.
(27)
Výsledky zkoušek předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly v souhrnu výsledků zkoušek provedených v jeho vlastní laboratoři. Nejdůležitější však je, že výsledky nebyly poskytnuty k nahlédnutí a připomínkování dalšími zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce ani přes opakované upomínky nepředložil smysluplné shrnutí nedůvěrné povahy.
(28)
Po poskytnutí základních informací vyvážející výrobce nepředložil žádné další podrobnější informace, které by mohly pomoci posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta nedůvěrná verze této zkoušky, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na výsledky zkoušky reagovat. Komise proto nemohla objektivně zjistit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda se na ně lze pro účely šetření spolehnout. Na základě údajů, jež měla Komise k dispozici, bylo zjištěno, že objektivita a spolehlivost zkoušky je nedostatečná, jelikož informace předložené v rámci utajení nemohly být ověřeny podle žádných spolehlivých zdrojů.
(29)
Po zveřejnění příslušných zjištění týž vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky provedené v jeho zastoupení externí zkušební laboratoří a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. V protokolu o zkoušce je uvedeno, že pevnost v tahu se měřila na 25 vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, jež laboratoři poskytl vyvážející výrobce a označil je za vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný ze vzorků papíru nesplnil obě kritéria uvedená v 18. bodě odůvodnění.
(30)
Posouzení zprávy o zkoušce ukázalo, že tato zpráva vypracovaná zmíněnou externí laboratoří se za prvé týká většinou výrobků, pro něž byly tyto výsledky bezpředmětné, neboť naprostá většina zkoušených vzorků ve skutečnosti nebyly kotouče pro kotoučové stroje; za druhé se zpráva týká výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož na základě protokolu o zkoušce nelze určit, zda je testovaný papír určen k archovému tisku nebo k tisku z kotoučů, jelikož druh papíru popsaný v protokolu existuje v obou formátech. Kromě toho neposkytl protokol o zkoušce jistotu, že kotouče, z nichž vzorky údajně pocházejí, jsou skutečně totožné s kotouči, jež byly testovány.
(31)
V reakci na zprávu o zkoušce vypracovanou zmíněnou externí laboratoří žadatel předložil výsledky zkoušek, jež provedl jeden z unijních výrobců na stejných vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, které údajně zkoušela uvedená externí laboratoř. Výsledky této zkoušky byly odlišné. Dle žadatele byly odlišnosti způsobeny možnými odlišnými podmínkami zkoušky, a tudíž možným nedodržením normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle které by měla měřit pevnost v tahu dle vymezení v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po poskytnutí konečných zjištění zmíněný vyvážející výrobce zpochybnil objektivnost rozhodnutí Komise odmítnout výsledek uvedené zkoušky provedené externí laboratoří. Prohlásil, že zkoušku provedl nezávislý odborník na náhodném vzorku a v souladu s příslušnou normou ISO. Poskytl přísežné prohlášení svého vedoucího s vysvětlením postupu výběru vzorku pro zkoušky tak, aby byla zajištěna nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky.
(33)
Za prvé, Komise nikdy nezpochybnila objektivitu zprávy o zkoušce vypracované uvedenou externí laboratoří a z tohoto hlediska není důležité, zda byla zkouška provedena na náhodném vzorku. Na druhou stranu byly vyjádřeny pochyby, pokud jde o ujištění týkající se výběru a původu zkoušených vzorků, a nikoli pokud jde o zkoušku samotnou. Argumenty zmíněného vyvážejícího výrobce tyto pochybnosti neodstranily, neboť nebyly ucelené a byly v řadě ohledů nejasné; např. zařazení výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo podle jeho tvrzení způsobeno administrativními chybami nebo byla vina připisována chybám dodavatelů, kteří údajně zřejmě dodali špatné vzorky.
(34)
Jelikož ani zdroj, ani vzorky údajně zkoušených výrobků nebyly jasně identifikovány a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, mělo se za to, že předložená zpráva o zkoušce vypracovaná externí laboratoří jednající jménem příslušného čínského vyvážejícího výrobce neprokazuje nade vší pochybnost, že zkouška pevnosti v tahu nebyla vhodná pro odlišení bezdřevého natíraného papíru vhodného pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevého natíraného papíru vhodného pro archové tiskařské stroje. Uvedená zpráva o zkoušce tudíž neprokázala, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje byl z oblasti působnosti šetření vyloučen svévolně.
(35)
Co se týče vhodnosti zvolení pevnosti v tahu jako rozlišovacího kritéria pro určení kotoučů vhodných pro tisk na kotoučových tiskových strojích, je třeba připomenout, že v definici výrobku jsou tyto dvě skupiny výrobků od sebe odlišeny mimo jiné na základě jejich použití, tzn. zda je daný výrobek vhodný k použití při kotoučovém tisku, nebo archovém tisku, což se určuje na základě požadavků příslušných strojů, pro něž jsou určeny, kterým odpovídá, mimo jiné, pevnost v tahu. Dále je třeba poznamenat, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití při kotoučovém tisku od bezdřevého natíraného papíru používaného při archovém tisku; v 18. a 20. bodě odůvodnění jsou uvedena další kritéria, která nebyla dotyčným vyvážejícím výrobcem zpochybněna. Jedna ze stran prohlásila, že vlhkost, jak je definována ve 20. bodě odůvodnění, není základní rozlišující vlastností výrobků. Během šetření se však další strany k této otázce vyjadřovaly různě. V každém případě bylo shledáno, že tuhost a pevnost v tahu jsou nejdůležitější činitele.
(36)
V podání v reakci na výše uvedené žadatel uznal, že mohou existovat kotouče, které sice zcela nesplňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 18. bodě odůvodnění, ale přesto by se daly použít při kotoučovém tisku. Nadále však trval na svém názoru, že pevnost v tahu je jedinou zkouškou, která může s jistotou stanovit, že je daný kotouč skutečně vhodný pro kotoučový tisk, tzn. že pokud určitý kotouč splňuje kritérium pevnosti v tahu uvedené v 18. bodě odůvodnění, jedná se zcela jistě o kotouč pro kotoučový tisk.
(37)
Na podporu výše uvedených tvrzení o pevnosti v tahu odkázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním žadatelem z řad výrobců v Unii v rámci antidumpingových a antisubvenčních šetření v USA, ve kterých dotyčný výrobce z Unie údajně uznal, že kotouče pro kotoučový tisk nelze rozlišit na základě zkoušky pevnosti v tahu ani žádným jiným měřením.
(38)
Žadatel zpochybnil tato tvrzení vyvážejícího výrobce a tvrdil, že z řízení v USA naopak vyplývá, že existuje jasná dělicí čára, která odlišuje kotouče pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru.
(39)
Za prvé je třeba si uvědomit, že výroky, na něž odkazoval vyvážející výrobce, byly předneseny v rámci šetření v jiných jurisdikcích a odlišnými stranami, než jsou strany tohoto řízení, a tudíž nejsou relevantní. Za druhé, orgány USA ve zmíněných šetřeních dospěly k závěru, že existuje jasný rozdíl mezi bezdřevým natíraným papírem používaným při archovém tisku na straně jedné a kotouči vhodnými k použití při kotoučovém tisku na straně druhé. Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích byly považovány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučový tisk nebyly považovány za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici dotčeného výrobku kotouče pro kotoučové stroje explicitně nedefinují. Při vymezení výrobku, který byl předmětem zmíněných šetření, proto nebyla pevnost v tahu relevantní.
(40)
Na základě výše uvedených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností k popisu bezdřevého natíraného papíru vhodného k použití při kotoučovém tisku.
(41)
Vznesené připomínky však také ukázaly, že existují i kotouče, jež lze při kotoučovém tisku použít, přestože plně nesplňují všechna kritéria pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu bylo považováno za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučový tisk.
(42)
S cílem poskytnout další kritérium pro odlišení kotoučů pro kotoučový tisk, které ne zcela splňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu, žadatel navrhl, že by se kotouč, který sice plně nevyhověl při zkoušce pevnosti v tahu, ale má vnitřní cívku o velikosti menší než 80 mm, měl považovat za kotouč pro kotoučový tisk.
(43)
Čínská vláda a dotyčný vyvážející výrobce uvedli, že přidáním velikosti cívky jako nové součásti definice výrobku dochází k úpravě definice kotoučů pro kotoučový tisk, a tedy definice dotčeného výrobku. Rovněž uvedli, že velikost vnitřní cívky není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučový tisk o velikosti vnitřní cívky vyšší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání o velikosti vnitřní cívky nižší než 80 mm.
(44)
Komise usilovala o zpřesnění definice kotoučů vhodných pro kotoučový tisk a o další objasnění s cílem ještě zřetelněji rozlišit dotčený výrobek a další výrobky, též za účelem minimalizace možnosti, že opatření budou obcházena. Předložené údaje týkající se vhodnosti velikosti cívky jako alternativního kritéria pro definici však prokázaly, že toto kritérium by vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů určených k rozřezání o velikosti cívky nižší než 80 mm, z působnosti opatření. Proto bylo od záměru použít toto kritérium pro definici kotoučů vhodných k použití při kotoučovém tisku upuštěno.
(45)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, podle níž byly kotouče vhodné k použití při kotoučovém tisku vyloučeny z oblasti působnosti šetření, jak to tvrdily čínské skupiny vyvážejících výrobců.
(46)
V průběhu šetření některé zúčastněné strany také tvrdily, že by z oblasti působnosti šetření měly být vyloučeny vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka (dle definice v 47. bodě odůvodnění). Tvrdily, že vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka mají odlišné fyzikální vlastnosti, například několik vrstev, vyšší tuhost a nižší hustotu, a že je konečné použití těchto výrobků odlišné, neboť se obvykle používají pro výrobu skládačkových krabic a obalových materiálů. Tyto strany nakonec tvrdily, že jednovrstvý papír, kartón a lepenku a vícevrstvý papír, kartón a lepenku lze navzájem snadno rozlišit podle jejich fyzického vzhledu.
(47)
Vícevrstvý papír, kartón a lepenka, definované ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 4805, jsou výrobky získané stlačením dvou či více vrstev vlhké buničiny, z nichž alespoň jedna má jiné vlastnosti než ostatní. Tyto rozdíly mohou být způsobeny vlastnostmi použité buničiny (např. recyklovaný odpad), výrobním postupem (např. mechanický či chemický), nebo stupněm zpracování (např. nebělené, bělené nebo barvené), má-li buničina stejné vlastnosti a je-li vyrobena stejným postupem.
(48)
Šetření ukázalo, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka mají skutečně některé odlišné fyzikální a technické vlastnosti, konkrétně jsou složeny z více vrstev buničiny, což jim poskytuje větší tuhost. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka se vyrábějí odlišným výrobním postupem, který vyžaduje jiný papírenský stroj, než jaký se používá při výrobě bezdřevého natíraného papíru, jelikož se při výrobním postupu navrství několik vrstev buničiny do podoby jediného výrobku. A konečně vícevrstvý papír, kartón a lepenka slouží k odlišným účelům (hlavně jako obalový materiál) ve srovnání s bezdřevým natíraným papírem, který se používá pro vysoce kvalitní tisk propagačních materiálů, časopisů apod. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka definované ve 47. bodě odůvodnění se proto považují za výrobek, který není dotčeným výrobkem. V důsledku toho se uvedené kódy KN, které se vztahují na dovoz vícevrstvého papíru, kartónu a lepenky, vyjímají z oblasti působnosti šetření.
(49)
A konečně jeden čínský výrobce tvrdil, že by tzv. „lepenka“ neboli „kartón“ měl být vyloučen z oblasti působnosti šetření, protože nespadá pod definici bezdřevého papíru (ať už natíraného, či nikoli) kvůli údajným rozdílům ve své hmotnosti, tloušťce a tuhosti. Bylo zjištěno, že výrazy „lepenka“ a „kartón“ se obvykle používají pro papír obsahující látky o vysoké hustotě, které činí papír obecně těžším, tzn. že „lepenka“ a „kartón“ se běžně definují jako papír o hmotnosti vyšší než 224 g/m2. Šetření však odhalilo, že rozdíl v hmotnosti nemá významný dopad na zbývající fyzikální a technické vlastnosti a konečná užití, jež by lepenku/kartón odlišily od dotčeného výrobku. Rovněž je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, veškerý bezdřevý natíraný papír o hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, byl výslovně zahrnut do definice dotčeného výrobku. Proto se lepenka/kartón považuje za dotčený výrobek.
2.1.1. OBDOBNÝ VÝROBEK
(50)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v ČLR, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný na trhu Unie výrobci v Unii mají tytéž základní fyzikální a technické vlastnosti i stejná základní užití. Proto se považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. VÝBĚR VZORKŮ
3.1. VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ V ČLR
(51)
Pouze dvě skupiny vyvážejících výrobců v ČLR se přihlásily a odpověděly na žádost o poskytnutí údajů týkajících se výběru vzorku, která byla součástí oznámení o zahájení řízení. Jedna skupina (Chenming) zastupuje dva vyvážející výrobce ve spojení, zatímco druhá skupina (APP) zastupuje čtyři vyvážející výrobce ve spojení. Tito spolupracující vyvážející výrobci představují celkový vývoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Za těchto okolností Komise rozhodla, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(52)
U dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení ze skupiny APP bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku uvedené ve 47. bodě odůvodnění. V této souvislosti je třeba připomenout vyvozený závěr, že by vícevrstvý kartón a lepenka měly být z vymezení výrobku, který je předmětem tohoto šetření, vyloučeny. Dále je třeba připomenout, že vícevrstvý kartón a lepenka byly vyloučeny z vymezení výrobku, který je předmětem souběžného antidumpingového řízení. Byl tedy učiněn závěr, že uvedení dva vyvážející výrobci ve spojení, u nichž bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nebudou zahrnuti do tohoto šetření. Zjištění předložená v tomto nařízení se proto nezakládají na informacích a údajích, jež tito dva výrobci poskytli.
3.2. VÝBĚR VZORKU VÝROBCŮ V UNII
(53)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Po přezkoumání předložených informací a vzhledem ke skutečnosti, že se ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení přihlásili pouze čtyři výrobci v Unii, však bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný. Tito čtyři výrobci byli považováni za reprezentativní (při pokrytí 61 % celkové výroby) pro výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Informace poskytnuté těmito čtyřmi společnostmi byly ověřeny na místě a byly použity pro analýzu mikroekonomických ukazatelů, jak je uvedeno ve 386. bodě odůvodnění.
3.3. VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(54)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Avšak po přezkoumání předložených informací a vzhledem k malému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
4. SUBVENCOVÁNÍ
4.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(55)
Je nutno připomenout, že čínská vláda a čtyři čínští vyvážející výrobci poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě, jež měly jejich odpovědi ověřit.
(56)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise poté, co obdržela odpovědi na dotazník, jí zaslala tři písemná upozornění na nedostatky a jedno oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. V několika případech tak byly čínské vládě výrazně prodlouženy lhůty, jmenovitě o dva týdny v případě odpovědi na dotazník, takže celková lhůta pro předložení odpovědi na dotazník činila 49 dní, a o tři týdny v případě odpovědi na první z písemných upozornění na nedostatky, takže celková lhůta pro její předložení činila 40 dní.
(57)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam orgánů státní správy, jež se měly inspekcí na místě účastnit. Čínská vláda uvedla, že dokud jí tyto informace nejsou k dispozici, neplní Komise své povinnosti orgánu provádějícího šetření podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, zejména pak povinnosti podle odstavce 8 přílohy VI. Tvrdila dále, že nebudou-li jí tyto informace předloženy, nebude schopna zaručit výsledek inspekcí.
(58)
S tímto požadavkem čínské vlády vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas. V této souvislosti je nutno poznamenat, že Komise splnila veškeré příslušné podmínky, jež stanoví odstavec 8 přílohy VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a článek 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů příslušných pro dotyčné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány příslušné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, zná pouze čínská vláda. K seznamu svých konkrétních dotazů Komise před provedením inspekcí na místě a v jejich průběhu vysvětlila, že tento seznam nepožadují právní předpisy WTO ani Unie a že účelem šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a relevantní doplňující podání, a že se inspekce tedy bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítne-li čínská strana poskytovat potřebné informace či být orgánu provádějícímu šetření nápomocna při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, může to postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky článku 28 základního nařízení.
(59)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s články 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Dospěla přitom k předběžnému závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů nebyla zodpovězena. Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(60)
Čínská vláda uvedla, že orgán provádějící šetření by měl určit nezbytnost informací přiměřeným způsobem tak, aby přitom nezneužil svých práv. Uvedla dále, že přestože nejsou informace pokládány za ideální ve všech ohledech, neměly by být považovány za bezpředmětné. Na základě těchto argumentů uvedla, že součinnost poskytuje podle svého nejlepšího vědomí a že její odpověď na dotazník je úplná. Tvrdila rovněž, že jsou inspekce na místě špatně naplánovány, neboť z oznámení o inspekci nebylo dostatečně zřejmé, co má být předmětem ověřování, a Komise neprovedla specifické inspekce na místě u všech vládních subjektů. V neposlední řadě tvrdila, že jí Komise ukládá neúměrnou zátěž a požaduje irelevantní a zbytečné informace.
(61)
V souvislosti s plánováním inspekcí na místě je třeba připomenout, že čínská vláda s termínem, programem inspekce i místem jejího konání souhlasila. Konkrétně byl termín inspekce na místě projednán v srpnu 2010. Komise původně navrhla, aby se inspekce na místě uskutečnila v prvním říjnovém týdnu roku 2010, a svůj návrh následně na základě požadavků čínské strany dvakrát změnila, nejprve na druhý a poté na třetí říjnový týden roku 2010. Stížnosti na načasování inspekcí na místě jsou tedy neopodstatněné, neboť Komise učinila maximum pro to, aby řádně odůvodněným požadavkům čínské vlády vyhověla. K požadovaným informacím je nutno poznamenat, že čínská vláda nic nenamítala vůči formátu dotazníku ani způsobu, jakým byly informace vyžádány. Odpověď na dotazník a následná vyjádření předkládalo jménem čínské vlády čínské ministerstvo obchodu. Komise si vyžádala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření žádala o tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení k předloženým informacím a jejímu zapojení do programů, jež byly předmětem šetření.
4.2. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(62)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující programy, jež byly údajně zapojeny do poskytování vládních subvencí.
I)
Preferenční úvěry výrobcům natíraného papíru
II)
Programy týkající se daně z příjmu
-
Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
-
Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
III)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
-
Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
-
Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
IV)
Grantové programy
-
Známé značky
-
Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
-
Pomoc v antidumpingovém řízení
-
Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
-
Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
-
Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
-
Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
V)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování práv na využití půdy
-
Poskytování chemikálií na výrobu papíru
-
Poskytování elektřiny
4.2.1. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
a) Úvod
(63)
Čínští výrobci dotčeného výrobku údajně využívají výhod úvěrů s nízkými úrokovými sazbami, které jim poskytují banky spojené s vládní politikou a komerční banky ve státním vlastnictví. Děje se tak v souladu s politikou čínské vlády poskytovat podnikům finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat hospodářský růst a rozvoj čínského papírenského průmyslu. Jak vyplývá z pětiletých plánů a průmyslové politiky, nabízí bankovní systém papírenskému průmyslu zvýhodněné finanční programy.
b) Využití dostupných údajů
(64)
Komise se na základě informací v podnětu snažila vyšetřit poskytování bankovních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Proto bylo pokládáno za nezbytné požádat čínskou vládu, aby ve své odpovědi na dotazník a následných podáních uvedla konkrétní informace a údaje k několika vládním plánům a projektům, jež jsou zaměřeny na stimulaci a podporu rozvoje čínského odvětví výroby papíru. Jednalo se o tyto plány a projekty:
-
Desátý pětiletý plán civilního hospodářství a společenského rozvoje v Číně („10. pětiletka“),
-
„Desátý pětiletý plán“ papírenského průmyslu („pětiletka papírenského průmyslu“),
-
Desátý pětiletý plán a zvláštní plán na rok 2010 pro budování národního lesnictví a integraci papírenského průmyslu („integrační projekt“),
-
Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“ („rozhodnutí č. 40“),
-
Směrný index restrukturalizace průmyslu („směrný index“),
-
Hlavní směry pro Jedenáctý pětiletý plán národního hospodářského a společenského rozvoje (2006-2010) („11. pětiletka“),
-
Oběžník Státní rady k realizaci hlavních cílů (11. pětiletka) a dělbě úkolů („prováděcí oběžník k 11. pětiletce“),
-
Koncepce rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007 („strategie papírenství na rok 2007“),
-
Rozvojový plán provincie Kuan-tung,
-
Jedenáctá pětiletka města Čan-ťiang,
-
Jedenáctá pětiletka města Ťi-ning.
(65)
Informace vyžádané k uvedeným plánům poskytla čínská vláda jen zčásti. V plném rozsahu, tj. v čínském znění s anglickým překladem, byly předloženy pouze dva z vyžádaných plánů (rozhodnutí č. 40 a směrný index restrukturalizace průmyslu). Ke třem regionálním plánům, jež si Komise původně vyžádala, čínské orgány uvedly, že nejsou relevantní, neboť v daných regionech nejsou usazeni vyvážející výrobci, kteří na šetření spolupracují („spolupracující vyvážející výrobci“). Tyto plány proto nebyly předloženy, což Komise akceptovala, avšak požádala o plány rozvoje oblastí (regionů, provincií, obcí), v nichž tito výrobci usazeni jsou. Čínská vláda předložila znění 11. pětiletky provincie Ťiang-su a 11. pětiletky provincie Šan-tung v čínském jazyce, nikoli však jejich překlad, a to ani překlad jejich obsahu. Ke dvěma plánům, jež předloženy nebyly, čínská vláda uvedla, že se týkají období 2000-2005, a jsou tedy již zastaralé. Komise toto tvrzení akceptovala. Zbývající plány (integrační projekt, 11. pětiletka, prováděcí oběžník k 11. pětiletce a strategie papírenství na rok 2007) byly předloženy pouze v čínštině spolu s anglickým překladem jejich obsahu. Čínská vláda uvedla, že požadavky Komise bylo příliš náročné splnit a že vláda má pouze omezené zdroje, a tedy nemohla tyto dokumenty přeložit.
(66)
K výše uvedenému je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež pro účely šetření pokládala za nezbytné vzhledem k tomu, že je zmiňoval podnět. Komise navíc opakovaně zdůrazňovala, že je požadované dokumenty zapotřebí předložit v angličtině. U tohoto druhu důležitého dokumentu se jedná o nezbytnost, jelikož ze samotného obsahu nebylo možno určit, která část dokumentu je pro šetření relevantní. Plány předložené v čínštině navíc nejsou dlouhé a podle všeho jsou k dispozici relevantní dokumentace i v angličtině, která byla pořízena buď nezávislými zdroji (advokátní kanceláře specializované na čínské právo) nebo při antisubvenčních šetřeních, jež v Číně prováděly Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(67)
Komise tak měla možnost ověřit pouze tyto dokumenty: rozhodnutí č. 40, směrný index a strategii papírenství na rok 2007, jejichž anglická verze byla součástí podnětu a kterou poskytl i jeden z vyvážejících výrobců.
(68)
K tomu, aby mohla vyšetřit míru vládních zásahů na čínském finančním trhu a vytvořit si potřebný přehled o finančním sektoru v ČLR, si Komise vyžádala jednak informace o tom, jaký procentní podíl představuje majetková účast vlády ve finančních institucích, jednak údaje k výši, resp. procentnímu podílu úvěrů, jež poskytují banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda tvrdila, že nemá o podílnících bank k dispozici žádné záznamy, přestože článek 61 zákona o komerčních bankách (Law on Commercial Banks) [2003] č. 13 stanoví, že banky tyto údaje vykazují „orgánu bankovního dohledu při Státní radě a Čínské lidové bance (People's Bank of China)“. Pokud jde o výši, resp. procentní podíly úvěrů, jež banky ve státním vlastnictví poskytují, čínská vláda potvrdila, že přestože jsou relevantní údaje zaznamenávány, nemůže je dát Komisi k dispozici. Komise dále usnadnila čínské vládě práci tím, že omezila požadované informace o výši vládní účasti pouze na ty finanční instituce, o nichž se zjistilo, že úvěrují spolupracující vyvážející výrobce. Čínská vláda však neposkytla relevantní údaje ani o tomto omezeném segmentu finančních institucí, jež v Číně působí.
(69)
K tomu, aby mohla vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank (např. metod při určování úrokových sazeb úvěrů, oceňování úvěrů atd.), požádala Komise čínskou vládu o informace ke strategiím, jež sledují příslušné státní orgány, konkrétně Čínská lidová banka a Komise pro bankovní dohled. Čínská vláda k této úvěrové politice neposkytla žádné relevantní informace. K doložení úlohy, jakou Čínská lidová banka sehrává při určování úrokových sazeb, a vztahu, jaký zaujímá vůči bankovnímu systému, nebyl předložen jediný dokument, předpis ani pokyny, jež by uvedená banka bankovnímu systému adresovala. Vysvětlena nebyla ani aplikace zákona o komerčních bankách [2003] č. 13, zejména jeho článků 34, 38 a 39, jež stanoví základní pravidla pro poskytování úvěrů a další podnikatelské činnosti komerčních bank, přestože Komise o toto vysvětlení výslovně žádala.
(70)
Za účelem vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank, jež během období šetření poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, požádala Komise čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s těmito konkrétními bankami, tak aby mohla Komise ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru. Čínská vláda uvedla, že nemůže bankám ve státním vlastnictví uložit, aby tyto schůzky organizovaly. K otázce, zda uvedené banky při poskytování úvěrů posuzují úvěrová rizika, a pokud ano, jakým způsobem, tedy nebyly od čínských bank shromážděny žádné důkazy.
(71)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo vedle relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, nezbytné použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu. Čínská vláda vznesla vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné nové důkazy nepředložila.
(72)
Aby bylo možno ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru, byli spolupracující vyvážející výrobci požádáni, aby uspořádali schůzky s konkrétními bankami, které je během období šetření pokytovaly úvěry. Žádné schůzky však neproběhly. Opakované žádosti Komise o jejich uspořádání postupovali spolupracující vyvážející výrobci příslušným bankám, ty však odmítaly na šetření spolupracovat. Spolupracující vyvážející výrobci byli upozorněni na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly těmto výrobcům poskytnuty, na dostupných údajích. Výrobci vznesli vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložili.
(73)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců byl požádán o konkrétní informace ke konkrétní dohodě se třemi čínskými bankami o restrukturalizaci dluhu. Uvedený výrobce odmítl nezbytné informace poskytnout, a proto nebylo možné ověřit ani tuto celkovou dohodu a související úvěry poskytnuté na základě smluv, ani žádné konkrétní údaje, např. dobu, na niž byly úvěry poskytnuty, splátkový harmonogram či úrokovou sazbu. Tento spolupracující vyvážející výrobce byl upozorněn na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly tomuto spolupracujícímu vyvážejícímu výrobci poskytnuty, na dostupných údajích. Tento výrobce vznesl vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložil.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
i) Vládní zásahy do finančního bankovního systému v souvislosti s preferenčními úvěry papírenskému průmyslu
- Úloha vládních plánů
(74)
Šetření zjistilo, že jsou papírenskému průmyslu věnovány konkrétní strategické plány. Podle nich mají výkonnost tohoto odvětví pozorně sledovat státní orgány, jež mají v úkolu realizovat zvláštní politiku (např. provádět dekrety), tak aby byly cíle těchto strategických plánů naplněny. Šetření dále zjistilo, že tyto specifické strategické plány upravují i preferenční úvěry papírenskému průmyslu.
(75)
Po prostudování rozhodnutí č. 40 a zvláštního oddílu o financování ve strategii papírenství na rok 2007 je totiž zřejmé, že čínský systém státního plánování bankám ukládá poskytovat papírenskému průmyslu úvěry.
(76)
K rozhodnutí č. 40 je nutno poznamenat, že se jedná o příkaz Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu ČLR, a je tedy právně závazný pro další veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí klasifikuje průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulovat a podporovat určité skupiny podniků či odvětví, např. papírenského odvětví, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že jich je celkem 26, a představují tedy jen zlomek čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto 26 odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že pro „podporované investiční projekty“ platí zvláštní výhody a pobídky (finanční podpora, osvobození od dovozního cla, osvobození od DPH či osvobození od daně). Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „restriktivními a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 de facto požadují, aby příslušný orgán uložil finančním institucím úvěry již neposkytovat, a útvaru státní cenové správy ukládají, aby zvýšil ceny elektřiny a dodavatelům elektřiny nařídil, aby své dodávky „restriktivním a eliminovaným projektům“ ukončily. Z výše uvedeného je zřejmé, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě směrnic o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž papírenský průmysl.
(77)
Strategie papírenství na rok 2007 stanoví pro uvedené odvětví konkrétní podmínky, směr a cíle. Popisuje stav papírenského průmyslu v Číně (např. počet podniků, výrobu, spotřebu, vývoz či statistické údaje k druhu používaných surovin). Stanoví strategie a cíle papírenského průmyslu, pokud jde o plánování v tomto odvětví, využívání surovin, technologií a zařízení, strukturu výrobků a organizační strukturu výrobců. Strategie dále upravuje „vstupní kritéria“ tohoto odvětví, neboť určuje konkrétní požadavky na poměr mezi majetkem a závazky a stanoví, jaký konkrétní úvěrový rating a konkrétní cílové úspory z rozsahu, podíly na trhu a spotřebu energie a vody mají společnosti v tomto odvětví dosáhnout. Podniky mají na jejím základě zpracovat vlastní plány rozvoje. Provinciím a regionům dále strategie ukládá, aby se podílely na její realizaci, a celou kapitolu věnuje „investicím a financování“ papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle strategie finanční instituce výslovně nesmějí úvěrovat žádný projekt, který neodpovídá jejím ustanovením. Úhrnem řečeno je po prostudování strategie papírenství na rok 2007 a z její formulace zřejmé, že se jedná o specifický nástroj státu, jehož cílem je regulovat papírenský průmysl v Číně a jejž je nutno pokládat za povinný nástroj průmyslové politiky, který jsou příslušné zúčastněné strany v Číně (státní orgány, finanční instituce a výrobci) povinny konkrétním způsobem realizovat.
(78)
Čínská vláda uvedla, že je strategii papírenství na rok 2007 nutno pokládat za směrný, nezávazný plán. Tvrdila dále, že v témže kontextu není právně závazný žádný z vládních plánů a projektů, a tudíž nelze v jejich rámci poskytnout žádný finanční příspěvek či výhodu. Pouhé pročtení strategie papírenství na rok 2007 a jeho výše uvedených konkrétních ustanovení však ozřejmí, že tento dokument nelze pokládat za nezávaznou směrnici. V tomto ohledu se připomíná, že ve strategii papírenství na rok 2007 se mimo jiné uvádí: „Politika průmyslového rozvoje je vytvářena na základě požadavků zdokonalení reformy socialistického tržního hospodářství, jakož i na základě souvisejících právních a správních předpisů s cílem vytvořit spravedlivé tržní podmínky a prostředí příznivé pro rozvoj, řešit stávající problémy rozvoje papírenského průmyslu a řídit zdravý rozvoj tohoto odvětví“. K ostatním plánům a projektům, jež jsou vyjmenovány v 64. bodě odůvodnění, je třeba uvést, že přinejmenším jeden z nich odkazuje na prováděcí oběžník k 11. pětiletce. Není snadné porozumět tomu, jak může být k právně údajně nezávaznému dokumentu (vládnímu plánu) vydán právně závazný prováděcí akt (v daném případě oběžník Státní rady).
(79)
Článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 mimoto uvádí, že banky „vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“. V tomto zvláštním případě je relevantní státní průmyslová politika zakotvena ve strategii papírenství na rok 2007. Je tedy jen logické vyvodit závěr, že úvěry, jež výrobci bezdřevého natíraného papíru získávají u komerčních bank ve státním vlastnictví, se řídí vládními směrnicemi.
(80)
Předmětem šetření byla i úloha, kterou sehrává Národní komise pro rozvoj a reformy (National Development and Reform Commission). Čínská vláda k němu uvedla, že se jedná o agenturu Státní rady, která koordinuje makroekonomickou politiku a řídí vládní investice. Tento státní orgán vydal kromě jiných plánů i strategii papírenství na rok 2007. K právnímu rámci, podle nějž byla Národní komise pro rozvoj a reformy zřízena a vyvíjí svou činnost, např. její stanovy, nebyly přes výslovnou žádost předloženy žádné dostupné informace. Komisi se od čínské vlády dostalo pouze vysvětlení, že se Národní komise pro rozvoj a reformy musí řídit pokyny Státní rady jakožto nejvyššího orgánu státní správy, že jsou však tyto informace pro šetření irelevantní. Toto tvrzení nelze akceptovat. Stanovy orgánu, který vydává vládní plány, jsou pro účely šetření pokládány za relevantní, neboť jsou to vládní plány a projekty, které jsou jeho předmětem. Komise požádala i o zdůvodnění skutečnosti, proč čínská Národní komise pro rozvoj a reformy systematicky shromažďuje od společností podrobné údaje. Čínská vláda k tomu uvedla, že tyto informace lze shromažďovat prostřednictvím průmyslových sdružení a z jiných veřejných zdrojů. Ze skutečnosti, že jsou v rámci zvláštního mechanismu systematicky shromažďovány údaje o společnostech určené pro zpracování vládních plánů a projektů, však vyplývá, že jsou tyto plány a projekty pokládány za významnou součást státní průmyslové politiky.
(81)
Z uvedeného vyplývá, že veškerá rozhodnutí, jež finanční instituce přijímají vůči papírenskému průmyslu, musí brát v úvahu nutnost plnit cíle příslušných strategických plánů. O společnostech, jež tyto konkrétní strategické plány zařazují mezi „podporovaná odvětví“, se totiž předpokládá, že mají velmi dobrý úvěrový rating, což má přímý dopad na hodnocení jejich úvěruschopnosti v čínském finančním systému. Jak dále vyplývá z kapitoly o financování ve strategii papírenství na rok 2007 a ze sdělení o úvěrovém ratingu, které Komisi poskytl jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, nařizuje čínský systém státního plánování bankám, aby úvěrovaly papírenský průmysl; podle těchto zdrojů je společnostem udělován velmi dobrý úvěrový rating, neboť tyto společnosti splňují podmínky konkrétních strategických plánů. Zde je třeba poznamenat, že uvedené sdělení o úvěrovém ratingu, jež bylo předloženo během šetření, přímo spojuje pozitivní budoucí vyhlídky společnosti s existencí strategických plánů pro papírenství a splnění jejich cílů. Existují i důkazy o tom, že státní orgány sledují výkonnost společností, neboť každoročně přezkoumávají jejich podnikatelská oprávnění a shromažďují tímto způsobem statistické údaje o jejich finanční situaci a výkonnosti. Z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců byly dále získány důkazy o tom, že Čínská lidová banka sleduje v souladu s článkem 9 nařízení o registraci a konzultaci bank úvěrovou situaci společností, a to prostřednictvím ročního přezkumu úvěrů, jež si společnosti každoročně berou.
(82)
Všechny výše uvedené skutečnosti prokazují, že mezi konkrétními strategickými plány a financováním papírenského průmyslu existuje vazba.
- Vládní zásahy v bankovním sektoru
(83)
Pokud jde o spolupracující vyvážející výrobce, šetření zjistilo, že dvěma z nich byla ve většině případů automaticky poskytována nejnižší možná úroková sazba v rámci limitů, jež stanovila Čínská lidová banka, zatímco další dva využívali výhodných změn splátkového harmonogramu, jež byly sjednány v roce 2008. Čínské banky ve státním vlastnictví totiž odkoupily veškeré úvěry poskytnuté zahraničními bankami; úvěry se změněným splátkovým harmonogramem nebyly poskytovány s významnou rizikovou prémií nad rámec základní úrokové sazby Čínské lidové banky.
(84)
Šetření dále zjistilo, že jsou vládní zásahy pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, tak aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou bankám svěřeny pravomoci státní správy nebo zda je vykonávají, nezjišťovala Komise pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen zákonem.
(85)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Zpráva WTO o výsledcích přezkumu obchodní politiky Číny ke stejnému tématu uvádí: „Dalším významným rysem finančního sektoru v Číně je vysoká míra státního vlastnictví“. (5) Je třeba poznamenat, že na čtyři velké banky ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank a Industrial and Commercial Bank) připadá z čínského bankovního sektoru podle všeho více než polovina. Podíl státu v bankách spojených s vládní politikou a v dalších bankách ve státním vlastnictví dosahuje přes 50 %, a tyto banky tak kontroluje vláda. Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ani uvedené banky nicméně takové informace neposkytly. Pouze opakovaně odkazovaly na informace obsažené ve výročních zprávách bank, které předložily. Informace ve výročních zprávách bank však neobsahovaly (a nemohly obsahovat) informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno.
Komise musela tudíž použít dostupné informace. Na základě dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež buď předložila čínská vláda, nebo jsou veřejně dostupné, dále informace extrahované z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (6). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o zvýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (7). V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším třináct z uváděných devatenácti bank je ve státním vlastnictví; patří k nim i dvě banky spojené s vládní politikou (Export-Import Bank of China a China Development Bank) a významné čínské komerční banky, např. Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
Pokud jde o ostatní státem vlastněné banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Tyto podrobné informace opět nebyly poskytnuty kromě opakovaného odkazu na informace v příslušných výročních zprávách bank, které byly ve většině případů pouze v čínštině bez anglického překladu. Informace ve výročních zprávách bank však nemohou poskytnout informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno. Pokud jde o banky spojené s vládní politikou, jak je vysvětleno níže, šetřením bylo zjištěno, že neexistuje žádná jasná právní úprava jejich úlohy a jejich vztahu k vládě. Podle tvrzení čínské vlády při inspekci na místě se však zdá, že banky spojené s vládní politikou podporují pro vládní politiku v Číně a nejsou provozovány za účelem dosahování zisku. Všechny výše uvedené skutečnosti potvrzují, že uvedené čtyři banky jsou kontrolovány vládou a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu.
(86)
Komise se dále snažila prošetřit rozdíl mezi bankami spojenými s vládní politikou (podle dostupných informací se jedná o Export-Import Bank of China, China Development Bank a Agricultural Development Bank of China) a státem vlastněnými bankami komerčními. K těmto dvěma odlišným kategoriím finančních institucí si vyžádala vysvětlení. Podle vyjádření čínské vlády nereguluje činnost bank spojených s vládní politikou žádný právní předpis, neboť čínské orgány v současnosti teprve pracují na návrhu příslušného zákona. Čínská vláda dále uvedla, že jedna z bank spojených s vládní politikou (jmenovitě China Development Bank) by neměla být pokládána za banku spojenou s vládní politikou, neboť byla přeměněna na holdingovou společnost a nachází se v přechodné fázi. K tomu budiž poznamenáno, že předložené informace potvrzují, že k bankám spojeným s vládní politikou je přistupováno odlišně od komerčních bank. Ačkoli činnost ani chování těchto bank na čínském finančním trhu nejsou upraveny žádnými pravidly, vyplývá z oběžníků Čínské lidové banky, kde se o nich výslovně hovoří, že banky spojené s vládní politikou mají v porovnání s komerčními bankami zvláštní postavení. Pokud jde o postavení China Development Bank, čínský stát v ní drží (prostřednictvím čínského ministerstva financí) více než 50 % akcií, a její přeměna na holdingovou společnost tedy nemá na vládní kontrolu žádný vliv.
(87)
Dalším faktorem, jenž zkresluje podmínky na čínském finančním trhu, je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob určování úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - Yinfa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Čínská vláda uvedla, že tyto oběžníky byly součástí reformy, v jejímž rámci probíhala liberalizace úrokových sazeb, bližší vysvětlení však nepodala. K žádosti o vysvětlení k preferenčním a dalším úvěrům, jež blíže vymezuje Státní rada, čínská vláda uvedla, že znění příslušného čínského dokumentu vychází z předpokladu, že další úvěry blíže vymezí Státní rada.
K vysvětlení, proč čínské právní předpisy vymezují preferenční úvěry, čínská vláda neuvedla žádné další údaje ani relevantní dokumentaci. I pokud tato tvrzení čínské vlády akceptujeme, není v souvislosti s dalšími druhy úvěrů zřejmé, proč zákonodárce pokládal za nezbytné možnost dalších úvěrů vymezovaných Státní radou zavádět. Komise dále žádala o vysvětlení k existenci komerčně spravovaných politických úvěrů, o nichž se zmiňuje oběžník č. 251. Čínská vláda v této věci neposkytla žádná vysvětlení ani důkazy. Čínská vláda byla dále požádána o aktualizace či právní předpisy vydané v návaznosti na uvedené oběžníky, jež by se týkaly úvěrové politiky komerčních bank a bank spojených s vládní politikou, tyto informace však neposkytla.
(88)
V neposlední řadě je třeba poznamenat, že čínská vláda nepředložila ke struktuře čínského bankovního systému žádné další informace ani statistické údaje.
(89)
Na základě 74. až 88. bodu odůvodnění a s přihlédnutím k nedostatečné spolupráci čínské strany (a na základě úvah v 90. bodě odůvodnění) dospěla Komise k závěru, že finanční trh v Číně je narušen vládními zásahy a úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, jsou se sazbami vládními pravděpodobně sladěny. Úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, tedy nelze pokládat za vhodný komerční základ pro srovnání při určování případné výhody, kterou získávají příjemci vládních úvěrů.
ii) Finanční příspěvek
(90)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dále konstatuje, že naprostou většinu úvěrů poskytly uvedeným dvěma spolupracujícím výrobcům banky spojené s vládní politikou či jiné banky ve státním vlastnictví, jež jsou z důvodu úzkých vazeb na vládu považovány za veřejnoprávní subjekty. Tyto banky jsou z více než 50 % vlastněny státem, a jsou tedy považovány za banky kontrolované vládou. Existují i další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti konají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, zasahuje stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem; přitom v některých případech uvedených v 83. bodě odůvodnění byla společnostem téměř automaticky poskytnuta nejnižší možná sazba v rámci rozmezí, jež určil stát. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým zajišťují naplňování průmyslové politiky vlády strategie papírenství na rok 2007, rozhodnutí 40 a článek 34 zákona o komerčních bankách (viz 74. až 81. bod odůvodnění). Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím (viz 312. bod odůvodnění). A konečně, Čína neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou (viz 68. až 70. a 84. až 86. bod odůvodnění). V případě úvěrů, jež poskytují banky spojené s vládní politikou či ve státním vlastnictví, tak Komise dospívá k závěru, že výrobci natíraného papíru získávají finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
iii) Výhoda
(91)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je jim poskytována výhoda podle čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek, byl tento srovnávací základ sestaven pomocí metody popsané v 96. až 102. bodě odůvodnění.
iv) Specifičnost
(92)
Čínská vláda byla požádána o informace jednak ke kritériím, jejichž splněním vzniká na subvenci nárok, jednak k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
-
důkaz specifičnosti subvence, jenž předložil žadatel,
-
zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu,
-
důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným odvětvím“ (rozhodnutí č. 40),
-
článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 (viz 79. bod odůvodnění), podle nějž komerční banky vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky; v tomto konkrétním případě tedy úvěrová činnost těchto bank probíhá v intencích pětiletky papírenského průmyslu,
-
zjištění (viz 81. bod odůvodnění), podle nichž čínský systém státního plánování nařizuje bankám, aby papírenský průmysl úvěrovaly, a podle nichž se u společností předpokládá velmi dobrý úvěrový rating, neboť splňují podmínky podle konkrétních strategických plánů.
(93)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně dostupné všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích či podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěry
(94)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování papírenského průmyslu pokládat za subvenci.
(95)
Tato subvence by měla být vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(96)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Podle čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí daná společnost za poskytnutí vládní půjčky, a částkou, kterou by tato společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohla získat na trhu.
(97)
Jak je vysvětleno výše, jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupných údajů.
(98)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(99)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 68. až 72. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem zúčastněné strany tyto informace neposkytly. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je pokládáno za náležité uvažovat situaci, že je všem podnikům v Číně udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. V případě úvěrů v cizí měně uplatňuje Komise na standardní úvěrovou sazbu uvedenou v příslušných čínských úvěrových smlouvách (sazbu LIBOR) adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Nicméně vzhledem k celkově nedostatečné spolupráci čínské vlády při poskytování informací o bankách ve státním vlastnictví a při zjednávání přístupu k nim je v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení a s ohledem na všechny dostupné skutečnosti pokládáno za náležité použít úvěrový rating BB (v neinvestičním, spekulativním stupni).
(100)
Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že byl úrokový diferenciál v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(101)
Jak je vysvětleno v 73. bodě odůvodnění, odmítl jeden z vyvážejících výrobců předložit důležitou dohodu o restruktualizaci dluhu. Nebylo tak možno ověřit základní informace o úvěrech, jež jsou předmětem dohody, např. úrokovou sazbu, splatnost, splátkový harmonogram atd. Vyvážející výrobce ani neprokázal, že z předmětných úvěrů splatil jistinu. Při výpočtu výše výhody byly proto tyto úvěry posouzeny jako grant a byly rozpočítány na období šetření spolu s úrokem, jenž během tohoto období zůstal nezaplacen a jehož výpočet je uveden v 100. bodě odůvodnění.
(102)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 5,37 % a v případě společností ze skupiny Chenming 1,26 %.
4.2.2. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU
- Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
(103)
Společnostem, jež si úspěšně požádají o vydání osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, tento program umožňuje využít snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % oproti běžné sazbě, jež činí 25 %.
a) Právní základ
(104)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven jednak v článku 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (Enterprise Income Tax Law of the PRC) (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jednak ve Správních opatřeních k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie. Týká se jej i Oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985). Toto oznámení podrobněji upravuje realizaci tohoto programu.
b) Nárok na subvenci
(105)
Článek 10 správních opatření k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie, vyjmenovává seznam kritérií, jejichž splněním vzniká společnostem nárok na využití programu. Splňuje-li společnost veškeré podmínky článku 10, musí podat příslušným orgánům žádost postupem podle článku 11 zmíněných opatření.
c) Praktická realizace
(106)
Společnost, jež zamýšlí o účast v programu požádat, musí podat elektronickou cestou žádost u místního odboru pro vědu a technologie, který tuto žádost předběžně posoudí. Tento odbor následně společnost doporučí u útvaru pro vědu a technologie příslušné provincie. Před vydáním rozhodnutí o tom, že bude žadateli uděleno osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, je uvedený útvar oprávněn provést přímo v prostorách žadatele šetření.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(107)
Tohoto podpůrného programu se účastnili tři spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, jenž tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(108)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(109)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(110)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. V kapitole 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007) věnované „daňovým pobídkám“ totiž článek 25 stanoví, že „pobídky v oblasti daně z příjmů podniků poskytuje stát hlavním odvětvím a projektům, jež stát podporuje“. Komise má za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(111)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(112)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za posuzované období. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně vypočtené podle snížené preferenční sazby. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(113)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,22 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,58 %.
- Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
(114)
Tento program nabízí výhodu všem společnostem, jež jsou uznávanými realizátory výzkumných a vývojových projektů. Toto zařazení jim umožňuje u daně z příjmů právnických osob uplatnit 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
a) Právní základ
(115)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven i) v čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), dále ii) v článku 95 Prováděcího nařízení k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007, a iii) v Průvodci hlavními odvětvími (oznámení č. 6 z roku 2007).
b) Nárok na subvenci
(116)
Tento program nabízí výhodu společnostem, jež byly uznány za realizátory výzkumných a vývojových projektů. Podmínky pro účast v něm splňují pouze výzkumné a vývojové projekty společností, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu; tyto podmínky splňují dále projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií v rámci stávající rozvojové priority, který vydala Národní komise pro rozvoj a reformy.
c) Praktická realizace
(117)
Společnosti, jež zamýšlejí podat žádost o účast v programu, musí místnímu odboru pro vědu a technologie poskytnout podrobné údaje o daných výzkumných a vývojových projektech. Projekty schvaluje na základě posouzení žádosti daňový odbor. Částka, jež podléhá dani z příjmů právnických osob, se snižuje o 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(118)
Tohoto programu se účastnili spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, který tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(119)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(120)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(121)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(122)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(123)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje celková daňová povinnost vypočtená podle běžné daňové sazby, od níž se odečte daň skutečně zaplacená po 50 % odpočtu skutečných výdajů na výzkum a vývoj u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí 0,02 % u společností ze skupiny APP a 0,05 % u společností ze skupiny Chenming.
- Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
(125)
Program je určen podnikům se sídlem v Číně, které drží podíly v jiných tuzemských podnicích. V případě příjmů, jež jim plynou z určitých dividend vyplácených těmito tuzemskými podniky, mají tito podílníci nárok na osvobození od daně.
a) Právní základ
(126)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven v článku 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků a je blíže rozveden v článku 83 prováděcího předpisu k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007.
(b) Nárok na subvenci
(127)
Tento program poskytuje výhody všem společnostem se sídlem v Číně, které mají podíly v jiných podnicích se sídlem v Číně.
c) Praktická realizace
(128)
Společnosti mohou programu využít přímo při vyplňování daňového přiznání.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(129)
Spolupracující vyvážející výrobci ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami přílohy 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Tyto společnosti neodváděly z vykázaných částek daň z příjmů.
e) Závěry
(130)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(131)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace neposkytla. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(132)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních.
(133)
Vzhledem k tomu, že jsou všechny uvedené daňové programy podle kapitoly 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků vyhrazeny výlučně významným výrobním odvětvím a projektům, které stát podle článku 25 podporuje či stimuluje, jedná se rovněž v tomto případě o specifický program, neboť tento je vyhrazen pouze určitým podnikům a výrobním odvětvím, jež jsou klasifikovány jako podporované a k nimž patří např. výroba natíraného papíru. Komise má totiž za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podniků podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou v daném případě dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(134)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(135)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti (včetně daně z příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně), po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(136)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,34 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,21 %.
4.2.3. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
- Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
(137)
Tento program stanoví výhody v podobě osvobození dlouhodobých aktiv od DPH a jejich bezcelního dovozu, jichž mohou využít podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, které si u čínských orgánů opatří osvědčení o státem podporovaných projektech v souladu s příslušnými právními předpisy v oblasti investic, daní a cel.
a) Právní základ
(138)
Tento program se opírá o soubor právních předpisů, jmenovitě o i) Oběžník Státní rady č. 37/1997 o úpravě daňových schémat pro dovážené zařízení, ii) Sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, iii) Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a o iv) Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Nárok na subvenci
(139)
Nárok na subvenci mají pouze žadatelé z řad podniků se zahraničními investicemi a podniků domácích, jež si opatří osvědčení o státem podporovaných projektech.
c) Praktická realizace
(140)
Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů ve svém článku I.1 stanoví, že v případě projektů zahraničních investic, jež odpovídají „podporovaným projektům podle Katalogu výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a podle Katalogu prioritních výrobních odvětví pro účely zahraničních investic ve středozápadním regionu spojených s přenosem technologií, je od cla a DPH osvobozeno jednak zařízení určené k vlastnímu použití a dovezené v rámci celkové investice, jednak technologie, díly, součásti a náhradní díly dovezené spolu s tímto zařízením v souladu se smlouvou; toto neplatí pro komodity uvedené v Katalogu komodit dovážených v rámci projektů zahraničních investic, jež nejsou osvobozeny od daně“. Potvrzení vystavované podporovaným projektům zahraničních investic, v jejichž případě dosahuje celková investice alespoň 30 milionů USD, vydává Národní komise pro rozvoj a reformy. V případech, kdy je celková investice nižší než 30 milionů USD, vystavují potvrzení téhož druhu komise či odbory pro ekonomiku na úrovni provincie. Poté, co obdrží uvedené potvrzení o podporovaném projektu, předloží společnosti místním celním orgánům uvedená osvědčení a další doklady k žádosti, aby získaly nárok na osvobození dovezeného zařízení od cla a DPH.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(141)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(142)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(143)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(144)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky, které svou investiční činnost uskutečňují v rámci specifických kategorií podnikání, jejichž taxativní výčet podávají právní předpisy (tj. katalog výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a katalog prioritních výrobních odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj stát v současnosti podporuje). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(145)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(146)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(147)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 1,17 % a u společností ze skupiny Chenming 0,61 %.
- Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
(148)
Tento program stanoví výhody v podobě vracení DPH, jež podniky se zahraničními investicemi uhradí při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu.
a) Právní základ
(149)
Program se opírá o Oběžník státní daňové správy č. 171, 1999 ze dne 20. září 1999 o vyhlášení prozatímních opatření o navrácení daně daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky se zahraničními investicemi. Platnost programu pak ukončil Oběžník o ukončení politiky refundací daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu ze strany podniků se zahraničními investicemi [Caishui 2008, č. 176]. Druhý uvedený oběžník stanoví po ukončení programu k 1. lednu 2009 přechodné období.
b) Nárok na subvenci
(150)
Nárok na subvenci vzniká jen podnikům se zahraničními investicemi, jež nakupují zařízení vyrobené na domácím trhu.
c) Praktická realizace
(151)
Cílem programu je refundovat podnikům se zahraničními investicemi DPH zaplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Předpokladem je, že toto zařízení není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nepřekračuje celkový investiční limit pro podniky se zahraničními investicemi podle „Zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(152)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(153)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(154)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(155)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky určitého druhu (tj. podniky se zahraničními investicemi). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(156)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť subvence je poskytována v závislosti na používání zboží vyrobeného na domácím trhu na úkor zboží dovezeného.
(157)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(158)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k vrácení DPH uhrazeného při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(159)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 0,03 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,05 %.
- Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
(160)
Tento program vyjímá podniky se zahraničními investicemi z povinnosti hradit místní daně za údržbu města, výstavbu a příplatek na vzdělávání.
a) Právní základ
(161)
Program se opírá o Dočasný předpis Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Kuo-fa, (zveřejněno dne 8. února 1985, č. 19) a Předpis ministerstva financí k několika specifickým otázkám provádění Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Cchaj-šuej-c' (zveřejněno dne 22. března 1985, č. 69).
b) Nárok na subvenci
(162)
Nárok na subvenci vzniká pouze podnikům se zahraničními investicemi.
c) Praktická realizace
(163)
Podle Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města se základ daně za údržbu města a za výstavbu určí jako „výše daně z výrobku, DPH a daně z podnikatelské činnosti, kterou poplatníci daně skutečně zaplatí, a je hrazena současně s daní z výrobku, DPH a daní z podnikatelské činnosti“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Jak je vysvětleno v 347. a 348. bodě odůvodnění, daňové povinnosti v souvislosti s tímto programem platí od 1. prosince 2010 pro všechny společnosti působící v Číně.
e) Závěry
(165)
Proto a na základě informací do 30. listopadu 2010 je program nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(166)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, osvobozují od daňové povinnosti v případě daně za údržbu města a za výstavbu určité podniky (tj. podniky se zahraničními investicemi).
(167)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(168)
Vzhledem k informacím, které poskytla čínská vláda a příslušní spolupracující vyvážející výrobci, se však usuzuje, že se dotyčným stranám podařilo prokázat, že tento program již nepředstavuje žádnou výhodu pro dotyčné výrobce.
(169)
Jsou proto splněny podmínky stanovené v článku 15 základního nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že v souvislosti s tímto programem nebudou uložena vyrovnávací opatření.
4.2.4. GRANTOVÉ PROGRAMY
(170)
U dvou z grantových programů uvedených v podnětu bylo zjištěno, že jich využívali spolupracující vyvážející výrobci; jednalo se o cenu za známou značku a o Zvláštní fondy pro podporu hospodářské a obchodní výměny se zahraničím a pro přilákání významných zahraničních investičních projektů do provincie Šan-tung. Ostatní programy, jejichž využití bylo v daném případě zjištěno, oznámili spolupracující vyvážející výrobci. Čínská vláda byla na existenci těchto programů upozorněna a byla požádána o nezbytné informace k nim. Podle jejího vyjádření nemohou být programy v podnětu neuvedené předmětem šetření, neboť to odporuje pravidlům WTO. Žádost Komise je podle ní tedy v rozporu s pravidly pro provádění důkazů a konzultací, jež upravuje Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Čínská vláda dále uvedla, že informace, jež Komise k těmto programům předložila, jsou obecné povahy a že by Komise i za předpokladu, že by programy předmětem šetření být mohly, měla čínské vládě zaslat novou, řádně zdůvodněnou žádost o podrobnosti k nově namítaným subvencím, jež by byly pro šetření relevantní.
(171)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že je běžným postupem Unie vyrozumívat orgány země, proti níž je vedeno šetření, o existenci dalších namítaných subvenčních programů, než o jakých hovoří podnět a jichž využívají spolupracující vyvážející výrobci, a tyto orgány požádat o příslušné informace a vysvětlení. Postup zvolený v daném případě je v souladu s příslušnými pravidly WTO. Komise čínskou vládu vyrozuměla o existenci těchto programů v okamžiku, kdy se o nich dozvěděla, a poskytla čínské vládě informace, jež od čínských spolupracujících vyvážejících výrobců obdržela. Čínské vládě současně poskytla příležitost ke konzultacím o těchto programech a čínská vláda této příležitosti využila. Byly tak v plném rozsahu dodrženy články 12.1, 13.1 a 13.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních i čl. 11 odst. 10 základního nařízení. Níže uvedená zjištění zohledňují informace, jež čínská vláda k příslušným programům poskytla.
i) Programy uvedené v podnětu
- Známé značky
a) Právní základ
(172)
Program je realizován na základě Sdělení provincie Šan-tung o rozpočtových prostředcích vyčleněných v roce 2008 na zvláštní cenu za rozvoj vývozních značek [Lucaiqizhi (2008) č. 75]. Na základě programu jsou společnostem poskytovány granty, jejichž účelem je podpořit vývozní značky a zvýšit tržní podíl známých značek.
b) Nárok na subvenci
(173)
Cenu mohou získat pouze podniky, jež vyvážejí známé značky a jsou usazeny v provincii Šan-tung. K doložení kritérií pro vznik nároku na cenu nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(174)
Cílem programu je odměnit podniky, jež jsou uznávanými vývozci známých značek a jsou usazeny v provincii Šan-tung, a podpořit tak jejich rozvoj a konkurenceschopnost. Žádost o účast v programu nemusí podnik podávat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(175)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(176)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(177)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(178)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky, jež vyvážejí známé značky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(179)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(180)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(181)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
a) Právní základ
(182)
Oficiálním dokumentem, který je tomuto programu věnován, je Oznámení lidové vlády města Šou-kuang o vyznamenání podniků za zásluhy v roce 2008 (Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008). Tento program zřízený dne 9. února 2008 vyznamenává podniky, jež v roce 2008 dosáhly vynikajících výsledků.
b) Nárok na subvenci
(183)
Do programu se mohou zapojit společnosti, jež byly uznány jako „podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či jako „podniky se zásluhami o zahraniční obchod“ a jež vykazují pozoruhodné výsledky v zahraničním obchodu či dokázaly přilákat významné zahraniční investice. Čínská vláda k této strategii ani k vymezení „podniku se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podniku se zásluhami o zahraniční obchod“ nepředložila žádný právní ani správní předpis.
c) Praktická realizace
(184)
Přidělování prostředků z fondů „podnikům se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podnikům se zásluhami o zahraniční obchod“ je věcí lidové vlády města Šou-kuang.
(185)
Podle údajů čínské vlády nemusí podnik o účast v programu žádat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(186)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(187)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(188)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(189)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic a podniky se zásluhami o zahraniční obchod. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(190)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(191)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(192)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než0,01 %).
ii) Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci
- Pomoc v antidumpingovém řízení
a) Právní základ
(193)
Oficiálním dokumentem, jenž je tomuto programu věnován, jsou Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření (Rules for the Implementation of the Support Policy for Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent). Podle tvrzení čínské vlády byl tento program ukončen v roce 2008, nebylo však doloženo relevantní vyhlášení právního předpisu.
b) Nárok na subvenci
(194)
Subvenci uděluje finanční odbor příslušného regionu či provincie s cílem usnadnit dané společnosti účast v antidumpingovém šetření, které pro ní vedou USA. K získání nároku na subvenci musí být společnost registrována v provincii Šan-tung (s výjimkou města Čching-tao) a postupovat v souladu s pokyny, jež vydávají ministerstvo obchodu a orgány dané provincie.
c) Praktická realizace
(195)
Program je specifický pro určitý region (platí pouze v provincii Šan-tung, avšak s výjimkou jejího největšího města Čhing-tao) a kritéria způsobilosti pro účast v něm nejsou objektivně stanovena právním předpisem.
(196)
Podle příslušného právního předpisu je ve prospěch žadatele hrazeno 40 % nákladů na právní poradenství.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(197)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(198)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(199)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti.
(200)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(201)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(202)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
a) Právní základ
(203)
Realizace programu se řídila Stanoviskem k urychlení rozvoje odvětví využívajících špičkových technologií (zkušební realizace) (Shoufa [2005] č. 37) (Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] No. 37), jež vydala obecní samospráva města Šou-kuang. Podle údajů čínské vlády se program opírá o konkrétní právní rámec, avšak nepředložila jeho znění.
b) Nárok na subvenci
(204)
V případě tohoto programu se jedná o subvenci, jež je poskytována ke zvýšení konkurenceschopnosti podniků. K doložení kritérií vzniku nároku na subvenci nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(205)
Podle údajů čínské vlády se jedná o grantový program na místní úrovni, jenž má podporovat výzkum a vývoj, úspory energie a ochranu životního prostředí. Postup podávání žádosti o účast v programu není upraven. Regionální vláda vydává nepravidelná sdělení, jimiž vyvážející výrobce informuje o tom, že jim byl udělen grant v určité výši.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(206)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(207)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(208)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(209)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(210)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(211)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny Chenming 0,59 %.
- Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
a) Právní základ
(213)
Realizace programu se řídí Dočasnými opatřeními k posílení práce na ochraně práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou a dále Správními předpisy o Fondu na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou.
b) Nárok na subvenci
(214)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež získaly osvědčení o zápisu v rejstříku autorských práv k programovému vybavení počítačů, osvědčení o zápisu v rejstříku topografie integrovaných obvodů a jež nově vytvořily výrobky známých značek.
c) Praktická realizace
(215)
K získání grantu na podání žádosti o registraci patentu či obchodní známky musí daná společnost vyplnit formulář žádosti o udělení ceny za známou značku na úrovni města Su-čou či nadřazeného územního celku a předložit jej odboru pro vědu a technologie uvedené průmyslové zóny. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(216)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce. Komise však poznamenává, že jí k tomuto výrobci nebyla předložena žádná relevantní dokumentace, neboť jí nebyla dodána ani žádost o účast v programu, ani rozhodnutí o udělení ceny.
e) Závěry
(217)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(218)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(219)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(220)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(221)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(222)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(223)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP méně než 0,01 %.
- Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
a) Právní základ
(224)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Program upravuje finanční pomoc společnostem v průmyslové zóně ve městě Su-čou a podle údajů čínské vlády je jeho cílem jednak urychlit reformu a modernizaci této zóny, jednak podpořit kvalitnější vědecký výzkum, kterým se podniky v této průmyslové zóně zabývají.
b) Nárok na subvenci
(225)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež splňují požadavky řady plánů a mají zpracovány příslušné vědeckovýzkumné projekty. Čínská vláda předložila popis programu, avšak nepředložila znění příslušných plánů.
c) Praktická realizace
(226)
Pomoc v rámci tohoto programu získávají společnosti, jež v průmyslové zóně investují a žádají o granty na specifické druhy opatření (výzkum a vývoj, pomoc při vývoji nových výrobků, správa práv duševního vlastnictví, rozvoj trhů v zámoří, koordinace projektů s vládou, veřejné služby v oblasti technologií). Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(227)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(228)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(229)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(230)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní či správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(231)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(232)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(233)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(234)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,03 %.
- Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
a) Právní základ
(235)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Podle údajů čínské vlády je program realizován v souladu se Stanoviskem průmyslové zóny ve městě Su-čou k podpoře hladkého, stabilního a rychlého hospodářského růstu a jeho cílem je urychlit strukturální růst průmyslu a zahraničního obchodu.
b) Nárok na subvenci
(236)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou. Pro účast v něm nestanovily čínské orgány jednoznačná kritéria, avšak k získání grantu musí podniky usazené v průmyslové zóně dosáhnout v roce 2009 ve srovnání s rokem předchozím lepší vývozní výkonnosti.
c) Praktická realizace
(237)
Přestože podniky nemusí podle čínské vlády o účast v programu žádat, předložil příslušný spolupracující vyvážející výrobce formulář žádosti průmyslové zóny ve městě Su-čou o příspěvek z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií. Podle údajů čínské vlády je program vázán na vývozní výkonnost podniků tím způsobem, že je podnikům vyplácena předem stanovená částka v RMB za každý dolar, o který se zvýší objem a hodnota jejich vývozu. Tato pobídka znějící na RMB se dále rozlišuje podle druhu výrobků a modelů. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(238)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(239)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(240)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(241)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(242)
Program je navíc po právní stránce vázán na vývozní výkonnost, a je proto podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení pokládán za specifický a napadnutelný. Grant je spojen s vývozní výkonností a jeho výše je podle této výkonnosti určována, neboť výhoda, kterou jeho příjemci získávají, je odvozena od zvýšení objemu a hodnoty vývozu v meziročním srovnání.
(243)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(244)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z vývozu, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence byla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti.
(245)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,05 %.
- Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci, jež však nebyly předmětem posouzení
(246)
Spolupracující vyvážející výrobci uvedli rovněž následující režimy a programy vázané na úspory energie a ochranu životního prostředí:
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
(247)
Vzhledem k tomu, že je s uvedenými programy spojeno jen málo výhod, nepovažovala Komise za nutné podrobit tyto programy šetření.
4.2.5. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
i) Programy uvedené v podnětu, jež byly předmětem posouzení
- Poskytování práv na využití půdy
a) Právní základ a nárok na subvenci
(248)
Podle údajů v podnětu poskytla čínská vláda spolupracujícím vývozcům užívací práva k pozemkům za cenu nižší než přiměřenou. V reakci na toto tvrzení předložila čínská vláda Zákon o správě půdy a Předpis č. 39 ze dne 28. září 2007 o přidělování práv užívání ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů. Čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje ke skutečným cenám za práva užívání k pozemkům, srovnávací základ pro minimální ceny půdy, o nichž tvrdí, že existují, ke způsobu hodnocení těchto srovnávacích základů, ani k metodice, kterou se stát řídí při vyvlastňování půdy.
b) Praktická realizace
(249)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze půdu prodávat, lze však přidělovat práva užívání k ní; státní orgány tak činí na základě veřejných soutěží, cenových nabídek či aukcí.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
(d) Závěry
(251)
Poskytování užívacích práv k pozemkům čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 260. až 262. bodě odůvodnění, neexistuje v Číně fungující trh s půdou; jak ukázalo použití externího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za užívací práva k pozemkům zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny.
(252)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
(253)
Důkazy o specifičnosti subvence, jež předložili žadatelé.
(254)
Zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že články 7 až 11 uvedeného plánu stanoví pro strukturu odvětví konkrétní pravidla, neboť uvádějí, které kategorie papírenské výroby mají být v tom kterém zeměpisném regionu země realizovány.
(255)
Důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným výrobním odvětvím“ (rozhodnutí č. 40).
(256)
Zjištění (viz 260. až 262. bod odůvodnění), že v Číně neexistuje fungující trh s půdou.
(257)
Zjištění na základě údajů spolupracujících vyvážejících výrobců, jež byla potvrzena v současně probíhajícím antidumpingovém šetření, o tom, že byla těmto výrobcům přidělena půda vzhledem k jejich projektům v oblasti papírenství (8).
(258)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda s Komisí během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně k dispozici všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(259)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(260)
Z výše uvedeného by měl být vyvozen závěr, že pokud jde o užívací práva k půdě, neřídí se situace v Číně tržními pravidly. Podle všeho se totiž zdá, že v Číně nejsou k dispozici žádné údaje ze soukromého sektoru, jež by mohly sloužit jako srovnávací základ. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání externí základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala a nenavrhla žádný externí základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti pokládala za vhodné použít k jeho stanovení údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (čínská Taipei) (dále jen „Tchaj-wan“).
(261)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Všichni tito výrobci jsou usazeni na východě Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích v okolí Šanghaje, jež se vyznačují vysokou hustotou obyvatel. Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, se vypočte s přihlédnutím k rozdílu mezi částkou, kterou jednotlivé společnosti za užívací práva k pozemkům zaplatily, a částkou, kterou by musely zaplatit za běžných podmínek při zohlednění tchaj-wanského srovnávacího základu.
(262)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o depreciaci měny ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny byla vypočtena na základě míry inflace na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2009 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná životnost užívacích práv k pozemkům určeným k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(263)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností skupiny APP 2,81 % a v případě společností skupiny Chenming 0,69 %.
(ii) Programy uvedené v podnětu, jež nebyly předmětem posouzení
- Poskytování elektřiny
(264)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
- Poskytování chemikálií na výrobu papíru
(265)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
4.3. PŘIPOMÍNKY STRAN TÝKAJÍCÍ SE SUBVENCOVÁNÍ
4.3.1. ÚVOD
(266)
Čínská vláda, dvě skupiny spolupracujících vyvážejících výrobců (APP a Chenming) a žadatel z Unie předložili své připomínky k poskytnutí konečných informací.
(267)
Žadatel z Unie podpořil zjištění Komise.
(268)
Čínská vláda a skupiny APP a Chenming zjištění Komise zpochybnily. Vzhledem k tomu, že argumenty již byly v plném rozsahu řešeny v rámci poskytnutí konečných informací, nejsou v tomto nařízení znovu uváděny.
4.3.2. TVRZENÍ O DVOJÍ NÁPRAVĚ
(269)
Čínská vláda tvrdila, že návrh vyrovnávacích opatření svým rozsahem představuje dvojí nápravu. Bylo konstatováno, že v Unii se v rámci antidumpingových šetření vůči Číně určuje běžná hodnota podle údajů získaných od výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. V takových případech by tudíž vyrovnávací cla představovala dvojí nápravu ve stejné záležitosti, jelikož antidumpingová cla prakticky kompenzují případné subvence údajně poskytované čínským společnostem.
(270)
Skupina APP tvrdila, že pokud běžná hodnota vychází z prodeje na domácím trhu ve srovnatelné zemi, zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a použití nesubvencované běžné hodnoty se projeví zvýšením cla o výši subvence, a tudíž budou tyto subvence započítány dvakrát.
(271)
Čínská vláda uvedla, že stejnými údajnými zkresleními se již zabývalo souběžné antidumpingové řízení. Čínská vláda rovněž uvedla, že praxe Komise je v rozporu s právem Unie a WTO a že by Komise měla buď zastavit řízení o vyrovnávacím clu, nebo spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v souběžném antidumpingovém řízení přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. Čínská vláda rovněž uvedla, že nepřijímá tvrzení Komise, že nedochází k dvojímu započítání na základě rozpětí újmy, které je nižší než dumpingové rozpětí. A konečně, čínská vláda namítla, že na základě zjištění odvolacího orgánu WTA ve sporu US - ČLR DS379 (9) týkajících se dvojí nápravy, by toto řízení mělo být zastaveno.
(272)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba poznamenat, že dvojí náprava nehraje v tomto řízení žádnou úlohu. Ať již současné uložení antidumpingových a vyrovnávacích cel v případě netržního hospodářství může či nemůže vést k možné „dvojí náhradě“, k této situaci by mohlo z povahy věci dojít pouze v případě kumulace dumpingového rozpětí a výše subvence, tzn. pokud celková úroveň obou dvou druhů cla přesahuje vyšší z částek dumpingového rozpětí a subvence. Tak tomu ovšem, jak bude vysvětleno níže, v tomto případě není.
(273)
Především je třeba připomenout, že Unie při ukládání antidumpingových a vyrovnávacích cel na stejný výrobek uplatňuje pravidlo nižšího cla. Jinými slovy, v rámci šetření Unie Komise zjistí úroveň dumpingu, subvencí a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Úroveň cel nemůže být nikdy vyšší než rozpětí újmy, přičemž v tomto případě je rozpětí újmy stejné v obou řízeních. V souběžném antidumpingovém řízení Komise zjistila dumpingové rozpětí, které je mnohem vyšší než rozpětí újmy. V souladu s pravidlem nižšího cla Komise navrhla zavedení opatření, která jsou založena na rozpětí újmy (viz nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (10). Rozpětí subvence zjištěné v rámci tohoto antisubvenčního šetření tudíž ve srovnání s dumpingovým rozpětím neposkytne výrobnímu odvětví Unie žádnou dodatečnou ochranu, neboť maximální výše antidumpingového cla již bude omezena rozpětím újmy. Proto v těchto dvou souběžných řízeních nedochází k žádnému překrývání ani kumulaci cel, a tudíž i za předpokladu, že existuje možnost dvojí nápravy, jak je popsáno v 269. bodě odůvodnění, nemůže ze zákona vyplývat žádný požadavek upravit výši dumpingu podle výše subvence. Rozdíl mezi rozpětími dumpingu a újmy zjištěnými v rámci antidumpingových řízení byl skutečně mnohem vyšší než výše subvencí zjištěná v tomto šetření. Rovněž je třeba zdůraznit, že pokud jde o skutečné složení cel, která je nutno uhradit, Komise v praxi nejprve uloží clo ve výši, jež vyplývá z šetření, které se týká vyrovnávacího cla. Pokud zůstane rozdíl mezi výše uvedenou úrovní cla a rozpětím újmy, může být tento rozdíl pokryt clem vyplývajícím z antidumpingového šetření. To však neznamená, že dochází k dvojímu započítání, jelikož celková úroveň cel by mohla být zdůvodněná již výsledkem samotného antidumpingového šetření.
(274)
Za druhé je třeba poznamenat, že opravné prostředky navržené čínskou vládou nejsou právně přípustné, neboť i) šetření prokázalo existenci vyrovnávacích subvencí, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a bylo shledáno, že zavedení dotyčných opatření bylo v zájmu Unie, takže toto řízení nelze ukončit, ii) ne všechny čínské strany požádaly v souběžném antidumpingovém řízení o zacházení jako v tržním hospodářství, iii) zacházení jako v tržním hospodářství nelze automaticky přiznat stranám, které o ně nepožádaly a iv) u těch stran, jejichž žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta, došlo k zamítnutí z důvodu závažných nedostatků zjištěných s ohledem na kritéria 1, 2 a 3 čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení.
4.3.3. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEPŘÍZNIVÝCH ZÁVĚRŮ
(275)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise protiprávně použila nepříznivé závěry v důsledku nedostatečné spolupráce. V této souvislosti se čínská vláda odvolává na čl. 28 odst. 6 základního nařízení, který mimo jiné uvádí, že pokud účastník řízení nespolupracuje nebo spolupracuje jen částečně, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval. Podle čínské vlády je uplatnění nepříznivých závěrů v rozporu s čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jakož i přílohy II antidumpingové dohody WTO.
(276)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že toto chápání čl. 28 odst. 6 základního nařízení čínskou vládou je neopodstatněné. Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry v tom smyslu, že by záměrně zvolila méně příznivý výsledek pro dotyčné vývozce, ani se nesnažila uplatnit sankční možnost, co se týče existence subvencí nebo výše vyrovnávacích cel. Komise, jakožto orgán provádějící šetření, požádala čínskou vládu, aby v přiměřené lhůtě předložila soubor příslušných informací. Čínská vláda však neposkytla informace považované za nezbytné pro šetření (například kopie plánů, informace o bankách, posouzení, jež banky prováděly při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ocenění práv k užívání pozemků). Za těchto okolností byla Komise nucena použít článek 28 základního nařízení o dostupných údajích umožňujících dospět k reprezentativnímu zjištění. Je vhodné zdůraznit, že to neproběhlo formou uplatnění sankčních zjištění vůči čínské vládě. Jako příklad se uvádí, že Komise neodmítla informace o právech k užívání pozemků, nýbrž že čínská vláda naopak nepředložila všechny požadované informace o oceňování těchto práv. Stejně tak Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry, pokud jde o preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, nýbrž si musela vyhledat chybějící informace, které se týkají plánů, úlohy bank a úvěrové politiky uplatňované bankami vůči spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, jelikož tyto informace čínská vláda prostě neposkytla. Komise tedy použila veškeré informace předložené čínskou vládou. Pokud předložené informace nebyly dostatečné nebo nebyly shledány průkaznými, Komise je musela doplnit dalšími důležitými údaji, aby mohla dospět ke svým zjištěním. V některých případech nelze vyloučit, že výsledek byl pro čínskou vládu méně příznivý, než kdyby plně spolupracovala, avšak toto nebylo záměrem Komise.
(277)
Přístup Komise v tomto případě lze porovnat se způsobem, jakým pojetí „nepříznivých závěrů“ podle odstavce 7 přílohy V Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních využívají panely WTO. Například panel EC-Aircraft uplatnil nepříznivé závěry při dvou příležitostech v souvislosti se španělským programem výzkumu a vývoje „PROFIT“ v případech, kdy Unie poskytla nedostatečné údaje. Co se týče jak výše finanční částky, tak otázky faktické specifičnosti, panel nezohlednil důkazy předložené Unií a své závěry nahradil řešením navrženým žadatelem (USA) (11). V tomto šetření tomu tak nebylo, jelikož nedošlo k tomu, že by Komise nezohlednila jakékoli údaje předložené čínskou vládou a jednoduše nahradila řešení navržené žadatelem, nýbrž použila celý souhrn informací, které měla k dispozici, aby dospěla k závěru. S ohledem na tyto skutečnosti se konstatuje, že výše uvedená tvrzení musela být odmítnuta.
(278)
Jelikož Komise nepoužila nepříznivé závěry ve vztahu k čínské vládě nebo kterémukoli vývozci, tvrzení, že uplatnění nepříznivých závěrů vůči vládě je v rozporu s právem WTO, postrádá jakýkoli účel.
(279)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, jelikož není podloženo skutečnými fakty. O článku 28 a o tom, na jaké případy se může uplatnit, Komise informovala čínskou vládu v prvním dopise, který čínská vláda obdržela při zahájení tohoto řízení, jakož i v posledním dopise, který čínská vláda obdržela před inspekcí na místě. Kromě toho byla čínská vláda upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce vysvětlené v 59. bodě odůvodnění.
(280)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že ji Komise nikdy nepožádala, aby zajistila setkání s představiteli státem vlastněných bank.
(281)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požádala o přímé zapojení čínské vlády při sjednávání schůzek s bankami, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Za tímto účelem byl také čínské vládě předán seznam bank, které takové úvěry poskytly. Čínská vláda byla rovněž požádána, aby zajistila účast představitelů bank spojených s vládní politikou a představitelů dalších finančních institucí při inspekci na místě na čínském úřadu vlády za účelem zodpovězení otázek týkajících se části dotazníku určené pro tyto strany. Čínská vláda na žádnou z výše uvedených žádostí nikdy nezareagovala.
(282)
Čínská vláda tvrdila, že použití nepříznivých závěrů je v tomto případě neodůvodněné, jelikož podle svých nejlepších schopností poskytla informace, které měla k dispozici. Čínská vláda uvedla, že banky jsou v tomto řízení třetími stranami, a nikoli zúčastněnými stranami, které jsou vymezeny v čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a proto nejsou povinny spolupracovat. Bylo rovněž konstatováno, že Komise jednala svévolně a v rozporu s pravidly WTO, jelikož čínská vláda předložila dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami a právech k užívání pozemků.
(283)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že Komise nepříznivé závěry vůči čínské vládě neuplatnila. Kromě toho, jak je uvedeno v 276. bodě odůvodnění, Komise použila veškeré informace, které čínská vláda poskytla, ale jelikož chyběly podstatné informace, musela údaje doplnit o další dostupné zdroje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(284)
Pokud jde o tvrzení o zúčastněných stranách, je třeba připomenout, že čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně stanoví, že za zúčastněné strany lze považovat i jiné domácí nebo zahraniční strany než ty, které jsou v něm uvedeny. Pokud jde o toto řízení, Komise si na základě podnětu vyžádala informace o poskytování preferenčních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Tyto informace navíc přímo souvisejí s bankami, jejichž většinovým vlastníkem je stát. Čínská vláda i oba spolupracující vyvážející výrobci o tom byli informováni. Skutečnost, že prostě nebyly předloženy dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami, donutila Komisi uchýlit se k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
4.3.4. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEJSPOLEHLIVĚJŠÍCH DOSTUPNÝCH INFORMACÍ
(285)
Skupina APP tvrdila, že Komise nemůže vyřadit informace, které nejsou ve všech ohledech dokonalé, pokud zúčastněná strana, která tyto informace poskytla, nicméně jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Skupina APP také tvrdila že i v případech, kdy některá zúčastněná strana nespolupracovala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, musí Komise při použití jí dostupných údajů brát v úvahu všechny odůvodněné skutečnosti předložené zúčastněnou stranou, ačkoli tyto skutečnosti nemusejí představovat úplné informace vyžadované od dotyčné zúčastněné strany. Komise je proto nucena jak podle základního nařízení, tak podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních tyto informace neopomíjet.
(286)
Čínská vláda uvedla, že uchýlit se k použití dostupných údajů není přípustné, pokud zúčastněný člen nebo zúčastněná strana prokázali, že jednali podle svého nejlepšího vědomí a svědomí a poskytli informace, které bylo možno ověřit, byly předány vhodným způsobem, takže je lze použít při šetření, byly předloženy včas a na takovém nosiči dat nebo v takovém počítačovém jazyce, jak o to orgány provádějící šetření požádaly.
(287)
V tomto případě tomu tak nebylo. V této souvislosti je třeba připomenout, že se Komise, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení a čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože čínská vláda a vyvážející výrobci navzdory opakovaným žádostem neposkytli informace, které byly považovány za nezbytné pro šetření. Komise se totiž skutečně musela snažit vyřešit základní problém, s nímž se jakožto orgán provádějící šetření setkala, tzn. skutečnost, že čínská vláda odepřela přístup k aktuálním informacím o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření. Stejně tak spolupracující vyvážející výrobci neposkytli informace o úvěrech, jež jim poskytly čínské banky. Způsob, jakým čínská vláda a vyvážející výrobci spolupracovali, proto nesplňuje normy stanovené odvolacím orgánem WTO ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Spojené státy - Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska), jenž dospěl k závěru, že se od zúčastněných stran požaduje „vysoká“ úroveň spolupráce a že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“ (12). Komise nechápe, proč čínská vláda a vyvážející výrobce nemohli předložit nebo zařídit přdložení chybějící údajů, přičemž čínská vláda ani vyvážející výrobci neposkytli žádné věrohodné vysvětlení. Čínská vláda rovněž uvedla, že nebyly splněny podmínky k tomu, aby se Komise uchýlila k použití nejspolehlivějších dostupných informací, a že čínská vláda možná neposkytla určité informace prostě proto, že tyto informace neexistují, nejsou už relevantní nebo jsou nedostupné a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(288)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že jak bylo jasně prokázáno v oddíle Subvencování, bylo použití dostupných údajů jedinou možností, kterou Komise jakožto orgán provádějící šetření měla, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Co se týče druhu požadovaných informací, je třeba připomenout, že Komise požádala o informace, které existovaly (například informace o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření), a od zahájení řízení při mnoha příležitostech nabízela čínské vládě možnost tyto informace poskytnout.
(289)
Dále je třeba zdůraznit, že jakožto orgán provádějící šetření musela Komise vyšetřovat tvrzení, která byla uvedena v podnětu a pro něž existovaly dostatečné důkazy umožňující zahájit šetření (například o použití pětiletých plánů a průmyslové politiky pro preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, o úloze bank jakožto veřejnoprávních subjektů, o existenci přímých nebo nepřímých daní a grantových programů), a tak byla čínská vláda jakožto zúčastněná strana požádána, aby poskytla veškeré informace, které považuje za nezbytné. Čínská vláda však zaujala jiný přístup, který v podstatě znamenal, že sama sebe postavila do role subjektu, který nahrazuje orgán provádějící šetření. Čínská vláda skutečně chtěla sama posuzovat, co je relevantní, a předkládat pouze dokumenty, jež považuje za důležité, aniž by orgánu provádějícímu šetření povolila tyto záležitosti přezkoumat. Dokonalým příkladem, který to dokládá, je přístup čínské vlády k otázce státem vlastněných bank (viz 282. bod odůvodnění).
Čínská vláda tvrdila, že tyto banky jsou „třetími stranami“, avšak žadatel předložil dostatečné důkazy o tom, že jsou „veřejnoprávními subjekty“, takže Komise byla oprávněna žádat, aby čínská vláda poskytla požadované informace o jejich činnosti. V reakci na to čínská vláda sama rozhodla, že tyto banky nejsou veřejnoprávními subjekty, a odmítla o nich poskytnout jakékoliv informace. Toto rozhodnutí však náleží orgánu provádějícímu šetření, tj. Komisi, a nikoli čínské vládě. Takové chování zcela jednoznačně není v souladu s výše uvedenou judikaturou WTO, která stanoví, že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“. Je obtížné pochopit, jak se to srovnává se závěrem odvolacího orgánu ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, že „…spolupráce je proces, který znamená společné pracovní úsilí stran za účelem dosažení společného cíle“ (13). Je třeba rovněž poznamenat, že Komise poskytla každé zúčastněné straně na předložení požadovaných informací dostatek času a prováděla šetření v souladu s přílohou VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
(290)
Čínská vláda namítala, že požadované plány jsou objemné, protože obsahují 282 000 stran, a proto jejich překlad představuje neúměrnou mimořádnou zátěž. Tvrdila rovněž, že neví o plánech uvedených v nezávislých překladech a že v rámci řízení v USA národní pětileté plány neposkytla.
(291)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Rozsah plánů zmíněných v 65. bodě odůvodnění, které čínská vláda přeložila v čínštině, činil méně než 300 stran. Tvrzení o 282 000 stran není potvrzeno tím, co čínská vláda oficiálně předložila. Toto tvrzení je nicméně znepokojivé, protože může ukazovat na ještě mnohem podrobnější vládní zásahy, než jaké byly zjištěny v rámci tohoto šetření a souběžného antidumpingového šetření. Pokud jde o plány v nezávislých překladech, je třeba poznamenat, že Komise takovou dokumentaci obdržela od jiných zúčastněných stran, přičemž pro účely tohoto šetření byly tyto přeložené plány použity v tom rozsahu, v jakém je Komise obdržela. Závěrem je třeba objasnit, že Komise nechtěla tvrdit, že čínská vláda předložila plány pro účely řízení v USA. V 66. bodě odůvodnění se pouze uvádí, že podle všeho existují přeložené informace tohoto druhu.
4.3.5. TVRZENÍ O POUŽITÍ INFORMACÍ, KTERÉ NEJSOU VE VŠECH OHLEDECH DOKONALÉ
(292)
Čínská vláda tvrdila, že Komise před použitím nejspolehlivějších dostupných informací musí provést analýzu, jak to vyžaduje čl. 28 odst. 3 základního nařízení, a vyslovit závěr, zda jsou splněny zvláštní podmínky stanovené v uvedeném odstavci.
(293)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že se Komise uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení, protože zvláštní podmínky stanovené v čl. 28 odst. 3 nebyly splněny. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda buď předložila informace, které byly nedostatečné, nebo v mnoha případech požadované informace ani neposkytla. Je nutno připomenout, že informace o plánech buď nebyly poskytnuty vůbec nebo byly poskytnuty jen částečně, informace o úloze bank byly neúplné nebo nepřesvědčivé, hodnocení úvěrového rizika bankami při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nebylo předloženo, ocenění práv k užívání pozemků nebylo předloženo a řada právních dokumentů týkajících se některých daňových a grantových programů rovněž nebyla poskytnuta. Vzhledem k nedostatkům nebo neexistenci informací nebyla Komise schopna některé předložené informace ověřit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, vzhledem k tomu, že za těchto okolností nelze mít za to, že čínská vláda jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, a vzhledem k neúměrným obtížím ztěžujícím snahu Komise dospět k přiměřeně správným závěrům, byla Komise nucena uchýlit se k použití dostupných údajů.
(294)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise měla jako nejspolehlivější dostupné informace použít informace, které již poskytla čínská vláda.
(295)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise použila celý souhrn informací poskytnutých zúčastněnými stranami (včetně veškerých informací předložených čínskou vládou) a vyhledaných z veřejně dostupných zdrojů, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(296)
V souvislosti s úvěry bylo konstatováno, že v případě neexistence informací od konkrétních bank za účelem vyhodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů se měla Komise uchýlit k vysvětlením poskytnutým Čínskou lidovou bankou (PBOC) a Čínskou bankovní regulační komisí (CBRC), jakož i k výročním zprávám komerčních bank.
(297)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že banky, ačkoli o to byly výslovně požádány, potřebné údaje neposkytly. Informace poskytnuté Čínskou lidovou bankou a Čínskou bankovní regulační komisí byly pouze velmi obecné povahy a v žádném případě přímo nesouvisely s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda zařadila do spisu několik výročních zpráv komerčních bank (z nichž některé byly pouze v čínštině) a tvrdila, že komerční banky o své podnikatelské činnosti rozhodují samy v souladu s právními předpisy, bez jakýchkoli zásahů jakékoli organizace nebo osoby. Jedná se však o prosté výroky, které neumožňují ověřit, zda a jak banky hodnotily úvěrové riziko při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, a je nutno je porovnat s konkrétními případy, jež se vyskytly při šetřeních, kdy firmy zcela jasně získaly úvěry, aniž proběhlo jakékoli zřejmé ohodnocení jejich úvěrového rizika.
(298)
Pokud jde o práva k užívání pozemků, bylo konstatováno, že Komise měla použít údaje předložené čínskou vládou, které podle čínské vlády prokazují existenci fungujícího trhu. Bylo uvedeno, že informace požadované Komisí o minimálních cenách práv k užívání pozemků byly velmi rozsáhlé a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(299)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že bez informací o ocenění práv k užívání pozemků nelze dospět k jakémukoli závěru, pokud jde o existenci fungujícího trhu s pozemky v Číně, který odráží síly nabídky a poptávky. Rovněž je třeba poznamenat, že Komise dala čínské vládě dostatek času, aby poskytla tyto informace za oblasti, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu jediný údaj. V každém případě Komise dodržela přílohu VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
4.3.6. TVRZENÍ O DEFINICI VEŘEJNOPRÁVNÍCH SUBJEKTŮ
(300)
Čínská vláda tvrdila, že státní vlastnictví není přiměřeným kritériem pro zjištění, zda je určitá banka nebo subjekt provozující veřejnou službu veřejnoprávním subjektem, a že by k takové analýze měla Komise používat pravidla Unie pro státní podpory. Čínská vláda rovněž žádala, aby na základě zjištění odvolacího orgánu WTO ve sporu US - ČLR DS379 týkajících se definice veřejnoprávního subjektu bylo toto řízení zastaveno.
(301)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise v 90. bodě odůvodnění vysvětlila definici veřejnoprávního subjektu. Tato definice je v souladu s příslušnou judikaturou WTO týkající se antisubvenčních řízení, včetně výše zmíněné zprávy odvolacího orgánu. Není tudíž nutné se odchylovat od obecně přijímaného pojetí a používat jiný srovnávací základ (tj. pravidla Unie pro státní podporu), který se vztahuje na velmi odlišné odvětví práva. Je třeba si uvědomit, že právní úprava státní podpory se uplatňuje ve zcela jiných souvislostech, tj. nikoli za účelem regulace mezinárodního obchodu se zbožím, nýbrž jako doplněk ke společnému trhu. A konečně požadavek, aby bylo toto řízení zastaveno, nemá žádné právní ani věcné opodstatnění.
4.3.7. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
(302)
Čínská vláda v souvislosti s preferenčním úvěrováním výrobců natíraného papíru uvedla, že Komise neposkytla dostatečné důkazy o specifickém subvencování, jak to vyžaduje čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Bylo namítnuto, že analýza Komise nesplnila svůj úkol potvrdit de jure specifičnost údajné subvence.
(303)
Dva spolupracující vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že úvěry poskytnuté čínskými státními bankami nejsou specifické.
(304)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že specifičnost byla zjištěna na základě celkového souhrnu informací obsažených ve spisu včetně informací poskytnutých čínskou vládou, jejichž přehled je uveden v 92. bodě odůvodnění. Tyto informace potvrzují existenci specifičnosti de jure v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(305)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komisi se nepodařilo subvencování průkazně doložit v souladu s čl. 2 odst. 4 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 5 základního nařízení, jelikož důkazy, které Komise použila, nelze považovat za skutečné důkazy, protože nejsou potvrzující, objektivní a ověřitelné, a tedy důvěryhodné.
(306)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že skutečnosti popsané v 92. bodě odůvodnění průkazně dokládají specifičnost (tzn. že byly poskytnuty specifické subvence prostřednictvím odvětvového průmyslového plánu, papírenský průmysl se považuje za podporované odvětví, je potvrzena úloha komerčních bank a čínského státního plánovacího systému, jakož i vysoký úvěrový rating firem, jelikož splňují kritéria pro uplatnění konkrétních politických plánů). Tyto informace jsou potvrzující, protože jsou jasné, objektivní a přesvědčivé. Pocházejí z různých zdrojů a byly poskytnuty zúčastněnými stranami nebo vyhledány mezi veřejně dostupnými údaji.
(307)
Pokud jde o Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, čínská vláda tvrdila, že papírenskému průmyslu neposkytuje specifické subvence ani preferenční zacházení. Cílem ustanovení tohoto plánu, že finanční instituce nesmějí poskytovat úvěry na jakýkoli projekt, který není v souladu s jeho regulací, je podle čínské vlády pouze pozastavit projekty, které způsobily vážné znečištění.
(308)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že formulace použité v Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, jak je podrobně vysvětleno v 77. bodě odůvodnění, nenechávají nikoho na pochybách o existenci specifických subvencí a preferenčního zacházení pro papírenský průmysl. Tvrzení, že podrobná pravidla týkající se finančních institucí existují pouze z důvodů ochrany životního prostředí, není skutečným zněním příslušných textů potvrzeno.
(309)
V souvislosti s politickými plány, jakož i průvodními dokumenty, například integračním projektem a směrným indexem, čínská vláda znovu zopakovala, že podle čínského zákona o legislativě nejsou jako takové právně závazné. Čínská vláda prý spíše potřebovala právně závazný prováděcí akt. Byla rovněž vznesena námitka, že plány jsou příliš obecné, než aby mohly sloužit jako podklad pro určení specifičnosti, a pouhá skutečnost, že papírenský průmysl je podporovaným odvětvím, nedokazuje, že čínská vláda výslovně omezuje přístup k subvencím jen na určité podniky.
(310)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo, že plány jsou právně závazné z důvodů uvedených v 78. bodě odůvodnění. Šetření rovněž prokázalo, že přiznání statutu „podporovaného odvětví“ papírenskému průmyslu s sebou přináší zvláštní výhody pro příslušné podniky.
(311)
O poskytování úvěrů čínská vláda tvrdila, že z analýzy výročních zpráv čínských bank, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, nevyplývá, že byly úvěry poskytnuty na základě politických plánů.
(312)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je uvedeno výše, výroční zprávy bank neposkytují konkrétní informace o poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Ve skutečnosti jsou výroční zprávy všeobecnými dokumenty, které neposkytují žádné informace o tom, jak čínské banky poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ani o způsobu, jakým banky hodnotily úvěrové riziko u spolupracujících vyvážejících výrobců. Tyto informace byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (14), ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (15), ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že kapitálové náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady různých vstupů (včetně kapitálu a půdy) (16), ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (17) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (18), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
(313)
V souvislosti s výše uvedeným sdělením o úvěrovém ratingu čínská vláda tvrdila, že jediné sdělení o úvěrovém ratingu nelze považovat za průkazné doložení specifičnosti. Čínská vláda se domnívá, že pokud se u většiny nebo dokonce u všech úvěrů poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcům neukáže, že průmyslová politika umožnila, aby tito výrobci měli během období šetření vyšší úvěrový rating, nemůže Komise podmínky jednoho konkrétního případu vztahovat na všechna úvěrová rozhodnutí.
(314)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V tomto ohledu je třeba připomenout, že sdělení o úvěrovém ratingu zmíněné v 81. bodě odůvodnění vytváří přímou souvislost mezi příznivými vyhlídkami spolupracujícího vyvážejícího výrobce do budoucna a existencí plánů papírenské politiky a plněním jejich cílů. Při formulování svých závěrů kladla Komise značný důraz na tento dokument spolu s Koncepcí rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, protože - jak je popsáno výše- další informace požadované v této souvislosti, například hodnocení rizik u úvěrů, nebyly přes opakované žádosti poskytnuty.
(315)
Čínská vláda rovněž argumentovala, že Komise při analýze tvrzení o preferenčních úvěrech nevzala v úvahu oběžník PBOC o zlepšení správy zvláštních úvěrů YINFA [1999] č. 228. Podle čínské vlády výše uvedený oběžník potvrzuje, že preferenční úvěrování nebo zvláštní úvěry byly odstraněny.
(316)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že jak je vysvětleno v 87. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že existují novější oběžníky PBOC než oběžník z roku 1999, přičemž tyto oběžníky jednoznačně zmiňují existenci preferenčních úvěrů a dalších úvěrů určených Státní radou. Argumenty čínské vlády o zrušení preferenčního úvěrování a zvláštních úvěrů nejsou tudíž podloženy fakty o skutečných případech. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba poznamenat, že oběžník z roku 1999 uvádí, že banky, které jsou zcela ve vlastnictví státu, musí aktivně komunikovat s orgány odpovědnými za příslušná odvětví, aby získaly jejich pochopení a podporu. To je další výrok, který potvrzuje kontrolu státních orgánů nad bankami, které jsou zcela ve vlastnictví státu.
(317)
V souvislosti s důkazy specifičnosti předloženými žadatelem byl vznesen argument, že se jedná pouze o odkazy na zjištění z různých šetření v USA, v rámci kterých byla specifičnost potvrzena mimo jiné odkazem na pětileté plány.
(318)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, použila Komise všechny podstatné informace, jež měla k dispozici. Veřejně dostupné informace uvedené v podnětu, ačkoli odkazují na zjištění jiných orgánů provádějících šetření, byly tudíž považovány za podstatné a jejich použití bylo vhodné.
(319)
V souvislosti s rozhodnutím Státní rady č. 40 a směrným indexem byl vznesen argument, že výslovně nedefinují výrobu bezdřevého natíraného papíru jako podporované odvětví nebo podporované projekty. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výraz „podporované projekty“ zahrnuje v Číně širokou škálu hospodářských činností pokrývajících různá odvětví.
(320)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že rozhodnutí č. 40 a směrný index definují papírenský průmysl, do něhož výroba bezdřevého natíraného papíru patří, jako podporované odvětví nebo podporované projekty. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci 26 odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem „papírenský průmysl“, například pro účely rozhodnutí č. 40 a směrného indexu.
(321)
V souvislosti se zákonem o komerčních bankách čínská vláda tvrdila, že článek 34 je obecné povahy a že v souladu s článkem 41 téhož zákona nejsou komerční banky povinny poskytovat úvěry na základě průmyslové politiky.
(322)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že znění článku 34 dává poskytování úvěrů komerčními bankami do přímé souvislosti s průmyslovou politikou státu. Nelze je tudíž považovat za ustanovení obecné a nepovinné povahy. Pokud jde o článek 41 uvedeného zákona, je třeba poznamenat, že tento článek hovoří o pravomoci komerčních bank poskytovat úvěry, avšak nestanoví podmínky, jež budou muset banky brát v úvahu při přijímání úvěrových rozhodnutí.
(323)
Skupina APP tvrdila, že poskytla Komisi dostatečné informace a dokumenty, které prokazují, že skupina APP byla ratingovou agenturou Moody v letech 2007 a 2008 hodnocena známkou A-1, a proto nebylo správné, že Komise tento rating nezohlednila a použila známku BB od agentury Bloomberg.
(324)
Ratingové zprávy předložené skupinou APP Komise pečlivě analyzovala. Tyto ratingové zprávy dávají slibný výhled papírenského průmyslu do budoucna do souvislosti s vyhlášením Koncepce rozvoje papírenského průmyslu. Informace obsažené v těchto dokumentech proto vlastně potvrzují zjištění Komise, že současný finanční stav vývozce byl zjištěn ve zkresleném tržním prostředí, a tudíž nebylo možné vycházet z této míry úvěruschopnosti čínských vývozců uznat za bernou minci. Toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(325)
Skupina APP rovněž tvrdila, že interní zprávy o finančním řízení zmíněné v tomto bodě v připomínkách APP k poskytnutí obecných informací jsou „mnohem uspokojivější než údaje, z nichž se momentálně vychází“.
(326)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Údaje vypočtené v těchto zprávách vycházejí z finanční situace společnosti dosažené ve zkresleném tržním prostředí, které je samozřejmě ovlivněno preferenčním úvěrováním, jehož existenci Komise zjistila. Jedná se tedy o uzavřený kruh, tzn. že společnost obdrží preferenční úvěr, který má příznivý vliv na její finanční ukazatele, jež mají následně příznivý vliv na podmínky budoucích úvěrů.
(327)
Skupina APP tvrdila, že metodika použitá Komisí při stanovení srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR je nesprávná a že Komise započítala přirážku k sazbě LIBOR dvakrát, čímž zvýšila referenční úrokovou sazbu.
(328)
Toto tvrzení je nutno odmítnout. Komise nezapočítala přirážky k sazbě LIBOR dvakrát. Jak je vysvětleno v poskytnutí konečných informací, při zjišťování srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR s lhůtou splatnosti delší než 1 rok Komise k příslušné jednoleté sazbě LIBOR přičetla rozdíl mezi firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti 1 roku a firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti n let, kde n je počet let představující dobu, pro kterou byla „dlouhodobá sazba LIBOR v USD“ vypočtena (tj. dva roky, tři roky, …, patnáct let). Je třeba zdůraznit, že tento rozdíl, jak je popsán výše, se připočítával k „čisté“ jednoleté sazbě LIBOR (tzn. nikoli k sazbě zvýšené o x základních bodů, jak tvrdila skupina APP).
4.3.8. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO PODNIKY, KTERÉ JSOU UZNÁNY, ŽE VYUŽÍVAJÍ NEJNOVĚJŠÍ A ŠPIČKOVÉ TECHNOLOGIE
(329)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Uvedla, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků je obecný právní předpis, který se vztahuje na celé čínské hospodářství, a nikoli jen na výrobce bezdřevého natíraného papíru.
(330)
Čínská vláda také tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená, že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(331)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků omezuje přístup k tomuto programu pouze na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie „podporovaných“, tzn. na určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, Komise dospěla k závěru, že odvětví výroby natíraného papíru do této kategorie patří, a proto jsou výhody v rámci tohoto programu specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení mimo jiné uvádějí, že výrobky musí spadat do rozmezí uvedeného v popisu odvětví využívajících nejnovější a špičkové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a že podniky musí neustále provádět výzkum a vývoj za účelem získání nových vědeckotechnických poznatků, inovativně uplatňovat nové poznatky nebo výrazně zdokonalovat technologie či výrobky. Tyto podmínky jako celek nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(332)
Skupina APP se dotázala, zda by se výše napadnutelných subvencí vyplývajících z těchto programů neměla vypočítávat spíše na základě daňového přiznání a platby za rok 2008 namísto za rok 2009 (období šetření). Skupina tvrdila, že tyto dva programy souvisejí s daní z příjmů, která se v Číně obvykle v plné výši platí a vyrovnává v kalendářním roce následujícím po zdaňovacím období. Proto bylo o dani z příjmů za rok 2009 nebo o jakémkoli preferenčním zacházení přiznaném za uvedený rok rozhodnuto teprve v roce 2010.
(333)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Skutečná výše získaných výhod byla potvrzena a ověřena na základě daňového přiznání za rok 2009, a proto se jedná o výhody týkající se prodeje a příjmů vytvořených v roce 2009, tj. v období šetření.
4.3.9. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO VÝZKUM A VÝVOJ
(334)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Rovněž uvedla, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(335)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, u nichž je prokázáno, že provádějí určitý druh výzkumných a vývojových projektů, tzn. pro určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, jedná se o společnosti, které patří do odvětví, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu, a projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií, tedy například i v rámci výroby natíraného papíru, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení, jež předložili spolupracující vyvážející výrobci, jsou obecná a neprůhledná, a tudíž je nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.10. OSVOBOZENÍ OD DANĚ DIVIDEND VYPLÁCENÝCH MEZI ZPŮSOBILÝMI TUZEMSKÝMI PODNIKY
(336)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Bylo namítnuto, že osvobození dividend od daně není subvencí ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož osvobození dividend od daně není svou povahou subvencí a příslušné čínské předpisy mají objasnit daňový základ, aby se zabránilo dvojímu zdanění.
(337)
Skupina APP tvrdila, že tento program není specifický, jelikož je obecně a jednotně uplatňován v celé Číně na základě objektivního kritéria, kterým je zdroj příjmů z dividend. Tvrdila také, že tento program nepředstavuje subvenci.
(338)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba upozornit, že příjmy z dividend od tuzemských podniků jsou osvobozeny od daně z příjmů právnických osob odváděné tuzemskými podniky. Především je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, tj. tuzemské podniky, které dostávají dividendy od jiných tuzemských podniků, a kromě toho také pro důležitá průmyslová odvětví a projekty podporované státem, jako je například i výroba natíraného papíru, tj. pro konkrétní podmnožinu podniků v Číně. Proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Za druhé, jedná se o daňovou pobídku, která vede k tomu, že v souladu s definicí subvence uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení stát nevybere určitý příjem. Pokud jde o tvrzení, že cílem této pobídky je zabránit dvojímu zdanění, je třeba poznamenat, že ačkoli Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uznává, že členové WTO nejsou omezeni v přijímání opatření, jež mají zamezit dvojímu zdanění (viz Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, příloha I, poznámka pod čarou č. 59), toto ustanovení je tzv. „afirmativní námitkou“ a nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy, jež by dokládaly tvrzení, že například dividendám od tuzemských podniků je z důvodu právních závazků, jež ČLR přijala v rámci příslušných dvoustranných dohod o dvojím zdanění uzavřených se třetími zeměmi, přiznáno jiné zacházení než dividendám od podniků se sídlem mimo Čínu.
(339)
Bylo rovněž konstatováno, že tento program je zcela bezvýznamný pro podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, avšak z definice tohoto programu vyplývá, že se vztahuje na všechny tuzemské společnosti. Čínská vláda rovněž uvedla, že čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních stanoví, že stanovení obecně platných daňových sazeb se za specifickou subvenci nepovažuje. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(340)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že právní předpisy, které vytyčují tento program, spadají pod kapitolu 4 „Zvýhodněné daňové režimy“ zákona o daních z příjmů podniků, která předpokládá zvláštní daňové pobídky pro významná odvětví a projekty podporované státem. Jak je vysvětleno výše, výhody v rámci tohoto programu jsou za těchto podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Pokud jde o tvrzení o čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, je třeba poznamenat, že tento program se nevztahuje na stanovení obecně platné daňové sazby, nýbrž na existenci osvobození určitého druhu příjmů od daně, které vyplývá z příslušnosti k určitému druhu společností.
4.3.11. OSVOBOZENÍ DOVÁŽENÉHO ZAŘÍZENÍ OD DPH A CLA
(341)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Byla vznesena námitka, že konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem nejsou specifické, protože zahrnují široké rozpětí hospodářských činností pokrývajících různá odvětví. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(342)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tento program je k dispozici pouze pro společnosti, které investují do určitých obchodních kategorií taxativně vymezených zákonem (tj. prostřednictvím katalogu, který slouží jako vodítko pro zahraniční investice do jednotlivých odvětví, a katalogu klíčových průmyslových odvětví, produktů a technologií, jejichž rozvoj stát v současné době podporuje). Skutečnost, že způsobilost je omezena na určité obchodní kategorie, potvrzuje, že tento program není běžně k dispozici pro široká hospodářská odvětví, a proto výhody, které z něho vyplývají, jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(343)
Skupina APP tvrdila, že doba odepisování použitá Komisí pro výpočet výhody vyplývající z tohoto programu, která připadá na období šetření, není správná a že měla Komise použít dobu odepisování uváděnou společnostmi ze skupiny APP. Podle skupiny APP je tato metodika v rozporu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení.
(344)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Doba odepisování uváděná skupinou APP je určena pro účetní a finanční účely. Jiní spolupracující vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie vykázali odlišné doby odepisování. Komise proto v souladu se svou obvyklou praxí a s čl. 7 odst. 3 základního nařízení použila pro účely tohoto výpočtu jako životnost stroje dobu patnácti let, která se v dotyčném odvětví považuje za „běžnou“ dobu odepisování.
4.3.12. VRACENÍ DPH V PŘÍPADĚ ZAŘÍZENÍ VYROBENÉHO NA DOMÁCÍM TRHU
(345)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Tvrdila rovněž, že vysvětlila kritéria způsobilosti pro tento program, a tudíž není žádný důvod k tomu, aby Komise použila pouze dostupné údaje.
(346)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že účast v tomto programu je vyhrazena pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují určitý druh zařízení vyrobených v tuzemsku, tj. pro určitou podmnožinu podniků v Číně, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.13. OSVOBOZENÍ PODNIKŮ SE ZAHRANIČNÍMI INVESTICEMI OD DANÍ ZA ÚDRŽBU MĚSTA, VÝSTAVBU A OD PŘÍPLATKŮ NA VZDĚLÁVÁNÍ
(347)
Jak APP, tak Chenming tvrdily, že se podle Oznámení o sjednocení daní za údržbu města a výstavbu a příplatků za vzdělávání vztahujících se na domácí podniky, podniky se zahraničními investicemi a fyzické osoby vydaného Státní radou Číny dne 18. října 2010 a použitelného ode dne 1. prosince 2010 výše uvedená daň a příplatky nyní vztahují na všechny podniky a fyzické osoby v Číně bez jakékoli výjimky. Podle těchto tvrzení již není tento program subvencí napadnutelný.
(348)
Tato tvrzení byla analyzována na základě předložené dokumentace a podkladů, které strany poskytly. Čínská vláda byla požádána o potvrzení výše uvedených informací. Čínská vláda, která je účastníkem řízení a orgánem, který v rámci tohoto programu subvenci poskytuje, Komisi sdělila, že byl tento program ukončen a nebyl nahrazen žádnými jinými pobídkami souvisejícími s toutéž daňovou povinností. Na základě informací od spolupracujících vyvážejících výrobců se konstatuje, že obě uvedené skupiny prokázaly, že již nevyužívají subvencí v rámci tohoto programu. V tomto ohledu se připomíná, že v souladu s článkem 15 základního nařízení se žádná opatření nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Vzhledem k výše uvedenému a na základě spisu se usuzuje, že subvence v rámci tohoto programu již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Zjištění uvedená ve 160. až 169. bodě odůvodnění byla proto odpovídajícím zpsobem upravena.
4.3.14. ZNÁMÉ ZNAČKY A ZVLÁŠTNÍ FONDY PRO PŘILÁKÁNÍ ZAHRANIČNÍCH INVESTIČNÍCH PROJEKTŮ
(349)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Čínská vláda tvrdila, že poskytla dostatečné informace o těchto programech a že neexistuje žádný zákon ani nařízení, které se jich týkají.
(350)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tyto programy byly shledány specifickými a napadnutelnými na základě informací předložených čínskou vládou a spolupracujícími vyvážejícími výrobci, přestože nebyly předloženy žádné právní předpisy jako takové. Skutečnost, že - jak tvrdila čínská vláda - nejsou pro tyto programy přijaty žádné právní předpisy, potvrzuje mimo jakoukoli pochybnost, že objektivní kritéria ani podmínky stanovené zákonem upravujícím tyto programy prostě neexistují. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Zdá se, že při absenci jakýchkoli kritérií či podmínek má vláda široký prostor pro vlastní uvážení, a tudíž se má za to, že přístup k subvencím je omezen jen na určité podniky.
4.3.15. SUBVENCE Z FONDU PRŮMYSLOVÉHO ROZVOJE V OBLASTI ŠPIČKOVÝCH TECHNOLOGIÍ A CENA PRŮMYSLOVÉ ZÓNY VE MĚSTĚ SU-ČOU ZA ZACHOVÁNÍ HOSPODÁŘSKÉHO RŮSTU
(351)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda tvrdila, že Komise nesprávně vykládá čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož průmyslové zóny nejsou vymezenými zeměpisnými oblastmi.
(352)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že průmyslová zóna ve městě Su-čou je jednoznačně dílčí hospodářskou a správní jednotkou v rámci výsostného území ČLR, a tedy vymezenou zeměpisnou oblastí podle čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba rovněž poznamenat, že i kdyby skutečná fakta zjištěná v rámci šetření nepotvrdila výše uvedené skutečnosti, může se v průmyslové zóně, jak vyplývá již z její samotné definice, nacházet pouze podmnožina ze všech podniků na území dané země nebo v působnosti orgánu poskytujícího subvence, a v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních by se tudíž subvence poskytnuté průmyslovou zónou považovaly za specifické.
4.3.16. POSKYTOVÁNÍ PRÁV NA VYUŽITÍ PŮDY
(353)
Co se týče práv k užívání pozemků, čínská vláda tvrdila, že je protiprávní použít vnější srovnávací základ spočívající v odkazu na čl. 14 písm. d) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV). Bylo namítnuto, že právo Unie a WTO omezuje použití vnějších srovnávacích základů na velmi výjimečné okolnosti, což znamená, že je lze použít pouze tehdy, když jsou ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty zkreslené v důsledku rozhodující úlohy vlády jakožto poskytovatele dotyčného zboží nebo služby. Podle čínské vlády Komise neprokázala, že ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty jsou zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele.
(354)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Především je třeba poznamenat, že pravidla WTO, jak potvrdil odvolací orgán WTO ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (DS257) a příslušný panel WTO ve věci US - China countervailing duties (USA - Vyrovnávací cla uvalená na Čínu) (DS379), nezakazují použití vnějších srovnávacích základů. Za druhé, Komise ve svém přístupu plně zohlednila zvláštní podmínky, které požaduje judikatura WTO v případech, kdy se Komise uchyluje k použití vnějších srovnávacích základů. Jak bylo prokázáno v 248. až 259. bodě odůvodnění, půda je v Číně majetkem státu a vláda poskytuje pozemky soukromým subjektům na základě nájemních smluv. Čínské orgány navíc regulují poskytování a přidělování pozemků podnikům, a to i na sekundárních trzích, a přidělování pozemků podnikům se řídí přísnými pravidly, přičemž každý druh změny přidělení pozemků, jako je například převod smlouvy o udělení práv k užívání pozemků z jednoho podniku na jiný, musí být schválen státem a potvrzen novou smlouvou o udělení práv k užívání pozemků mezi nabyvatelem a příslušným státním orgánem. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se konstatuje, že čínská vláda má rozhodující úlohu v udělování práv k užívání pozemků a že jakékoli ceny uplatňované na čínském trhu soukromými subjekty (pokud vůbec existují - v rámci tohoto šetření totiž nebyly žádné takové ceny předloženy) jsou nutně zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele a jeho monopolního postavení regulátora transakcí s pozemky. V důsledku toho by finanční příspěvek čínské vlády prakticky určoval úroveň případných cen uplatňovaných soukromými subjekty.
(355)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zvolení Tchaj-wanu jako vnějšího srovnávacího základu znamená, že Komise nepoužila vnější srovnávací základ, který se vztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně nebo na ně odkazuje či s nimi souvisí. Bylo namítnuto, že použití tchajwanského základu pro vyrovnání rozdílů v poměrných výhodách jednotlivých zemí je výslovně zakázáno pravidly WTO.
(356)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise považuje Tchaj-wan (19) za vhodný vnější srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) prostorovou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Ťiang-su a Šan-tung jsou navíc považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR (20). Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Nejnovější údaje navíc naznačují, že ČLR i Tchaj-wan mají podobné míry růstu reálného HDP (21). Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanu) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech dostupných důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(357)
Na základě celkového souhrnu výše uvedených informací se má za to, že zvolený srovnávací základ je v souladu s požadavky rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (odst. 103), které konstatovalo, že „zvolený srovnávací základ se musí nicméně vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje, jak to vyžaduje čl. 14 písm. d)“. Celkový souhrn podmínek na Tchaj-wanu se skutečně vztahuje k převažujícím podmínkám na trhu v dotyčných dvou čínských provinciích. Pozemky jsou k dispozici v oblastech s podobně hustým osídlením, prostorová blízkost oblastí zajišťuje, že kvalita pozemků je podobná, zatímco skutečnost, že Tchaj-wan a dotyčné dvě čínské provincie mají stejný jazyk a kulturu, vývozně orientované hospodářství a významná odvětví zpracovatelského průmyslu, potvrzuje, že cena, prodejnost a další podmínky nákupu nebo prodeje pozemků jsou úzce spjaty.
(358)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že informace, jež měla Komise k dispozici, byly dostatečné k závěru, že v Číně existuje trh s pozemky.
(359)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Na základě informací, které měla Komise k dispozici, nebylo možné dospět k závěru, že v Číně existuje funkční trh s pozemky. Z právních předpisů, jež čínská vláda poskytla Komisi, je zřejmé, že veškerá půda v ČLR patří státu a pozemky jsou poskytovány pouze na základě nájemních smluv. Čínské úřady mají plně pod kontrolou nabídku a přidělování pozemků podnikům, a to včetně transakcí na sekundárním trhu. Navzdory příslušným žádostem Komise nebyly předloženy žádné důkazy, že v oblasti udělování práv k užívání pozemků existuje nějaký tržní mechanismus. Situace je podrobně vysvětlena v 354. bodě odůvodnění, který se týká podobných tvrzení čínské vlády.
(360)
Skupina APP uvedla, že by se jako srovnávací základ měly použít současné čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků nebo případně dnešní ceny půdy v indickém státě Maháráštra. Skupina Chenming rovněž navrhla jako srovnávací základ indický stát Maháráštra.
(361)
Jak již bylo popsáno v 359. bodě odůvodnění, funkční trh s pozemky v Číně neexistuje. Proto není vhodné používat jako srovnávací základ dnešní čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků. Ve svých tvrzeních, že jako srovnávací základ by se mohly použít ceny pozemků ve státě Maháráštra, vycházeli vyvážející výrobci ze srovnání indického státu Maháráštra, pokud jde o HDP na obyvatele a hustotu osídlení v době pořízení práv k užívání pozemků. Jak je vysvětleno výše, Komise je toho názoru, že HDP na obyvatele a hustota obyvatelstva nemohou být jedinými rozhodujícími faktory při výběru země nebo oblasti za účelem jejího použití jako vnějšího srovnávacího základu. V každém případě, metodika navržená spolupracujícími vyvážejícími výrobci není v souladu s jejich tvrzeními. V období šetření činila v Bombaji, hlavním městě a zdaleka nejrozvinutější oblasti státu Maháráštra, úroveň příjmů na jednoho obyvatele 2 675 USD, což je ve skutečnosti méně než čínský celostátní průměr 3 529 USD (22), nemluvě o HDP na obyvatele ve vysoce rozvinutých provinciích Šan-tung a Ťiang-su (5 255 USD respektive 6 550 USD). Co se týče hustoty osídlení, ani ta není sama o sobě rozhodujícím faktorem, ale pro pořádek uvádíme, že ve státě Maháráštra připadá 314 obyvatel na 1 km2, zatímco v Ťiang-su je to 736 obyvatel na 1 km2 a v Šan-tungu 600 obyvatel na 1 km2, což znamená, že tyto hodnoty nejsou na stejné úrovni. Další faktory, jako je nedostatek prostorové blízkosti a společných charakteristik mezi Indií a Čínou, navíc vedou k závěru, že srovnávací základ v podobě státu Maháráštra se nevztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně ani na ně neodkazuje a nesouvisí s nimi. Z důvodů vysvětlených v 356. bodě odůvodnění trvá Komise na svém názoru, že ceny pozemků na Tchaj-wanu jsou jako vnější srovnávací zaklad mnohem vhodnější.
(362)
Skupina APP tvrdila, že některá práva k užívání pozemků, jež Komise vzala v úvahu při výpočtu výhody vyplývající z tohoto programu, již nemá skupina APP v držení. Skupina APP dále tvrdila, že na základě informací z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu došla k jiné průměrné ceně pozemků za metr čtvereční a že Komise nevyvinula žádnou snahu hledat reprezentativní nabídky průmyslových pozemků.
(363)
Pokud jde o celkovou rozlohu pozemků, které skupina APP využívala, Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Takto opravený údaj se odrazil ve výpočtu subvence. Pokud jde o informace získané z Tchaj-wanu, oznamuje se, že toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ačkoli tato strana nenavrhovala použít tuto cenu pro výpočet vhodného srovnávacího základu, je třeba zdůraznit následující skutečnosti. Komise použila, co se týče cen pozemků na Tchaj-wanu, informace dostupné ve spise a metoda, kterou došla ke srovnávací ceně byla stranám sdělena a vysvětlena v oznámení týkajícím se případu ze dne 11. února 2011. Na druhé straně údaje, které předložila skupina APP, se týkají pouze února 2011, tj. jiného období, než bylo použito ve výpočtu Komise, a také se zdá, že se jedná pouze o příklady určitých údajů vztahujících se pouze k některým oblastem Tchaj-wanu. Komise se také nemůže vyjádřit k výpočtu srovnávacího základu, který provedla skupina APP, jelikož APP neposkytla žádné podrobnosti o metodě výpočtu a nezdůvodnila, proč by její výpočet měl lépe odrážet ceny pozemků na Tchaj-wanu.
(364)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že jakákoli subvence v podobě udělení práva k užívání pozemku za nižší než přiměřenou odměnu nebude specifická.
(365)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v konečném informačním dokumentu, čínská vláda poskytla v souvislosti s tímto programem nedostatečné informace, které musely být ve spisu doplněny o další informace a údaje. Na tomto základě se tudíž dospělo k uvedeným zjištěním, která jsou vysvětlena a rozebrána v 253. až 258. bodě odůvodnění.
4.3.17. OSTATNÍ
(366)
Skupina APP tvrdila, že úroková sazba použitá Komisí k přepočtu nominální hodnoty subvence na hodnotu v období šetření není správná.
(367)
Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Při výpočtu subvence byla použita úroková sazba navržená skupinou APP. Tato změna se již odráží v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence u jednotlivých dotyčných programů.
(368)
Skupina APP tvrdila, že výše subvence musí být vyjádřena jako procento jimi uváděné ceny CIF, a ne jako procento z obratu a že Komise by pro výpočet rozpětí subvence měla použít tuto metodu.
(369)
Předložené argumenty byly analyzovány v souladu s dokumentací a podklady, které příslušná strana poskytla. Je třeba poznamenat, že s výjimkou jednoho ze subvenčních programů, jež byly shledány jako napadnutelné, nebylo u žádného jiného programu konstatováno, že je závislý na vývozní výkonnosti a poskytovaný podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Proto byla výše subvence přepočtena na celkový obrat z prodeje společností skupiny APP v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, který zní: „Pokud se subvence neposkytuje podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků, určí se výše napadnutelné subvence tak, že celková výše subvence se přiměřeně přepočte na množství výrobků, které byly v posuzovaném období vyrobeny, prodány nebo vyvezeny“. Jelikož není tato subvence spojena s výrobou žádného konkrétního výrobku ani s vývozem, je nejvhodnějším ukazatelem celkový obrat z prodeje, kterého daná společnost dosáhla. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že příslušný obrat byl stanoven na základě, jenž zajišťuje, že odráží co nejvěrněji prodejní hodnotu výrobku, který prodává společnost, jež je příjemcem. Tato změna je již zohledněna v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence pro jednotlivé dotčené programy. Jakákoli jiná navrhovaná metoda výpočtu napadnutelných subvencí by byla v rozporu s příslušnými ustanoveními základního nařízení (články 7 a 15) a s úředním postupem Komise při jejích antisubvenčních řízeních, kterým vybírá vhodného čitatele/jmenovatele pro přepočet výše napadnutelných subvencí.
Uvedená strana se rovněž odvolávala na část obecných zásad (23) týkající se výpočtu subvencí na jednotku jako na základ pro své tvrzení. Nicméně ze stejných důvodů, jaké byly uvedeny výše, nebyl výpočet na jednotku považován za vhodný přístup pro tento případ. Navrhovaná metodika se skutečně nepokládá za reprezentativní, neboť směšuje obrat a počet vyrobených jednotek, pouze co se týče dotčeného výrobku, a nezohledňuje počet jiných vyrobených výrobků. Nebyly předloženy ani ověřeny žádné informace o celkovém počtu vyrobených jednotek všech výrobků podle jednotlivých společností a subvence nebyly v žádném případě poskytovány na základě množství. Co se týče cen CIF, je na místě připomenout, že údaje ze spisu naznačují, že se tyto ceny liší jak mezi různými typy výrobků, tak v rámci jednoho typu. Dotčené subvence každopádně nesouvisí s typem výrobku. Komise navíc stanovila výši subvencí v ČLR a přepočetla ji tak, že vydělila výši celkové subvence výší obratu zaznamenaného v Číně, s ohledem na zvláštní situaci příslušných spolupracujících čínských vyvážejících výrobců. Tím je zajištěno použití ověřené výše subvencí a nejvhodnějšího obratu. A konečně se připomíná, že vzhledem k praktickým okolnostem tohoto řízení, tj. uvalení antidumpingových a antisubvenčních cel na úrovni rozpětí újmy, se usuzuje, že to nemá absolutně žádný dopad na postavení APP, bez ohledu na to, jaká metoda pro přepočet napadnutelných subvencí a vyrovnávacího cla se použije.
4.4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(370)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Antisubvenční rozpětí
Skupina APP
12,04 %
Skupina Chenming
4,06 %
(371)
Z informací z podnětu a od spolupracujících čínských vyvážejících výrobců je patrné, že v ČLR existují i další známí výrobci dotčeného výrobku. Nicméně s ohledem na skutečnost, že uvedený objem vývozu byl shledán vyšším než údaj o dovozu získaný z Eurostatu, byla úroveň spolupráce považována za vysokou. V zájmu účelnosti opatření bylo tedy pokládáno za vhodné stanovit výši subvence v případě nespolupracujících vyvážejících vývozců na nejvyšší úrovni subvencování, jež byla zjištěna u spolupracujících vyvážejících výrobců, tj. na úrovni 12,04 %.
5. VÝROBCI V UNII
5.1. VÝROBCI V UNII
(372)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek čtrnáct známých výrobců a někteří další velmi malí výrobci v Unii. Odhaduje se, že údaj poskytnutý sdružením CEPIFINE představuje 98 % výroby výrobců v Unii. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii během období šetření činila asi 5 270 000 tun. Výrobci v Unii tvořící celkovou výrobu Unie představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení.
(373)
Výroba bezdřevého natíraného papíru je energeticky a kapitálově náročná. Z tohoto důvodu se uplatňují úspory z rozsahu, které vysvětlují koncentraci výroby do několika velkých společností, doplněných o menší výrobce, kteří se zaměřují na zeměpisně blízké trhy. Většinu trhu Unie pokrývá pět podobně velkých výrobců s výrobními závody po celé Evropě. Velká část bezdřevého natíraného papíru představuje výrobek komoditního typu, s nímž se obchoduje hlavně prostřednictvím obchodníků a velkoobchodníků s papírem. Tyto distribuční kanály se vyznačují vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek.
(374)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení by podle této strany nemělo výrobní odvětví Unie, které podalo podnět, v tomto řízení dostatečně silnou pozici. Vzhledem k závěrům uvedeným ve 22. a 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou dva různé výrobky, muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(375)
Čínská vláda poznamenala, že jeden z reprezentativních výrobců byl údajně ve spojení s čínskou společností, a proto by měl být z definice výrobního odvětví Unie vyloučen. Šetření však ukázalo, že výrobky vyráběné zmíněnou čínskou společností nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah proto neměl žádný dopad na analýzu újmy ani na zahrnutí tohoto výrobce v Unii do výrobního odvětví Unie, tak jak bylo vymezeno.
6. ÚJMA
6.1. SPOTŘEBA V UNII
(376)
Spotřeba byla stanovena na základě těchto údajů:
-
údaje Eurostatu o dovozu ze třetích zemí, náležitě upravené na základě informací poskytnutých výrobci Unie o výrobcích, na které se nevztahuje toto řízení. Šetřením bylo na základě předložených dokladů zjištěno, že tyto předpoklady byly přiměřené a oprávněné,
-
ověřená výše celkového objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR na trh Unie, jelikož bylo zjištěno, že vykázaný objem vývozu je vyšší než údaje o dovozu získané z Eurostatu,
-
celkový prodej všech výrobců v Unii na trhu Unie zjištěný na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(377)
Na tomto základě byla celková spotřeba v Unii zjištěna takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
Spotřeba v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Tuny
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Index
100
104
101
86
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník, upravené údaje Eurostatu a ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(378)
Celkově spotřeba v Unii v posuzovaném období klesla o 14 %. Bylo zjištěno, že spotřeba nejprve mezi lety 2006 a 2007 vzrostla o 4 %, načež mezi rokem 2007 a obdobím šetření klesla o 18 %. Snížení spotřeby v roce 2008 a v období šetření bylo způsobeno nižší poptávkou, zejména v první polovině roku 2009 v důsledku hospodářského útlumu.
6.1.1. DOVOZ DO UNIE Z ČLR
(379)
Jak je uvedeno ve 376. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ověřená výše celkového objemu prodeje dotčeného výrobku uskutečněného spolupracujícími vyvážejícími výrobci z ČLR na trhu Unie byla vyšší než údaje o objemu dovozu vykázané Eurostatem. Jelikož byly ověřené informace považovány za přesnější než dostupné statistické údaje, byl celkový objem dovozu z ČLR stanoven na základě ověřených informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi. Objem prodeje spolupracujících společností, u nichž bylo zjištěno, že v posuzovaném období vyvážely pouze vícevrstvý kartón a lepenku, byl z celkového dovozu vyloučen, protože bylo konstatováno, jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka by neměly být považovány za dotčený výrobek. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají pouze dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
Tabulka 2
Celkový subvencovaný dovoz z ČLR
Celkový dovoz z ČLR
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem (index)
100
218
212
283
Podíl na trhu (index)
100
210
209
329
Ceny (v EUR/t)
677
661
657
621
Index
100
98
97
92
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(380)
Objem celkového dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl téměř na trojnásobek. V důsledku toho jeho podíl na trhu významně stoupl z přibližně 1 % v roce 2006 na více než 4 % v období šetření. To je nutno posuzovat na pozadí klesající spotřeby, která se ve stejné době snížila o 14 %. Průměrné ceny subvencovaného dovozu z ČLR vykázaly během posuzovaného období pokles o 8 %.
6.1.2. CENOVÉ PODBÍZENÍ
(381)
Za účelem analýzy cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z ČLR prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla a náklady po dovozu.
(382)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, byla spolupráce čínských vývozců velmi intenzivní a má se za to, že pokrývá celkový objem vývozu z ČLR do Unie během období šetření. U dvou čínských vyvážejících výrobců, kteří se původně přihlásili, bylo - jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění - shledáno, že dotčený výrobek na trh Unie nevyvážejí, a proto nebyl dovoz jejich výrobků vzat pro účely analýzy cenového podbízení v úvahu. Do srovnání nebyl zahrnut ani vývoz jedné společnosti patřící do skupiny jednoho ze spolupracujících vyvážejících výrobců, neboť žádný z reprezentativních výrobců v Unii nevyrábí srovnatelné druhy výrobků. V souvislosti s objemem vývozu této konkrétní společnosti je třeba poznamenat, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny a jeho cenová hladina byla podle všeho v souladu s celkovou cenovou hladinou vývozu skupiny.
(383)
Srovnání ukázalo, že v období šetření byl dotčený subvencovaný výrobek z ČLR prodáván v Unii za ceny, které byly průměrně o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii. Úroveň rozpětí cenového podbízení je třeba posuzovat na pozadí vysoké úrovně transparentnosti cen podporované cenovými nabídkami, která je pro distribuční trh s bezdřevým natíraným papírem charakteristická.
6.2. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII
6.2.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(384)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo šetření dopadů subvencovaného dovozu na výrobce v Unii posouzení všech hospodářských ukazatelů s významem pro posouzení stavu výrobců v Unii od roku 2006 do konce období šetření.
(385)
Makroekonomické prvky (výroba, kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst a výše napadnutelných subvencí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a to na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(386)
Analýza mikroekonomických prvků (průměrných jednotkových cen, zaměstnanosti, mezd, produktivity, zásob, ziskovosti, peněžního toku, investic, návratnosti investic, schopnosti získávat kapitál) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, a to na základě informací, které byly od nich obdrženy a řádně ověřeny.
(387)
Bylo vzneseno tvrzení, že v rámci analýzy újmy nebyly všechny ukazatele újmy u žadatelů a výrobního odvětví Unie jako celku analyzovány jednotně a komplexně. Zúčastněné strany tvrdily, že závěry o podstatné újmě by byly odlišné, kdyby byly na úrovni žadatelů zjištěny některé ukazatele, jako je podíl na trhu.
(388)
Za prvé je třeba poznamenat, že prohlášení těchto stran jsou, jak se zdá, vypracována na základě ukazatelů vypočítaných z odlišných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny v průběhu šetření a jsou uvedeny níže. Proto jsou tyto závěry věcně nesprávné, a tudíž bezpředmětné.
(389)
Za druhé, Komise běžně hodnotí makroekonomické faktory pro určení újmy utrpěné na úrovni výrobního odvětví Unie jako celku, jak bylo vysvětleno výše. V rámci tohoto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková produkce Unie, jak je vysvětleno v 372. bodě odůvodnění, a to nehledě k tomu, zda výrobci stížnost podpořili nebo zda při šetření spolupracovali.
(390)
Mikroekonomické faktory se analyzují na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na to, zda stížnost podpořili či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % produkce v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii se nepřihlásil s tvrzením, že by závěry Komise o mikroekonomických faktorech byly nespolehlivé nebo nepodložené. Proto není žádný důvod zpochybňovat zjištění učiněná na základě informací poskytnutých pouze reprezentativními výrobci v Unii.
(391)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jeden ze čtyř reprezentativních výrobců plně nespolupracoval, neboť prý byl ve spojení s jiným výrobcem v Unii, který při šetření rovněž nespolupracoval. Spojení těchto společností se prý zakládalo na přechodných dohodách uzavřených v okamžiku, kdy spolupracující výrobce v Unii nabyl část podniku druhého výrobce na výrobu bezdřevého natíraného papíru. Tato strana tvrdila, že spolupracující výrobce v Unii ovládá na základě těchto přechodných dohod několik papíren, jež zůstaly ve vlastnictví výrobce, jehož část podniku byla předmětem akvizice. Na podporu svého tvrzení odkázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise ze dne 31. října 2008 (24), jež v době uvedené akvizice zkoumalo, měla-li by být tato transakce považována za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (25).
(392)
Šetřením se však potvrdilo, že akciový podíl daného výrobce z Unie je zanedbatelný a nachází se pod hranicí stanovenou v článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu (26). Z uvedených přechodných dohod navíc nevyplývá, že by mezi těmito společnostmi existoval vztah, jenž by šel nad rámec běžného obchodního vztahu mezi zákazníkem a dodavatelem. Smyslem těchto přechodných dohod je zejména zorganizovat prodej natíraného papíru během přechodného období s tím, že výrobce v Unii během tohoto přechodného období pouze plní funkci srovnatelnou s obchodním zástupcem. Tento výrobce v Unii ve svých konsolidovaných a auditorem ověřených účetních závěrkách a ve své odpovědi na dotazník dále vykázal příjem z provize, kterou jako obchodní zástupce daných papíren získal; vlastnické podíly v těchto papírnách, a tedy ani náklady s papírnami spojené tento výrobce naopak nevykázal.
(393)
Podle uvedeného rozhodnutí Komise byla transakce mezi uvedenými společnostmi pokládána za akvizici části podniku dané společnosti výrobcem v Unii, a nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po této akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; zejména společnosti nezaložily společný podnik (joint venture). Dále je třeba poznamenat, že byl předmět šetření v uvedeném rozhodnutí zeměpisně vymezen jako Evropský hospodářský prostor, a nikoli jako Unie. Je rovněž nutno poznamenat, že Komise v uvedeném rozhodnutí nepodrobila vztah mezi těmito společnostmi analýze podle článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu.
(394)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k názoru, že uvedené dvě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu, a že daný výrobce v Unii tedy během šetření plně spolupracoval.
(395)
Při analýze mikroekonomických ukazatelů nebylo za celé období, jež bylo předmětem šetření, přihlíženo k údajům o papírnách, které nabyl výše uvedený výrobce v Unii, tak aby byl za toto období prezentován plně srovnatelný trend.
(396)
Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že každá dceřiná společnost výrobců z Unie měla vyplnit samostatný dotazník, jelikož jde o samostatné právní subjekty.
(397)
V případě dotyčného výrobce z Unie se mělo za to, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy bude jeden dotazník stačit. Odpovědi především poskytly podrobný přehled informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě mohly být ověřeny všechny potřebné údaje týkající se všech výrobců nebo prodejců obdobného výrobku, kteří jsou s nimi ve spojení.
(398)
V následném podání uvedený vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stejná společnost plně nespolupracovala, neboť vyplnila dotazník jménem neexistujícího subjektu a auditované účty společnosti neodpovídají údajům, které poskytla v odpovědi na dotazník. Závěry předchozího bodu odůvodnění jsou významné i v tomto ohledu.
6.2.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE (MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
(399)
Po poskytnutí zjištění čínská vláda a jeden čínský vyvážející výrobce namítli, že makroekonomické údaje použité pro analýzu jsou neúplné a nepřesné, a nemohou být tedy použity jako důkaz podstatné újmy.
(400)
Inspekce na místě u sdružení, které podalo podnět, potvrdila, že údaje použité pro stanovení makroekonomických ukazatelů jsou přímo získány od výrobců v Unii, kteří představuji přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby umožnily identifikovat informace týkající se dotčeného výrobku. Předpoklady nebo odhady tudíž vycházejí z přiměřeného a podloženého základu, např. kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu vzhledem k tomu, že se ukázalo, že jejich podíl na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii je naprosto zanedbatelný. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
6.2.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 3
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Výroba (v tunách)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Index
100
102
98
80
Kapacita (v tunách)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Index
100
100
98
89
Využití kapacity
92 %
94 %
93 %
83 %
Index
100
102
101
90
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(401)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 20 %. Je třeba poznamenat, že navzdory nárůstu spotřeby Unie mezi léty 2006 a 2008 přibližně o 1 % klesla výroba výrobního odvětví Unie v této době o 2 %, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření významně klesla v návaznosti na pokles spotřeby Unie.
(402)
Od roku 2000 vynaložili výrobci v Unii zásadní restrukturalizační úsilí zaměřené na řešení strukturálního přebytku kapacity. Prostřednictvím konsolidace a uzavírání papíren snížilo výrobní odvětví Unie svou kapacitu výroby bezdřevého natíraného papíru mezi rokem 2006 a obdobím šetření přibližně o 770 000 tun, tj. o 11 %.
(403)
I přes pokles celkové kapacity se míra využití ještě více snížila, a to z 92 % v roce 2006 na 83 % v období šetření. K hlavnímu poklesu došlo v době od roku 2008 do období šetření. Je třeba poznamenat, že vysoké využití kapacity je důležitým faktorem pro dlouhodobou životaschopnost výrobců papíru, a to v důsledku vysokých investic do stálých aktiv. Proto byla míra využití kapacity během období šetření považována za nízkou.
6.2.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(404)
Údaje o prodeji uvedené v následující tabulce se týkají objemu prodaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
Tabulka 4
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem prodeje (v tunách)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Index
100
102
99
81
Podíl na trhu
93 %
91 %
91 %
88 %
Index
100
98
98
95
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(405)
Zatímco spotřeba Unie vzrostla mezi léty 2006 a 2007 o 4 % (viz 377. bod odůvodnění), objem prodeje dotčeného výrobku uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie nezávislým odběratelům na trhu Unie vzrostl během téže doby jen o 2 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemohlo ze zvýšené spotřeby v tomto období v plném rozsahu těžit. A kromě toho, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření spotřeba v Unii klesla o 15 %, objem prodeje všech výrobců v Unii se snížil ještě víc, a sice o 18 %. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se po malém zvýšení v roce 2007 v důsledku toho trvale a významně snižoval, což se projevilo snížením podílu na trhu během posuzovaného období o 5 procentních bodů.
(406)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců tvrdila, že tržní podíl výrobců v Unii by měl rovněž zahrnovat dovoz ze Švýcarska, protože příslušné výrobky pocházejí z papírny, která patří jednomu reprezentativnímu výrobci v Unii.
(407)
Zeměpisný rozsah antisubvenčního šetření se omezuje na Unii. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(408)
Bylo rovněž vzneseno tvrzení, že podíl žadatelů na trhu během posuzovaného období značně vzrostl.
(409)
Podíl na trhu je makroekonomický ukazatel, který se analyzuje na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Tvrzení o podílu žadatelů na trhu je navíc věcně nesprávné.
6.2.2.3. Růst
(410)
Vzhledem k vývoji během posuzovaného období byl pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie o 19 % daleko výraznější než 14 % pokles spotřeby Unie. V důsledku toho během stejného období významně poklesl také podíl výrobního odvětví Unie na trhu, a to o 5 procentních bodů.
6.2.2.4. Výše napadnutelných subvencí
(411)
Výše napadnutelných subvencí v případě ČLR, jež je specifikována výše v oddíle věnovaném subvencím, je značná. Vzhledem k objemu a cenám subvencovaného dovozu nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí považovat za zanedbatelný.
6.2.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII (MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
6.2.3.1. Průměrné jednotkové ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii
(412)
Průměrné prodejní ceny ze závodu, za něž čtyři reprezentativní výrobci v Unii prodávali na trhu Unie dotčený výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zůstaly v průběhu let celkově stabilní, pouze s výjimkou roku 2007, kdy se mírně zvýšily.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.2. Stav zásob
(413)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného subvencovaného dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Stav zásob (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost - v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (v EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(414)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst).
(415)
Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance dokonce i v době značného propouštění v letech 2007 a 2008. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž za posuzované období se zvýšily celkem o 8 %.
6.2.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(416)
Čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výjimečně zaznamenala výrazný pokles v důsledku hospodářského útlumu. Toto snížení cen buničiny (o 20 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl ke zlepšení finanční situace v období šetření. Je třeba poznamenat, že se ceny buničiny od konce období šetření vrátily na úroveň před jeho začátkem.
(417)
Trend, který vykazuje peněžní tok, tj. schopnost výrobců samofinancovat své činnosti, do značné míry odráží vývoj ziskovosti. V důsledku toho vykazuje peněžní tok mimořádné zvýšení v období šetření díky klesajícím cenám buničiny. Návratnost investic vykázala nepříznivý vývoj v souladu se zápornými výsledky zisku dosaženými čtyřmi reprezentativními výrobci v Unii do roku 2008 a kladným trendem během období šetření v důsledku mimořádných úspor nákladů díky nízkým cenám buničiny.
(418)
V návaznosti na výše uvedené skutečnosti se schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii investovat snížila, jelikož se během posuzovaného období s výjimkou období šetření výrazně zhoršil peněžní tok. V důsledku toho investice během posuzovaného období klesly o 35 % a omezily se na instalaci kogeneračních zařízení, která výrobcům v Unii pomohla zmírnit vliv neustále rostoucích nákladů na energii.
(419)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že zvýšení ziskovosti by se nemělo považovat za omezený případ na základě výjimečného poklesu nákladů na suroviny. Pokles nákladů prospěl všem místním i čínským výrobcům, nikoli jen žadatelům, a proto průlom v ziskovosti nebyl založen výlučně na poklesu nákladů, ale vyplýval spíše ze změny cenového chování žadatelů.
(420)
Uvedený vyvážející výrobce také tvrdil, že na ziskovost mají vliv spíše ceny bezdřevého natíraného papíru, a nikoli ceny buničiny. Bylo však zjištěno, že když ceny buničiny v roce 2009 prudce klesly, zůstaly ceny bezdřevého natíraného papíru stabilní a důsledkem byl růst zisku. Jelikož ceny zůstaly nezměněné, nebylo možné stanovit korelaci mezi cenami a ziskovostí v tomto konkrétním období.
(421)
Míra ziskovosti je ukazatel, který se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak navrhla dotyčná zúčastněná strana. Analýza získaných informací ukázala přímou souvislost mezi výjimečným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a zvýšením ziskovosti, přičemž stabilní ceny hotových výrobků skutečně sehrály ve zlepšení ziskovosti svou roli. Ačkoli tomu tak pravděpodobně bylo i v případě ostatních výrobců na trhu, nemá to žádný vliv na závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti bylo způsobeno výjimečným poklesem cen surovin v období šetření.
6.2.3.5. Schopnost získávat kapitál
(422)
Papírenský průmysl se obecně vyznačuje vysokou zadlužeností spojenou s významnými investicemi do stálých aktiv. V důsledku ztrát utrpěných během převážné části posuzovaného období byla narušena také schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii získávat kapitál a financovat své aktivity za přiměřených finančních nákladů. Tak tomu bylo zejména v roce 2008, kdy musel být jeden ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii refinancován při významné výši rizikové prémie, zatímco nejmenší reprezentativní výrobce se v roce 2008 dostal do platební neschopnosti a převzal jej jiný výrobce v Unii.
6.3. ZÁVĚR O ÚJMĚ
(423)
Šetření prokázalo, že se během posuzovaného období zhoršovala většina ukazatelů újmy, jako je objem výroby (-20 %), využití kapacity (-10 %), objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (-19 %), a podíl na trhu (-5 procentních bodů). Kromě toho byly až do roku 2008 velmi nepříznivě ovlivněny ukazatele újmy související s finančními výsledky čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je návratnost investic a ziskovost. Náhlé zvýšení ziskovosti v období šetření bylo způsobeno čistě dočasným a výjimečným poklesem světových cen buničiny v období šetření. Je třeba poznamenat, že i během období šetření byla míra ziskovosti velmi nízká a nebyla považována za faktor, který by mohl změnit závěr, že čtyři reprezentativní výrobci v Unii byli ve velmi slabé finanční pozici.
(424)
Šetření také ukázalo, že výše uvedený obraz újmy lze vysvětlit zejména skutečností, že i přes své restrukturalizační úsilí a zlepšení produktivity nebyli čtyři reprezentativní výrobci v Unii schopni zvýšit své ceny bezdřevého natíraného papíru nad úroveň pokrývající náklady nebo na úroveň udržitelné ziskovosti. Je to způsobeno hlavně cenovým podbízením čínskými vývozci během období šetření, které má významný vliv na trhu, kde je vysoká transparentnost cen. V období šetření se čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii podařilo snížit své výrobní náklady prostřednictvím dalšího zlepšování produktivity a v důsledku poklesu cen buničiny, ke kterému došlo zejména v druhé polovině období šetření. Jelikož se zlepšila rovnováha nabídky a poptávky na trhu v důsledku snahy výrobců řešit strukturální přebytek kapacity prostřednictvím konsolidace a uzavírání výrobních závodů, mohly být ceny bezdřevého natíraného papíru udržovány na stabilní úrovni. Čtyři reprezentativní výrobci v Unii však nebyli schopni zvýšit své prodejní ceny na úroveň, která by poskytla takové míry ziskovosti, které jsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost.
(425)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna strana tvrdila, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do rozsahu působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení strana uvedla, že vynětím tohoto výrobku ze stanovení podstatné újmy a analýzy trendů se zkreslil obraz o újmě. Na základě závěrů uvedených ve 20. a 22. až 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou různé výrobky, však bylo toto tvrzení odmítnuto.
(426)
Stejná strana tvrdila, že akvizice jednoho výrobce v Unii jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii v roce 2008 bylo důkazem, že tito čtyři reprezentativní výrobci v Unii jsou v poměrně dobrém stavu. Za prvé je třeba poznamenat, že podstatná újma se posuzuje na základě situace výrobního odvětví Unie, a nikoli na základě konkrétní situace jediného výrobce. Jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění, většina ukazatelů újmy vykázala během sledovaného období zápornou tendenci prokazující zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Akvizice byla navíc považována za součást restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. V každém případě je třeba poznamenat, že při analýze makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, objem prodeje a podíl na trhu, měla tato akvizice neutrální účinek, jelikož makroekonomické ukazatele se posuzují s ohledem na všechny výrobce v Unii tvořící výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Jinými slovy, tyto faktory by měly v případě změny vlastnictví zůstat celkově nezměněné.
(427)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že neexistují žádné důkazy o tom, že výrobci v Unii, kteří podali podnět, utrpěli podstatnou újmu. Naopak, tito výrobci vykazovali v období šetření celkově vyrovnané hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(428)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a ne na úrovni výrobců, kteří podali podnět, jak navrhovaly strany.
(429)
Za druhé, jak již bylo uvedeno ve 409. bodě odůvodnění, tyto strany patrně vyvodily své závěry na základě jiných souborů údajů a informací, než jsou ty, které byly zjištěny při šetření a jsou uvedeny výše. Tyto závěry jsou tudíž věcně chybné. Analýza, kterou strany provedly, navíc nebyla důsledná, neboť při ní byly použity dva různé soubory údajů pro makroukazatele a mikroukazatele.
(430)
Dále bylo uváděno, že zvýšení ziskovosti je třeba chápat také jako důsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví včetně snížení výroby, počtu zaměstanců a nárůstu produktivity. V tomto případě nelze posledně zmiňované činitele považovat za jediné ukazatele újmy, nýbrž je třeba posuzovat všechny ukazatele újmy dohromady.
(431)
V čl. 8 odst. 2 základního nařízení se uvádějí hospodářské činitele a ukazatele, které mají být posouzeny při zkoumání účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie. Zmíněné ustanovení výslovně uvádí, že výčet činitelů není vyčerpávající a žádné z těchto kritérií není nezbytně rozhodující. Proto ačkoli činitele musí být posouzeny jednotlivě, závěry by se měly vyvodit na základě analýzy všech činitelů.
(432)
Strany se rovněž vyjádřily k možné hrozbě další podstatné újmy v souvislosti s obrovským budováním kapacit, ke kterému dochází u čínských výrobců za podpory státní politiky a subvencí. Oblastí působnosti šetření byla existence podstatné újmy, a nikoli hrozba další podstatné újmy. Uvedené připomínky proto nemohly ovlivnit zjištění a nemohly být vzaty v úvahu.
(433)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. ÚVOD
(434)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly zkoumány kromě subvencovaného dovozu i další známé činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby se zajistilo, že jakákoli újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připisována subvencovanému dovozu.
7.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(435)
Je třeba poznamenat, že trh Unie s bezdřevým natíraným papírem se vyznačuje vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek. Bezdřevý natíraný papír je navíc výrobkem komoditního typu a neumožňuje významné cenové rozdíly mezi různými zdroji. Velká část výrobků se prodává prostřednictvím obchodníků, kteří nutí výrobní odvětví Unie udržovat ceny v souladu s levným subvencovaným dovozem. Proto mají ceny dováženého bezdřevého natíraného papíru, z něhož 35 % pocházelo během období šetření z ČLR, obecně významný vliv na úroveň cen na trhu Unie.
(436)
Šetření ukázalo, že objem subvencovaného dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl (+183 %). Subvencovaný dovoz z ČLR se od roku 2006 do roku 2007 nejprve zdvojnásobil, zatímco ceny byly v roce 2007 o 2 % nižší než v předchozím roce. V roce 2008 zůstal dovoz z ČLR stabilní, zatímco průměrné ceny klesly o další 1 %. Objem čínského dovozu (+71 %) a jeho podíl na trhu (+120 %) v období šetření opět dramaticky vzrostly, přičemž ceny se snížily (-5 %) a byly nižší než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, čímž vyvíjely tlak na ceny na trhu Unie a bránily výrobcům v Unii ve zvýšení jejich cen na ziskovou úroveň.
(437)
Je nutno připomenout, že během posuzovaného období spotřeba v Unii klesla zhruba o 14 %. Výrobní odvětví Unie čelilo značnému poklesu objemu prodeje (o 19 %). Tento pokles prodeje však byl mnohem výraznější než pokles poptávky a vedl ke snížení podílu na trhu o 5 procentních bodů. Čínský dovoz zároveň zvýšil svůj podíl na trhu přibližně o 3 procentní body. To ukazuje, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl z velké části převzat subvencovaným dovozem z ČLR.
(438)
Má se tudíž za to, že pokračující tlak vyvíjený na trhu Unie levným subvencovaným dovozem z ČLR výrobnímu odvětví Unie neumožnil přizpůsobit své prodejní ceny zvýšeným nákladům na suroviny, zvláště v roce 2008, kdy ceny buničiny dosáhly nejvyšších hodnot. To vedlo ke ztrátě podílu na trhu a snížení ziskovosti výrobního odvětví Unie. Několik zúčastněných stran argumentovalo během šetření a po poskytnutí informací tím, že dovoz z ČLR nemá významný dopad, pokud jde o objem a ceny. Tvrdily, že dovoz z ČLR nerostl v průběhu let výrazně, nýbrž postupně, a jeho dopad byl tedy poměrně omezený a neměl by být pro účely určení újmy nadhodnocován.
(439)
Tyto strany dále tvrdily, že čínské ceny, přestože byly pod úrovní cen v Unii, neměly žádný dopad na relativně stabilní ceny výrobního odvětví Unie. Jeden vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, podle nějž způsobily čínské ceny stlačování cen. Uvedl, že v roce 2009, kdy čínské ceny dále klesly, nejenže zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nárůst, ale dokonce tomuto odvětví umožnily dosáhnout zisku.
(440)
Vývoj čínského dovozu je podrobně analyzován ve 380. bodě odůvodnění a závěrem je, že nárůst objemu nelze považovat za nevýznamý.
(441)
Pokud jde o ceny, představují ceny čínského dovozu cenové podbízení vůči cenám reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, což je na trhu s transparentními cenami považováno za značně vysoké procento. Jak je zaznamenáno ve 412. bodě odůvodnění, byly ceny reprezentativních výrobců v Unii v posuzovaném období skutečně stabilní, výjimečně pak vzrostly v roce 2007, kdy nedošlo k nárůstu čínského vývozu. V roce 2009 byli výrobci v Unii schopni udržet ceny na stabilní úrovni za cenu další ztráty podílu na trhu a poklesu ziskovosti v důsledku kombinace těchto stabilních cen a nižších nákladů na suroviny.
(442)
Jeden čínský vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny výrobního odvětví Unie, neboť tyto ceny nejsou srovnatelné s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, jelikož při určování cenového podbízení a cenové úrovně nepůsobící újmu bylo porovnáno pouze 10 % prodeje uskutečněného reprezentativními výrobci v Unii. Poznamenává se, že při tomto stanovení se vychází z plně porovnatelných výrobků, jejichž všechny vlastnosti si přímo odpovídají, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný výrobci v Číně a v Unii jsou však obecně srovnatelnými výrobky, jak se konstatuje v 50. bodě odůvodnění, a proto si na trhu Unie přímo konkurují.
(443)
Dále se se tvrdilo, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem charakteristickým vysokou mírou transparentnosti, není správné, neboť výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo konečným uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávají reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodních zástupců, přímo či nepřímo (takzvaný indentní prodej, kdy jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodní zástupci skutečně hrají při dodávkách výrobků a zajišťování cenové transparentnosti na trhu klíčovou roli.
(444)
S ohledem na trend v dovozu z ČLR, jenž nelze hodnotit jako nevýznamný, však bylo zjištěno, že výrazný nárůst levného subvencovaného dovozu z ČLR měl značný nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
7.3. VLIV DALŠÍCH ČINITELŮ
7.3.1. VÝVOJ SPOTŘEBY NA TRHU UNIE A HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(445)
Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, spotřeba bezdřevého natíraného papíru v Unii se v roce 2007 nejprve zvýšila, načež v roce 2008 a v období šetření klesla. Během posuzovaného období výrobní odvětví Unie přišlo o část svého podílu na trhu. Jeden ze spolupracujících vývozců v ČLR a čínská vláda tvrdili, že snížení objemu prodeje u výrobního odvětví Unie, jeho podílu na trhu a objemu výroby bylo způsobeno poklesem spotřeby, který byl důsledkem hospodářské krize a rozšíření elektronických médií, a nemělo by být připisováno dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení citovala čínská vláda Manifest konkurenceschopnosti a zaměstnanosti (Manifesto for Competitiveness and Employment) (dále jen „manifest“), který vydal papírenský a celulózový průmysl v červnu 2009.
(446)
Přestože nelze přehlížet, že tento nepříznivý vývoj spotřeby Unie mezi rokem 2007 a obdobím šetření, ať už byly jeho příčiny jakékoli, měl nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem prodeje a výrobu, stojí rovněž za zmínku, že se čínským vývozcům v téže době a zejména od roku 2008 do roku 2009 podařilo zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu prostřednictvím cenového tlaku, jejž subvencovaný dovoz na trhu způsoboval.
(447)
Manifest, na nějž se čínská vláda odvolala, se týká celého odvětví papírenského a celulózového průmyslu a slouží obecnému politickému účelu. Na základě údajů v tomto dokumentu nebylo možno učinit žádné oddělené závěry o výrobě ani prodeji dotčeného výrobku. Nelze tedy vyvodit, platí-li teze a konstatování v manifestu bezezbytku na dotčený výrobek. Jelikož navíc šetření neprokázalo, že by mezi finanční krizí a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, existovala významná souvislost, musel být tento argument odmítnut.
(448)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie bylo způsobeno především výrazným nárůstem subvencovaného dovozu z ČLR a cenovým podbízením uplatňovaným čínskými vývozci, a nikoli klesající spotřebou. Přestože pokles poptávky k újmě přispěl, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi utrpěnou podstatnou újmou a zvýšením subvencovaného dovozu.
7.3.2. CENY SUROVINY
(449)
Průměrné výrobní náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii se mírně zvýšily (o 2 %) mezi lety 2006 a 2008 a klesly o 5 % v období šetření. Šetření ukázalo, že náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii na výrobu bezdřevého natíraného papíru obecně sledovaly stejný trend jako vývoj cen buničiny, jedné z hlavních surovin při výrobě papíru. Průměrná cena buničiny se mezi roky 2006 a 2008 zvýšila o 8 % a poté od konce roku 2008 do posledního měsíce období šetření prudce klesala. Cena buničiny byla v roce 2009 průměrně o 19 % nižší než v předchozím roce.
(450)
Při neexistenci subvencování působícího újmu výrobnímu odvětví Unie by bylo možno očekávat pravidelné úpravy cen tak, aby odrážely vývoj jednotlivých složek výrobních nákladů. Až do roku 2008 k tomu však nedocházelo. Výrobci v Unii byli ve skutečnosti nuceni udržovat nízké prodejní ceny, i když ceny buničiny v roce 2008 rostly, aby mohli konkurovat levnému subvencovanému dovozu z ČLR, což v té době vedlo k značnému poklesu jejich ziskovosti. V období šetření se situace zlepšila v důsledku abnormálního poklesu cen buničiny, zatímco ceny bezdřevého natíraného papíru se podařilo ve stejné době udržet na stabilní úrovni. Avšak i v tomto výjimečném období stále velmi nízké úrovně zisku nedovolily čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zotavit se z dopadů pokračujících subvenčních praktik. Navzdory snížení nákladů na surovinu se skutečně ještě nepodařilo zvýšit cenové hladiny natolik, aby bylo dosaženo solidních ziskových rozpětí nezbytných pro toto kapitálově náročné výrobní odvětví.
(451)
Vyslovuje se tudíž závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR, který byl levnější než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii, stlačil ceny na trhu Unie a zabránil těmto čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zvýšit prodejní ceny tak, aby pokryli své náklady nebo dosáhli přiměřené ziskovosti. Vzhledem k tomu, že ceny suroviny v období šetření výrazně klesaly, bylo zjištěno, že nemohly mít vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie během téže doby utrpělo.
7.3.3. VÝVOZNÍ VÝKONNOST REPREZENTATIVNÍCH UNIJNÍCH VÝROBCŮ
(452)
Vedle dovozu subvencovaných výrobků byla jakožto jeden ze známých činitelů, které se mohly spolupodílet na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, posuzována rovněž vývozní výkonnost, aby se prokázalo, že subvencovanému dovozu není přičítána možná újma způsobená těmito ostatními faktory. Tato analýza ukázala, že během posuzovaného období vývoz čtyř reprezentativních výrobců v Unii určený subjektům, které nejsou ve spojení, představoval důležitou část jejich prodeje (kolem 26 %). Přestože objem vývozu v posuzovaném období rovněž klesl o 16 %, byla ztráta objemu vývozu méně výrazná než ztráta objemu prodeje na trhu Unie (19 %). Proto se dospělo k závěru, že snížením objemu vývozu nelze vysvětlit úroveň újmy, kterou čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli. Vzhledem k tomu, že vývoz hraje důležitou úlohu při udržování vysoké úrovně využití kapacity, aby se pokryly vysoké fixní náklady na investice do strojního zařízení, bylo zjištěno, že ačkoliv se vývozní výkonnost zhoršovala, měl vývoz celkově kladný vliv. V souladu s tím se má za to, že i když snížení vývozní aktivity mohlo přispět k celkovému zhoršení situace výrobního odvětví Unie, tato aktivita přeci jen zmírnila ztráty utrpěné na trhu Unie, a tudíž není taková, aby narušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(453)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že výrobní odvětví Unie utrpělo výrazný pokles vývozu v důsledku silného kurzu eura vůči americkému dolaru a že újma způsobená tímto činitelem by neměla být přičítána dovozu z ČLR. Jak je uvedeno výše, zhoršení vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, ať už jsou jeho příčiny jakékoli, není hlavním důvodem újmy, kterou výrobci utrpěli, a nenarušuje tudíž příčinnou souvislost uvedenou ve 444. bodě odůvodnění.
7.3.4. DOVOZ Z DALŠÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(454)
Vývoj objemu a cen dovozu z jiných třetích zemí od roku 2006 do období šetření byl následující:
Tabulka 9
Dovoz ze třetích zemí
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Švýcarsko
Dovoz (v tunách)
194 748
191 636
226 736
172 233
Index
100
98
116
88
Podíl na trhu
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Index
100
95
115
103
Cena (v EUR/t)
787
782
758
793
Index
100
99
97
105
Indonésie
Dovoz (v tunách)
19 834
30 714
27 178
49 877
Index
100
155
137
251
Podíl na trhu
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Index
100
149
135
292
Cena (v EUR/t)
855
818
845
681
Index
100
96
99
80
Jižní Korea
Dovoz (v tunách)
45 154
65 251
46 498
46 068
Index
100
145
103
102
Podíl na trhu
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Index
100
139
102
118
Cena (v EUR/t)
562
669
664
618
Index
100
119
118
110
Všechny ostatní země
Dovoz (v tunách)
58 623
70 984
62 844
100 711
Index
100
121
107
172
Podíl na trhu
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Index
100
117
106
199
Cena (EUR/tuna)
962
860
914
824
Index
100
89
95
86
Zdroj: Eurostat.
(455)
K hlavním ostatním třetím zemím vyvážejícím bezdřevý natíraný papír na trh Unie patří především Švýcarsko, Indonésie a Jižní Korea. Z vývoje objemů dovozu je patrné, že zvýšení dovozu z ČLR bylo výraznější než z jakékoli jiné z ostatních třetích zemí. Co se týče dovozu ze Švýcarska, ten byl prodáván vždy za podstatně vyšší ceny než výrobky dovážené z ČLR. Podíl švýcarských výrobků na trhu zůstal poměrně stabilní s výjimkou roku 2008, kdy se přechodně zvýšil na více než 4 %, načež v období šetření opět klesl přibližně na úroveň roku 2006. Bezdřevý natíraný papír dovážený ze Švýcarska byl tvořen především výrobou jedné společnosti vlastněné jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii a vyšší jednotkové ceny mohly být spojeny s různými druhy sortimentní skladby a prodejní struktury. Pokud jde o dovoz z Indonésie, ten se do Unie uskutečňoval také za vyšší ceny než v případě čínských výrobků, s výjimkou období šetření, kdy ceny klesly, velmi pravděpodobně z velké části v důsledku poklesu cen buničiny. Výsledný nárůst dovozu, který však během období šetření zůstal v objemovém vyjádření na nízké úrovni, vedl k podílu na trhu, který v té době také zůstal na nízké úrovni. Dovoz z Jižní Koreje přicházel do Unie v malých množstvích během celého posuzovaného období a podíl na trhu zůstal neměnný. I když byly korejské dovozní ceny srovnatelné s dovozními cenami z ČLR, korejské ceny nevykazovaly trvale klesající tendenci, jak tomu bylo u čínského dovozu po celé posuzované období. Dovoz ze všech dalších zemí měl podstatně vyšší ceny než dovoz z ČLR a objemy dovozu byly nízké.
(456)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že dovoz z těchto třetích zemí nepřispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
7.3.5. STRUKTURÁLNÍ PŘEBYTEK KAPACITY
(457)
Jeden spolupracující vývozce v ČLR tvrdil, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena jeho nadměrnou kapacitou. Snížení kapacity a konsolidace výrobního odvětví Unie proto nebyly důsledkem čínského dovozu, nýbrž je třeba považovat je za opatření proti nadměrné kapacitě. Šetření však ukázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo ztráty v posuzovaném období, a to zejména v roce 2008, navzdory restrukturalizaci výrobců, protože, jak je uvedeno ve 435. až 444. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie stále nedokázalo zvýšit své ceny na úroveň přesahující jeho náklady. Tato situace byla způsobena hlavně cenovým tlakem subvencovaného dovozu, který probíhal za ceny nižší, než byly ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(458)
Rovněž bylo namítnuto, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo završeno v roce 2009 fúzí dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Snahy o restrukturalizaci probíhaly od roku 2000 až do začátku období šetření. Pozitivní výsledek uvedené fúze by se byl musel projevit ve zlepšení využití kapacity a alespoň vyrovnaném objemu prodeje, oba tyto činitele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Unie v období šetření bylo primárně a přímo způsobeno výjimečným jednorázovým poklesem cen buničiny. Tato námitka proto musela být odmítnuta.
7.4. ZÁVĚR O PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(459)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z ČLR i jeho podíl na trhu. Kromě toho bylo zjištěno, že tento dovoz probíhal za subvencované ceny, které byly nižší než ceny, jež si na trhu Unie za podobné druhy výrobků účtovalo výrobní odvětví Unie.
(460)
Uvedené zvýšení objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu se časově shodovalo s celkovým snížením poptávky na trhu Unie mezi rokem 2006 a obdobím šetření a také s nepříznivým vývojem podílu výrobců v Unii na trhu v téže době. Ve stejné době byl zaznamenán nepříznivý vývoj hlavních ukazatelů hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie, jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění.
(461)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(462)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
8. ZÁJEM UNIE
8.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(463)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tímto účelem a v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení byl na základě všech předložených důkazů zvážen pravděpodobný dopad možných opatření na výrobce v Unii, dovozce, obchodníky, distributory a uživatele dotčeného výrobku a rovněž pravděpodobné následky nepřijetí opatření.
8.2. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(464)
Výrobní odvětví Unie jako celek tvoří čtrnáct známých výrobců, kteří podle odhadu sdružení CEPIFINE představují zhruba 98 % výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku přímo zaměstnávají více než 11 000 lidí.
(465)
Dva ze známých výrobců se postavili proti zahájení šetření, avšak neposkytli žádné další informace a nespolupracovali při šetření. Na základě dostupných informací, a zejména na základě údajů poskytnutých sdružením CEPIFINE, jež ukázaly zhoršení situace výrobního odvětví Unie, však lze důvodně předpokládat, že tyto dvě společnosti byly subvencovaným dovozem rovněž nepříznivě ovlivněny. Skutečnost, že tyto dvě společnosti při šetření nespolupracovaly, tedy nebyla považována za známku toho, že by se jejich situace lišila od situace ostatních výrobců v Unii.
(466)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že většina ukazatelů újmy během posuzovaného období vykazovala zápornou tendenci. Vážné dopady se projevily zejména u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, a to navzdory mírnému zlepšení v období šetření. Pokud by nebyla přijata opatření, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se s velkou pravděpodobností dále zhoršovala.
(467)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel budou na trhu Unie znovu nastoleny účinné a rovné obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní upravit ceny bezdřevého natíraného papíru tak, aby odrážely jednotlivé nákladové složky. Lze očekávat, že by výrobní odvětví Unie mohlo díky uloženým opatřením získat zpět přinejmenším část podílu na trhu, o který během posuzovaného období přišlo, což by mělo další příznivý dopad na jeho hospodářskou situaci a ziskovost.
(468)
Byl tudíž vyvozen závěr, že by uložení konečných vyrovnávacích opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
8.3. DOVOZCI A OBCHODNÍCI
(469)
Dotazníky byly zaslány čtrnácti známým dovozcům a obchodníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení a byli uvedeni v podnětu. V průběhu šetření se přihlásilo několik dalších obchodníků (ve výrobním odvětví nazývaných též „kupci“). Nakonec spolupracovalo v rámci šetření třináct společností, i když někteří z těchto respondentů poskytli pouze částečné informace. Bylo zjištěno, že dovozci působí na trhu také jako obchodníci, a proto jsou všechny tyto zúčastněné strany nadále označovány jen jako „obchodníci“.
(470)
Šetření ukázalo, že všichni obchodníci nakupovali bezdřevý natíraný papír z více zdrojů a hlavně od výrobců v Unii. Dva obchodníci vůbec nenakupovali bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR nebo jej nakupovali jen příležitostně. Deset společností, které poskytly kvantitativní informace o svých nákupech dotčeného výrobku, představovalo dohromady 47 % celkového dovozu z ČLR. Dovoz, včetně dovozu z ČLR, představoval pouze omezenou část jejich celkového podnikání a jakýkoli nepříznivý dopad navrhovaných opatření bude tudíž pravděpodobně zanedbatelný. Všichni obchodníci uvedli, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii má velmi podobnou kvalitu jako bezdřevý natíraný papír vyráběný v ČLR a navzájem jsou tyto výrobky zaměnitelné. Šetření kromě toho potvrdilo, že existuje velké množství jiných dovozních zdrojů a obchodníci se mohou přeorientovat na tyto jiné zdroje dodávek, přinejmenším v dlouhodobém výhledu.
(471)
Dva dovážející obchodníci spoléhali při svých nákupech bezdřevého natíraného papíru hlavně na čínské zdroje. Obě tyto společnosti uvedly, že budou obtížně nakupovat výrobky od výrobců v Unii, protože existují tradiční prodejní kanály v důsledku minimálních objednacích množství požadovaných výrobci a distribuční smlouvy, jež se musí dodržovat. To však přímo neovlivnilo dostupnost bezdřevého natíraného papíru od výrobců v Unii, jelikož ti měli k dispozici dostatečnou volnou kapacitu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(472)
Pokud jde o možnost přenést případné zvýšení nákladů na své zákazníky, všichni spolupracující obchodníci se odvolávali na značnou transparentnost cen na trhu Unie a uváděli, že by mohli zvýšit své prodejní ceny pro konečné zákazníky pouze v případě, že by se cenová úroveň v Unii obecně zvýšila. Na tomto základě a vzhledem k tomu, že zamýšlený účinek vyrovnávacích cel spočívá mimo jiné ve zvýšení hladiny cen v Unii tak, aby pokrývaly náklady, se předpokládá, že dovozci by proto dokázali případné zvýšení cen způsobené vyrovnávacím clem přenést alespoň zčásti na své zákazníky. Je třeba také poznamenat, že jak je uvedeno výše, bylo zjištěno, že čínský dovoz tvoří jen velmi malou část celkového podnikání obchodníků, a proto by byl účinek vyrovnávacího cla obecně zanedbatelný. A konečně, má se také za to, že dovozci dosahují vyšší ziskovosti ze svého dalšího prodeje bezdřevého natíraného papíru nakupovaného od výrobců v ČLR, a proto by také byli schopni spokojit se s menším ziskem v důsledku toho, že by sami absorbovali alespoň částečné zvýšení nákladů.
(473)
Uložení konečných opatření by tudíž nemělo mít na dovozce a obchodníky celkově významný nepříznivý dopad.
8.4. UŽIVATELÉ
(474)
Dotazníky byly zaslány osmi známým uživatelům v Unii, kteří byli uvedeni v podnětu. Během šetření se přihlásilo několik dalších uživatelů. Dotazník úplně nebo částečně zodpovědělo celkem pět společností. Tyto společnosti sídlí po celé Unii a představují tiskařské a vydavatelské odvětví. Jelikož bylo zjištěno, že tržní podmínky a struktura nákladů jsou jiné u tiskáren než u vydavatelů, byl dopad opatření analyzován pro každou skupinu odděleně.
8.4.1. TISKÁRNY
(475)
Základní informace poskytla pouze jedna tiskárna. Podle informací, které tato tiskárna poskytla, je podíl bezdřevého natíraného papíru ve vztahu k celkovým nákladům na výrobu tiskovin poměrně vysoký. Z šetření vyplynulo, že tiskárny nakupují bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, přičemž bylo potvrzeno, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii a v ČLR má obdobnou jakost a že mezi obchodníky existuje silná cenová soutěž.
(476)
Tato tiskárna uvedla, že případné zvýšení cen bude mít významný nepříznivý vliv na její ziskovost. Bylo namítnuto, že tiskařský průmysl je již pod tlakem v důsledku strukturálního přebytku kapacity a případné zvýšení nákupních cen bezdřevého natíraného papíru by na tiskárny kladlo další tlak. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že vzhledem k malému množství čínského bezdřevého natíraného papíru používaného tiskárnami (které stále ještě většinu potřebného bezdřevého natíraného papíru nakupují od výrobců v Unii) se přímý dopad případného cla považuje za zanedbatelný. Pokud jde o obecné zvýšení cen na trhu Unie, mělo se za to, že tento nárůst cen by měl dopad na všechny hospodářské subjekty, a jeho účinek by proto byl neutrální.
8.4.2. VYDAVATELÉ
(477)
Pokud jde o vydavatelské odvětví, byly od společností obdrženy čtyři odpovědi na dotazník. Pouze jedna společnost nakupovala během období šetření menší množství bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR. Dvě z těchto společností poskytly kvantitativní údaje o své spotřebě bezdřevého natíraného papíru.
(478)
Celkově bylo zjištěno, že výrobky, ve kterých se využívá bezdřevý natíraný papír, představovaly průměrně 16 % celkového obratu těchto společností a že průměrný zisk dosažený v tomto oboru podnikání činil kolem 12 %. Dále bylo zjištěno, že těchto šest společností nakupovalo bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, zatímco jen jedna z nich využívala bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR. Další společnost začala nakupovat čínské výrobky teprve po uplynutí období šetření. Není tudíž pravděpodobné, že by uložení vyrovnávacích opatření na dovoz z ČLR mohlo mít vážný celkový dopad na vydavatelské odvětví, a to zejména vzhledem k nízkým objemům bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR, jež se v tomto odvětví používají. Kromě toho bylo zjištěno, že jsou tyto společnosti ziskové a mohly by přenést zvýšení cen na konečného zákazníka snadněji, protože je běžnější používání papíru určeného zákazníkem, kdy se používá při výrobě papír zakoupený samotným zákazníkem. A konečně, vydavatelé mají větší kupní sílu z důvodu úspor z rozsahu.
(479)
Podání předložila dvě sdružení tiskařského a vydavatelského průmyslu. Jedno se postavilo proti uložení cel, přičemž namítalo, že případné zvýšení cen by vedlo k vyšším nákladům a tím ke ztrátě konkurenceschopnosti a pracovních míst v navazujících odvětvích. Druhé zůstalo neutrální, avšak uvedlo, že by opatření mohla mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, neboť by tiskařský průmysl mohl vlivem zvýšení cen přemístit výrobu jinam, čímž by zase vzrostl dovoz navazujících tiskařských výrobků.
(480)
Šetření ukázalo, že v rámci papírových výrobků existuje několik segmentů, co se týče očekávaného růstu, a že segment vysoce kvalitního tiskového papíru, ve kterém se bezdřevý natíraný papír především používá, stále ještě roste. Pokud jde o tvrzení, že by se ztráty přenesly na navazující trh, je toto tvrzení neurčité a nebylo podloženo žádnými informacemi nebo důkazy.
(481)
Po poskytnutí zjištění byl znovu vznesen argument o možném dopadu na navazující odvětví, který se opíral o skutečnost, že dovoz tiskařských výrobků z Číny v posledních letech rychle rostl a evidentně získal v rámci evropské spotřeby tiskařských výrobků značný podíl na trhu.
(482)
Jak bylo vysvětleno výše, byla spolupráce tiskáren omezená a na základě omezených kvantitativních informací, které byly získány, bylo zjištěno, že vzhledem k míře ziskovosti a podílu nákladů na bezdřevý natíraný papír na celkových nákladech může mít zvýšení cen na tiskárny skutečně citelný dopad. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír přímo nenakupovala nebo nakupovala pouze ve velmi malém množství a množství čínského papíru používaného v tiskárnách je obecně nízké, a proto by byl přímý účinek cla zanedbatelný. Většina tiskáren také uvedla, že jelikož potřebují, aby dodací lhůty byly krátké, bude podíl přímých dodávek ze třetích zemí i nadále omezený.
(483)
Co se týče tvrzení o navazujících tiskařských výrobcích z Číny, je třeba poznamenat, že statistiky dovozu tiskařských výrobků pokrývají širokou škálu výrobků, které zahrnují i tiskařské výrobky, jež nejsou tištěny na bezdřevém natíraném papíře. Na základě dostupných informací nebylo možné posoudit, jak velká část výrobků dovážených z Číny je tištěna na dotčeném výrobku a co je tištěno na jiných typech papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z Číny představují speciální omezené kategorie knih, dětské knihy, kalendáře, balicí papír a pohlednice. U výrobků, u nichž je požadována aktuálnost, jako jsou časopisy vycházející každý týden či měsíc či jiné zpravodajské tiskoviny, je méně praktické, aby byly dováženy z Číny vzhledem k době nutné pro dovoz. Zatímco tisk některých tištěných výrobků je možné relokovat, existují výrobky, u nichž jsou blízkost a služby klíčové, a proto by na ně zahraniční konkurence neměla žádný vliv. Navíc i když je papír důležitou položkou nákladů v tiskařském průmyslu, jedná se rovněž o odvětví náročné na pracovní sílu, a náklady na práci proto mohou být důležitější motivací pro relokaci. Celkově však nelze vyloučit, že se zvýší dovoz výrobků tištěných na bezdřevém natíraném papíře, ale není možné nijak spolehlivě odhadnout, o jaké zvýšení by se mohlo jednat a do jaké míry by ovlivnilo konkurenceschopnost výrobců tiskovin, a jaký přímý dopad by tedy mohl nárůst cen mít na navazující tiskařské odvětví v Unii.
(484)
Z předložených informací je rovněž známo, že se tiskařský průmysl potýká se strukturálním přebytkem kapacity, což vede k neustálé restrukturalizaci odvětví. Jedním z hlavních motivů restrukturalizace byla i konsolidace výrobců papíru v rámci hodnotového řetězce. Jakékoli obtíže tiskařského průmyslu se zvyšováním cen se považují převážně za důsledek strukturálního přebytku kapacit přímo v tomto odvětví.
8.4.3. ZÁVĚR O UŽIVATELÍCH
(485)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že dopad na uživatele v uvedených dvou odlišných odvětvích bude celkově omezený, i když na některé uživatele budou mít opatření uložená na dovoz z ČLR dopad pravděpodobně nepříznivý. Šetření kromě toho neodhalilo žádný významný dopad na uživatele, kteří nakupovali papír hlavně z jiných zdrojů než z ČLR. Většina uživatelů naopak uvedla, že jelikož pracují s krátkými dodacími lhůtami, je podíl dodávek z třetích zemí omezený. V neposlední řadě jsou obtíže tiskařského průmyslu při navyšování cen pokládány spíše za důsledek strukturálního přebytku kapacity, s nímž se tento průmysl potýká.
(486)
Uživatelé dále tvrdili, že by opatření mohla způsobit na trhu nedostatek na straně nabídky a delší dodací lhůty pro uživatele.
(487)
Zúčastněné strany, podle nichž by mohlo k případnému nedostatku na straně nabídky dojít, tento nedostatek nekvantifikovaly ani neodhadly. Uvedená tvrzení nejsou podle všeho doložena mírou využití kapacity na straně výrobců v Unii, jež v období šetření dosahovala 83 %, což znamenalo kapacitu asi jeden milion tun, která zůstala nevyužita. Nedostatek na straně nabídky je proto nepravděpodobný.
(488)
Proto byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací je nanejvýš pravděpodobné, že účinek vyrovnávacích opatření uložených na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR nebude mít podstatný nepříznivý dopad na uživatele dotčeného výrobku.
8.5. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU UNIE
(489)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
9. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
9.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(490)
Vzhledem k přijatým závěrům o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie by měla být uložena antisubvenční opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobcům v Unii způsobené subvencovaným dovozem.
(491)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(492)
Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by mohlo výrobní odvětví tohoto druhu přiměřeně dosáhnout v běžných podmínkách hospodářské soutěže, tzn. bez subvencovaného dovozu, z prodeje obdobného výrobku v Unii.
(493)
Žadatel požádal, aby byla cílová výše zisku stanovena nejméně na 10 %, přičemž ve svých argumentech vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své klasifikační metodice používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti dosahované jedním výrobcem působícím v jiném odvětví výroby papíru, které není dotčeno čínským dovozem.
(494)
Cílová výše zisku uvedená v podnětu a následné žádosti žadatele byla přezkoumána na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Bylo zjištěno, že by cílová výše zisku měla odrážet vysoké nároky na počáteční investice a riziko, jež jsou tomuto výrobnímu odvětví náročnému na kapitál vlastní, za situace, kdy by nedocházelo k dumpingovému či subvencovanému dovozu. Rovněž byly zohledněny náklady na investice do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 8 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, jehož by mohli výrobci v Unii pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistovalo subvencování působící újmu.
(495)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobcům v Unii. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
(496)
Vývozní prodej jedné ze společností ze skupiny jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl vyloučen na základě důvodů vysvětlených v 382. bodě odůvodnění.
(497)
Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen jednotlivých druhů výrobků u vyvážejících výrobců v ČLR a újmu nepůsobící ceny příslušných druhů výrobků prodávaných během období šetření výrobci v Unii na trhu Unie. Rozdíl zjištěný tímto porovnáním byl poté vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF porovnávaných druhů výrobků.
9.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(498)
Na základě výše uvedených závěrů o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmech Unie a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení se má za to, že na dovoz předmětného výrobku pocházejícího z ČLR by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(499)
Rozpětí pro odstranění újmy, subvenční rozpětí a navrhované sazby konečného vyrovnávacího cla pro ČLR, vyjádřená jako cena CIF na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Vyvážející výrobce
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (27) na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 235. až 245. bodě odůvodnění, poskytnuta pouze v případě jednoho programu. Příslušné dumpingové rozpětí daného spolupracujícího vyvážejícího výrobce bude v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveno. Co se týče dalších subvenčních programů, vzhledem k použití pravidla nižšího cla v paralelním antidumpingovém šetření a k výši subvencí zjištěné v tomto šetření, nebylo považováno za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, jsou-li na stejný dovážený výrobek uvalena antidumpingová i antisubvenční cla.
(501)
Individuální sazby vyrovnávacího cla stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(502)
S veškerými žádostmi o použití těchto sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se neprodleně obrátit na Komisi (28) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Nařízení bude poté podle potřeby odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb aktualizován.
(503)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
10. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(504)
Zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly podat v návaznosti na poskytnutí těchto informací stanovisko. K vyjádřením stran bylo řádně přihlédnuto a zjištění byla v případě potřeby náležitým způsobem upravena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódů TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné vyrovnávací clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné vyrovnávací clo se rovněž nevztahuje na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Sazba vyrovnávacího cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
B013
Všechny ostatní společnosti
12 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
COUNCIL IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 452/2011
of 6 May 2011
imposing a definitive anti-subsidy duty on imports of coated fine paper originating in the People's Republic of China
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 597/2009 of 11 June 2009 on protection against subsidised imports from countries not members of the European Community (1) (‘the basic Regulation’), and in particular Article 15(1) thereof,
Having regard to the proposal submitted by the European Commission (‘the Commission’) after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
1. PROCEDURE
1.1. INITIATION
(1)
On 17 April 2010, the Commission published a notice in the Official Journal of the European Union (2) (‘Notice of initiation’), on the initiation of anti-subsidy proceedings with regard to imports into the Union of coated fine paper originating in the People's Republic of China (‘PRC’ or the ‘country concerned’).
(2)
The anti-subsidy proceedings were initiated following a complaint lodged on 4 March 2010 by CEPIFINE, the European association of fine paper manufacturers, (‘the complainant’) on behalf of producers representing a major proportion, in this case more than 25 %, of the total Union production of coated fine paper. The complaint contained prima facie evidence of subsidisation of coated fine paper and of material injury resulting that subsidisation, which was considered sufficient to justify the initiation of proceedings.
(3)
Prior to the initiation of the proceedings and in accordance with Article 10(7) of the basic Regulation, the Commission notified the Government of the PRC (‘the GOC’) that it had received a properly documented complaint alleging that subsidised imports of coated fine paper originating in the PRC were causing material injury to the Union industry. The GOC was invited for consultations with the aim of clarifying the situation as regards the contents of the complaint and arriving at a mutually agreed solution. The GOC accepted the offer of consultations and consultations were subsequently held. During the consultations, no mutually agreed solution could be arrived at. However, due note was taken of comments made by the authorities of the GOC as regards the allegations contained in the complaint concerning the lack of countervailability of the schemes. Following the consultations, submissions were received from the GOC.
1.2. ANTI-DUMPING PROCEEDING
(4)
On 18 February 2010, the Commission published a notice in the Official Journal of the European Union (3), on the initiation of an anti-dumping proceeding concerning imports into the Union of coated fine paper originating in the PRC.
(5)
On 17 November 2010, by Regulation (EU) No 1042/10 (4), the Commission imposed a provisional anti-dumping duty on imports of coated fine paper originating in the PRC.
(6)
The injury analyses performed in the present anti-subsidy and the parallel anti-dumping investigation are identical, since the definition of the Union industry, the representative Union producers and the investigation period are the same in both investigations. For this reason, comments on injury aspects put forward in both these proceedings were taken into account in both proceedings.
1.3. PARTIES CONCERNED BY THE PROCEEDING
(7)
The Commission officially notified the complainant, other known Union producers, the known exporting producers in the PRC and an association of producers (a paper association), the representatives of the country concerned, known importers and known users of the initiation of the proceedings. Interested parties were given the opportunity to make their views known in writing and to request a hearing within the time limit set in the Notice of initiation.
(8)
In view of the apparent high number of exporting producers, Union producers and unrelated importers, sampling was envisaged in the Notice of initiation in accordance with Article 27 of the basic Regulation. In order to enable the Commission to decide whether sampling would be necessary and if so, to select samples, all exporting producers and their known paper association, all Union producers and unrelated importers were asked to make themselves known to the Commission and to provide, as specified in the Notice of initiation, basic information on their activities related to the product concerned (as defined in section 2.1 below) during the period from 1 January 2009 to 31 December 2009. The authorities of the PRC were also consulted.
(9)
As explained in recital (51) below, two Chinese exporting producer groups provided the requested information and agreed to be included in a sample. On the basis of the above it was decided that sampling was not necessary for exporting producers in the PRC.
(10)
As explained in recital (53) below, it was decided that sampling was not necessary for Union producers.
(11)
As explained in recital (54) below, it was decided that sampling was not necessary for unrelated importers.
(12)
The Commission sent questionnaires to all parties known to be concerned and to all other parties that so requested within the deadlines set out in the Notice of initiation, namely the complainant, other known Union producers, the known exporting producers in the PRC and an association of producers, the representatives of the country concerned, known importers and known users.
(13)
Replies to the questionnaires and other submissions were received from two groups of Chinese exporting producers, CEPIFINE, the four complainant Union producers and one additional Union producer, 13 unrelated importers and traders, 5 users and one association of the printing industry.
(14)
The Commission sought and verified all information deemed necessary for the determination of subsidisation, resulting injury and Union interest. Verification visits were carried out at the premises of the following State authority and companies:
(a)
Government of the People Republic of China
-
Chinese Ministry of Commerce, Beijing, China
(b)
Union producers and association
-
CEPIFINE, Brussels, Belgium
-
Sappi Fine Paper Europe, Brussels, Belgium
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italy CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, France and TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Spain), Barcelona, Spain
-
Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Italy and its related companies Burgo Distribuzione srl, Milan, Italy and Ebix sa, Barcelona, Spain
-
Papierfabriek Scheufelen GmbH, Lenningen, Germany
(c)
Exporting producers in the PRC
(1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, the holding company of the Asia Pulp & Paper Group (‘APP’)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, PRC
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, PRC
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Province, PRC
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Province PRC
(2)
Chenming Paper Group (‘Chenming’)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, PRC
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, PRC
(d)
Importers in the Union
-
Cartaria Subalpina, Turin, Italy
-
Paperlinx, Northampton, UK
1.4. INVESTIGATION PERIOD AND PERIOD CONSIDERED
(15)
The investigation of subsidisation and injury covered the period from 1 January 2009 to 31 December 2009 (the ‘investigation period’ or ‘IP’). The examination of trends relevant for the assessment of injury covered the period from 1 January 2006 to the end of the IP (‘the period considered’).
2. PRODUCT CONCERNED AND LIKE PRODUCT
2.1. PRODUCT CONCERNED
(16)
The product concerned is coated fine paper which is paper or paperboard coated on one or both sides (excluding kraft paper or kraft paperboard), in either sheets or rolls, and with a weight of 70 g/m2 or more but not exceeding 400 g/m2 and brightness of more than 84 (measured according to ISO 2470-1), originating in the PRC (‘the product concerned’ or ‘CFP’) currently falling within CN codes ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 and ex 4810 99 90.
(17)
CFP is high quality paper and paperboard generally used for the printing of reading material such as magazines, catalogues, annual reports, yearbooks. The product concerned includes both sheets and rolls suitable for use in sheet-fed (‘cut star’) printing machines. Rolls suitable for use in sheet-fed presses (‘cutter rolls’) are designed to be cut into pieces before printing, and are thus considered to be substitutable and directly competitive with sheets.
(18)
The product concerned does not include rolls suitable for use in web-fed presses. Rolls suitable for use in web-fed presses are defined as those rolls which, if tested according to the ISO test standard ISO 3783:2006 concerning the determination of resistance to picking - accelerated speed method using the IGT tester (electric model), give a result of less than 30 N/m when measuring in the cross-direction of the paper (CD) and a result of less than 50 N/m when measuring in the machine direction (MD). Also, in contrast to rolls used in sheet-fed printing machines, rolls for use in web-fed presses are normally directly fed into the printing machines and are not cut beforehand.
(19)
One party claimed that the product scope of the investigation was too narrowly defined and that rolls of CFP suitable for web-fed printing should have been included. It was claimed that web-fed rolls and the ones included in the scope of the present investigation (cutter rolls and sheets) shared the same basic technical and physical characteristics and were not distinguishable from one another. Furthermore it was claimed that both were used for high quality printing and that they were therefore to some extent interchangeable.
(20)
However, contrary to the above claim, the investigation confirmed that there are indeed distinct technical and physical characteristics such as humidity and stiffness between paper used in web-fed and the one used in sheet-fed printing. The investigation further confirmed that the technical characteristics listed in recital (18) above are unique to rolls suitable for use in web-fed presses. Due to these differences paper used in web-fed or the one used in sheet-fed printing cannot be used in the same type of printing machine and they are therefore not interchangeable. It is noted that all parties agreed that the two types of paper are distinct as regards their surface strength and tensile strength.
(21)
Furthermore, the party in question claimed that customers view CFP in the form of sheets, cutter rolls and web rolls as a single market and thus distribution channels are the same. The different technical characteristics are only reflected in minor price differences among these product groups.
(22)
However, the investigation revealed that the two types of rolls are also non-interchangeable from an economic point of view because rolls for web-fed printing are used for mass-volume printing jobs and are generally made to order and require just-in-time delivery, therefore these products are not stocked by intermediaries but are shipped directly to the final users, i.e. they are also sold through a different distribution channel than rolls used in sheet-fed printing. The different production process and the different economies of scale in the printing process are reflected in distinct price differences.
(23)
Furthermore, no rolls for use in web-fed presses were imported from the PRC during the period considered. It may also be considered unlikely that these products would be imported in the future as sourcing these products from far away is economically not viable for the reasons mentioned in the previous recital.
(24)
On this basis, these claims were rejected.
(25)
The same party claimed that the resistance to picking was not a suitable technical characteristic for differentiating between products as this test would be of a general nature and test results may moreover be affected by the moisture content of the paper tested. The party further claimed that on the basis of some other tests conducted in its own laboratory measuring the resistance to picking of web rolls produced by the Union producers, it can be seen that these products would not fall into the current product definition which would show that the criterion of ‘resistance to picking’ for distinguishing CFP used in web-fed and sheet-fed printing is unsuitable. With this evidence the party alleged that the exclusion of web rolls was made on an arbitrary basis.
(26)
No evidence was submitted with regard to the claim that the moisture content of the paper may render test results for ISO test standard ISO 3783:2006 unreliable.
(27)
The test results presented by the exporting producer consisted of a summary of the test results performed in its own laboratory. Crucially, the results were not made available for inspection and comments by other interested parties, in particular the Union industry, nor did the exporting producer submit a meaningful non-confidential summary thereof despite repeated reminders.
(28)
After disclosure, no further detailed information was provided by the exporting producer which could help assess the reliability of the test. Since no non-confidential version of this test was provided, the companies whose web rolls were allegedly tested could not respond to the conclusions of the test. The Commission thus could not objectively check whether the test results submitted were reliable and correct and could be relied upon for the purposes of the investigation. On the basis of the facts available to the Commission, the objectivity and reliability of the test was found to be insufficient since the information submitted under confidentiality could not be counterchecked by any reliable sources.
(29)
After the disclosure of the findings, the same exporting producer presented the results of a further test conducted on its behalf by an external test laboratory and reiterated that CFP used in web-fed printing has been arbitrarily excluded from the scope of the investigation. The test reports stated that the resistance to picking has been measured on 25 samples of web-fed rolls provided and identified by the exporting producer to the laboratory as paper samples produced by Union producers. According to this report, none of the paper met both the criteria referred to in recital (18) above.
(30)
The assessment of the test report brought to light that, first of all, the test report by the external laboratory related mostly to products for which these results were irrelevant as the vast majority of the samples tested were not in fact web rolls; secondly, the test report related to products which were not sufficiently identified, as it could not be ascertained from the test report whether the paper tested was for sheet-fed printing or web-fed printing as the paper brand described in the report existed in both formats. Furthermore the test report provided no assurance that the sample rolls indicated were indeed the ones that were tested.
(31)
In response to the external laboratory's test report, the complainant provided the results of the testing performed by one of the Union producers on the same samples of web rolls that were allegedly tested by the external laboratory. This test showed different results. The complainant attributed the differences to possibly different test conditions and thus a potential non-compliance with the ISO 3783:2006 standard, i.e. the standard according to which resistance to picking set in recital (16) of the provisional Regulation should be measured.
(32)
After disclosing the definitive findings, the exporting producer questioned the Commission's objectivity in rejecting the test result of the external laboratory. It claimed that the testing was carried out blindly by the independent expert and in accordance with the relevant ISO standard. It provided an affidavit of its manager explaining the sourcing process of the samples used in the testing in order to prove the independence, correctness and representativeness of the testing.
(33)
Firstly, the objectivity of the external laboratory test report was never questioned by the Commission and in this regard it is irrelevant that the testing was carried out blindly. On the other hand, doubts were raised as to the assurances on the selection and origin of the samples tested and not on the test itself. The arguments of the exporting producer did not remove these doubts as these were not comprehensive and were unclear in several aspects, for example the inclusion of products other than web rolls were claimed to have been caused by administrative errors or were blamed on mistakes by the suppliers in providing possibly wrong samples.
(34)
Since both the source as well as the samples of the allegedly tested products were not clear and the results of the testing by the different parties were contradictory, it was considered that the submitted test report of the external laboratory acting on behalf of the Chinese exporting producer did not demonstrate conclusively that the resistance to picking test was not appropriate to distinguish between CFP suitable for use in web-fed printing on the one hand and CFP used in sheet-fed printing on the other hand. Consequently, the test report did not demonstrate that CFP used in web-fed printing had been arbitrarily excluded from the scope of the investigation.
(35)
As regards the relevance of the resistance to picking as a distinguishing criterion for rolls suitable for web-fed printing, it is recalled that in the product definition the two product groups are distinguished from each other based on, among other things, the use of the products, i.e. whether the product is suitable for use in web-fed or sheet-fed printing as determined by the requirements of the presses on which they are used which is reflected in, inter alia, the characteristic of resistance to picking. Furthermore it is noted that resistance to picking is only one of the characteristics that distinguish CFP suitable for use in web-fed printing from CFP used in sheet fed printing; recitals (18) and (20) above set out additional criteria which have not been contested by the exporting producer concerned. One party claimed that humidity as defined in recital (20) was not a distinct basic characteristic to distinguish products. During the investigation however differing claims in this regard were made by other parties. In any event, it was found that stiffness and resistance to picking are the most relevant factors.
(36)
In its responding submission, the complainant acknowledged that there might be rolls that do not fully meet all the criteria for resistance to picking referred to in recital (18) above, but which could still be used in web-fed printing. However, it maintained its view that resistance to picking is the only test that is able to identify with certainty that a roll is indeed suitable for web-fed printing, i.e. if a roll meets the criteria for resistance to picking referred to in recital (18) above, it is certainly a web roll.
(37)
In support of the above claims concerning resistance to picking the exporting producer referred to arguments put forward by one of the complainant Union producers in anti-dumping and anti-subsidy investigations in the USA in which the Union producer allegedly acknowledged that web rolls cannot be differentiated based on resistance to picking test or by any other measurement.
(38)
The complainant contested these statements of the exporting producer and claimed that contrary to what has been claimed, it follows from the proceedings in the USA that there is a clear dividing line distinguishing web rolls from CFP.
(39)
Firstly, it should be noted that the statements referred to by the exporting producer were presented in investigations under other jurisdictions and by different parties than the ones in the current proceedings and thus are not relevant. Secondly, the US authorities in the mentioned investigations concluded that there was a clear distinction between on one hand CFP used in sheet-fed printing and on the other hand rolls suitable for use in web-fed printing. Cutter rolls were regarded as semi-finished products while rolls suitable for web fed printing were not considered as product concerned. The US authorities did not explicitly define web rolls in their definition of the product scope. For this reason, the criterion of resistance to picking was not relevant in the definition of the product scope in the mentioned investigations.
(40)
Based on the above comments, the technical characteristic ‘resistance to picking’ was confirmed as being a reliable characteristic to describe CFP suitable for use in web-fed printing.
(41)
The comments put forward have however also revealed that there exist web rolls that can be used in web-fed printing even if they do not fully meet all the criteria for resistance to picking. For this reason it was considered necessary to further refine the definition of rolls suitable for web-fed printing.
(42)
In order to provide a further criterion to distinguish web rolls which do not fully meet all the criteria for resistance to picking, the complainant suggested that a roll which does not fully sat the picking resistance test but has an internal core size of less than 80 mm, should be considered as a web roll.
(43)
The GOC and the exporting producer claimed that the addition of core size as a new element into the product definition constituted a revision of the definition of web rolls and thus the product concerned. It also claimed that the internal core size is not a suitable criterion as there exist web rolls with higher than 80 mm core size and cutter rolls with lower than 80 mm core size.
(44)
The Commission endeavoured to further refine the definition of rolls suitable for use in web-fed printing and to give further clarification in order to distinguish even more clearly between the product concerned and other products, also with a view to minimize the possibility of circumvention of the measures. The evidence submitted on the suitability of the core size as an alternative criterion in the definition however proved that this criterion would lead to the possible exclusion of product concerned, i.e. cutter rolls with a core size of less than 80 mm from the measures. Therefore this criterion to define rolls suitable for use in web-fed printing was abandoned.
(45)
The above is without prejudice to the reliability of the method according to which rolls suitable for use in web-fed printing have been excluded from the scope of the investigation as it was claimed by the Chinese group of exporting producers.
(46)
During the course of the investigation, certain parties also claimed that multi-ply paper and multi-ply paperboard,as defined in the recital (47),should be excluded from the scope of the investigation. They claimed that multi-ply paper and multi-ply paperboard had different physical characteristics such as multiple plies, higher stiffness and lower density and that the final use of these products was different as these are usually used for folding carton and packaging applications. These parties finally claimed that single-ply and multi-ply paper and paperboard would be easily distinguished by their physical appearance.
(47)
Multi-ply paper and multi-ply paperboard, as defined in the Harmonised System Explanatory Notes to subheading 4805, are products obtained by pressing together two or more layers of moist pulps of which at least one characteristics different from the others. These differences may arise from the nature of pulps used (e.g. recycled waste), the method of production (e.g. mechanical or chemical) or, if the pulps are of the same nature and have been produced by the same method, the degree of processing (e.g. unbleached, bleached or coloured).
(48)
The investigation showed that multi-ply paper and paperboard have indeed some different physical and technical characteristics; more specifically they are composed of several layers of pulp, which increases rigidity. Multi-ply paper and paperboard are produced by a different production method requiring a different paper machine than the one used for the production of CFP, as in the production process several layers of pulp are layered into a single product. Finally, multi-ply paper and paperboard serve different purposes (mainly packaging) compared to CFP, which is used for high quality printing of promotional material, magazines, etc. Multi-ply paper and paperboard as defined in recital (47) is therefore considered as not being the product concerned. Consequently, the CN codes mentioned covering imports of multi-ply paper and multi-ply paperboard are excluded from the scope of the investigation.
(49)
Finally, one Chinese producer claimed that so called ‘paperboard’ should be excluded from the scope of the investigation as it does not fall under the definition of fine paper (whether coated or not) because of alleged differences in its weight, thickness and rigidity. It was found that the term ‘paperboard’ is generally used for paper with high substances making the paper in general heavier, i.e. ‘paperboard’ is commonly defined as paper with a basis weight of above 224 g/m2. However, the investigation revealed that the difference in weight does not have a significant impact on the remaining physical and technical characteristic and end uses which would it make distinguishable from the product concerned. It is also noted that, as outlined in recital (16), all CFP with a weight of 70 g/m2 or more but not exceeding 400 g/m2 were explicitly included in the definition of the product concerned. Therefore paperboard is considered as being ‘the product concerned’.
2.1.1. LIKE PRODUCT
(50)
The product concerned, the product produced and sold on the domestic market of the PRC as well as the product manufactured and sold in the Union by the Union producers were found to have the same basic physical and technical characteristics as well as the same basic uses. They are therefore considered as ‘alike’ within the meaning of Article 2(c) of the basic Regulation.
3. SAMPLING
3.1. SAMPLING FOR EXPORTING PRODUCERS IN THE PRC
(51)
Only two exporting producers groups in the PRC came forward and replied to the request for sampling data in the Notice of initiation. One group (Chenming) represents 2 related exporting producers while the other group (APP) represents 4 related exporting producers. The cooperating exporting producers represent the total exports of the product concerned from the PRC to the Union. In these circumstances, the Commission decided that sampling was not necessary for exporting producers in the PRC.
(52)
Two out of four related exporting producers of the APP group were found to produce only multi-ply paperboard referred to in recital (47) above. In this respect it is recalled that it was concluded that multi-ply paperboard should be excluded from the product scope of the current investigation. It is also recalled that the multi-ply paperboard was excluded from the product scope of the parallel anti-dumping proceedings. It is therefore concluded that the two related exporting producers found to produce only multi-ply paperboard are not concerned by the current proceedings. Thus the findings presented in this Regulation are not based on their information and data.
3.2. SAMPLING OF UNION PRODUCERS
(53)
In view of the potentially large number of Union producers, sampling was envisaged in the Notice of initiation in accordance with Article 27 of the basic Regulation. However, after examination of the information submitted and given that only four Union producers came forward within the deadlines set in the Notice of initiation, it was decided that sampling was not necessary. Those four producers were considered to be representative (covering 61 % of total production) of the Union industry as defined in recital (372). The information provided by the four companies was verified on-the-spot and was used for the micro indicators as explained in recital (386).
3.3. SAMPLING OF UNRELATED IMPORTERS
(54)
In view of the potentially large number of importers, sampling was envisaged for importers in the Notice of initiation in accordance with Article 27 of the basic Regulation. However, after examination of the information submitted and given by the small number of importers which indicated their willingness to co-operate, it was decided that sampling was not necessary.
4. SUBSIDISATION
4.1. PRELIMINARY REMARKS
(55)
It is recalled that both the GOC and the four Chinese exporting producers submitted replies to the questionnaire and accepted on-the-spot visits in order to verify the replies.
(56)
With respect to the GOC, following the submission of the reply to the questionnaire, the Commission sent to the Chinese side three deficiency letters and a pre-verification letter. The Commission provided to the GOC ample time for the preparation and submission of its representations whenever this was requested and justified. Indeed substantial deadline extensions were granted to the GOC, i.e. two weeks extension for the reply to the questionnaire which led to a total deadline of 49 days for the submission of the reply to the questionnaire and three weeks for the reply to the first deficiency letter which led to a total deadline of 40 days.
(57)
Prior to the on-the-spot verification visit, the GOC requested the Commission to provide further information in writing, in particular a list of all the questions that it intended to ask during the verification plus a list of the Government departments which were expected to participate in the on-the-spot verification visit. In the absence of these, it was argued that the Commission would not fulfil its obligations as an investigating authority set out in the Agreement on Subsidies and Countervailing Measures (‘SCM Agreement’) and in particular those contained in paragraph 8 of Annex VI. The GOC also submitted that due to lack of such information it would not be in a position to guarantee the outcome of the verification.
(58)
The Commission respectfully disagreed with GOC's request. In this respect it is noted that the Commission has fulfilled all the relevant conditions of paragraph 8 of Annex VI of the SCM Agreement as well as of Article 26 of the basic Regulation. A detailed pre-verification letter was sent to the GOC confirming the agenda (days and group of schemes to be discussed per verification day) and requesting the presence of the authorities responsible for the relevant schemes and of the officials involved in the preparation of the GOC submissions. The Commission also explained before the on-the-spot verification visits that only the GOC knows the authorities responsible for the schemes under investigation as well as those officials whose are best placed to take part in the verification and answer questions. As regards the list of specific questions, the Commission explained before and during the on-the-spot verification visit that such a list is not required by WTO or EU legislation and that the purpose of the investigation is to verify the GOC reply to the questionnaire and the relevant supplementary submissions; therefore the verification would follow the structure of those documents. The Commission would also seek to obtain and clarify further information necessary for the ongoing proceedings, but precise questions in this context would depend on the GOC's replies to the initial verification of its replies. It was also made clear to the GOC before the on-the-spot verification visit that refusals to provide necessary information or to assist the investigating authority in verifying information and data deemed necessary for the purposes of the proceedings may seriously undermine the investigation process. The GOC was also reminded of the consequences of the provisions of Article 28 of the basic Regulation.
(59)
During the on-the-spot verification visit to the Chinese Ministry of Commerce in Beijing, the Commission endeavoured to verify information provided on the basis of the supporting documents that were used to prepare the GOC's response, in line with the provisions of Articles 11 and 26 of the basic Regulation. In doing so, the Commission came to the preliminary conclusion that the lack of information and supporting documents available did not allow a proper verification of the reply to the questionnaire. Moreover, certain information was not submitted at all although it was specifically requested, and certain questions had not been answered. The GOC has been made aware of the consequences of non-cooperation in accordance with Article 28(1) and (6) of the basic Regulation.
(60)
The GOC argued that the investigating authority should determine the necessity of information in a reasonable manner that would not amount to abuse of rights. It was also argued that even if information is considered not ideal in all aspects it should not be disregarded. On the basis of the above arguments the GOC submitted that it cooperated to the best of its ability and that its reply to the questionnaire was complete. It was also argued that the on-the-spot verification was poorly scheduled as the pre-verification letter failed to provide a reasonable understanding of what was to be verified and the Commission did not conduct specific on-the-spot visits at each government entity. It was also submitted that the Commission imposed an unreasonable burden on the GOC and requested irrelevant and unnecessary information.
(61)
With respect to the scheduling of the on-the-spot verification, it is recalled that the GOC agreed to the timing, the schedule of visit and the venue. Indeed, discussions on the timing of the on-the-spot visit took place in August 2010. The Commission initially proposed the on-the-spot verification visit to take place on the first week of October 2010 and subsequently amended its proposal twice, on the basis of Chinese requests, first for the second week of October 2010 and finally for the third week of October 2010. Thus there is no basis to any complaints concerning scheduling of on-the-spot visits as the Commission did its utmost to accommodate any duly justified request from the GOC. With respect to the information requested, it is noted that the GOC has never disputed the format of the questionnaire or the way information was requested. The Chinese Ministry of Commerce submitted the reply to the questionnaire and subsequent representations on behalf of the GOC. The Commission requested information that was deemed necessary for the purposes of arriving at a representative finding and remained consistent in its requests by asking for the same data and information during the investigating process and requesting the GOC to explain the information submitted and the implications of that information for the schemes under investigation.
4.2. SPECIFIC SCHEMES
(62)
On the basis of the information contained in the complaint and the replies to the Commission's questionnaire, the following schemes, which allegedly involved the granting of subsidies by the Governmental authority, were investigated:
(I)
Preferential lending to the coated paper industry
(II)
Income tax Programmes
-
Preferential tax policies for companies that are recognised as high or new technology enterprises
-
Preferential tax policies for Research & Development
-
Dividend exemption between qualified resident enterprises
(III)
Indirect Tax and Import Tariff Programmes
-
VAT and Tariff exemption on imported equipment
-
VAT rebates on domestically produced equipment
-
City maintenance and Construction Taxes and education surcharges for Foreign Invested Enterprises
(IV)
Grant Programmes
-
Famous Brands
-
Special Funds for Encouraging Foreign Investment Projects
-
Anti-dumping Respondent Assistance
-
Shouguang Technology Renovation Grant
-
Suzhou Industrial park Intellectual Property Right Fund
-
Subsidy of High-Tech Industrial Development Fund
-
Award received from Suzhou Industrial Park for maintaining growth
-
Special fund for water pollution treatment of Taihu lake of Jiangsu province
-
Special funds for energy-saving of Suzhou Industrial Park
-
Special fund for reduction of total emissions of major pollutants at municipal level of Suzhou municipality
-
Subsidy for water-saving and emission reduction
-
Environmental Protection award received from Suzhou Environmental Protection Bureau
-
Energy saving award in Shouguang
(V)
Government Provision of Goods and Services for Less than Adequate Remuneration (‘LTAR’)
-
Provision of land-use rights
-
Provision of paper-making chemicals
-
Provision of electricity
4.2.1. PREFERENTIAL LENDING TO THE COATED PAPER INDUSTRY
(a) Introduction
(63)
It is alleged that Chinese producers of the product concerned benefit from low-interest rate loans from government policy banks and state-owned commercial banks (‘SOCBs’) pursuant to the GOC's policy to provide financial assistance in order to encourage and support the growth and development of the paper industry in China. As illustrated in the five-year plans and industrial policy, preferential financing initiatives were granted by the banking system to the papermaking industry.
(b) Use of facts available
(64)
On the basis of the information contained in the complaint, the Commission sought to investigate the bank which was lending to the coated paper industry. For these purposes it was considered necessary to ask the GOC to provide in its reply to the questionnaire and subsequent submissions specific information and data on a series of government plans and projects to encourage and support the development of China's paper sector. These plans and projects were:
-
China Civilian Economy and Social Development 10th Five-Year Plan (‘The 10th Five Year Plan’)
-
The ‘10th Five year Plan’ in the Papermaking Industry (‘Papermaking Plan’)
-
The 10th Five year and 2010 Special Plan for the Construction of a National Forestry and Papermaking Integration Project (‘Integration Project’)
-
Decision No. 40 of the State Council on Promulgating and Implementing the ‘Temporary Provisions on Promoting Industrial Structure Adjustment’ (‘Decision No. 40’)
-
Directory Catalogue on Readjustment of Industrial Structure (‘Directory Catalogue’)
-
Guidelines for the Eleventh Five-Year Plan for National Economic and Social Development (2006-2010) (‘11th Five-year Plan’)
-
State Council Circular on Realizing the Major Targets in (The 11th Five Year-Year Plan) and the Division of Tasks (‘11th five-year plan implementing circular’)
-
2007 Development Policy for the Papermaking Industry (‘2007 Papermaking Plan’)
-
The Guandong Development Plan
-
The Zhanjiang City 11th Five-Year plan
-
The 11th Five Year Plan of Jining Municipality
(65)
The GOC only partially provided the information requested in relation to the plans. Only two of the plans requested were provided in full, i.e. in the Chinese version together with an English translation (Decision No. 40 and Directory Catalogue on Readjustment of Industrial Structure). For the three regional plans originally requested by the Commission, the Chinese authorities submitted that they were not relevant since the co-operating exporting producers are not located in these regions. They were thus not provided. The Commission accepted this but requested the development plans related to the areas (regions, provinces, municipalities) where the cooperating exporting producers are established. The GOC provided Chinese copies of the 11th Five year plan for Jiangsu Province and 11th Five year plan for Shandong Province, but no translation whatsoever, not even a translation of the table of contents. In relation to two plans that were not provided, the GOC submitted that they covered the period between 2000 and 2005 and were thus irrelevant. The Commission accepted this. The remaining plans were provided only in Chinese (Integration Project, 11th Five-year Plan, 11th five-year plan implementing circular, 2007 Papermaking Plan) together with English tables of the contents. The GOC claimed that the Commission's requests were too burdensome, that they only had limited resources and therefore could not translate the texts.
(66)
With respect to the above it is noted that the Commission requested information that was deemed necessary for the investigation as the abovementioned documents had been identified in the complaint. Moreover the Commission had repeatedly emphasized the need to provide the requested documents in English. This is necessary for this type of significant document given that, on the basis of the index only, it was not possible to determine which part of the document is relevant for the investigation. Moreover, the plans provided in Chinese were not voluminous and it appears that copies in English of the relevant documentation exist either from independent sources (legal firms that specialize in Chinese law) or from anti-subsidy investigations conducted in China by the United States of America (‘USA’).
(67)
Consequently, the Commission had the possibility to verify only the following documents: the Decision No. 40, the Directory Catalogue and the 2007 Papermaking Plan, an English version of which was in the complaint and it was also made available from an exporting producer.
(68)
In order to investigate the level of government intervention in the Chinese financial market and obtain the necessary overview of the financial sector in the PRC, the Commission requested information on the percentage of government ownership of financial institutions and on the records of amounts/percentages of loans given by State owned banks. The GOC claimed that they did not have any records on the bank shareholding although Article 61 of the Law on Commercial Banks [2003] No. 13 provides that banks report these data ‘to the banking regulatory organ of the State Council and People's Bank of China’. As regards the amounts/percentages of loans given by State owned banks, the GOC confirmed that although relevant data was kept, it could not provide it. The Commission further facilitated the work of GOC by limiting the requested information on the percentage of government ownership only to such financial institutions that were found to provide loans to the co-operating exporting producers. Nevertheless, the GOC did not provide relevant data even for this restricted segment of financial institutions operating in China.
(69)
In order to investigate the lending policies of the Chinese banks (e.g. methods used as regards the setting of the interest loan rates, assessment of loans etc), the GOC was asked to provide information with respect to the policies followed by the relevant state authorities namely the People's Bank of China (‘PBOC’) and the Bank Regulatory Commission. The GOC did not provide any relevant information on the loan policies. No document, regulation or guidelines addressed to the banking system from the PBOC was provided in order to substantiate the role of the PBOC in setting interest rates and its relation with the banking system. Furthermore no explanation was given, although specifically requested, with respect to the application of the Law on Commercial Banks [2003] No. 13 and particularly Articles 34, 38 and 39 that set out the basic rules governing loans and other businesses of commercial banks.
(70)
In order to investigate the lending policies of the Chinese banks that provided loans during the IP to the cooperating exporting producers, the Commission requested the GOC to arrange meetings with specific banks that have provided loans to the cooperating exporting producers in order to verify information concerning preferential lending to the CFP industry in China. The GOC claimed that it was unable to intervene with State-owned banks to arrange such meetings. Therefore, no evidence was collected from Chinese banks as to whether and, if so, how those banks evaluate credit risk when providing loans.
(71)
The GOC was made aware of the consequences of non-cooperation in accordance with Article 28(1) and (6) of the basic Regulation. In view of this lack of cooperation, it has been necessary, in addition to taking account of relevant GOC documents submitted by other parties, to use information from secondary sources, including the complaint and publicly available information retrieved from internet. The GOC disputed the use of facts available but did not provide any further new evidence.
(72)
The cooperating exporting producers were also asked to arrange meetings with specific banks that have provided loans to them during the IP in order to verify information concerning preferential lending to the CFP industry in China. However, no such meetings took place. The cooperating exporting producers communicated the repeated requests of the Commission for such meetings but the relevant banks refused to cooperate with the investigation. The co-operating exporting producers were made aware of the consequences of non-cooperation in accordance with Article 28(1) and (6) of the basic Regulation. In view of this lack of cooperation, it was considered necessary to base any findings with respect to the loans provided by banks to the co-operating exporting producers on facts available. The co-operating exporting producers disputed the use of facts available but did not provide any further evidence.
(73)
One Chinese exporting producer was requested to provide specific information concerning a specific debt restructuring agreement with three Chinese banks. The aforesaid exporting producer refused to provide the necessary information. Consequently, it was not possible to verify the relevant overall agreement and corresponding contract loans as well as all specific points like duration of loans, repayment schedules and interest rates. The co-operating exporting producer was made aware of the consequences of non-cooperation in accordance with Article 28(1) and (6) of the basic Regulation. In view of this lack of cooperation, it was considered necessary to base any findings with respect to the relevant loans provided by banks to that producer on facts available. The co-operating exporting producer disputed the use of facts available but did not provide any further evidence.
(c) Findings of the investigation
(i) Government intervention in the financial banking system for a preferential lending to paper making industry
- Role of government plans
(74)
The investigation established the existence of specific policy plans with respect to the papermaking industry. These plans stipulate that the state authorities monitor closely the performance of the papermaking industry and implement special policies (e.g. implementing decrees) for the fulfilment of the goals of the policy plans. Furthermore, the investigation also established that the specific policy plans provide for preferential lending to the paper making industry.
(75)
Indeed, by examining Decision No 40 and the specific financing section of the 2007 Papermaking Plan, it is obvious that the Chinese state planning system directs banks to provide loans to the paper making industry.
(76)
With reference to Decision No 40, it is noted that that act is an order from the State Council i.e. the highest administrative body in the PRC and so legally binding for other public bodies and the economic operators. It classifies the industrial sectors into ‘Encouraged, Restrictive and Eliminated Projects’. This Act represents an industrial policy guideline that along with the Directory Catalogue shows how the GOC maintains a policy of encouraging and supporting groups of enterprises or industries, such as the paper industry, classified by the Directory Catalogue as an ‘Encouraged industry’. With respect to the number of industries listed as ‘Encouraged’ it is noted that there are in total 26, representing only a portion of the Chinese economy. Furthermore, only certain activities within these 26 sectors are given ‘encouraged’ status. Decision No 40 also stipulates under Article 17 that the ‘Encouraged investment projects’ shall benefit from specific privileges and incentives (financial support, import duty exemption, VAT exemption, tax exemption). On the other hand, with reference to the ‘Restrictive and Eliminated Projects’, Decision No 40 empowers the state authorities to intervene directly to regulate the market. In fact, Articles 18 and 19 ask the relevant authority to stop financial institutions from supplying loans; they also order the State price administrative department to raise the electricity price and instruct the electricity supply companies to stop supplying electricity to such ‘Restrictive and Eliminated Projects’. It is obvious from the above that Decision No 40 provides binding rules to all the economic institutions in the form of directives on the promotion and support of encouraged industries, one of which is the paper making industry.
(77)
The 2007 Papermaking Plan provides specific conditions, orientations and targets for the papermaking industry. It describes the state of the papermaking industry in China (e.g. number of enterprises, production, consumption and exports, statistics on the type of raw materials used). It sets out the policies and goals for the papermaking industry with respect to the industrial layout, the use of raw materials, the use of technology and equipment, the product structure and the organizational structure of the papermaking producers. The text also sets industry ‘admission criteria’, as it lays down specific assets/liability ratio requirements for the papermaking industry, sets specific credit ratings for the papermaking industry and specific targets for economies of scale, market share ratios, energy and water consumption to be achieved or attained by companies. It requests enterprises to formulate development plans based on the 2007 Papermaking Plan. It also instructs the local provinces and regions to participate in the implementation of the plan, while an entire chapter is devoted to ‘Investment and Financing’ of the papermaking industry. In this respect it is pertinent to note that the Plan clearly states that financial institutions shall not provide loans for any project which does not comply with its regulations. In sum it is clear from the reading of the text and the wording used that the 2007 Papermaking Plan is a specific state instrument aimed at regulating the papermaking industry in China and can only be considered as a compulsory industrial policy tool that has to be concretely implemented by relevant interested parties in China (state authorities, financial institutions and producers).
(78)
The GOC argued that the 2007 Papermaking Plan is to be considered a guideline plan without binding force. It was also submitted that in the same context none of the government plans and projects are legally binding and as a result no financial contribution or benefit can be granted in the framework of such plans and projects. However, a simple reading of the text on the 2007 Papermaking Plan and its above-stated specific provisions reveals that the text cannot be considered as a non-binding guideline. In this respect it is noted that the 2007 Papermaking Plan text inter alia reads ‘The industrial development policy is formulated based on the requirements of perfecting the reform of the socialist market economy and the related laws and regulations, so as to establish a fair market order and good development environment, solve the issues existing in the development of papermaking industry and direct the healthy development of the industry’. With respect to the remaining plans and projects as listed under recital (64) above it is noted that at least one refers to an implementing circular of the 11th Five Year Plan. It is difficult to understand how an allegedly non-legally binding document (a government plan) can have a legally binding implementing act (in this case a circular of the State Council).
(79)
In addition, Article 34 of the Law on Commercial Banks [2003] No. 13 states that banks ‘carry out their loan business upon the needs of the national economy and the social development and under the guidance of the state industrial policy’. In this particular case the relevant state industrial policy is the 2007 Papermaking Plan. Thus, it only logical to conclude that loans received by the CFP producers from SOCBs are made pursuant to government directives.
(80)
The role of the National Development and Reform Commission (‘NDRC’) was also investigated. It was submitted by the GOC that the NDRC is an agency of the State Council coordinating macro-economic policy and managing the Government investments. That state authority issued, inter alia, the 2007 Papermaking Plan. No available information was submitted, although explicitly requested, on the legal framework under which the NDRC was established and operates, e.g. its statute. The only explanation provided by the GOC was that the State Council, the highest governmental administrative body, gives the instructions which the NDRC has to follow and that in any event this information is irrelevant to the investigation. This argument cannot be accepted. The statutes of the authority that issues government plans are considered relevant to the investigation, in view of the fact that government plans and projects are under investigation in these proceedings. The Commission also enquired about the reasons why the NDRC collects, on a permanent basis, detailed information from companies. The GOC clarified that the information could be collected through industrial associations and other public sources. Nevertheless, the existence of a systematic mechanism to collect company related data to be used in government plans and projects reveals that these plans and project are considered as an important element of state industrial policy.
(81)
It follows from the above that any decision taken by financial institutions with respect to the papermaking industry would have to take into consideration the need to fulfil the goals of the relevant policy plans. Indeed, companies qualified by these specific policy plans as ‘Encouraged industries’ are considered of high credit rating, something that has direct consequences on the assessment of the creditworthiness by the Chinese financial system. Furthermore, from examining the specific financing section of the 2007 Papermaking Plan and a credit rating note that was made available from one co-operating exporting producer it is obvious that the Chinese state planning system directs banks to provide loans to the papermaking industry and companies are considered of high credit rating because they qualify for specific policy plans. It is pertinent to note that the particular credit rating note obtained during the investigation directly links the positive future prospects of the company with the existence of the papermaking policy plans and the fulfilment of their objectives. There is also evidence that the State authorities monitor the performance of companies as they examine annually their business licenses and retain in this way financial and performance statistics. Furthermore, there is also evidence, derived from information submitted from co-operating exporting producers, that the PBOC monitors, in line with the provisions of Article 9 of the Regulation on Registration and Consultation of Banks, the loan situation of companies through the annual examination of the loans companies avail themselves of each year.
(82)
All the above facts demonstrate the link between the specific policy plans and the financing of the papermaking industry.
- Government intervention in the banking sector
(83)
With respect to the co-operating exporting producers the investigation established that two of them were, in the majority of cases, automatically granted the lowest possible interest rate within the limits set out by the PBOC while other two co-operating exporting producers benefited from a substantial rescheduling of their loans that took place in 2008. Indeed, Chinese state-owned banks purchased all loans due to foreign banks and the rescheduled loans did not provide for a significant risk premium over the PBOC interest rate benchmark.
(84)
In addition, the investigation has established that the Chinese financial market is characterised by government intervention because most of the major banks are state-owned. The Chinese authorities have provided only very limited information concerning shareholding/ownership of banks in China. However, as further outlined below, the Commission compiled available information in order to arrive at a representative finding. In performing its analysis whether banks are entities vested with or exercising government authority the Commission also sought information concerning not only the government ownership of the banks but also other characteristics such as the government presence on the board of directors, the government control over activities, the pursuit of government policies or interests and whether entities were created by statute.
(85)
From the available information it is concluded that the state-owned banks in China command the highest market share and are the predominant players in the Chinese financial market; according to the 2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector, the state-owned banks’ share may amount to more than 2/3 of the Chinese market. For the same matter the WTO Trade Policy Review of China noted that ‘The high degree of state ownership is another notable feature of the financial sector in China’ (5). It is pertinent to note that the four big state-owned banks (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank and Industrial and Commercial Bank) appear to represent more than half of the Chinese banking sector. Policy banks and other state-owned banks are more than 50 % state-owned. The Commission also requested information concerning the structure of government control in those Chinese banks and the pursuit of government policies or interests with respect to the Papermaking industry (i.e. board of directors and board of shareholders, minutes of shareholders/directors meetings, nationality of shareholders/directors, lending policies and assessment of risk with respect to loans provided to the cooperating exporting producers). Nevertheless, neither the GOC nor the banks provided such information. They only repeatedly referred to information in the Annual reports of the banks they had submitted. However, the information in the Annual reports of banks did not (and cannot) contain the required level of detailed information.
Consequently, the Commission had to use the information available. It concluded on the basis of the available data that those banks are controlled by the government and exercise government authority in a manner that their actions can be attributed to the State. The relevant data used in order to arrive at the aforesaid findings is derived from information submitted by the GOC, the annual reports of Chinese banks that were either submitted from GOC or publicly available, information retrieved from the 2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector, information submitted from the co-operating exporting producers and information existing in the complaint. As for foreign banks, independent sources estimate that they represent a minor part of the Chinese banking sector and consequently play an insignificant role in policy lending; with relevant information suggesting that this may represent as little as 1 % of the Chinese market (6). Relevant public available information also confirms that Chinese banks, particularly the large commercial banks, still rely on state-owned shareholders and the government for replenishment of capital when there is a lack of capital adequacy as result of credit expansion (7). With respect to the banks that provided loans to the co-operating exporting producers, the great majority are state-owned banks. Indeed on the basis of the available information it was found that at least 13 out of the 19 reported banks are state-owned banks, including two Policy banks (Export-Import Bank of China, the China Development Bank) and the major Commercial banks in China like Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank and Industrial and Commercial Bank of China.
With respect to the remaining state-owned banks, again the Commission requested the same information mentioned above concerning the government control and the pursuit of government policies or interests with respect to the Papermaking industry. Again, no such detailed information was provided apart from a repeated claim to refer to information in the relevant Annual reports of the banks which in the majority of cases was only in Chinese and without any English translation. However, information in the Annual reports of banks cannot provide the required level of detailed information. With respect to the Policy banks, the investigation established that there are no clear legal provisions regulating their role and their relationship with the government. Nonetheless, according to statements made by the GOC during the on-the-spot verification it appears that Policy banks supported government policies in China and are not operating for profit. All the above points confirm that the four banks are controlled by the government and exercise government authority in a manner that their actions can be attributed to the State.
(86)
The Commission also sought to investigate the difference between the Policy banks (according to available information these are the Export-Import Bank of China, the China Development Bank and the Agricultural Development Bank of China) and State Owned Commercial banks. The Commission requested clarifications on these two different types of financial institutions. The GOC submitted that the Policy banks do not have any written legal provisions regulating their sector, given that the Chinese authorities are currently drafting a law on Policy banks. It was also argued that one Policy bank (namely the China Development Bank) should not be considered as a Policy bank since it has become a shareholding company and is in a transitional period. Information submitted confirms that policy banks are treated differently to State Owned Commercial banks. Despite the lack of any rules governing the Policy banks sector or the way these banks act in the Chinese financial market, it appears from the PBOC circulars, where they are mentioned explicitly, that Policy banks have a special status as compared to the State Owned Commercial banks. As to the status of the China Development Bank, the Chinese State (through the Chinese Ministry of Finance) holds more than 50 % of the bank's shares and thus its transformation into a share-holding company has no impact on the government control.
(87)
Another factor that creates a distortion on the Chinese financial market is the role played by the PBOC in setting the specific limits on the way interest rates are set and fluctuate. Indeed, the investigation established that the PBOC has specific rules regulating the way interest rates float in China. According to the information available, these rules are set out in the PBOC's Circular on the Issues about the Adjusting Interest Rates on Deposits and Loans-Yinfa (2004) No 251 (‘Circular 251’). Financial institutions are requested to provide loan rates within a certain range of the benchmark loan interest rate of the PBOC. For commercial bank loans and policy bank loans managed commercially there is no upper limit range but only a lower limit range. For urban credit cooperatives and rural credit cooperatives there are both upper and lower limit ranges. For preferential loans and loans for which the State Council has specific regulations the interest rates do not float upwards. The Commission sought clarifications from the GOC on the definition and wording stated in the Circular 251 as well as to its preceding legislation (Circular of PBOC concerning expansion of Financial Institution's Loan Interest Rate Float Range - YinFa [2003] No. 250). The GOC explained that those Circulars formed part of the marketization reform of interest rates in China but gave no further explanation. The GOC was also asked to explain what are the preferential loans and other loans specified by the State Council.
GOC argued that the wording of the relevant Chinese text refers to an assumption of other loans specified by the State Council. No other explanation or relevant documentation was provided by the GOC to explain why preferential loans are defined in the Chinese legislation. As to the other types of loan, even if one accepts the argument of the GOC, it is unclear why the legislator felt it necessary to introduce the possibility of other loans set out by the State Council. The Commission also requested clarifications on the existence of policy loans managed commercially, as mentioned in Circular 251. No explanation or any evidence was provided by the GOC on this matter. The GOC was also requested to provide any updates or subsequent legislation issued on the aforesaid Circulars in relation to the loan policy of commercial and policy banks but no such information was provided.
(88)
Finally it is noted that no other data or statistics concerning the structure of the Chinese banking system was provided by the GOC.
(89)
On the basis of recitals (74) to (88) above and taking account of the lack of Chinese cooperation (and in the light of the considerations in recital (90) below), the Commission concludes that, the financing market in China is distorted by government intervention and interest rates charged by non-government banks and other financial institutions are likely to be aligned with government rates. Therefore, the interest rates charged by non-governmental banks and other financial institutions cannot be considered as appropriate commercial benchmarks when determining whether government loans confer a benefit.
(ii) Financial Contribution
(90)
Furthermore, having regard to the totality of the evidence, it is concluded that the vast majority of loans to the two co-operating producers are provided by policy or other state-owned banks which are considered to be public bodies because of their close relationship to the government. They are more than 50 % state-owned and are thus considered controlled by the government. There is further evidence that these banks effectively exercise government authority since as it is explained in recital (65) there is a clear intervention by the State (i.e. PBOC) in the way commercial banks take decisions on interest rates for loans granted to Chinese companies while in some cases as explained in recital (83) companies were attributed quasi automatically the lowest possible rate within the limits set by the State. In these circumstances, the lending practices of these entities are directly attributable to the government. The fact that banks exercise government authority is also confirmed by the way the 2007 Papermaking Plan, Decision 40 and Article 34 of the Law on Commercial Banks act with respect to the fulfilment of the government industrial policies (see recitals (74) to (81) above). There is also a great deal of circumstantial evidence, supported by objective studies and reports, that a large amount of government intervention is still present in the Chinese financial system (see recital (312) below). Finally, China failed to provide information which would have enabled a greater understanding of the state-owned banks’ relationship with government (see recitals (68) to (70) and recital (84) to (86) above) Thus, in the case of loans provided by policy or other state-owned banks, the Commission concludes that there is a financial contribution to the coated paper producers in the form of a direct transfer of funds from the government within the meaning of Article 3(1)(a)(i) of the basic Regulation.
(iii) Benefit
(91)
There is a benefit according to Articles 3(2) and 6(b) of the basic Regulation to the extent that the government loans are granted on terms more favourable than the recipient could actually obtain on the market. Since it has been established that non-government loans in China do not provide an appropriate market benchmark, this has been constructed using the method described in recitals (96) to (102) below.
(iv) Specificity
(92)
The GOC was asked to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine the extent to which access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available in accordance with Article 28 of the basic Regulation. It is noted that Article 28(6) states that ‘If an interested party does not cooperate, or cooperates only partially, so that relevant information is thereby withheld, the result may be less favourable to the party than if it had co-operated’. The facts considered included the following:
-
The evidence of specificity submitted by the complainant.
-
The findings (see recitals (77) and (78)) that specific subsidies are channelled to the papermaking industry through a specific sectoral plan i.e. the Papermaking Plan.
-
The evidence (see recital (76)) that the papermaking industry is an ‘encouraged industry’ (Decision No. 40).
-
The provisions of Article 34 of the Law on Commercial Banks [2003] No. 13 (see recital (79)) stipulating that commercial banks shall carry out their loan business upon the needs of the national economy and the social development and in the spirit of the state industrial policies i.e. in this particular case in the spirit of the Papermaking Plan.
-
The findings (see recital (81)) that the Chinese state planning system directs banks to provide loans to the papermaking industry and companies are considered of high credit rating because they qualify for specific policy plans.
(93)
In the light of the above, and in the absence of any cooperation by the GOC, the available evidence indicates that subsidies granted to companies in the paper industry are not generally available and are therefore specific under Article 4(2)(a) of the basic Regulation. In the light of the GOC's non-cooperation, there is nothing to suggest that eligibility for the subsidy is based on objective criteria or conditions under Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(d) Conclusion
(94)
Accordingly, the financing of the papermaking industry should be considered a subsidy.
(95)
In view of the existence of a financial contribution, a benefit to the exporting producers and specificity, this subsidy should be considered countervailable.
(e) Calculation of the subsidy amount
(96)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. According to Article 6(b) of the basic Regulation, the benefit conferred on the recipients is considered to be the difference between the amount that the company pays on the government loan and the amount that the company would pay for a comparable commercial loan obtainable on the market.
(97)
As explained above, since the loans provided by Chinese banks reflect substantial government intervention in the banking sector and do not reflect rates that would be found in a functioning market, an appropriate market benchmark has been constructed using the method described below. Furthermore, due to the lack of cooperation by the GOC, the Commission has also resorted to facts available in order to establish an appropriate benchmark interest rate.
(98)
When constructing an appropriate benchmark, it is considered reasonable to apply Chinese interest rates, adjusted to reflect normal market risk. Indeed, in a context where the exporters’ current financial state has been established in a distorted market and there is no reliable information from the Chinese banks on the measurement of risk and the establishment of credit ratings, it is considered necessary not to take the creditworthiness of the Chinese exporters at face value, but to apply a mark-up to reflect the potential impact of the Chinese distorted market on their financial situation.
(99)
With respect to the above as explained in recitals (68) to (72) both GOC and the cooperating exporting producers were requested to provide information on the lending policies of the Chinese banks and the way loans were attributed to the exporting producers. Parties failed to provide such information although repeatedly requested to do so. Accordingly in view of this lack of cooperation and the totality of facts available, and in line with the provisions of Article 28(6) of the basic Regulation, it is deemed appropriate to consider that all firms in China would be accorded the highest grade of ‘Non-investment grade’ bonds only (BB at Bloomberg) and apply the appropriate premium expected on bonds issued by firms with this rating to the standard lending rate of the People's Bank of China. For loans received in foreign currency, the Commission applies the appropriate premium expected on bonds issued by firms with this rating to the standard lending rate as mentioned in the relevant Chinese loan contracts (LIBOR rate). However, given the total non-cooperation of the GOC as regards providing information on, or access to, state-owned banks, it is considered appropriate, in accordance with Article 28(6) if the basic Regulation, to use a credit rating of BB (non-investment grade-speculative), in view of the totality of the facts available.
(100)
The benefit to the exporting producers has been calculated by taking into consideration the interest rate differential, expressed as a percentage, multiplied by the outstanding amount of the loan, i.e. the interest not paid during the IP. This amount was then allocated over the total turnover of the co-operating exporting producers.
(101)
As explained in recital (73), one exporting producer refused to provide an important debt restructuring agreement. As a consequence it was not possible to verify basic information reported in relation to the loans falling under this agreement, such as interest rate, maturity of the loan, repayment schedule etc. The exporting producer could also not prove that it repaid the principals of the loans falling under this agreement. Therefore in the calculation of benefit these loans were considered as a grant and were allocated over the IP in addition to the interest not paid during the IP as explained in recital (100) above.
(102)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP amounts to 5,37 % for APP companies and 1,26 % for Chenming companies.
4.2.2. INCOME TAX PROGRAMMES
- Preferential tax policies for companies that are recognised as high and new technology enterprises
(103)
This scheme allows a company that applies successfully for the Certificate of High and New Tech Enterprise to benefit from a reduced income tax rate of 15 %, compared to the normal rate of 25 %.
(a) Legal Basis
(104)
The scheme is provided as a preferential tax treatment by Article 28 of the Enterprise Income Tax Law of the PRC (n. 63 promulgated on 16 March 2007) along with Administrative Measures for the determination of High and New Tech Enterprises. The Notice of the State Administration of Taxation on the Issues concerning Enterprise Income Tax Payment of High & New Technology Enterprises (Guo Shui Han [2008] No. 985) also relates to this scheme, providing further details on its implementation.
(b) Eligibility
(105)
Article 10 of Administrative Measures for the determination of High and New Tech Enterprises lists the eligibility criteria for the companies to benefit from this scheme. If the company fulfils all the conditions set out in Article 10, it has to submit an application to the relevant authorities according to the procedure in Article 11 of the same Act.
(c) Practical implementation
(106)
Any company that intends to apply for this scheme has to proceed to an on-line application to the local Science and Technology Bureau that will make a preliminary examination. Subsequently, the local Science and Technology Bureau will make a recommendation to the provincial Science and Technology department. Before taking any decision on the issuance of the certificate of High and New Tech Enterprise, the latter can also decide to carry out an investigation directly at the premises of the applicant.
(d) Findings of the investigation
(107)
This subsidy scheme was used by the 3 cooperating exporting producers who obtained benefits during the IP. Although no administrative rules were provided by the GOC, the exporting producers provided the available legal texts. Even from these texts, however, it is difficult to discern the application procedure which remains vague and non-transparent.
(e) Conclusion
(108)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of foregone government revenue which confers a benefit upon the recipient companies.
(109)
The GOC was asked to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated under Section 4.1, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(110)
This subsidy scheme is specific within the meaning of Article 4(2)(a) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, limited the access to this scheme only to certain enterprises and industries classified as encouraged, such as those belonging to the coated paper industry. Indeed, in chapter 4 of the Enterprise Income Tax Law of the PRC (No. 63 promulgated on 16 March 2007) devoted to ‘Tax Incentive’, Article 25 provides that ‘the State grants enterprise income tax incentives to key industries and projects supported and encouraged by the State’. According to the Commission's understanding, the State Council in its Decision 40 (Article 14) and in the Guiding Catalogue of the Industrial Restructuring offers the principles and the classification to consider an enterprise as encouraged. In addition, there are no objective criteria to determine eligibility and no conclusive evidence to conclude that the eligibility is automatic in accordance with Article 4(2)(b) of the basic Regulation. Indeed, although some administrative rules have been collected during the visit to the exporting producers, the lack of cooperation from the GOC authorities do not permit to assess the existence of such objective criteria.
(111)
Accordingly, this subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(112)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients which is found to exist during the IP. The benefit conferred on the recipients is considered to be the amount of total tax payable according to the normal tax rate, after the deduction of what was paid with the reduced preferential tax rate. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation this subsidy amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the cooperating exporting producers during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(113)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers amounts to 1,22 % for the APP Group and 0,58 % for the Chenming Group.
- Preferential tax policies for Research & Development (R&D)
(114)
This scheme provides a benefit to all companies that are recognized as carrying out R&D projects. This qualification permits that the corporate income tax is decreased by 50 % of the actual expenses for approved projects.
(a) Legal Basis
(115)
The scheme is provided as a preferential tax treatment by Article 30(1) of the Enterprise Income Tax Law of the PRC (n. 63 promulgated on 16 March 2007), Art. 95 of the Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law of the PRC, Decree n. 512 of the State Council of the PRC, promulgated in date on 6 December 2007 and the Guide to Key Fields (Notification n. 6, 2007).
(b) Eligibility
(116)
This scheme provides a benefit to companies that are recognized as carrying out R&D projects. Only R&D projects of the companies of New and High Tech Sectors Receiving Primary Support from the State and projects listed in the Guide to Key Fields of High Tech Industrialization under the current Development Priority promulgated by the National Development and Reform Commission are eligible for the scheme.
(c) Practical implementation
(117)
Any company that intends to apply for this scheme needs to file detailed information about the R&D projects with the local Science and Technology Bureau. After examination, the tax bureau will issue the notice of approval. The amount subject to the corporate income tax is decreased by 50 % of actual expenses for approved projects.
(d) Findings of the investigation
(118)
This scheme was used by the cooperating exporting producers who obtained benefits during the IP. Although no administrative rules were provided by the GOC, the exporting producers provided the available legal texts. Even from these texts, however, it is difficult to discern the application procedure - which remains vague and non-transparent.
(e) Conclusion
(119)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of foregone government revenue which confers a benefit upon the recipient companies.
(120)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated under Section 4.1, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(121)
This subsidy scheme is specific within the meaning of Article 4(2)(a) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, limited the access to this scheme only to certain enterprises and industries classified as encouraged, such as those belonging to the coated paper industry. In addition, there are no objective criteria to limit eligibility and no conclusive evidence to conclude that the eligibility is automatic in accordance with Article 4(2)(b) of the basic Regulation. Indeed, although some administrative rules have been collected during the visit to the exporting producers, the lack of cooperation from the GOC authorities does not permit to assess the existence of such objective criteria.
(122)
Accordingly, this subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(123)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. That benefit is considered to be the amount of total tax payable according to the normal tax rate, after the subtraction of what was paid with the additional 50 % deduction of the actual expenses on R&D for the approved projects. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation this subsidy amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the cooperating exporting producers during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(124)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers amounts to 0,02 % for the APP Group and 0,05 % for the Chenming Group.
- Dividend exemption between qualified resident enterprises
(125)
The scheme concerns resident enterprises in China which are shareholders in other resident enterprises in China. The former are entitled to a tax exemption on income from certain dividends paid by the latter.
(a) Legal Basis
(126)
This scheme is provided as a preferential tax treatment by Article 26 of the Enterprise Income Tax Law of the PRC and further explained in Article 83 of the Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law of the PRC, Decree n. 512 of the State Council of the PRC, promulgated in date on 6 December 2007.
(b) Eligibility
(127)
This scheme provides a benefit to all resident companies which are shareholders in other resident enterprises in China.
(c) Practical implementation
(128)
The companies may make use of this scheme directly through their tax return.
(d) Findings of the investigation
(129)
On the income tax statement of the cooperating exporting producers there is an amount exempted from income tax. This amount is referred to as Dividends, bonuses and other equity investment income of eligible residents and enterprises in line with the conditions in Appendix 5 to the Income tax return (Annual Statement of Tax Preferences). No income tax was paid by the relevant companies on these amounts.
(e) Conclusion
(130)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of foregone government revenue which confers a benefit upon the recipient companies.
(131)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated under Section 4.1, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(132)
This subsidy scheme is specific within the meaning of the Article 4(2)(a) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, limited the access to this scheme only to resident enterprises in China receiving dividend income from other resident enterprises in China, as opposed to those enterprises which invest in foreign enterprises.
(133)
In addition, since all the above tax schemes under Chapter 4 of the Enterprise Income Tax Law of the PRC are reserved exclusively to important industries and projects supported or encouraged by the State as stated in Article 25, also this scheme is specific because it is reserved only to certain enterprises and industries classified as encouraged, such as the coated paper industry. Indeed, according to the Commission's understanding, the State Council in its Decision No. 40 (Article 14) and in the Guiding Catalogue of the Industrial Restructuring offers the principles and the classification to consider an enterprise as encouraged. Furthermore, in that case there are no objective criteria to limit eligibility and no conclusive evidence to conclude that the eligibility is automatic in accordance with Article 4(2)(b) of the basic Regulation. Indeed, although some administrative rules have been collected during the visit to the exporting producers, the lack of cooperation from the GOC authorities does not permit to assess the existence of such objective criteria.
(134)
Accordingly, this subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(135)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. That benefit is considered to be the amount of total tax payable with the inclusion of the dividend income coming from other resident enterprises in China, after the subtraction of what was actually paid with the dividend tax exemption. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation this subsidy amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the co-operating exporting producers companies during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(136)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers amounts to 1,34 % for the APP Group and 0,21 % for the Chenming Group.
4.2.3. INDIRECT TAX AND IMPORT TARIFF PROGRAMMES
- VAT and Tariff exemption on imported equipment
(137)
This scheme provides benefits in the form of VAT exemption and duty free imports of capital goods to the FIEs or domestic companies which are able to obtain the Certificate of State-Encouraged projects issued by the Chinese authorities in line with relevant investment, tax and customs-related legislation.
(a) Legal Basis
(138)
The scheme is based on a set of legal provisions i.e. the Circular of the State Council on Adjusting Tax Policies on Imported Equipment No. 37/1997, the Announcement of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation [2008] No. 43, the Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, No. 316 2006, dated 22 February 2006 and on the Catalogue on non-duty-exemptible Articles of importation for either FIEs or domestic enterprises-2008.
(b) Eligibility
(139)
Eligibility is limited to applicants, either FIEs or domestic enterprises, which are able to obtain the Certificate of State-Encouraged projects.
(c) Practical implementation
(140)
According to the Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, No. 316 2006, dated 22 February 2006, Article I.1. the foreign investment projects complying ‘with those of the encouraged category in the Catalogue of industries for Guiding Foreign Investment and the Catalogue of Priority Industries for Foreign Investment in Central-Western Region with technology transfer, the tariff and the VAT shall be exempted on the self-use equipment imported within the total investment and the technology, parts and components, and spare parts imported along with the equipment according to the contract; excluded are those commodities that are listed in the Catalogue of Import Commodities under Foreign Investment Projects not exempted from tax’. The Projects Confirmation Letter for foreign investment projects of the encouragement category with the total investment of USD 30 million or more shall be issued by the NDRC. The Project Confirmation Letter for foreign investment projects of the encouragement category with the total investment of less than USD 30 million shall be issued by the commissions or economic municipalities at the provincial level. Once they have received the Project Confirmation Letter of the encouragement category, the companies present the certificates and other application documents to their local Customs authorities in order to be eligible for customs and VAT exemption on equipment imports.
(d) Findings of the investigation
(141)
All co-operating exporting producers benefited from this scheme.
(e) Conclusion
(142)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of foregone government revenue which confers a benefit upon the recipient companies.
(143)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated under Section 4.1, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(144)
This subsidy scheme is specific within the meaning of the Article 4(2)(a) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, limited the access to this scheme only to enterprises that invest under specific business categories defined exhaustively by law (i.e. catalogue for guidance of industries for foreign investment and catalogue of key industries, products and technologies which the state currently encourages development). In addition, there are no objective criteria to determine eligibility and no conclusive evidence to conclude that the eligibility is automatic in accordance with Article 4(2)(b) of the basic Regulation. Indeed, although some administrative rules have been collected during the visit to the exporting producers, the lack of cooperation from the GOC authorities does not permit to assess the existence of such objective criteria.
(145)
Accordingly, this subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(146)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. That benefit is calculated by taking into consideration the VAT and duties exempted on imported equipment. In accordance with Article 7(3) of the basic Regulation this subsidy amount (numerator) has been allocated to the IP using a useful life corresponding to the average depreciation period of the industry concerned (i.e. 15 years). The resulting amount was then allocated over the total sales turnover of the co-operating exporting producers during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(147)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers amounts to 1,17 % for the APP Group and 0,61 % for the Chenming Group.
- VAT rebates on domestically produced equipment
(148)
This scheme provides benefits in the form of VAT rebates paid for purchase of domestically produced equipment by FIEs.
(a) Legal Basis
(149)
The scheme is based on the Circular of State Administration of taxation on the release of the provisional measures for the Administration of tax refunds for purchases of Domestically-Manufactured Equipment by Foreign Invested Enterprises No. 171, 1999, 20.9.1999 and terminated by the Circular on Terminating Tax Refund Policies on Purchase of Domestically-Manufactured Equipment by FIEs [Caishui 2008, No. 176]. The latter provides for a transitional period after the termination of the programme as of 1 January 2009.
(b) Eligibility
(150)
Eligibility is limited to FIEs that purchase domestically-manufactured equipment.
(c) Practical implementation
(151)
The programme is aimed to refund VAT paid for purchase of domestically produced equipment by FIE if the equipment does not fall into the Non-Exemptible Catalogue and if the value of the equipment does not exceed the total investment limit on an FIE according to the ‘trial Administrative measures on Purchase of Domestically Produced Equipment’.
(d) Findings of the investigation
(152)
All co-operating exporting producers benefited from this scheme.
(e) Conclusion
(153)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of foregone government revenue which confers a benefit upon the recipient companies.
(154)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated under Section 4.1 above, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(155)
This subsidy scheme is specific within the meaning of Article 4(2)(a) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, limited the access to this scheme to a certain type of enterprises (i.e. FIE’s). In addition, there are no objective criteria to determine eligibility and no conclusive evidence to conclude that the eligibility is automatic in accordance with Article 4(2) (b) of the basic Regulation. Indeed, although some administrative rules have been collected during the visit to the exporting producers, the lack of cooperation from the GOC authorities does not permit to assess the existence of such objective criteria.
(156)
Furthermore, the scheme is specific within the meaning of Article 4(4)(b) of the basic Regulation, given that the subsidy is contingent upon the use of domestic over imported goods.
(157)
Consequently, this subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(158)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. The benefit conferred on the recipients is calculated by taking into consideration the VAT reimbursed on the purchase of domestically produced equipment. In accordance with Article 7(3) of the basic Regulation this subsidy amount (numerator) has been allocated to the IP using a useful life corresponding to the average depreciation period of the industry concerned (i.e. 15 years). The resulting amount was then allocated over the total sales turnover of the co-operating exporting producers during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(159)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers amounts to 0,03 %.for the APP Group and 0,05 % for the Chenming Group.
- City maintenance and Construction Taxes and education surcharges for FIEs
(160)
This scheme provides an exemption to FIEs from paying the local city maintenance and construction tax and education surcharge.
(a) Legal Basis
(161)
The scheme is based on the Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China (Guo Fa published 8 February 1985, No 19) and the Regulations of the Ministry of Finance on Several Specific Issues concerning the implementation of Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China (Cai Shui Zi, published 22 March 1985, No 69).
(b) Eligibility
(162)
Eligibility is limited to the FIEs.
(c) Practical implementation
(163)
According to the Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China the tax basis of the city maintenance and construction tax ‘is the amount of product tax, VAT and business actually paid by the taxpayers, and it shall be paid at the same time respectively as the product tax, VAT and business tax’.
(d) Findings of the investigation
(164)
As explained under recitals (347) and (348), tax obligations with respect to this scheme are applicable from 1 December 2010 to all companies operating in China.
(e) Conclusion
(165)
Accordingly and on the basis of information up to 30 November 2010, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(ii) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of foregone government revenue which confers a benefit upon the recipient companies.
(166)
This subsidy scheme is specific within the meaning of Article 4(2)(a) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, excludes certain type of enterprises (i.e. FIE’s) from the payment of the city maintenance and construction tax.
(167)
Consequently, this subsidy should be considered countervailable.
(168)
Nevertheless, in view of the information provided by the GOC and the relevant cooperating exporting producers it is concluded that the parties were in a position to demonstrate that this scheme no longer confers any benefit on the exporters involved.
(169)
Thus the conditions lay down in Article 15 of the basic Regulation are fulfilled. It was therefore concluded that this scheme should not be countervailed.
4.2.4. GRANT PROGRAMMES
(170)
From the various grant programmes mentioned in the complaint two were found to be used by co-operating exporting producers, i.e the Famous brands award and Special funds for encouraging foreign economic and trade development and for drawing significant foreign investment project in Shandong province. The remaining programmes found to be used were reported by the co-operating exporting producers. The GOC was made aware of the existence of these programmes and was requested to provide necessary information on them. The GOC submitted that any programme which was not included in the complaint cannot be investigated, as this is contrary to the WTO rules. It was thus argued by the GOC that the Commission request has to be considered inconsistent with the rules of evidence and consultation under the SCM Agreement. It was also submitted by the GOC that the information provided by the Commission with respect to these schemes was general and that, even assuming that these programs can be investigated, the Commission should send a new, sufficiently substantiated request to the GOC, requesting it to provide details on the newly-alleged subsidies that would be relevant to the investigation.
(171)
In this respect it is noted that it is standard EU practice to inform the authorities of the investigating country of the existence of any alleged subsidy scheme used by the cooperating exporting producers, other than the ones mentioned in the complaint, and request information and clarification thereon. The practice followed is in line with the relevant WTO rules. The Commission informed the GOC on the existence of such schemes at the time that these schemes were made known and provided the GOC with the information it has received from the Chinese co-operating exporting producers. The Commission provided the GOC with the opportunity for consultations with respect to the relevant schemes and consultations were subsequently held. Consequently, the provisions of Articles 12.1, 13.1 and 13.2 of the SCM Agreement as well as of Article 11(10) of the basic Regulation were fully honoured. The findings presented hereunder take into consideration the information submitted by the GOC with respect to the relevant programmes.
(i) Programmes mentioned in the complaint
- Famous Brands
(a) Legal Basis
(172)
This scheme is implemented with the Notice of Shandong Province concerning the special award Fund Budget in 2008 for the Development of Self Exporting Brand [Lucaiqizhi (2008) No. 75]. This scheme provides grants to companies in order to boost exporting brands and increase the market share of famous brands.
(b) Eligibility
(173)
Only the exporting famous brand enterprises established in the Shandong Province are eligible to get the award. No legal or administrative acts were submitted to substantiate the eligibility criteria.
(c) Practical implementation
(174)
The scheme aims to award the enterprises which have been recognized as the exporting famous brand enterprises of Shandong Province, so as to improve their development and competitiveness. The enterprise does not need to apply for this programme, so there is no approval document.
(d) Findings of the investigation
(175)
One co-operating exporting producer benefited from this scheme.
(e) Conclusion
(176)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(i) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of direct transfer of funds which confers a benefit upon the recipient companies.
(177)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated under Section 4.1 above, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(178)
This subsidy scheme is specific within the meaning of the Article 4(2)(a) of the basic Regulation as access to it is limited to certain enterprises i.e. exporting famous brand enterprises. In the light of the lack of any legal or administrative information on the eligibility criteria, there is nothing to suggest that eligibility for the subsidy is based on objective criteria and conditions under Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(179)
Consequently, this subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(180)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. This amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the co-operating exporting producer during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(181)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers is negligible (less than 0,01 %) for the Chenming group.
- Special Funds for Encouraging Foreign Investment Projects
(a) Legal Basis
(182)
The official document on this scheme is the Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008. This scheme, established on 9 February 2008, gives commendation to the enterprises which achieved excellent performance during 2008.
(b) Eligibility
(183)
Companies which have been recognized as the ‘advanced enterprise on foreign investment attraction’ and the ‘advanced enterprise on foreign trade business performance’ with remarkable foreign trade business performance or significant foreign investment attractions are eligible for the scheme. No law or regulation concerning the policy or the definition of the ‘advanced enterprise on foreign investment attraction’ and the ‘advanced enterprise on foreign trade business performance’ was provided by the GOC.
(c) Practical implementation
(184)
Shouguang People's Government is responsible for awarding funds to enterprises which have been recognized as ‘advanced enterprise on foreign investment attraction’ and the ‘advanced enterprise on foreign trade business performance’.
(185)
According to the GOC, the enterprise does not need to apply for this scheme, so there is no approval document.
(d) Findings of the investigation
(186)
One co-operating exporting producer benefited from this scheme.
(e) Conclusion
(187)
Accordingly, the scheme should be be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(i) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of direct transfer of funds which confers a benefit upon the recipient companies.
(188)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated under Section 4.1 above, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(189)
This subsidy scheme is specific within the meaning of Article 4(2)(a) of the basic Regulation as access to it is limited to certain enterprises i.e. to advanced enterprise on foreign investment attraction and advanced enterprise on foreign trade business performance. In the light of the lack of any legal or administrative information on the eligibility criteria, there is nothing to suggest that eligibility for the subsidy is based on objective criteria and conditions under Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(190)
Consequently, this subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(191)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. This amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the co-operating exporting producer during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(192)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers is negligible (less than 0,01 %) for the Chenming group.
(ii) Programmes reported by the cooperating exporting producers
- Anti-dumping Respondent Assistance
(a) Legal Basis
(193)
The official document on this scheme is the Rules for the Implementation of the Support Policy for the Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent. GOC claims that the scheme was terminated in 2008, but no relevant law legal notification was provided.
(b) Eligibility
(194)
Subsidy provided by regional/provincial financial bureau in order to facilitate company's participation in the US anti-dumping investigation. Eligible companies must be registered in Shandong Province (excluding Qingdao City), and shall work in compliance with the instructions of the Ministry of Commerce and provincial authorities.
(c) Practical implementation
(195)
The scheme is regional specific (only available in Shandong Province but with the exception of its largest city Qingdao) with eligibility criteria that are not objective by law.
(196)
According to the relevant law, 40 % of the lawyer fees will be granted to the applicant.
(d) Findings of the investigation
(197)
One co-operating exporting producer benefited from this scheme.
(e) Conclusion
(198)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(i) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of a direct transfer of funds which confers a benefit upon the recipient companies.
(199)
This subsidy scheme is specific within the meaning of Article 4(3) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, limited the access to this scheme to companies within a designated geographical region.
(200)
Consequently, the subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(201)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. This amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the co-operating exporting producer during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(202)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers is negligible (less than 0,01 %) for the Chenming group.
- Shouguang Technology Renovation Grant
(a) Legal Basis
(203)
The programme was implemented according to the Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] No. 37) issued by the Shouguang Municipal Government. The GOC claimed that relevant legal framework for the scheme exists but it did not provide a copy of it.
(b) Eligibility
(204)
The scheme is a subsidy provided to enhance competitiveness of enterprises. No legal or administrative acts were submitted to substantiate the eligibility criteria.
(c) Practical implementation
(205)
According to GOC this programme is a local grant to encourage R&D, energy-saving and environmental protection. There is no application procedure. The regional Government issues form time to time notices informing the exporting producers that are awarded a grant of a certain amount.
(d) Findings of the investigation
(206)
One co-operating exporting producer benefited from the scheme.
(e) Conclusion
(207)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(i) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of a direct transfer of funds which confers a benefit upon the recipient companies.
(208)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated in Section 4.1 above, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(209)
This subsidy scheme is specific within the meaning of the Article 4(2)(a) of the basic Regulation as access to it is limited to certain enterprises. In the light of the lack of any legal or administrative information on the eligibility criteria, there is nothing to suggest that eligibility for the subsidy is based on objective criteria and conditions under Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(210)
Consequently, the subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(211)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. This amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the co-operating exporting producer during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(212)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers amounts to 0,59 % for the Chenming group.
- Suzhou Industrial Park Intellectual Property Right Fund
(a) Legal Basis
(213)
The scheme is implemented in accordance with the Interim Measures on Strengthening the Work of Suzhou Industrial Park Intellectual Property Right and the Administrative Rules on Suzhou Industrial Park Intellectual Property Right Fund.
(b) Eligibility
(214)
The scheme is provided only to company established in the Suzhou Industrial Park that have obtained Certificate of Registry of Computer Software Copyright, Certificate of Registry of Integrated Circuit Layout Design and has newly obtained famous brand products.
(c) Practical implementation
(215)
An eligible company to obtain a grant for patent application or trademark award has to fill in an application form for the Famous Brand Award of Suzhou Province or level-above and submit it to the Science and Technology Bureau of the Park. Grants are provided by the Suzhou Industrial Park. No information exists on the Park's financing and from which state authorities it receives the grants amounts.
(d) Findings of the investigation
(216)
One co-operating exporting producer benefited from the scheme. However, the Commission notes the total lack of any relevant documentation concerning the cooperating exporting producer as no application to the scheme or decision granting the award was provided.
(e) Conclusion
(217)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(i) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of a direct transfer of funds which confers a benefit upon the recipient companies.
(218)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated under Section 4.1 above, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(219)
This subsidy scheme is specific within the meaning of Article 4(2)(a) of the basic Regulation as access to it is limited to certain enterprises. In the light of the lack of any legal or administrative information on the eligibility criteria, there is nothing to suggest that eligibility for the subsidy is based on objective criteria and conditions under Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(220)
In addition, the subsidy scheme is specific within the meaning of Article 4(3) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, limited the access to this scheme to companies within a designated geographical region. The scheme is only available for companies established in the Suzhou Industrial Park.
(221)
Consequently, the subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(222)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. This amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the co-operating exporting producer during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(223)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers amounts to less than 0,01 % for the APP Group.
- Subsidy of High-Tech Industrial Development Fund
(a) Legal Basis
(224)
No legal basis was provided by the GOC or by the exporting producers. The programme foresees financial assistance to companies in the Suzhou Industrial Park and according to the GOC, this scheme aims to accelerate the reforming and upgrading of Suzhou Industrial Park and to promote the improvement of scientific research quality of enterprises in the Park.
(b) Eligibility
(225)
The scheme is provided only to companies established in the Suzhou Industrial Park that comply with the requirements set out in a number of plans as well as the existence of relevant scientific research projects. The GOC submitted the description of the programme however did not provide copies of the relevant plans.
(c) Practical implementation
(226)
Assistance is provided to companies that invest in the Park and request grants for specific types of action (research and development; new products assistance; intellectual property administration; overseas market development; project coordination with government; public technology service). Grants are provided by the Suzhou Industrial Park. No information exists on the Park's financing and from which state authorities it receives the grant amounts.
(d) Findings of the investigation
(227)
One co-operating exporting producer benefited from the scheme.
(e) Conclusion
(228)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(i) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of direct transfer of funds which confers a benefit upon the recipient companies.
(229)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated under Section 4.1 above, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(230)
The subsidy scheme is specific within the meaning of Article 4(2)(a) of the basic Regulation as access to it is limited to certain enterprises. In the light of the lack of any legal or administrative information on the eligibility criteria, there is nothing to suggest that eligibility for the subsidy is based on objective criteria and conditions under Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(231)
In addition, the subsidy scheme is specific within the meaning of the Article 4(3) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, limited the access to this scheme to companies within a designated geographical region. The scheme is only available for companies established in the Suzhou Industrial Park.
(232)
Consequently, the subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(233)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. This amount (numerator) has been allocated over the total sales turnover of the co-operating exporting producer during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(234)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers amounts to 0,03 % for the APP Group.
- Award received from Suzhou Industrial Park for maintaining growth
(a) Legal Basis
(235)
No legal basis was provided by the GOC or by the exporting producers. The GOC states that the programme is implemented according to the Opinion of Suzhou Industrial Park on Promoting Smooth, Stable and Rapid Growth and its aim is to accelerate industrial structure growth and foreign trade.
(b) Eligibility
(236)
The scheme is provided only to companies established in the Suzhou Industrial Park. No eligibility criteria have been clearly set out by the Chinese authorities. However, in order to receive this grant, enterprises established in the park must reach a higher export performance in 2009 than the previous year's actual performance.
(c) Practical implementation
(237)
According to the GOC the enterprises does not need to apply for this scheme, although the relevant cooperating exporting producer has submitted an application form of Suzhou Industrial Park for hi-tech Industrial Development Fund. As submitted by the GOC, the scheme is related to the export performance of the enterprises with companies receiving a set amount of RMB for every dollar of growth in increased export quantities and values. The RMB incentive is also differentiated on the basis of type of products and models. Grants are provided by the Suzhou Industrial Park. No information exists on the Park's financing and from which state authorities it receives the grants amounts.
(d) Findings of the investigation
(238)
One cooperating exporting producer benefited from the scheme.
(e) Conclusion
(239)
Accordingly, the scheme should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(i) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of a direct transfer of funds which confers a benefit upon the recipient companies.
(240)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining this subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available, as stated under Section 4.1 above, in accordance with Article 28 of the basic Regulation.
(241)
The subsidy scheme is specific within the meaning of Article 4(3) of the basic Regulation given that the legislation itself, pursuant to which the granting authority operates, limited the access to this scheme to companies within a designated geographical region. The scheme is only available for companies established in the Suzhou Industrial Park.
(242)
In addition, the scheme is contingent in law upon export performance, and therefore deemed to be specific and countervailable under Article 4(4)(a) of the basic Regulation. The grant is linked and calculated according to the export performance since benefit received is based on the increase of export quantities and values from one year to the next.
(243)
Consequently, the subsidy should be considered countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(244)
The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. This amount (numerator) has been allocated over the total export turnover of the co-operating exporting producer during the IP, because the subsidy is contingent upon export performance.
(245)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers amounts to 0,05 % for APP Group.
- Programmes reported by the cooperating exporting producers but not assessed
(246)
The following schemes and programmes related to energy saving and environment protection were reported from the cooperating exporting producers:
-
Special fund for water pollution treatment of Taihu lake of Jiangsu province
-
Special funds for energy-saving of Suzhou Industrial Park
-
Special fund for reduction of total emissions of major pollutants at municipal level of Suzhou municipality
-
Subsidy for water-saving and emission reduction
-
Environmental Protection award received from Suzhou Environmental Protection Bureau
-
Energy saving award in Shouguang
(247)
In view of the small amount of benefits involved, it was not considered necessary to pursue our investigation of these schemes and programmes.
4.2.5. GOVERNMENT PROVISION OF GOODS AND SERVICES FOR LESS THAN ADEQUATE REMUNERATION (‘LTAR’)
(i) Programmes mentioned in the complaint and assessed
- Provision of land-use rights
(a) Legal Basis and Eligibility
(248)
The allegation in the complaint was that the GOC had provided land-use rights to the cooperating exporters for less than adequate remuneration. In response to this, GOC provided the Land Administration Law and the Provisions on the Assignment of State-Owned Construction Land-Use Right through Bid Invitation, Auction and Quotation, No. 39, dated 28 September 2007. The GOC refused to provide any data with respect to actual land-use rights prices, minimum land price benchmarks that they claim that exist, the way of evaluating minimum land price benchmarks as well as the methodology followed when the State expropriates land from former users.
(b) Practical implementation
(249)
According to Article 2 of the Land Administration Law, all land is government-owned since, according to the Chinese constitution and relevant legal provisions, land belongs collectively to the People of China. No land can be sold but land-use rights may be assigned according to the law: the State authorities assign it through public bidding, quotation or auction.
(c) Findings of the investigation
(250)
The cooperating exporting producers have reported information regarding the land they hold as well as the relevant land-use rights contracts/certificates, but no information was provided by the GOC about pricing of land-use rights.
(d) Conclusion
(251)
Accordingly, the provision of land-use rights by the GOC should be considered a subsidy within the meaning of Article 3(1)(a)(iii) and Article 3(2) of the basic Regulation in the form of provision of goods which confers a benefit upon the recipient companies. As explained in recitals (260) to (262) below, there is no functioning market for land in China and the use of an external benchmark demonstrates that the amount paid for land-use rights by the cooperating exporters is well below the normal market rate.
(252)
The GOC was requested to provide information on the eligibility criteria for obtaining the subsidy and on the use of the subsidy, in order to determine to what extent access to the subsidy is limited to certain enterprises and whether it is specific according to Article 4 of the basic Regulation. The GOC provided no such information. The Commission, mindful of the requirement of Article 4(5) of the basic Regulation that any determination of specificity shall be ‘clearly substantiated’ on the basis of positive evidence, therefore had to base its findings on the facts available in accordance with Article 28 of the basic Regulation. It is noted that Article 28(6) states that ‘If an interested party does not cooperate, or cooperates only partially, so that relevant information is thereby withheld, the result may be less favourable to the party than if it had co-operated’. The facts considered included the following:
(253)
The evidence of specificity submitted by the complainants.
(254)
The findings (see recitals (77) and (78)) that specific subsidies are channelled to the papermaking industry through a specific sectoral plan i.e. the Papermaking Plan. In this respect it is noted that Articles 7 to 11 of the aforesaid Plan set out specific rules on industrial layout by stating what type of papermaking industries shall be established in various geographical regions of the country.
(255)
The evidence (see recital (76)) that the papermaking industry is an ‘encouraged industry’ (Decision No 40).
(256)
The findings (see recitals (260) to (262)) that there is no functioning market for land in China.
(257)
The findings from the cooperating exporting producers, as confirmed in the parallel anti-dumping investigation, that land was allocated to them in view of their papermaking projects (8).
(258)
In the light of the above, and in the absence of any cooperation by the GOC, the available evidence indicates that subsidies granted to companies in the paper industry are not generally available and are therefore specific under Article 4(2)(a) of the basic Regulation. In the light of the GOC's non-cooperation, there is nothing to suggest that eligibility for the subsidy is based on objective criteria and conditions under Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(259)
Consequently, this subsidy should be considered countervailable.
(e) Calculation of the subsidy amount
(260)
Accordingly, it should be concluded that the situation in China with respect to land-use rights is not market-driven. Indeed, there appear to be no available private benchmarks at all in China. Therefore, an adjustment of costs or prices in China is not practicable. In these circumstances it is considered that there is no market in China and, in accordance with Article 6(d)(ii) of the basic Regulation, the use of an external benchmark for measuring the amount of benefit is warranted. Given that the GOC did not cooperate and failed to submit any proposal for an external benchmark the Commission had to resort to facts available in order to establish an appropriate external benchmark. In this respect it is considered appropriate to use information from the Separate Customs Territory of Taiwan, Penghu, Kinmen and Matscu (Chinese Taipei), hereafter mentioned as ‘Taiwan’, as an appropriate benchmark.
(261)
The Commission considers that the land prices in Taiwan offers the best proxy to the areas in China where the cooperating exporting producers are based. All the exporting producers are located in the east part of China, in developed high-GDP areas in provinces with a high population density surrounding Shanghai. The amount of countervailable subsidy is calculated in terms of the benefit conferred on the recipients, which is found to exist during the IP. The benefit conferred on the recipients is calculated by taking into consideration the difference between the amount paid by each company for land-use rights and the amount that should have been normally paid on the basis of the Taiwanese benchmark.
(262)
In doing this calculation, the Commission used the average land price per square meter established in Taiwan corrected for currency depreciation as from the dates of the respective land-use right contracts. The information concerning industrial land prices was retrieved from the website of the Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs of Taiwan. The currency depreciation was calculated on the basis of inflation rates for Taiwan as published by the IMF in its 2009 World Economic Outlook. In accordance with Article 7(3) of the basic Regulation this subsidy amount (numerator) has been allocated to the IP using the normal life time of the land-use right for industrial use land in China, i.e. 50 years. This amount has then been allocated over the total sales turnover of the co-operating exporting producers during the IP, because the subsidy is not contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(263)
The subsidy rate established with regard to this scheme during the IP for the cooperating exporting producers amounts to 2,81 % for APP companies and 0,69 % for Chenming companies.
(ii) Schemes mentioned in the complaint but not assessed
- Provision of electricity
(264)
It was found that the cooperating exporting producers did not benefit from this scheme during the IP. Therefore there was no need to asses whether this scheme is countervailable or not.
- Provision of paper-making chemicals
(265)
It was found that the cooperating exporting producers did not benefit from this scheme during the IP. Therefore there was no need to asses whether this scheme is countervailable or not.
4.3. COMMENTS OF PARTIES IN RELATION TO SUBSIDISATION
4.3.1. INTRODUCTION
(266)
The GOC, two groups of cooperating exporting producers (APP and Chenming) and the EU complainant submitted comments on the definitive disclosure.
(267)
The EU complainant supported the findings of the Commission.
(268)
The GOC, APP and Chenming disputed the findings of the Commission. To the extent that arguments have already been fully addressed in the definitive disclosure they are not repeated in this Regulation.
4.3.2. ALLEGATIONS WITH RESPECT TO DOUBLE REMEDY
(269)
The GOC argued that the proposal for countervailing measures amounts to a double remedy. It was submitted that under the EU practice in anti-dumping investigations against China normal value is determined by reference to data obtained from producers in a third market-economy country. Thus, in such cases countervailing duties would provide a double remedy to address the same matter since the anti-dumping duties effectively ‘offset’ any subsidy allegedly granted to Chinese companies.
(270)
APP claimed that if the normal value is based on domestic sales in the analogue country, the rejection of the MET claim and the use of non-subsidised normal value have the effect of increasing the duty by the amount of subsidisation and the subsidies would be counted twice.
(271)
GOC submitted that the same alleged distortions have already been addressed in the parallel anti-dumping proceedings. GOC also submitted that that the practice of the Commission is in violation of EU and WTO law and that the Commission should either terminate the CVD proceedings or grant MET to the co-operating exporting producers in the parallel anti-dumping proceedings. The GOC also submitted that it does not accept the Commission's argument that there is no double counting by virtue of the injury margin that is lower than the dumping margin. Finally the GOC argued that on the basis of the findings of the WTO Appellate Body on the US - PRC dispute DS379 (9) with respect to double remedy the current proceedings should be terminated.
(272)
Those claims had to be rejected. In this respect it is noted that double remedy does not play any role in these proceedings. Whether or not the simultaneous imposition of anti-dumping and countervailing duties in the case of a non-market economy can lead to a potential ‘double remedy’, this situation, by definition, could only occur where there is a cumulation of the dumping margin and the amount of subsidy i.e. where the combined level of two types of duty exceeds the higher of the dumping margin or the amount of subsidy. As will be explained below, this is not the case here.
(273)
First of all it is recalled that the EU is applying the lesser duty rule when imposing anti-dumping and countervailing duties on the same product. In other words in EU investigations the Commission establishes the level of dumping, subsidization and injury caused to the Union industry. The level of duties can never be higher than the injury margin and the injury margin here is the same for both proceedings. In the parallel anti-dumping proceedings the Commission established a margin of dumping that is much higher than the injury margin. In line with the lesser duty rule the Commission proposed the imposition of measures that are based on the injury margin (see Council Regulation (EU) No 451/2011 of 6 May 2011 imposing a definitive anti-dumping duty and collecting definitively the provisional duty imposed on imports of coated fine paper originating in the People's Republic of China (10)). Thus the subsidy margin found in the current ant-subsidy investigation will not provide any additional protection to the Union industry as compared to the dumping margin because the anti-dumping duty will already be capped by the injury margin. Therefore there is no overlap or cumulation of duties in the two parallel proceedings and consequently, even assuming that there is a potential for a double remedy as described in recital (269) above, there can be no requirement by law to ‘offset’ dumping against the subsidy. Indeed, the difference between the dumping and injury margins found in the anti-dumping proceedings was much higher than the amount of subsidization found in the present investigation. It should be also highlighted that when it comes to the actual composition of the duties to be paid the Commission has a practice to first impose the duty amount resulting from the CVD investigation. If there is still a gap between the aforementioned duty level and the injury margin, this gap can be filled with the duty resulting from the anti-dumping investigation. However, this does not mean that there is double counting because the combined level of duties could already have been justified as a result of the anti-dumping investigation alone.
(274)
Secondly, it should be noted that the remedies proposed by the GOC are not permitted by law since (i) the investigation established the existence of countervailing subsidies that caused material injury to the Union industry and imposition of measures was found to be in the Union interest thus these proceedings cannot be terminated, (ii) not all Chinese parties requested MET in the parallel anti-dumping proceedings, (iii) MET cannot be granted automatically to parties that have not requested and (iv) for those parties where MET was refused this was done because of the serious deficiencies found with respect to Criteria 1, 2 and 3 of Article 2(7)(c) of the basic anti-dumping Regulation.
4.3.3. ALLEGATIONS WITH RESPECT TO USE OF ADVERSE INFERENCES
(275)
The GOC also argued that the Commission used illegally adverse inferences as a result of the insufficient cooperation. In this context, they refer to Article 28(6) of the basic Regulation that inter alia mentions that if an interested party does not cooperate or cooperates partially the result may be less favourable to the party than if it had cooperated. According to the GOC the application of adverse inferences is in violation of Article 12(7) of the SCM Agreement as well as of Annex II of the WTO Anti Dumping Agreement.
(276)
With respect to this point it is noted that the GOC understanding of Article 28(6) of the basic Regulation is groundless. The Commission did not impose any ‘adverse inferences’ to the GOC, in that the Commission did not deliberately choose a less favourable outcome for the exporters concerned, nor did it seek to impose a punitive option with regard to the existence of subsidies or amount of countervailing duties. The Commission as investigating authority requested a set of information from the GOC within a reasonable period of time. However, the GOC failed to provide the information deemed necessary for the investigation (e.g. copies of plans, information on banks, the assessment that banks carried out when attributing loans to the cooperating exporting producers, pricing of land-use rights). Under these circumstances the Commission was forced to use the provisions of Article 28 of the basic Regulation concerning facts available in order to arrive at a representative finding. It is pertinent to underline that this was not done by imposing punitive findings to the GOC. By way of example, it is noted that the Commission did not reject information concerning LUR; rather, the GOC did not submit all the required information on the pricing of LUR. In the same way the Commission did not apply any adverse inferences to the GOC with respect to preferential lending to the coated paper industry but had to find the missing information with respect to plans, the role of the banks and the lending policies of the banks to the cooperating exporting producers, since such information was simply not provided by the GOC. Thus the Commission used whatever information provided by the GOC. Whenever information submitted was not sufficient or not found to be probative the Commission had to complement it with other relevant data in order to make its findings. In some instances, it cannot be excluded that the result was less favourable to the GOC than if it had fully cooperated but this outcome was not sought by the Commission.
(277)
The Commission's approach in this case can be contrasted with the manner in which the notion of ‘adverse inferences’ under paragraph 7 of Annex V of the SCM Agreement has been applied by WTO panels. For example, the EC-Aircraft panel applied adverse inferences on two occasions with regard to the Spanish ‘PROFIT’ R&D programme in cases where insufficient data was provided by the EU. With regard to both the amount of funding and the issue of de-facto specificity, the panel disregarded the evidence submitted by the EU and substituted the solution proposed by the complainant (the USA) for its findings (11). This was not the case in the present investigation as the Commission did not disregard any data provided by the GOC and simply substitute the solution proposed by the complainant but rather used the totality of information it had available to come to a conclusion. In view of the above it is concluded that the aforesaid claims had to be rejected.
(278)
As the Commission did not use adverse inferences in relation to the GOC or any exporter, the claim that the application of adverse inferences to a government is in violation of the WTO legal provisions is devoid of any purpose.
(279)
This had to be rejected as this allegation is not supported by the actual facts. The Commission informed the GOC on the provisions of Article 28 and on which cases these provisions may apply in the first letter the GOC received upon the initiation of these proceedings as well as in the last letter the GOC received before the on-the-spot verification visit. Furthermore the GOC was made aware of the consequences of non-cooperation as explained under recital (59) above.
(280)
The GOC also claimed that the Commission never requested it to arrange meetings with state-owned banks.
(281)
That claim had to be rejected. In this respect it is noted that the Commission requested the direct involvement of the GOC when arranging meetings with those banks that have provided loans to the cooperating exporting producers. For this purpose, the GOC was also provided with a list of the banks that had provided such loans. The GOC was also requested to ensure that policy banks and other financial institutions would be present during the on-the-spot verification visit at the premises of the GOC in order to reply to questions referring to the part of the questionnaire intended for these parties. None of the above requests was ever acted upon by the GOC.
(282)
The GOC argued that the use of adverse inferences is unjustified in the present case as the GOC provided to its best of its abilities the information it had available. GOC submitted that banks are third parties to these proceedings and not interested parties as defined in Article 12(9) of the SCM Agreement and thus there is no obligation for them to cooperate. It was also submitted that the Commission displayed arbitrariness and acted inconsistently to WTO rules since GOC provided sufficient information with respect to lending from banks and land-use rights.
(283)
Those claims had to be rejected. In this respect it is recalled that the Commission did not apply adverse inferences to the GOC. Furthermore, as it is stated under recital (276) above, the Commission used whatever information the GOC provided but since significant information was missing it had to complement data provided with other available sources in order to arrive at a representative finding.
(284)
With respect to the claims made on interested parties it is recalled that Article 12(9) of the SCM Agreement clearly states that domestic or foreign parties other than the ones mentioned therein could be included as interested parties. With respect to these proceedings the Commission, on the basis of the complaint, requested information concerning the preferential lending to the coated paper industry. Moreover, such information is directly linked to banks that are majority State-owned. Both the cooperating exporting producers and the GOC were made aware of this. The fact that sufficient information with respect to lending from banks was simply not provided forced the Commission to resort in the application of facts available in line with the provisions of Article 28 of the basic Regulation.
4.3.4. ALLEGATIONS WITH RESPECT TO USE OF BEST INFORMATION AVAILABLE
(285)
APP claimed that the Commission is prevented from discarding information that is not ideal in all respects if the interested party that supplied the information has, nevertheless, acted to the best of its ability. APP further claimed thatEeven in cases where a party failed to cooperate to the best of its ability, when using facts available to it, the Commission must take into account all the substantiated facts provided by an interested party even if those facts may not constitute the complete information requested of the party. The Commission is therefore compelled, under both the basic Regulation and the SCM Agreement, not to disregard such information.
(286)
The GOC submitted that recourse to facts available is not permissible if an interested Member or interested party has demonstrated that it has acted to its best of its abilities and provided information that was verifiable, appropriately submitted so it can be used in the investigation, supplied in timely fashion and in a medium or computer language requested by the investigating authorities.
(287)
This was not the case here. In this respect it is recalled that the Commission resorted to facts available in line with the provisions of Article 28 of the basic Regulation and Article 12(7) of the SCM Agreement because the GOC and exporting producers, although repeatedly requested to do so, did not provide information that was considered necessary for the investigation in order to arrive at a representative finding. Indeed, the Commission had to seek to repair the fundamental problem it encountered as investigating authority i.e. the fact that the GOC refused access or failed to provide actual information on plans, role of the banks, evaluation of credit risk when granting loans to cooperating exporting producers, pricing of LUR or legal documents referring to the various investigated schemes. In the same way the co-operating exporting producers failed to provide information concerning loans attributed by Chinese banks. Therefore, the way the GOC and the exporting producers cooperated does not meet the standards established by the WTO Appellate Body in United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, which concluded that the level of cooperation required of interested parties is a ‘high’ one and that interested parties must act to the ‘best of their abilities’ (12). The Commission fails to understand why it was not possible to the GOC and the exporting producers to submit/arrange the missing items and no credible explanation was provided by the GOC or the exporting prodcuers. The GOC also submitted that the conditions for resorting to the use of best information available were not fulfilled and that GOC may have failed to provide certain information simple because such information does not exist, is no longer relevant or is unavailable, it was not requested in the questionnaire or in advance before verification.
(288)
That argument had to be rejected. In this respect it is noted that as it has been clearly demonstrated under the Subsidisation section (recitals (64)-(73)) that the use of facts available was the only available option for the Commission as investigating authority in order to arrive at a representative finding. With respect to the type of information requested it is recalled that the Commission requested information that existed (e.g. information on plans, role of the banks, evaluation of credit risk when granting loans to cooperating exporting producers, pricing of LUR or legal documents referring to the various investigated schemes) and offered the possibility to the GOC to provide such information on numerous occasions following the initiation of these proceedings.
(289)
Furthermore, it should also be highlighted that the Commission, as investigating authority, had to investigate allegations made in the complaint and for which sufficient evidence had been provided to initiate an investigation (e.g. use of five-year plans and industrial policies for preferential lending to the coated paper industry, role of the banks as public bodies, existence of direct/indirect tax and grant programmes) and thus the GOC as interested party was requested to provide all the information deemed necessary. However, the GOC took a different approach that was tantamount to substituting themselves for the investigating authority. Indeed, the GOC wanted to judge for itself what they considered relevant and limit their submissions to documents that they considered relevant without allowing the investigating authority to examine these matters. This is perfectly illustrated by the GOC's approach to state-owned banks (see recital (282) above).
The GOC claimed that such banks were ‘third parties’: however, the complainant had provided sufficient evidence that they are ‘public bodies’ and the Commission was therefore entitled to require the GOC to provide the requested information on their activities. In response, the GOC took it upon itself to decide that these banks were not public bodies and to refuse to provide any information on them. However, this decision belongs to the investigating authority i.e. the Commission and not to the GOC. Such behaviour is clearly not in line with the abovementioned WTO case law stating that interested parties must act to the ‘best of their abilities’. It is hard to see how it fits with the Appellate Body's conclusion in United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan that ‘… cooperation is a process, involving joint effort, whereby parties work together towards a common goal’ (13). It should also be noted that the Commission provided ample time to any interested party to submit requested information and conducted the investigation in line with the provisions of Annex VI of the SCM Agreement setting out the rules for on-the-spot verifications which inter alia allow requests made on-the-spot for further details in light of the information obtained.
(290)
The GOC argued that the requested Plans were voluminous as they contain 282 000 pages and thus it is an unreasonable extra burden to translate them. It also claimed that it is not aware of Plans appearing in independent translations and that it did not provide the National Five Year Plans in the U.S. proceedings.
(291)
That argument had to be rejected. The plans mentioned in recital (65) above that the GOC provided in Chinese amounted to less than 300 pages. The claim of 282 000 pages is not confirmed by what the GOC submitted on record. The claim is nevertheless worrying because it may point to an even much more detailed government intervention than found in the current investigation and in the parallel anti-dumping investigation. With respect to plans appearing in independent translations it is noted that the Commission received such documentation from other interested parties and to the extent that such translated plans were received they were used for the purposes of this investigation. Finally, it should be clarified that the Commission did not wish to allege that the GOC had submitted plans to the USA proceedings. Recital (66) above only mentions that it appears that translated information exists in this respect.
4.3.5. ALLEGATIONS WITH RESPECT TO USE OF INFORMATION NOT IDEAL IN ALL RESPECTS
(292)
The GOC argued that the Commission, before applying best information available, must conduct an analysis as required by Article 28(3) of the basic Regulation and conclude whether the specific conditions set thereon are fulfilled.
(293)
In this respect it is noted that the Commission resorted to the use of facts available in line with the provisions of Article 28 of the basic Regulation because the specific conditions set out under Article 28(3) were not fulfilled. As explained above, the GOC either provided information that was deficient or in many instances it did not even provide requested information. It is recalled that information on plans was either not provided at all or partially provided, information on the role of the banks was incomplete or non-conclusive, evaluation of credit risk by banks when granting loans to cooperating exporting producers was not provided, pricing of LUR was not provided and a number of legal documents referring to certain tax and grant programmes were also not provided. Account taken of the deficiencies or the non-existence of the information the Commission was not in a position to verify certain information submitted. Given the above, the fact that in these circumstances the GOC could not be considered as acting to the best of its abilities and the undue difficulties in arriving at a reasonably accurate finding, the Commission was forced to resort to the application of facts available.
(294)
The GOC also argued that the Commission should have used as best information available the information already provided by the GOC.
(295)
In this respect it is noted that the Commission used the totality of information provided by interested parties (including whatever information was submitted by the GOC) and found from publicly available sources in order to arrive at a representative finding.
(296)
With respect to loans it was argued that in the absence of information from specific banks in order to evaluate credit risk when providing loans, the Commission should have resorted to the explanations provided by PBOC and the CBRC as well as the Annual Reports of the Commercial Banks.
(297)
That argument had to be rejected. In this respect it is noted that banks, although explicitly requested to do so, did not provide the necessary data. The information provided by PBOC and CBRC was only of a very general nature and was in no way directly linked to the loans provided to the co-operating exporting producers. The GOC placed on file a number of Annual Reports of Commercial Banks (some of which where only in Chinese) and claimed that Commercial Banks make their own decisions regarding their business operations in accordance with law without any interference from unit or individual. However, these are simple statements that do not allow to verify whether and how the banks evaluated the credit risk when providing loans to the co-operating exporting producers and must be set against specific instances encountered in the investigations where firms clearly obtained loans with no apparent assessment of their credit risk.
(298)
With respect to LUR it was argued that the Commission should have used the information submitted by the GOC which, according to the GOC, demonstrates the existence of a functioning market. It was asserted that information required by the Commission on minimum prices of land-use rights was massive and it was not requested in the questionnaire or in advance before verification.
(299)
That argument had to be rejected. In this respect it is recalled that without having information on pricing on LUR it is not possible to arrive at any conclusion with respect to the existence of a functioning land market in China that reflects supply and demand forces. It is also noted that the Commission has offered ample time to the GOC to provide such information for the areas where the co-operating exporting producers are established but the GOC failed to submit even a single figure in this respect. In any event the Commission followed the provisions of Annex VI of the SCM Agreement setting out the rules for on-the-spot verifications which inter alia allow requests made on-the-spot for further details in light of the information obtained.
4.3.6. ALLEGATIONS WITH RESPECT TO THE DEFINITION OF PUBLIC BODIES
(300)
The GOC argued that Government ownership is not a reasonable basis for finding a bank or a utility to be a public body and for such an analysis the Commission should use the EU State aid rules. The GOC also requested that on the basis of the findings of the WTO Appellate Body on the US - PRC dispute DS379 with respect to the definition of public body the current proceedings should be terminated.
(301)
That argument had to be rejected. In this respect it is noted that the Commission has explained under recital (90) above the definition of a public body. This definition is in line with the relevant WTO case law on anti-subsidy proceedings including the aforesaid Appellate Body report. Thus, there is no need to depart from what is generally accepted and use another benchmark (i.e. the EU State aid rules) that applies to a very different branch of the law. Note that State aid law operates in a completely different context, i.e. not in order to regulate international trade in goods but as a complement to the common market. Finally there is no legal or factual basis to confirm the claim that the current proceedings should be terminated.
4.3.7. PREFERENTIAL LENDING TO THE COATED PAPER INDUSTRY
(302)
The GOC submitted with respect to preferential lending to the coated paper industry that the Commission failed to provide sufficient evidence of specific subsidization as required by Article 2(1)(a) of SCM Agreement and Article 4(2)(a) of the basic Regulation. It was submitted that the Commission analysis failed to fulfil its burden to establish de jure specificity of the alleged subsidy.
(303)
Two cooperating exporting producers also claimed that the loans granted Chinese state owned banks were not specific.
(304)
Those claims had to be rejected. In this respect it is recalled that specificity was established on the totality of information on file, including the information provided by the GOC, as listed under recital (92) above. This information confirms the existence of de jure specificity in line with the provisions of Article 2(1)(a) of SCM Agreement and Article 4(2)(a) of the basic Regulation.
(305)
The GOC also argued that the Commission failed to provide positive evidence of subsidisation in line with the provisions of Article 2(4) of the SCM Agreement and Article 4(5) of the basic Regulation since the evidence used by the Commission cannot be considered as positive evidence as it is not of an affirmative, objective and verifiable character which is credible.
(306)
That argument had to be rejected. In this respect it is noted that the facts described under recital (92) above demonstrate positive evidence of specificity (i.e. specific subsidies granted through a sectoral industrial plan, the papermaking industry considered as an encouraged industry, the role of commercial banks and of the Chinese state planning system as well as the high credit rating of companies because they qualify for specific policy plans). This information is affirmative since it is clear, objective and convincing. It is derived from various sources and was provided by interested parties or found in the public domain.
(307)
With respect to the 2007 Papermaking Plan it was argued that it does not provide specific subsidies or preferential treatment to the papermaking industry. According to the GOC the fact that this plan states that financial institutions shall not provide loans for any project which does not comply with its regulation is only a provision aimed to suspend projects which caused serious pollution.
(308)
That argument had to be rejected. In this respect it is noted that the wording used in the 2007 Papermaking Plan, as explained in detail in recital (77) above, leaves no doubt on the existence of specific subsidies and preferential treatment to the papermaking industry. The claim that the detailed rules referring to financial institutions exist only for environmental reasons is not borne out by the actual wording of the relevant texts.
(309)
With respect to the policy plans as well as accompanying documents such as the Integration Project and the Directory Catalogue, GOC repeated again that they are not as such legally binding in line with the Chinese Law on Legislation. They rather needed a legally binding implementing act. It was also argued that plans are too vague to be considered for the determination of specificity and the mere fact that the papermaking industry is an encouraged industry does not prove that GOC explicitly limits access to a subsidy to certain enterprises.
(310)
Those claims had to be rejected. In this respect it is recalled that the investigation established that plans are legally binding for the reasons detailed in recital (78) above. The investigation also established that the status of ‘encouraged industry’ for the papermaking industry entails specific benefits to the relevant enterprises.
(311)
With respect to the attribution of loans it was argued that the analysis of the Annual Reports of Chinese banks that provided loans to cooperating exporting producers does not reveal that loans were granted because of policy plans.
(312)
That argument had to be rejected. As noted above the Annual Reports of banks do not provide specific information on loan attribution to cooperating exporting producers. Indeed Annual Reports are general documents that do not provide any information on the way Chinese banks attributed loans to the co-operating exporting producers and the way the banks evaluated credit risk for the co-operating exporting producers. This information was repeatedly requested from interested parties and is considered crucial inter alia account taken of the finding of the IMF 2006 report which suggested that the bank liberalisation in China is incomplete and credit risk is not properly reflected (14), the IMF 2009 report which highlighted the lack of interest rate liberalization in China (15), the IMF 2010 Country Report which stated that cost of capital in China is relatively low, credit allocation is sometimes determined by non-price means and high corporate saving is partly linked to low cost of various factor inputs (including capital and land) (16), the OECD 2010 Economic Survey of China (17) and OECD Economic Department Working Paper No. 747 on China's Financial Sector Reforms (18) which stated that ownership of financial institutions remains dominated by the State raising issues as the extent which banks’ lending decisions are based purely on commercial considerations while banks’ traditional role appears to be that of government agencies with ties to the government.
(313)
With respect to the aforementioned credit rating note the GOC argued that a single credit rating note cannot be regarded as positive evidence on specificity. According to the GOC, unless most or even all of the loans granted to the cooperating exporting producers show that the industrial policy enables them to have higher credit rating during the IP, the Commission cannot apply the conditions of one specific instance to all loan decisions.
(314)
That argument had to be rejected. In this respect it is recalled that the credit rating note mentioned in recital (81) above links directly the positive future prospects of a cooperating exporting producer with the existence of the papermaking policy plans and the fulfilment of their objectives. In order to arrive at its conclusions, the Commission placed considerable emphasis on this document in conjunction with the Papermaking plan because other information requested in this context, such as the risk assessment for loans, was not provided despite repeated requests, as described above.
(315)
The GOC also argued that the Commission failed to take into account when analyzing allegations on preferential lending the PBOC Circular on Improving the Administration of Special Loans YINFA [1999] No. 228. According to the GOC the aforesaid circular confirms that preferential lending or special loans have been eliminated.
(316)
That claim had to be rejected. In this respect it is recalled that as explained in recital (87) above the Commission found that more recent PBOC circulars than the 1999 circular exist that clearly mention the existence of preferential loans and other loans specified by State Council. Thus, the arguments of GOC on the abolition of preferential lending and special loans cannot be supported by the actual case facts. Notwithstanding the above, it is pertinent to note that the 1999 circular states that wholly State-owned banks shall actively communicate with the authorities in charge of the relevant industries with a view to gaining their understanding and support. This again is a statement that confirms the control that State authorities exercise over wholly State-owned banks.
(317)
With respect to the evidence of specificity submitted by the complainant it was argued that this is only references of findings of the various U.S. investigations where specificity was established, inter alia, by reference to five-year plans.
(318)
In this respect it is noted that the Commission used all the relevant information it had in its disposal in order to arrive at a representative finding. In this manner, the publicly available information stated in the complaint, even if referring to findings of other investigating authorities, was deemed to be relevant and its use was appropriate.
(319)
With respect to Decision 40 and the Directory Catalogue it was argued that they do not explicitly define the coated fine paper industry as encouraged industry or encouraged projects. It was also argued that the term ‘encouraged projects’ in China spans broad sectors of economy activity, covering various industries.
(320)
Those claims had to be rejected. In this respect it is recalled that Decision 40 and the Directory Catalogue define the papermaking industry, to which the coated fine paper industry belongs, as an encouraged industry or encouraged projects. With respect to encouraged projects it is recalled that these cover only certain activities within 26 sectors and thus this categorisation, covering only a subset of enterprises in China, cannot be considered as of a general nature and non-specific. The Commission considered this as the most natural interpretation in the absence of any explanation (and corroborating documents) as to how the GOC precisely applied the notion of the ‘papermaking industry’ e.g. for the purposes of Decision 40 and the Directory Catalogue.
(321)
With respect to the Law on Commercial Banks, the GOC argued that Article 34 is of a general nature and that, in line with the provisions of Article 41 of the same law, there is no mandatory obligation for commercial banks to provide loans based on the industrial policies.
(322)
Those claims had to be rejected. In this respect it is noted that the wording of Article 34 links directly commercial banks’ loan business with the State's industrial policies. Thus, it cannot be considered of a general and non-compulsory nature. With respect to Article 41 of the aforesaid law it is noted that this refers to the prerogative of a commercial bank to provide loans to parties but it does not refer to the conditions that banks will have to take into consideration when taking loan decisions.
(323)
APP claimed it has provided the Commission with sufficient information and documents showing that APP was rated A-1 by Moody's in 2007 and 2008 and therefore it was not correct that the Commission disregarded this rating and applied Bloomberg's BB rating.
(324)
The Commission closely analysed credit rating reports submitted by APP group. These credit rating reports are linking the promising future outlook of the paper industry to the promulgation of the Paper Industry Development Policy. Therefore information in these documents actually confirms the Commission's findings that the exporter's current financial state has been established in the distorted market and therefore the creditworthiness of Chinese exporters could not be taken at its face value. This claim had to be rejected.
(325)
APP also claimed that the internal financial management reports mentioned under this point in APP's comments on general disclosure are ‘far more satisfactory than the facts currently relied on’.
(326)
That claim had to be rejected. The figures calculated in these reports result from the financial situation of the company achieved on the distorted market which is of course affected by the preferential lending as established by the Commission. It is therefore a circular issue, i.e. the company receives preferential lending which has a positive impact on its financial indicators and subsequently these have positive impact on the conditions of future loans.
(327)
APP claimed that the methodology used by the Commission in calculating benchmarks for loans in USD and EUR is wrong and claimed that the Commission double counted the spread over LIBOR and thereby inflated the benchmark interest rate.
(328)
That claim has to be rejected. The Commission did not double count the spreads over the LIBOR. As explained in the definitive disclosure, in order to establish benchmarks for the USD and EUR loans with term exceeding 1 year the Commission added to the relevant 1 year LIBOR rate a spread between BB rated corporate bonds with maturity of 1 year and BB rated corporate bonds with maturity of n years, n being the number of years representing the term for which the ‘long-term USD LIBOR’ rate was calculated (i.e. 2, 3, …, 15 years). It should be stressed that the spread as described above was added to ‘clean’ 1 year LIBOR rates (i.e. not increased by x basis points as APP claimed).
4.3.8. PREFERENTIAL TAX POLICIES FOR COMPANIES THAT ARE RECOGNIZED AS HIGH AND NEW TECHNOLOGY ENTERPRISES
(329)
With respect to this scheme the GOC submitted that the Commission failed to established specificity on the basis of positive evidence. It was submitted that Article 25 of the Enterprise Income Tax Law is a general piece of legislation that applies across the entire Chinese economy and not only to coated fine paper producers.
(330)
GOC also argued that the eligibility criteria for this scheme are objective and defined in detail, that eligibility is automatic and thus the scheme cannot be considered specific in line with the provisions of Article 2(1) (b) of the SCM Agreement and Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(331)
Those claims had to be rejected. Thus the findings of the Commission were established on the basis of positive evidence. In this respect it is noted that Article 25 of the Enterprise Income Tax Law limits the access to this scheme only to certain enterprises and industries that are classified as ‘encouraged’ i.e. to a specific subset of enterprises in China. As noted above, the Commission concluded that the coated paper industry falls under this category and therefore benefits under this programme are specific under Article 4(2)(a) of the basic Regulation. With respect to eligibility criteria it is noted that the relevant provisions mention inter alia the obligation that products are within the range described in the High and New Tech Fields under the Key Support of the State and that enterprises have been incessantly carrying out research and development activities for the purpose of acquiring new knowledge of science and technology, innovatively employing new knowledge or substantially improving technologies or products. These conditions, taken as a whole, cannot be considered as objective eligibility criteria that lead to automatic granting of the subsidy according to the provisions of Article 2(1) (b) of the SCM Agreement and Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(332)
APP wondered whether the amount of countervailable subsidies resulting from these schemes should not rather be calculated on the basis of the tax return and payment of the year 2008 instead of 2009 (IP). They claimed that these two schemes are related to income tax, which is usually fully paid and settled in the following calendar year to the taxation period in China. Therefore the income tax of 2009 or any preferential treatment granted thereto was only decided in 2010.
(333)
That claim had to be rejected. The actual amounts of benefits received were confirmed and verified with the tax returns for the year 2009, therefore they are benefits relating to sales and income generated in 2009, i.e. the IP.
4.3.9. PREFERENTIAL TAX POLICIES FOR RESEARCH AND DEVELOPMENT
(334)
With respect to this scheme the GOC submitted that the Commission failed to established specificity on the basis of positive evidence. It was thus submitted that the eligibility criteria for this scheme are objective and defined in detail and eligibility is automatic and thus the scheme cannot be considered specific in line with the provisions of Article 2(1)(b) of the SCM Agreement and Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(335)
That claim had to be rejected. In this respect it is recalled that the investigation established the existence of preferential tax treatment for certain companies that are recognized as carrying out certain type of R&D projects i.e. to a specific subset of enterprises in China. As noted above these are companies falling under the New and High Tech Sectors Receiving Primary Support from the State and projects listed in the Guide to key Fields of High-Tech Industrialization, such as those belonging to the coated paper industry, and therefore benefits under this programme are specific under Article 4(2)(a) of the basic Regulation. With respect to eligibility criteria it is noted that the relevant provisions submitted by the cooperating exporting producers are vague and non transparent and thus cannot be considered as objective eligibility criteria that lead to automatic granting of the subsidy. Thus the findings of the Commission were established on positive evidence in line with the provisions of Article 2(1)(b) of the SCM Agreement and Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
4.3.10. DIVIDEND EXEMPTION BETWEEN QUALIFIED RESIDENT ENTERPRISES
(336)
With respect to this scheme the GOC submitted that the Commission failed to established specificity on the basis of positive evidence. It was argued that dividend exemption is not a subsidy under the SCM Agreement as dividend exemption is not a subsidy by nature and the relevant Chinese provisions aim to clarify tax basis so to avoid double taxation.
(337)
APP claimed that this scheme is not specific it is generally and uniformly applied all over China on the basis of objective criteria, i.e. the source of dividend income. It also claimed that this scheme does not constitute a subsidy.
(338)
Those claims had to be rejected. In this respect it is noted that income from dividends from resident enterprises is exempted from the corporate income tax obligations of resident enterprises. First of all it is recalled that the investigation established the existence of preferential tax treatment for certain companies, i.e. resident enterprises receiving dividend from other resident enterprises and in addition to important industries and projects supported or encouraged by the State such as the coated paper industry i.e. to a specific subset of enterprises in China. Therefore benefits under this programme are specific under Article 4(2)(a) of the basic Regulation. Secondly, this is a tax incentive that leads to government revenue forgone in line with the definition of a subsidy as set out in Article 1(1)(a) of the SCM Agreement and Article 3(a) of the basic Regulation. As to the claim that this incentive aims at avoiding double taxation it is noted that although the SCM Agreement has recognized that WTO Members are not limited from taking measures to avoid double taxation (see SCM Agreement, Annex I, footnote 59), this provision is an ‘affirmative defence’ and no concrete evidence was provided to corroborate the claim that e.g. dividends from resident and non-resident enterprises are treated differently because of legal obligations that the PRC has undertaken under relevant bilateral double taxation agreements with third countries.
(339)
It was also submitted that the scheme is totally irrelevant to enterprises and industries classified as encouraged but by definition applies to all resident companies. The GOC also submitted that Article 2(2) of the SCM Agreement provides that setting of generally applicable tax rates shall not be deemed a specific subsidy. It was thus submitted that the eligibility criteria for this scheme are objective and defined in detail and eligibility is automatic thus the scheme cannot be considered specific in line with the provisions of Article 2(1) (b) of the SCM Agreement and Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(340)
Those claims had to be rejected. In this respect it is recalled that the legal provisions setting out this scheme fall under Chapter 4 ‘Preferential Tax Treatments’ of the Enterprise Income Tax Law that foresees specific tax incentives for important industries and projects supported or encouraged by the State. As explained above under these conditions benefits under this programme are specific under Article 4(2)(a) of the basic Regulation. The investigation did not find objective criteria to limit eligibility and conclusive evidence to conclude that the eligibility is automatic. With respect to the claim on the provisions of Article 2(2) of the SCM Agreement it is noted that the present scheme does not refer to the setting of a generally applicable tax rate but to the existence of an exemption from tax of a certain type of revenue stemming from a certain type of companies.
4.3.11. VAT AND TARIFF EXEMPTION ON IMPORTED EQUIPMENT
(341)
With respect to this scheme the GOC submitted that the Commission failed to establish specificity on the basis of positive evidence. It was argued that the specific business categories defined exhaustively by law are not specific because they span broad sectors of economic activity covering various industries. It was thus submitted that the eligibility criteria for this scheme are objective and defined in detail and eligibility is automatic thus the scheme cannot be considered specific in line with the provisions of Article 2(1) (b) of the SCM Agreement and Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(342)
Those claims had to be rejected. In this respect it is recalled that this scheme is only available to companies that invest under specific business categories defined exhaustively by law (i.e. catalogue for guidance of industries for foreign investment and catalogue of key industries, products and technologies which the state currently encourages development). The fact that eligibility is restricted to specific business categories confirms that the scheme is not generally available to broad economic sectors and therefore benefits under this programme are specific under Article 4(2)(a) of the basic Regulation. Furthermore the investigation did not find objective criteria to limit eligibility and conclusive evidence to conclude that the eligibility is automatic. Thus the findings of the Commission were established on positive evidence in line with the provisions of Article 2(1)(b) of the SCM Agreement and Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
(343)
APP claimed that the depreciation period used by the Commission in the calculation of benefit resulting from this scheme attributable to the IP is not correct and the Commission should have used the depreciation period as reported by companies of APP Group. According to APP this methodology is in breach of Article 7(3) of the basic Regulation.
(344)
That claim had to be rejected. The depreciation period reported by APP is determined for the accounting and financial purposes. Other cooperating exporting producers and the Union Industry reported different depreciation periods. Therefore the Commission, in line with its usual practice, and with Article 7(3) of the basic Regulation, used the period of 15 years as the useful life of the machinery for the purpose of this calculation, which is considered as the ‘normal’ depreciation period by the industry concerned.
4.3.12. VAT REBATES ON DOMESTICALLY PRODUCED EQUIPMENT
(345)
With respect to this scheme the GOC submitted that the Commission failed to establish specificity on the basis of positive evidence. It was argued that the GOC explained the eligibility criteria of this scheme and as a result there is no basis for the application of facts available.
(346)
Those claims had to be rejected. In this respect it is recalled that this scheme is reserved to FIEs that purchase certain type of domestically-manufactured equipment, i.e. to a specific subset of enterprises in China and therefore benefits under this programme are specific under Article 4(2)(a) of the basic Regulation. Furthermore the investigation did not find objective criteria to limit eligibility and conclusive evidence to conclude that the eligibility is automatic. Thus the findings of the Commission were established, by using the submitted information and the provisions of Article 28 of basic Regulation, on positive evidence in line with the provisions of Article 2(1) (b) of the SCM Agreement and Article 4(2)(b) of the basic Regulation.
4.3.13. CITY MAINTENANCE AND CONSTRUCTION TAXES AND EDUCATION SURCHARGES FOR THE FIES
(347)
Both APP and Chenming claimed that since according to the Notice on Unifying the Urban Maintenance Construction Tax and Education Surcharges for Domestic and Foreign-invested Enterprises and Individuals issued by the State Council of China on 18 October 2010 and applicable from 1 December 2010 the above mentioned tax and surcharge are now universally applicable to all companies and individuals in China, without any exception. According to these claims this subsidy scheme is not longer countervailable.
(348)
The arguments provided were analyzed in line with the submitted documentation and evidence provided by parties. The GOC was requested to confirm the aforesaid information. The GOC, an interested party in these proceedings and the granting authority for this programme, notify the Commission that this scheme was withdrawn and was not replaced by any other incentive referring to the same tax obligation. On the basis of information submitted by cooperating exporting producers it is concluded that both groups have demonstrated that they are no longer benefiting from any subsidy derived from this scheme. In this respect it is recalled that in line with Article 15 of the basic Regulation no measures shall be imposed if the subsidy is withdrawn or it has been demonstrated that the subsidy no longer confers any benefit on the exporters involved. Accordingly and on the basis of information on file it is concluded that the subsidy under this scheme no longer confers any benefit to the exporters involved. Thus the findings presented under recitals (160) to (169) above were amended accordingly.
4.3.14. FAMOUS BRANDS AND SPECIAL FUNDS FOR ENCOURAGING FOREIGN INVESTMENT PROJECTS
(349)
With respect to these schemes the GOC submitted that the Commission failed to establish specificity on the basis of positive evidence. It was argued that the GOC provided sufficient information with respect to these schemes and that there is no law or regulation concerning these schemes.
(350)
Those claims had to be rejected. In this respect it is recalled that these schemes were found specific and countervailable on the basis of information submitted by the GOC and the cooperating exporting producers notwithstanding the fact that no actual legal provisions were submitted. The fact that, as the GOC argued, there are no legal provisions for these schemes confirms beyond any doubt that objective criteria or conditions set by the law governing these schemes simply do not exist. Thus the findings of the Commission were established, by using the submitted information and the provisions of Article 28 of basic Regulation, on positive evidence in line with the provisions of Article 2(1)(b) of the SCM Agreement and Article 4(2)(b) of the basic Regulation. In the absence of any criteria or conditions, the government appears to have wide discretion and access to the subsidy is considered to be limited to certain enterprises.
4.3.15. SUBSIDY OF HIGH-TECH INDUSTRIAL DEVELOPMENT FUND AND AWARD RECEIVED FROM SUZHOU INDUSTRIAL PARK FOR MAINTAINING GROWTH
(351)
With respect to these schemes the GOC argued that the Commission misinterpreted Article 2(2) of the SCM Agreement since Industrial Parks are not designated geographical regions.
(352)
That argument had to be rejected. In this respect it is recalled that the Suzhou Industrial Park is clearly an economic and administrative subdivision within the jurisdiction of the PRC and thus a designated geographical region in line with the provisions of Article 2(2) of the SCM Agreement. Notwithstanding the above, it should also be noted that even if the above were not confirmed by the actual facts of the investigation, an industrial park by its very definition can only host a sub-set of enterprises within the territory of a country or the granting authority and thus in line with the provisions of Article 2(1)(a) of the SCM Agreement the subsidies provided by the industrial park would be considered as specific.
4.3.16. PROVISIONS OF LAND-USE RIGHTS
(353)
With respect to LUR the GOC argued that the use of an external benchmark is illegal by making reference to Article 14(d) of the SCM Agreement and the Appellate Body in US - Softwood Lumber IV. It was submitted that EU and WTO law restricts the use of external benchmarks to very exceptional circumstances i.e. only when private market prices are distorted because of the government's predominant role as a provider of the good or service in question. According to the GOC the Commission has not proven that private market prices are distorted by the GOC's predominant role as a provider.
(354)
Those claims had to be rejected. First of all it is noted that WTO rules, as confirmed by the Appellate Body in US - Softwood Lumber IV (DS257) and the Panel in US - China countervailing duties (DS379) do not prohibit the use of external benchmarks. Secondly, the Commission approach took fully into account the special conditions requested by the WTO case law in order to resort to an external benchmark. Indeed, as it has been demonstrated under recitals (248) to (259) above, land is government-owned in China and provided by the government on a lease basis. Furthermore, the Chinese authorities control the supply and allocation of land to enterprises including in secondary markets and land assignment to enterprises is linked to a strict set of rules, while any type of change in land assignment, e.g. a transfer of a LUR contract from one enterprise to another enterprise, has to be approved by the State and recognized by a new LUR contract between the assignee with the relevant State authority. In view of the above, it is concluded that GOC has a predominant role in the distribution of LUR and that any Chinese ‘private’ market prices (to the extent that they exist, none have been provided in this investigation) are bound to be distorted because of the GOC's predominant role as a provider and its monopoly role as a regulator of land transactions. Consequently, the GOC's financial contribution would effectively determine the level of any private prices.
(355)
GOC also argued that by choosing Taiwan as an external benchmark the Commission failed to use an external benchmark which relates or refers to, or is connected with, the prevailing market conditions in China. It was submitted that the use of Taiwanese benchmark to offset differences in comparative advantages between countries is expressly prohibited by WTO rules.
(356)
Those claims had to be rejected. The Commission considers Taiwan (19) as an appropriate external benchmark because of the totality of the information on the file i.e. (i) the level of economic development and economic structure prevailing in Taiwan and the relevant Chinese provinces where the co-operating exporting producers are established, (ii) the physical proximity of these two Chinese provinces with Taiwan, (iii) the high degree of infrastructure that both Taiwan and these two Chinese provinces have, (iv) the strong economic ties and cross border trade between Taiwan and the PRC, (v) the similar density of population in the Chinese provinces concerned and in Taiwan, (vi) the similarity between the type of land and transactions used for constructing the relevant benchmark in Taiwan with those in the PRC and (vii) the common demographic, linguistic and cultural characteristics in both Taiwan and the PRC. Furthermore, Jiangsu and Shandong provinces are considered top manufacturing provinces in the PRC (20). Although the GDP per capita of Taiwan and the two Chinese provinces is not identical, the GDP of these Chinese provinces has grown rapidly in recent years i.e. they are catching up with Taiwan.
In addition, recent data suggest that the both PRC and Taiwan have similar real GDP growth rates (21). However, it is important to note that the exact comparison made between the GDP of a non-market economy (the PRC) and the GDP of a well established market economy (Taiwan) is not a decisive fact because it is normal for a non-market economy to lag behind a functioning market economy in terms of GDP. In addition, many other factors e.g. planning rules, environmental policy may affect the supply and demand of industrial land. The real issue is what would be the ‘prevailing market conditions’ with regard to LUR in the PRC if it was a functioning market economy and on the basis of all evidence they would be very similar to those of Taiwan.
(357)
Based on the totality of the above information it is considered that the benchmark chosen is in line with the requirements of the Appellate Body in US - Softwood Lumber IV (Para.103) which concluded that ‘the benchmark chosen must, nevertheless, relate or refer to, or be connected with, the prevailing market conditions in that country, and must reflect price, quality, availability, marketability, transportation and other conditions of purchase or sale, as required by Article 14(d)’. Indeed, the totality of conditions in Taiwan relate to the prevailing market conditions in the two Chinese provinces. Land is available in similarly dense areas, the physical proximity of the areas ensures that quality of land is similar while the fact that both Taiwan and the two Chinese provinces share the same language and culture, have export- oriented economies and important manufacturing sectors confirm that price, marketability and other conditions of purchase or sale of land are closely connected.
(358)
Cooperating exporting producers claimed that the information available to the Commission was sufficient to conclude that there is a market for land in China.
(359)
That claim had to be rejected. From the information made available to the Commission it was not possible to come to a conclusion that there is a functioning land market in China. From the legislation made available to the Commission by the GOC it is obvious that all of the land in PRC is government-owned and it is provided only on the lease basis. The Chinese authorities are in full control of the supply and allocation of land to enterprises, including transactions in the secondary market. No evidence was submitted that there is any market mechanism in the distribution of land-use rights, despite the Commission's requests to this effect. The situation is explained in detail in recital (354) addressing similar claims of the GOC.
(360)
APP submitted that today's Chinese LUR prices should be used as benchmark or in the alternative today's land prices in the Indian state of Maharashtra. Chenming also suggested Indian state of Maharashtra for benchmark.
(361)
As already described in the recital (359) above, there is no functioning land market in China. Therefore it is not appropriate to use today's Chinese LUR prices as a benchmark. Exporting producers based its claim that the land prices in Maharashtra could be used as a benchmark on the comparison of the Indian state of Maharashtra in terms of GDP per capita and the population density at the time of purchase of LURs. As explained above the Commission is of the opinion that the GDP per capita and the population density cannot be the only decisive factors when choosing a country/region for the purpose of application of external benchmark. In any event the methodology proposed by co-operating exporting producers is not consistent with their claims. In the IP, Mumbai, the capital of Maharashtra and by far the most developed area of the state had per capita income is USD 2 675 (Rs 1,28 lakh) which is in fact lower than the Chinese national average of USD 3 529 (22) let alone the GDP par capita in the highly developed regions of Shandong and Jiangsu (USD 5 255 and USD 6 550 respectively). As far as population density is concerned, this is also not by itself a decisive factor, but, for the record, the population density is 314/km2 in Maharashtra, 736/km2 in Jiangsu and 600/km2 in Shandong, i.e. not in the same level. Furthermore, other factors, such as the lack of physical proximity and common characteristics between India and China lead to the conclusion that the Maharashtra benchmark does not relate or refer to, and is not connected with, the prevailing market conditions in China. For the reasons explained in recital (357), Commission maintains the opinion that the prices of land in Taiwan are far more suitable external benchmark.
(362)
APP claimed that some of the LUR taken in account by the Commission in the calculation of benefit resulting from this scheme are no longer held by APP. APP also argued that by using information from the website of the Industrial Bureau of the Ministry of Economics Affairs of Taiwan it has arrived in a different average land price per square meter and the Commission did not make any effort in order to find representative offers for the industrial land.
(363)
With respect to the total surface of the land used by APP, the Commission took APP's claim into account and on the basis of information and evidence presented in the comments on definitive disclosure it was accepted. The corrected information was reflected in subsidy calculation. With respect to information derived from Taiwan it is noted that this claim had to be rejected. Although this party did not propose to use this price for the calculation of an appropriate benchmark the following should be highlighted. The Commission used the information that was available on file with respect to land prices in Taiwan and the methodology on how it arrived to the benchmark price was disclosed to parties and explained in the Note for the file of 11 February 2011. On the other hand the data presented by APP refer to February 2011 only, i.e. a different time period as used in the Commission's calculation and it appears that it refers only to a list of examples of some data derived from some areas in Taiwan. Furthermore, the Commission can not address the calculation of the benchmark performed by APP, as APP did not provide any details on the methodology it used for this calculation and did not substantiate why its calculation represents more accurately average land prices in Taiwan.
(364)
Cooperating exporting producers claimed that any subsidy in the form of the provision of land-use right for less than adequate remuneration would not be specific.
(365)
That argument had to be rejected. As already explained in the definitive disclosure document, the GOC provided insufficient information in relation to this scheme which had to be complemented with other information and facts in the record. Consequently, the findings were made on this basis and are explained and analysed in recitals (253)-(258).
4.3.17. OTHER
(366)
APP claimed that the interest rate used by the Commission in order to transform the face value of the subsidy into the value prevailing during the investigation period is not correct.
(367)
The Commission took APP's claim in account and on the basis of information and evidence presented in the comments on definitive disclosure it was accepted. The interest rate suggested by APP was used in the subsidy calculations. This change is already reflected in the recitals dealing with the calculation of subsidy margins and in the resulting subsidy margins for the individual schemes concerned.
(368)
APP claimed that the subsidy amounts must be expressed as a percentage of their reported CIF price and not as a percentage of the turnover and that the Commission should apply this methodology for the calculation of subsidy margins.
(369)
The arguments provided were analyzed in line with the submitted documentation and evidence provided by the party. It is noted that, except for one of the subsidy schemes found to be countervailable, no other scheme was found to be contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported. Therefore the amount of subsidy was allocated over the total sales turnover of the companies of APP group in line with Article 7(2) of the basic Regulation which reads as follows: ‘Where the subsidy is not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported, the amount of countervailable subsidy should be determined by allocating the value of the total subsidy, as appropriate, over the level of production, sales or exports of the products concerned during the investigation period for subsidisation’. Since this subsidy is not linked to production of any particular product or exports, the total sales turnover of the company is the most appropriate denominator. In that respect, it should be noted that the relevant turnover has been determined on a basis which ensures that it reflects as closely as possible the sales value of the products sold by the recipient company. This change is already reflected in the recitals dealing with the calculation of subsidy margins and in the resulting subsidy margins for the individual schemes concerned. Any other proposed methodology in calculating the amount of countervailable subsidy would be contrary to the relevant provisions of the basic Regulation (Articles 7 and 15) and the administrative practice followed by the Commission in its anti-subsidy proceedings when selecting the appropriate numerator/denominator for the allocation of the amount of the countervailable subsidy.
The party also invoked the part of the Guidelines (23) referring to the calculation of the subsidy per unit as a basis for their claim. However, and for the same reasons as described before, aper unit approach was not considered appropriate in the circumstances of this case. Indeed the proposed methodology is considered non representative as it mixes turnover and units produced only for the product concerned while it disregards units of other products produced. No information was submitted or verified with respect to the total units produced for all products by the respective companies and subsidies where not granted in any event by reference to quantities. As to CIF prices, it is pertinent to note that evidence on file suggests that they vary within and between product types. In any event, the subsidies in question are not product-specific. Furthermore, the Commission established the amount of subsidization in the PRC and denominated it by allocating the value of the total subsidy over the turnover in China account taken of the specific modalities of the respective cooperating Chinese exporting producers. This ensures the use of the verified amount of subsidies and the most appropriate turnover. Finally it is noted that account taken of the practical circumstances of these proceedings, i.e. the imposition of anti-dumping and countervailing duties at the level of the injury margin, it is concluded that there is no impact whatsoever to the APP's position irrespective of what methodology one chooses in allocating the amount of countervailable subsidy and the countervailing duty.
4.4. AMOUNT OF COUNTERVAILABLE SUBSIDIES
(370)
The amount of countervailable subsidies in accordance with the provisions of the basic Regulation, expressed ad valorem, for the investigated companies are set out in the table below:
Exporting Producer
Anti-subsidy margin rate
APP Group
12,04 %
Chenming Group
4,06 %
(371)
Based on the information available from the complaint and the cooperating Chinese exporting producers, there are other known producers of the product concerned in the PRC. Nevertheless, given the fact that the reported export volume was found to be higher than the import data derived from Eurostat, the level of cooperation was considered high. It was therefore considered appropriate to set the subsidy level for the non-cooperating exporting producers at the level of the highest subsidisation found for the cooperating exporting producers i.e. 12,04 %, in order to ensure effectiveness of the measures.
5. UNION PRODUCERS
5.1. UNION PRODUCTION
(372)
During the IP, the like product was manufactured by 14 known and some other very small producers in the Union. The data provided by CEPIFINE is estimated to be covering 98 % of the production of Union producers. On this basis, the total Union production was estimated to be around 5 270 000 tonnes during the IP. The Union producers accounting for the total Union production constitute the Union industry within the meaning of Article 9(1) of the basic Regulation.
(373)
The coated fine paper industry is energy and capital intensive. For this reason economies of scale apply that explain the concentration of the production within a few large players, complemented by smaller producers that focus on the geographically close markets. Five similarly large producers cover most of the Union market with production facilities spread over Europe. The large part of CFP is a commodity-type product and is mainly traded through paper merchants and wholesalers. These distribution channels are characterized by a high degree of concentration of buying power and price transparency through price quotations.
(374)
As mentioned in recital (19) above, one interested party claimed that CFP suitable for web-fed printing should have been included in the scope of the present investigation. On this basis, the same party argued that the complainant Union industry would not have enough standing in the present proceedings. Based on the conclusions outlined above in recitals (22) and (25), however, i.e. that CFP suitable for web-fed printing and CPF for sheet-fed printing are two different products, this claim had to be rejected.
(375)
The government of China commented that one of the representative producers was allegedly related to a Chinese company and thus should be excluded from the definition of the Union industry. The investigation however revealed that the products produced by the Chinese company referred to are not product concerned. Therefore the relationship does not have any impact on the injury analysis nor on the inclusion of this Union producer in the definition of Union industry.
6. INJURY
6.1. UNION CONSUMPTION
(376)
Consumption was established on the basis of the following:
-
Eurostat for imports from third countries duly adjusted on the basis of information provided by the Union producers for products not covered by the proceedings. The investigation has found, based on evidence provided, that these assumptions were reasonable and justified;
-
the verified total export volume of the cooperating exporting producers in the PRC to the Union market, as the reported export volume was found to be higher than the import data derived from Eurostat;
-
the total sales on the Union market of all Union producers based on the information provided by CEPIFINE.
(377)
On that basis, total Union consumption was established as follows:
Table 1
Union consumption
Union consumption
2006
2007
2008
2009/IP
Tonnes
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Index
100
104
101
86
Source: Verified questionnaire replies, Eurostat adjusted and verified data provided by CEPIFINE.
(378)
Overall, Union consumption decreased by 14 % during the period considered. It was found that the consumption first increased by 4 % between 2006 and 2007, after which it dropped by 18 % between 2007 and the IP. The decline in consumption in 2008 and the IP was the result of a lower demand, especially in the first half of 2009, due to the economic downturn.
6.1.1. IMPORTS INTO THE UNION FROM THE PRC
(379)
As mentioned above in recital (376), the verified total sales volume of the product concerned of the Chinese cooperating exporting producers on the Union market was found to be higher than the import volumes reported by Eurostat. Since it was considered that the verified information is more accurate than the available statistics, total import volume from the PRC was established on the basis of the verified information provided by the cooperating companies. The sales volumes of the cooperating companies that were found to have been exporting only multi-ply paperboard during the period considered, were excluded from the total imports, because it was concluded, as explained in recital (47), that multi-ply paper and paperboard should not be considered as the product concerned. Since the import data relating to the product concerned only refer to two companies, it was considered appropriate for confidentiality reasons to show them in indexed form.
Table 2
Total subsidised imports from the PRC
Total imports from the PRC
2006
2007
2008
2009/IP
Volumes (index)
100
218
212
283
Market share (index)
100
210
209
329
Prices (EUR/tonne)
677
661
657
621
Index
100
98
97
92
Source: Verified questionnaire replies.
(380)
The volume of total imports from the PRC increased dramatically, almost tripling over the period considered. As a result, their market share increased significantly from approx. 1 % in 2006 to over 4 % in the IP. This has to be seen against the background of a decreasing consumption which dropped by 14 % during the same period. Average prices of the subsidised imports from the PRC showed a decrease of 8 % during the period considered.
6.1.2. PRICE UNDERCUTTING
(381)
For the purposes of analysing price undercutting, the weighted average sales prices per product type of the Union producers to unrelated customers on the Union market, adjusted to an ex-works level, were compared to the corresponding weighted average prices of the imports from the PRC to the first independent customer on the Union market, established on a CIF basis with appropriate adjustments for the existing duties and post-importation costs.
(382)
As explained in recital (51), cooperation from the Chinese exporters was very high and considered to be covering the total export volume from the PRC to the Union during the IP. Given the fact that two Chinese exporting producers who originally came forward were found not to be exporting the product concerned to the Union market, as explained in recital (52) their imports have not been taken into account for the purpose of the price undercutting analysis. Export sales of a company within the group of one cooperating exporting producer were also excluded from the comparison as none of the representative Union producers produced comparable product types. With respect to the export quantities of this particular company it is noted that they represented only a minor part of the total export sales of the group and their price levels appeared to be in line with the overall export sales price levels of the group.
(383)
The comparison showed that during the IP, the subsidised product concerned originating in the PRC sold in the Union undercut the Union producers’ sales prices on average by 7,6 %. The level of the undercutting margin is to be seen against the background of the high level of price transparency supported by price quotations that characterizes the CFP distribution market.
6.2. ECONOMIC SITUATION OF THE UNION INDUSTRY AND THE FOUR REPRESENTATIVE UNION PRODUCERS
6.2.1. PRELIMINARY REMARKS
(384)
In accordance with Article 8(4) of the basic Regulation, the examination of the impact of the subsidised imports on the Union producers included an evaluation of all economic indicators for an assessment of the state of the Union producers from 2006 to the end of the IP.
(385)
The macroeconomic elements (production, capacity, capacity utilization, sales volume, market share, growth and magnitude of the amount of countervailable subsidies) were assessed at the level of the whole Union industry, on the basis of the information provided by CEPIFINE.
(386)
The analysis of microeconomic elements was carried out at the level of the Union producers (average unit prices, employment, wages, productivity, stocks, profitability, cash flow, investments, return on investments, ability to raise capital) on the basis of their information, duly verified.
(387)
It was claimed that the injury analysis failed to analyze all injury indicators for the complainants and for the Union industry as a whole in a coherent and comprehensive fashion. Parties suggested that conclusions concerning material injury would be different, were some indicators such as market share established at the level of complainants.
(388)
Firstly it is noted that the statements of these parties seem to have been drawn on the basis of indicators calculated from different datasets and information than those established during the investigation and presented below. Consequently, these conclusions are factually wrong and are thus irrelevant.
(389)
Secondly, it is the Commission's practice to evaluate macroeconomic factors for the indication of the injury suffered at the level of the Union industry as a whole as explained above. In the present investigation the Union industry was defined at the level of Union producers accounting for the total Union production as explained in recital (372) above, regardless of whether producers supported the complaint or have been cooperating in the investigation.
(390)
Microeconomic factors are analyzed at the level of the representative Union producers, regardless of whether these support the complaint or not. The representative producers covered 58 % of the Union production. None of the other Union producers came forward claiming that the Commission's conclusions on microeconomic factors would be unreliable or not substantiated. Therefore there is no reason to question the findings established based on the information provided by the representative Union producers only.
(391)
It was claimed that one of the four representative producers failed to fully cooperate as it would be related to another producer in the European Union that did not cooperate in the investigation. The companies were alleged to be related as a consequence of transitional agreements concluded at the time of the acquisition by the cooperating Union producer of the CFP business segment of the other producer. It was alleged that through these transitional agreements the cooperating Union producer controls some of the mills which remained in the ownership of the partially acquired producer. To support its claim the exporting producer made reference to Commission Decision of 31.10.2008 (24) (‘Decision’) examining at the time of the acquisition whether the transaction should be considered as an acquisition within the meaning of Council Regulation (EC) No 139/2004 of 20 January 2004 on the control of concentrations between undertakings (the EC Merger Regulation) (25).
(392)
The investigation on the other hand confirmed that the number of shares held by the EU producer in question was minor and below the threshold set in Article 143 of the IPCCC (26). Furthermore, the transitional agreements referred to did not show any relationship between the companies that would be extending beyond a normal business relationship between a buyer and a seller. In particular, the terms of the transitional agreements aim to administer the coated paper sales for a transitional period and according to these terms the Union producer only has functions comparable to a sales agent during the transitional period. Furthermore, in its consolidated audited accounts and in its reply to the questionnaire it reported commission income while acting as an agent for the mills concerned; no ownership and therefore no costs were recognized for these mills by the Union producer.
(393)
According to the Decision, the transaction between the companies was considered as an acquisition by the Union producer of part of the other companies’ business, not the take-over of the company as such. The Decision does not suggest that the companies should be considered as one entity after the acquisition; in particular, there is no joint venture between the companies. It is also noted that the geographical scope examined in the above decision is EEA wide and not EU wide. To note is also that in Decision the Commission did not analyze the relationship between the companies in question within the meaning of Article 143 of the IPCCC.
(394)
In view of the above, it was considered that the two companies are not related in the sense of Article 143 of the IPCCC and therefore the Union producer in question cooperated fully with the investigation.
(395)
In the analysis of microeconomic indicators information about paper mills that have been acquired by the above mentioned Union producer were excluded for all years under examination in order to present a fully comparable trend over the years.
(396)
The exporting producer also claimed that each affiliated company of the Union producers should have filled in a separate questionnaire reply as they were separate legal entities.
(397)
In the case of the Union producer in question it was considered that one questionnaire reply would be sufficient for a meaningful reply and analysis of the injury aspects. In particular, the reply provided a detailed breakdown of information at individual paper mill level and all the necessary data relating to all of the related producers/sellers of the like product could be verified during the verification visits.
(398)
In a subsequent submission the exporting producer also claimed that the same company failed to fully cooperate as it filed its questionnaire reply on behalf of a non-existing entity and that the audited accounts of the company do not reflect the data provided in its questionnaire reply. The conclusions in the preceding recital are relevant also in this regard.
6.2.2. DATA RELATING TO THE UNION INDUSTRY (MACROECONOMIC INDICATORS)
(399)
After disclosure of the findings, the GOC and one Chinese exporting producer argued that the macro-economic data used for the analysis is incomplete and inaccurate thus cannot be used as a positive evidence of material injury.
(400)
The on-the-spot verification at the complainant association confirmed that the data used to establish macroeconomic indicators are directly collected from Union producers covering around 98 % of the total Union production and are sufficiently detailed to identify information about the product concerned. Assumption and / or estimations used were made on a reasonable and justifiable basis, e.g. cutter rolls were not taken into account because of their clearly insignificant volumes as witnessed in their proportion in the total sales volume of the representative Union producers. Therefore this claim had to be rejected.
6.2.2.1. Production, production capacity and capacity utilisation
Table 3
Production, production capacity and capacity utilisation
2006
2007
2008
2009/IP
Production (tonnes)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Index
100
102
98
80
Capacity (tonnes)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Index
100
100
98
89
Capacity Utilisation
92 %
94 %
93 %
83 %
Index
100
102
101
90
Source: Verified data provided by CEPIFINE.
(401)
As shown in the above table, the production volume of the Union industry decreased by 20 % over the period considered. It should be noted that although Union consumption increased by around 1 % between 2006 and 2008, the production of the Union industry fell by 2 % during that period, while it decreased significantly between 2008 and the IP, following the drop in the Union consumption.
(402)
Since 2000, Union producers have undertaken major restructuring efforts aiming at addressing structural overcapacity. Through consolidations and mill closures the Union industry decreased its CFP production capacity by approximately 770 000 tonnes between 2006 and the IP, i.e. by 11 %.
(403)
Despite the drop in total capacity, utilisation rates still declined from 92 % in 2006 to 83 % in the IP. The main decrease occurred in the period between 2008 and the IP. It is noted that high capacity utilization is an important factor in the long-term viability of the paper producing producers because of high investment in fixed assets. Therefore, the capacity utilisation rate during the IP was considered to be low.
6.2.2.2. Sales volume and market share
(404)
The sales figures in the table below relate to the volume sold to the first independent customer on the Union market.
Table 4
Sales volume and market share
2006
2007
2008
2009/IP
Sales volume (tonnes)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Index
100
102
99
81
Market share
93 %
91 %
91 %
88 %
Index
100
98
98
95
Source: Verified data provided by CEPIFINE.
(405)
While Union consumption grew by 4 % between 2006 and 2007 (see recital (377) above), the sales volume of the product concerned by the Union industry to independent customers on the Union market only increased by 2 % during that same period. This means that the Union industry could not benefit fully from the increased consumption in that period. Moreover, between 2008 and the IP, whereas Union consumption decreased by 15 %, the sales volume of all Union producers decreased even more, by 18 %. Consequently the Union industry's sales volume, after a small increase in 2007, decreased continuously and significantly which translated in a loss in market share of 5 percentage points during the period considered.
(406)
One group of Chinese exporting producers claimed that the market share of the Union producers should also include imports from Switzerland as these come from a mill owned by one of the representative Union producer.
(407)
The geographical scope of anti-subsidy investigations is the European Union. Therefore this claim had to be rejected.
(408)
It was also claimed that the complainants’ market share increased remarkably during the period considered.
(409)
Market share is a macro indicator analyzed at the level of the whole Union industry and not at the level of the complainants. Secondly, the statement concerning the complainant's market share is factually erroneous.
6.2.2.3. Growth
(410)
When looking at the development over the period considered, the drop of 19 % in the sales volume of the Union industry was far more pronounced than the decrease of 14 % in Union consumption. As a consequence, the market share of the Union industry also decreased significantly by 5 percentage points during the same period.
6.2.2.4. Magnitude of the amount of countervailable subsidies
(411)
The amount of countervailable subsidies for the PRC, specified above in the subsidy section, is significant. Given the volumes and the prices of the subsidised imports, the impact of the actual subsidy margin cannot be considered to be negligible.
6.2.3. DATA RELATING TO THE FOUR REPRESENTATIVE UNION PRODUCERS (MICROECONOMIC INDICATORS)
6.2.3.1. Average unit prices of the four representative Union producers
(412)
Overall, average ex-works sales prices of the four representative Union producers to unrelated customers on the Union market remained stable over the years, except for the year of 2007 when they were slightly above this level.
Table 5
Prices of the Union producers
Prices of the Union producers
2006
2007
2008
2009/IP
Average price (EUR/tonne)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Source: Verified questionnaire replies.
6.2.3.2. Stocks
(413)
Stocks represented around 10 % of the production volume in the IP. The four representative Union producers increased their stock levels by 10 % during the period considered, in particular between 2006 and 2007 and later between 2008 and the IP. Notably, this coincided with the surge in the low-priced subsidised imports from the PRC.
Table 6
Stocks
Stocks
2006
2007
2008
2009/IP
Stocks (tonnes)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Source: Verified questionnaire replies.
6.2.3.3. Employment, wages and productivity
Table 7
Employment
Employment
2006
2007
2008
2009/IP
Employment - full-time equivalent (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Labour cost (EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Productivity (unit/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Source: Verified questionnaire replies.
(414)
Due to the paper mill closures and consolidation of the four representative Union producers, the number of employees was reduced substantially by 20 % (almost 1 600 jobs) during the period considered.
(415)
Efficiency gains have been achieved by raising and maintaining a high output per employee even at a time of significant layoffs in 2007 and 2008. Labour costs increased steadily, totalling an 8 % increase over the period considered.
6.2.3.4. Profitability, cash flow, investments, return on investment
Table 8
Profitability
2006
2007
2008
2009/IP
Profitability
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Change (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Cash flow (EUR thousand)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investments (EUR thousand)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Return on investments
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Change (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Source: Verified questionnaire replies.
(416)
The four representative Union producers incurred losses in the years 2006 to 2008 and the financial situation only turned positive in 2009 when the world price of pulp, the main raw material exceptionally decreased significantly as a result of the economic downturn. The drop in the price of pulp (20 %) was considered an abnormally large drop that directly contributed to the improved financial situation in the IP. It is to be noted that since the IP, pulp prices returned to their pre-IP levels.
(417)
The trend shown by the cash flow, which is the ability of the producers to self-finance their activities, reflects to a large extent the evolution of profitability. Consequently, the cash flow shows an exceptional increase in the IP due to the falling pulp prices. Return on investments showed negative development in line with the negative profit results achieved by the four representative Union producers until 2008 and a positive trend in the IP due to the exceptional cost savings on pulp prices.
(418)
Following the above, the ability of the four representative Union producers to invest became limited as the cash flow significantly deteriorated during the period considered, except for the IP. As a consequence, the investments dropped by 35 % during the period considered and were limited to the installation of cogeneration plants that helped the Union producers to mitigate the effect of continuously raising energy costs.
(419)
One exporting producer claimed that the improvement of profitability should not be considered as a limited instance based on an exceptional drop of raw material costs. The drop in costs benefited both: all local as well as Chinese producers, not only the complainants, therefore the breakthrough in profitability was not exclusively based on the drop in costs but was rather the result of a change in the pricing behaviour of the complainants.
(420)
Furthermore the exporting producer claimed that the profitability is driven by CFP prices, rather than the price of pulp. It was found, however, that when pulp prices sharply fell in 2009, CFP prices remained stable and profits rose as a consequence. Therefore given that prices remained stable, no correlation can be made between prices and profitability in this specific time period.
(421)
The profitability rate is an indicator that is analysed at the level of the representative Union producers and not at the level of complainants as suggested by the party. The analysis of information gathered showed a direct link between the exceptional fall in pulp prices, the main raw material and the increased profitability; whereby stable prices of the finished products indeed played a role in the improvement of profitability. While this was probably the case for other producers on the market as well, this does not affect the conclusion that this temporary improvement of profitability is due to the exceptional drop in raw material prices in the IP.
6.2.3.5. Ability to raise capital
(422)
The paper industry in general is characterized by high indebtedness linked to the significant investment in fixed assets. As a consequence of the losses incurred in most of the period considered, the ability of the four representative Union producers to raise capital and to finance its activities at reasonable finance costs was also undermined. This was the case in particular in 2008 when one of the four representative Union producers had to be refinanced at a significant risk premium while the smallest representative producer went into insolvency in 2008 and was taken over by another Union producer.
6.3. CONCLUSION ON INJURY
(423)
The investigation has shown that most of the injury indicators such as production volume (- 20 %), capacity utilisation (- 10 %), sales volume to unrelated customers on the Union market (- 19 %), market share (- 5 percentage points) deteriorated during the period considered. In addition, the injury indicators related to the financial performance of the four representative Union producers such as return on investment and profitability were seriously affected until 2008. The sudden increase of the profitability in the IP was due purely to the temporary and exceptional drop of world pulp prices in the IP. It is noted that even during the IP the profitability rate was very low and was not considered to be altering the conclusion that the four representative Union producers were in a very weak financial position.
(424)
The investigation also showed that the above injury picture can be mainly explained by the fact that despite its restructuring efforts and productivity improvements the four representative Union producers were not able to raise their CFP prices above cost-covering level or to a level of viable profitability. This is mainly due to the price undercutting practiced by the Chinese exporters during the IP which has a significant effect in a market where price transparency is high. During the IP, the four representative Union producers managed to reduce their cost of production through further productivity improvement and due to the decrease of pulp prices which mainly occurred in the second half of the IP. As demand and supply became more balanced on the market following the efforts of the producers to tackle structural overcapacity by means of consolidation and capacity closures, CFP prices could be kept at a stable level. However, the four representative Union producers were not in a position to increase their sales prices to a level that would have profitability rates necessary for long-term viability.
(425)
As mentioned in recital (19), one party claimed that CFP used in web-fed printing should have been included in the scope of the present investigation. On this basis, the party claimed that the exclusion of this product from the determination of material injury and the analysis of trends would have distorted the injury picture. However, based on the conclusions presented in recitals (20) and (22) to (25), i.e. that CFP used in web-fed and sheet-fed printing are different products, this claim was rejected.
(426)
The same party claimed that the acquisition of one Union producer by one of the four representative Union producers in 2008 was evidence that this four representative Union producer was in rather good health. It is first noted that material injury is assessed on the basis of the situation of the Union industry and not based on the particular situation of a single producer. As concluded in recital (423) above, most injury indicators have shown a negative trend evidencing the deterioration of the Union industry's situation over the period considered. The acquisition was furthermore considered as part of the restructuring efforts of the Union industry during the period considered. In any case, it is noted that when analysing macro indicators such as production volume, capacity, sales volume and market share the acquisition had a neutral effect since macro indicators are assessed with respect to all Union producers constituting the Union industry as defined in recital (372). In other words these factors should remain overall unchanged in case of a change in the ownership.
(427)
After disclosure, parties claimed that there was no positive evidence that the complaining Union producers suffered material injury. Contrarily, complainants presented overall stable economic results and increased profitability in the IP.
(428)
First of all, the state of the Union industry is analysed at the level of the representative Union producers and not at the level of complainants as suggested by the parties.
(429)
Secondly, as already pointed out in recital (409) above, the conclusions of these parties seem to have been drawn from indicators calculated on the basis of different datasets and information than what was established during the investigation and presented above. Consequently, these conclusions are factually wrong. Furthermore, the parties’ analysis was not consistent in the use of two different datasets for macro and micro indicators.
(430)
It was further claimed that the improvement of profitability should be regarded also as a consequence of the restructuring efforts of the industry including reduction of production, employment and increased productivity. In this case, the latter factors cannot be deemed to be the sole indicators of injury, but all injury indicators should be looked at together.
(431)
Article 8(2) of the basic Regulation lists the economic factors and indices to be evaluated in the examination of the impact of the subsidised imports on the Union industry. Article 8(2) explicitly states that the list of factors is not exhaustive, nor can any one or more of these factors necessarily give decisive guidance. Thus, while indicators have to be assessed individually, conclusions should be reached through the analysis of all factors.
(432)
Parties also commented on a possible threat of further material injury in view of the huge capacity build-up by Chinese producers supported by State policies and subsidies. The scope of the investigation was the existence of material injury and not the threat of further material injury. Therefore these comments could not affect the findings and had to be disregarded.
(433)
Considering the above, it should be concluded that the Union industry suffered material injury within the meaning of Article 8(4) of the basic Regulation.
7. CAUSALITY
7.1. INTRODUCTION
(434)
In accordance with Articles 8(5) and (6) of the basic Regulation, it was examined whether the material injury suffered by the Union industry has been caused by the subsidised imports from the country concerned. Furthermore, known factors other than the subsidised imports, which might have injured the Union industry, were examined to ensure that any injury caused by those other factors was not attributed to the subsidised imports.
7.2. EFFECT OF THE SUBSIDISED IMPORTS
(435)
It is to be noted that the Union CFP market is characterized by a high degree of concentration of buying power and price transparency through price quotations. Furthermore CFP is a commodity-type product and does not allow for significant price differences among different sources. A major part of the products is sold through merchants that force the Union industry to keep prices in line with low priced and subsidised imports. Therefore the prices of imported CFP, out of which 35 % originated in the PRC in the IP, have in general a significant effect on price levels on the Union market.
(436)
The investigation showed that subsidised imports from the PRC increased dramatically (+ 183 %) over the period considered. The subsidised imports from the PRC first doubled from 2006 to 2007, while prices were in 2007 2 % lower than the year before. In 2008 imports from China remained stable while average prices fell by 1 more %. Chinese import volumes (+ 71 %) and market share (+ 120 %) increased again dramatically in the IP with falling prices (- 5 %) undercutting the prices of the four representative Union producers by 7,6 % thereby exerting price pressure on the Union market and preventing the Union producers from raising their prices to profitable levels.
(437)
It is recalled that during the period considered the Union consumption decreased by about 14 %. The Union industry faced a significant drop in their sales volume (19 %). However this decrease of sales was much more pronounced than the drop in demand and led to a loss of market share of 5 percentage points. At the same time the market share of Chinese imports increased by 3 percentage points. This shows that the Union industry's market share has largely been taken over by the subsidised imports from the PRC.
(438)
It is therefore considered that the continued pressure exercised by the low-priced subsidised imports from the PRC on the Union market did not allow the Union industry to adapt its sales prices to the increased raw material costs, in particular in 2008, when pulp prices peaked. This led to the loss in market share and the loss in profitability of the Union industry.
(439)
During the investigation and after disclosure, several parties brought forward the argument that Chinese imports did not have significant impact in terms of volume and prices. It was argued that there was no surge of Chinese imports but rather these grew gradually over the years and therefore their impact was quite limited which should not be exaggerated for the purpose of the injury determination. It was further argued that Chinese prices, even if they were below Union prices, did not have any impact on the relatively stable prices of the Union industry. One exporting producer questioned the Commission's finding that there would be price suppression caused by Chinese prices. It pointed out that in 2009 when the Chinese prices declined further, the Union industry's prices not only recorded an increase but in fact allowed the Union industry to make profits.
(440)
The evolution of Chinese imports is analyzed in detail in recital (380) and it was concluded that the increase in the volume cannot be regarded as insignificant.
(441)
In terms of prices Chinese imports undercut the prices of the representative Union producers by 7,6 % which is considered significant in a market where price transparency is high. As depicted in recital (412) above, indeed prices of the representative Union producers were stable over the period considered, with an exceptional increase in 2007, the year where Chinese exports did not grow. In 2009 the Union producers could keep their prices stable at the expense of losing further market share and their profitability derived from the combination of these stable prices and the decreased cost of raw material.
(442)
One Chinese exporting producer claimed that CFP imports from China do not have an impact on the prices of the Union industry as these are not comparable to the CFP manufactured and sold by the representative Union producers as only 10 % of the sales of the representative Union producers were compared in the determination of the undercutting and non-injurious price level. It is noted that these determinations are made on the basis of fully comparable products that are directly matching in all characteristics so as to ensure a fair comparison. However, CFP produced by the Chinese and Union producers in general are comparable products as concluded in recital (50) and thus are competing with each other directly on the Union market.
(443)
It was furthermore alleged that the finding that the CFP market is a commodity-market characterized by a high degree of transparency is incorrect as the Union producers sell around half of their products directly to end users. In contrast to this claim the representative Union producers sold the majority of their products through merchants either directly or indirectly (so called indent sales when products are directly shipped to the customer but ordering and invoicing process goes through merchants). Indeed merchants play a crucial role in both stocking products and providing price transparency to the market.
(444)
In view of the established trend of imports form the PRC that cannot be regarded as insignificant, it was concluded that the surge of the low-priced subsidised imports from the PRC had a considerable negative impact on the economic situation of the Union industry.
7.3. EFFECT OF OTHER FACTORS
7.3.1. DEVELOPMENT OF THE CONSUMPTION ON THE UNION MARKET AND THE ECONOMIC CRISIS
(445)
As mentioned in recital (378) above, the Union consumption of CFP first increased in 2007, after which it decreased in 2008 and the IP. During the period considered, the Union industry lost market share. One of the cooperating exporters in the PRC and the government of China claimed that the decrease in sales volume, market share and production of the Union industry was due to the decrease in consumption which had been caused by the economic crisis and the expansion of electronic media and should not be attributed to Chinese imports. To support its claim, the GOC quoted a Manifesto for Competitiveness and Employment launched by the paper and pulp industry in June 2009 (‘Manifesto’).
(446)
Although it cannot be disregarded that this negative evolution of the Union consumption, for whatever reason, between 2007 and the IP has had a negative impact on the situation of the Union industry in terms of sales volumes and production, it is noteworthy that the Chinese exporters managed at the same time and especially from 2008 to 2009 to increase their sales volumes and market share through the price pressure exerted on the market by the subsidised imports.
(447)
The Manifesto quoted by the GOC covers the whole paper and pulp industries sectors and serves a general policy purpose. On the basis of the information included in this document, no separate conclusions could be drawn for the production and sales of the product concerned. It is therefore not possible to conclude whether the statements or findings of the Manifesto in fact apply one-to-one to the product concerned. Since, in addition, the investigation did not bring to light a strong link between the financial crisis and the material injury suffered by the Union industry, this argument had to be rejected.
(448)
Accordingly, it is considered that the deterioration of the economic situation of the Union industry is mainly caused by the surge in the subsidised imports from the PRC and the undercutting practised by the Chinese exporters and not by decreasing consumption. Even though the contraction in demand contributed to the injury, it could not break the causal link between the material injury suffered and the increase in subsidised imports.
7.3.2. PRICES OF RAW MATERIAL
(449)
The average cost of production of the four representative Union producers slightly increased (2 %) between 2006 and 2008 and fell by 5 % in the IP. The investigation showed that the cost of production of the four representative Union producers to produce CFP followed in general a similar trend as the evolution of the prices of the pulp, one of the main raw materials in paper production. The average price of pulp increased by 8 % between 2006 and 2008 after which it decreased sharply from the end of 2008 till the last month of the IP. The price of pulp was on average 19 % lower in 2009 than in the previous year.
(450)
In the absence of subsidization causing injury to the Union industry, it could be expected that prices are regularly adapted to reflect the development of the various components of the cost of production. Up until 2008, this did, however, not take place. Indeed, the Union producers was forced to keep their sales prices low even when pulp prices were increasing in 2008 in order to compete against the low-priced subsidised imports from the PRC, which led to a significant drop in their profitability in that period. In the IP, the situation ameliorated due to the abnormal decrease in prices of pulp - while prices of CFP could be kept stable at the same time. However even in this exceptional period the still very low profit levels did not allow the four representative Union producers to recover from continued subsidisation. Indeed, despite the decrease in raw material costs the price levels could still not be increased to levels to achieve solid profit margins necessary for this capital intensive industry.
(451)
Accordingly, it is concluded that the subsidised imports from the PRC which undercut the four representative Union producers’ prices depressed the prices on the Union market and prevented the four representative Union producers from increasing their sales prices to cover their costs or to achieve a reasonable profitability. Given that the raw material prices were significantly decreasing in the IP, it was concluded that they could not have had an impact on the material injury suffered by the Union industry during that same period.
7.3.3. EXPORT PERFORMANCE OF THE REPRESENTATIVE UNION PRODUCERS
(452)
Export performance was also examined as one of the known factors other than the subsidised imports, which could at the same time have injured the Union industry, to ensure that possible injury caused by these other factors was not attributed to the subsidised imports. The analysis showed that the export sales to unrelated parties made by the four representative Union producers represented an important part of their sales (around 26 %) during the period considered. Even though export sales volumes also decreased in the period considered by 16 %, the loss of export sales volumes was less pronounced than the loss of sales volumes on the Union market (19 %). Hence, it was considered that the decrease in export volume cannot explain the level of injury suffered by the four representative Union producers. Since exports play an important role in keeping capacity utilization high to cover the high fixed costs of investments into machinery, it was considered that although the export performance was deteriorating it had an overall positive effect. Accordingly, it is considered that even if the decrease in export activities may have contributed to the overall deterioration of the situation of the Union industry, these activities were on the other hand still mitigating the losses suffered on the Union market and thus are not such as to break the causal link established between the subsidised imports from the PRC and the injury suffered by the Union industry.
(453)
One party claimed that the Union industry suffered a significant decline in exports because of the strength of the Euro versus the US dollar and that the injury caused by this factor should not be attributed to imports from the PRC. As concluded above, the deterioration of the export performance of the Union industry, regardless of the causes for such deterioration, is not the main reason for the injury suffered by the producers and thus does not break the causal link established in recital (444).
7.3.4. IMPORTS FROM OTHER THIRD COUNTRIES
(454)
The trends in import volumes and prices from other third countries between 2006 and the IP were as follows:
Table 9
Imports from third countries
2006
2007
2008
2009/IP
Switzerland
Imports (tonnes)
194 748
191 636
226 736
172 233
Index
100
98
116
88
Market share
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Index
100
95
115
103
Price (EUR/tonne)
787
782
758
793
Index
100
99
97
105
Indonesia
Imports (tonnes)
19 834
30 714
27 178
49 877
Index
100
155
137
251
Market share
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Index
100
149
135
292
Price (EUR/tonne)
855
818
845
681
Index
100
96
99
80
South Korea
Imports (tonnes)
45 154
65 251
46 498
46 068
Index
100
145
103
102
Market share
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Index
100
139
102
118
Price (EUR/tonne)
562
669
664
618
Index
100
119
118
110
All other countries
Imports (tonnes)
58 623
70 984
62 844
100 711
Index
100
121
107
172
Market share
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Index
100
117
106
199
Price (EUR/tonne)
962
860
914
824
Index
100
89
95
86
Source: Eurostat.
(455)
The main other third countries exporting CFP to the Union market are Switzerland, Indonesia and South Korea. From the trends of import volumes it can be seen that the increase of the imports from the PRC was more pronounced than from any of the other third countries. In case of imports from Switzerland, these were sold always at significantly higher prices than imported products from the PRC. The market share of Swiss products remained relatively stable, except for the year 2008 when they increased temporarily to above 4 % before falling back to close to the 2006 level in the IP. CFP imported from Switzerland constituted mainly the production of one company owned by one of the four representative Union producers and the higher unit prices may be linked to different product mixes and sales structures. As far as imports from Indonesia are concerned, these were also entering the Union at higher prices than the Chinese products, with the exception of the IP where prices fell, very likely in large part due to the decrease in pulp prices. The resulting increase of imports, which however remained in volume terms at a low level in the IP, led to a market share which also remained at a low level in that period. Imports from South Korea entered the Union in low quantities throughout the period considered and market share remained stable. Even though Korean import prices were comparable to import prices from the PRC, Korean prices were not showing a continuously decreasing trend as the Chinese imports did over the whole period considered. Imports from all other countries had significantly higher prices than the imports from the PRC and import volumes were low.
(456)
On the basis of the above, it should be concluded that the imports from these third countries did not contribute to the material injury suffered by the Union industry.
7.3.5. STRUCTURAL OVERCAPACITY
(457)
One cooperating exporter in the PRC argued that the injury suffered by the Union industry was caused by the Union industry's overcapacity. The reduction in capacity and consolidation of the Union industry were therefore not a consequence of the Chinese imports but should be seen as a measure against the overcapacity. However, the investigation showed that losses were incurred by the Union industry in the period considered, especially in 2008, despite the restructuring of the producers because, as outlined above in recitals (435) to (444), the Union industry was still not able to raise its prices to levels above costs. This situation was mainly caused by the price pressure exerted by the subsidised imports undercutting Union industry prices. This argument had therefore to be rejected.
(458)
It was also argued that the restructuring efforts of the Union industry were completed in 2009 by the consolidation of two large producers that resulted in the immediate improvement of the situation of the Union industry. Restructuring efforts took place since 2000 up until the IP. The positive effect of the mentioned consolidation should have been reflected in the improvement of capacity utilisation and at least in stable sales volume but both these indicators deteriorated in the IP. On the other hand, it had been established that the improved profitability of the Union industry in the IP was caused primarily and directly by the exceptional one-off drop in pulp prices. Therefore this argument had to be rejected.
7.4. CONCLUSION ON CAUSATION
(459)
The above analysis demonstrated that there was a substantial increase in the volume and market share of the low-priced subsidised imports originating in the PRC over the period considered. In addition, it was found that these imports were made at subsidised prices which were below the prices charged by the Union industry on the Union market for similar product types.
(460)
This increase in volume and market share of the low-priced subsidised imports from the PRC coincided with an overall decrease of the demand on the Union market during the period between 2006 and the IP and also with the negative development in the market share of the Union producers during the same period. At the same time a negative development in the main indicators of the economic and financial situation of the Union industry was observed as outlined in recital (423).
(461)
The examination of the other known factors which could have caused injury to the Union industry revealed that these factors are not such as to break the causal link established between the subsidised imports from the PRC and the injury suffered by the Union industry.
(462)
Based on the above analysis, which has properly distinguished and separated the effects of all known factors on the situation of the Union industry from the injurious effects of the subsidised imports, it should be concluded that the subsidised imports from the PRC have caused material injury to the Union industry within the meaning of Article 8(5) of the basic Regulation.
8. UNION INTEREST
8.1. PRELIMINARY REMARK
(463)
In accordance with Article 31 of the basic Regulation, it was examined whether, despite the above findings, compelling reasons existed for concluding that it was not in the Union interest to adopt countervailing measures in this particular case. For this purpose, and in accordance with Article 31(1) of the basic Regulation, the likely impact of possible measures on the Union producers, importers, merchants and distributors and users of the product concerned and also the likely consequences of not taking measures were considered on the basis of all evidence submitted.
8.2. UNION INDUSTRY
(464)
The Union industry as a whole is composed of 14 known producers estimated to represent around 98 % of the Union CFP production according to CEPIFINE. The producers are located in different Member States of the Union, employing directly over 11 000 people in relation to the product concerned.
(465)
Two of the known producers opposed the initiation of the investigation but provided no further information and did not cooperate with the investigation. On the basis of the information available, however, and in particular on the basis of the data made available by CEPIFINE which showed a deterioration of the situation of the Union industry, it can be reasonably assumed that these two companies were also negatively affected by the subsidised imports. The non-cooperation was therefore not seen as an indication that their situation would be different from the one of the remaining Union producers.
(466)
The Union industry has suffered material injury caused by the subsidised imports from the PRC. It is recalled that most injury indicators showed a negative trend during the period considered. In particular injury indicators related to the financial performance of the four representative Union producers, such as profitability and return on investments, despite a slight improvement in the IP, were seriously affected. In the absence of measures, a further deterioration in the Union industry's economic situation appears very likely.
(467)
It is expected that the imposition of countervailing duties will restore effective and fair trade conditions on the Union market, allowing the Union industry to align the prices of CFP to reflect the costs of the various components. It can be expected that the imposition of measures would enable the Union industry to regain at least part of the market share lost during the period considered, with a further positive impact on its economic situation and profitability.
(468)
It was therefore concluded that the imposition of definitive countervailing measures on imports of CFP originating in the PRC would be in the interest of the Union industry.
8.3. IMPORTERS AND TRADERS
(469)
Questionnaires were sent to fourteen known unrelated importers and traders in the Union that were listed in the complaint. During the investigation several other traders (called also ‘merchants’ in the industry) made themselves known. Finally thirteen companies cooperated in the investigation, even though some of these respondents provided only partial information. Importers were found to be acting also as traders on the market therefore all these parties will hereinafter be referred to as ‘traders’.
(470)
The investigation showed that all traders purchased CFP from several sources and mainly from Union producers. Two traders did not purchase or only occasionally purchased the imported CFP from the PRC. The ten companies that provided quantitative information about their purchases of the product concerned represented in total 47 % of the total imports from the PRC. Imports, including imports from the PRC represented only a limited share of their total business and any negative impact of the proposed measures is thus likely to be negligible. All traders stated that CFP produced in the Union and the PRC were largely of a similar quality and were interchangeable. Furthermore the investigation confirmed that there exist a large number of other import sources and traders could revert to these other sources of supply, at least in the longer term.
(471)
Two importing traders were relying mainly on Chinese sources for their purchases of CFP. Both companies stated that they would have difficulties in sourcing products from Union producers because there would be traditional sales channels due to minimum order volumes required by producers and distribution agreements to be respected. This did, however, not directly affect the availability of CFP from Union producers as they had sufficient spare capacity available. This argument had therefore to be rejected.
(472)
Concerning the possibility to pass on possible cost increases to their customers, all cooperating traders referred to the strong price transparency on the Union market and stated that they would only be able to increase their sales prices to the final customers in case the price level in the Union, in general, would increase. On this basis, and given that the intended effect of countervailing duties is, inter alia, to increase the price level in the Union to cost-covering levels, it is expected that importers would therefore be able to pass any price increases caused by the countervailing duty at least partly on to their customers. It should also be noted that as mentioned above, it was found that Chinese imports constitute only a very small part of the overall business of traders and that therefore, the effect of the countervailing duty, in general would be negligible. Finally it is also considered that importers achieve a higher profitability on their re-sales of CFP sourced from the producers in the PRC; therefore they would also be able to make less profit by absorbing at least a partial cost increase.
(473)
Therefore, the imposition of definitive measures should overall not have a significant negative impact on the importers and traders.
8.4. USERS
(474)
Questionnaires were sent to eight known users in the Union that were listed in the complaint. During the investigation several other users made themselves known. Altogether five companies provided a full or partial questionnaire reply. These companies are located throughout the Union and represent the printing and publishing sectors. Since market conditions and cost structures were found to be different for printers and publishers, the impact of measures was analysed separately for each group.
8.4.1. PRINTERS
(475)
Only one printer provided basic information. According to the information submitted by this printer, the share of the CFP in relation to the total cost of production of a printed material was relatively high. While the investigation has shown that printers are mainly sourcing CFP from Union producers, it was confirmed that CFP produced in the Union and the PRC are of similar quality and that there is a strong price competition between traders.
(476)
It was stated that any price increase would have a significant negative effect on the profitability. It was claimed that the printing industry is already under pressure due to structural overcapacity and any increase in purchase prices of CFP would put further pressure on the printers. In this regard, it is noted that given the small quantities of Chinese CFP used by printers (who still source the majority of the CFP needed from Union producers) the direct impact of any duty was considered negligible. As far as a general price increase in the Union market is concerned, it was considered that since this price increase would impact on all economic players this would have a neutral effect.
8.4.2. PUBLISHERS
(477)
Regarding the publishing sector, four questionnaire replies were received from companies. Only one company had a minor purchase of Chinese-origin CFP in the IP. Two of the companies provided quantitative data concerning their use of CFP.
(478)
Overall, it was found that on average the products where CFP is used represented 16 % of the total turnover of these companies and that the average profit achieved in this business was around 12 %. Furthermore, it was found that the six companies purchased CFP mainly from the Union producers, while only one of them used CFP imported from the PRC. Another one started to buy Chinese products only after the IP. Therefore, and in particular on the basis of the low volumes of Chinese-origin CFP used in this sector, the imposition of countervailing measures on imports from the PRC is unlikely to seriously affect the publishing sector overall. In addition, these companies were found to be profitable and could pass on price increases to the final customer more easily because the use of customer-directed and customer-nominated paper whereby the paper used in the production is purchased by the customer itself is more common. Finally, publishers have stronger purchasing power because of economies of scale.
(479)
Two associations of the printing and publishing industry provided submissions. One opposed the imposition of duties, claiming that any price increases would lead to higher costs and consequently to loss of competitiveness and jobs in downstream industries. The other remained neutral but claimed that the measures could have negative effects on the downstream industries as price increases could lead to the relocation of the printing industry leading to increased imports of downstream printed matter.
(480)
The investigation found that there exist several segments in paper products in terms of expected growth and that the segment of high quality printing paper, in which CFP is primarily used, is still growing. As regards the claim that losses would shift to the downstream market, this claim is vague and was not supported by any substantiating information or evidence.
(481)
After disclosure, the same claim about possible effects on the downstream industry was repeated and supported by the fact that imports of printed matter from China increased rapidly in recent years and apparently took a considerable market share within European consumption for all printed matter.
(482)
As explained above, the cooperation of printers was limited and on the basis of the limited quantitative information received it was found that because of their profitability level and the share of CFP in their costs, printers are indeed sensitive to price increases. However, most printers had no or very limited direct purchases of Chinese paper in the IP and the amount of Chinese paper used by printers is in general low therefore the direct impact of the duty would be negligible. Most printers also stated that because of their need for short delivery times, the share of supplies directly from third countries would remain limited.
(483)
As regards the claims concerning downstream printed matter from China it should be noted that the import statistics of printed matter cover a wide range of products that include final printed matter that is not printed on coated fine paper. Based on the information available it could not be assessed what part of the products imported from China is printed on the product concerned and what is printed on other types of paper. However, from information submitted it is known that printed matter originating is China is mostly comprised of some specific categories of books, children books, calendars, packaging and greeting cards. Products that are more ‘time sensitive’ such as weekly/monthly magazines and other newsprint are less susceptible to be imported from China because of the time needed for transportation. While the printing of some printed products may be more susceptible to relocation, on the other hand there exist product types for which proximity and service are crucial and therefore would not be affected by foreign competition. Furthermore, even though paper is an important cost element for the printing industry, it is also a labour-intensive industry and thus labour costs may be a more significant driver in relocation trends. In summary, it cannot be excluded that imports of printed products that are printed on CFP will increase but it is not possible to estimate with any accuracy what the level of increase might be and how far this would play a role in the competitiveness of printing producers and therefore and therefore what direct impact price increases might have on the downstream Union printing industry.
(484)
From information submitted, it is also known that the printing industry suffers from structural overcapacity that leads to the continuing restructuring of the sector. One of the driving forces towards the restructuring was also the consolidation of the paper manufacturers within the value chain. Any difficulty of the printing industry to increase prices is considered to be rather largely due to this structural overcapacity within the printing industry itself.
8.4.3. CONCLUSIONS ON USERS
(485)
Taking the above into consideration, even if some of the users are likely to be negatively impacted by the measures on imports from the PRC, the impact on the users in the two distinctive sectors appears to be limited overall. Furthermore, the investigation did not bring to light any significant impact on users which purchased paper mainly from other sources than the PRC. On the contrary, most users stated that because of their need for short delivery times, the share of supplies from third countries remains limited. Finally, the difficulties of the printing industry to increase prices are considered to be rather due to the structural overcapacity within the printing industry itself.
(486)
It was also claimed that measures would cause a shortage of supply on the market and longer delivery times for users.
(487)
The interested parties claiming possible shortages of supply did not quantify or give an estimate of the possible shortages. These claims in any case do not seem to be supported by the capacity utilization rate of the Union producers that was 83 % in the IP leaving around one million tonnes of free capacity. On this basis, it is unlikely that shortages would occur.
(488)
Therefore, it was concluded that, on the basis of the information available, the effect of the countervailing measures against imports of CFP originating in the PRC will most likely not have a significant negative impact on the users of the product concerned.
8.5. CONCLUSION ON UNION INTEREST
(489)
In view of the above, it should be concluded that overall, based on the information available concerning the Union interest, there are no compelling reasons against the imposition of measures on imports of CFP originating in the PRC.
9. COUNTERVAILING MEASURES
9.1. INJURY ELIMINATION LEVEL
(490)
In view of the conclusions reached with regard to subsidization, injury, causation and Union interest, anti-subsidy measures should be imposed in order to prevent further injury being caused to the Union producers by the subsidised imports.
(491)
For the purpose of determining the level of these measures, account was taken of the subsidy margins found and the amount of duty necessary to eliminate the injury sustained by the Union producers, without exceeding the subsidy margin found.
(492)
When calculating the amount of duty necessary to remove the effects of the injurious subsidization, it was considered that any measures should allow the Union industry to cover its costs of production and to obtain a profit before tax that could be reasonably achieved by an industry of this type in the sector under normal conditions of competition, i.e. in the absence of subsidised imports, on sales of the like product in the Union.
(493)
The complainant requested that the target profit should be set at minimum 10 %, basing its arguments on the expected profit margin used by independent rating agencies in their classification methodology and the profitability achieved by a producer active in another paper production segment that is not affected by Chinese imports.
(494)
The target profit as suggested in the complaint and the subsequent request of the complainant was examined based on the questionnaire replies and verification visits to the representative Union producers. It was considered that the target profit should reflect the high up-front investment needs and risk involved in this capital-intensive industry in the absence of dumped and or subsidised imports.Also the cost of investment into machinery was considered. It was considered that a profit margin of 8 % on turnover could be regarded as an appropriate minimum which the Union producers could have expected to obtain in the absence of injurious subsidisation.
(495)
On this basis, a non-injurious price was calculated for the Union producers for the like product. The non-injurious price was obtained by adding the abovementioned profit margin of 8 % to the cost of production.
(496)
The export sales of a company within the group of one cooperating exporting producer were excluded based on the reasons explained in recital (382).
(497)
The necessary price increase was then determined on the basis of a comparison, per product type, of the weighted average import price of the exporting producers in the PRC, with the non-injurious price of the product types sold by the Union producers on the Union market during the IP. Any difference resulting from this comparison was then expressed as a percentage of the average CIF import value of the compared types.
9.2. DEFINITIVE MEASURES
(498)
In the light of the foregoing conclusions reached with regard to subsidisation, injury, causation and Union interests, and in accordance with Article 15(1) of the basic Regulation, it is considered that a definitive countervailing duty should be imposed on imports of the product concerned originating in the PRC at the level of the lower of the subsidy and the injury margins in line with the lesser duty rule. In this case, the duty rate should accordingly be set at the level of the subsidy margins found.
(499)
The injury elimination margins and the subsidy margins and the proposed rates of the definitive countervailing duty for the PRC, expressed on the CIF Union border price, customs duty unpaid, are as follows:
Exporting producer
Subsidy margin
Injury margin
Countervailing duty rate
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, PRC
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, PRC
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, PRC
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, PRC
4 %
39,1 %
4 %
All other companies
12 %
39,1 %
12 %
(500)
As concerns the parallel anti-dumping investigation, pursuant to Article 24(1), second subparagraph of the basic Regulation and Article 14(1) of Council Regulation (EC) No 1225/2009 of 30 November 2009 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (27) no product shall be subject to both anti-dumping and countervailing duties for the purpose of dealing with the one and the same situation arising from dumping and from export subsidisation. As concerns the subsidy schemes, as stated under recitals (235) to (245), only one scheme refers to export subsidisation. The relevant dumping margin of the cooperating exporting producer concerned will be adjusted accordingly in the parallel anti-dumping investigation. With respect to other subsidy schemes, in view of the use of the lesser duty rule in the anti-dumping investigation carried out in parallel and the amount of subsidisation found in the present investigation, it was not considered necessary to further examine whether and to what degree the same subsidies are being offset twice when anti-dumping and countervailing duties are simultaneously imposed on the same imported product.
(501)
The individual company countervailing duty rates specified in this Regulation were established on the basis of the findings of the present investigation. Therefore, they reflect the situation found during that investigation with respect to these companies. These duty rates (as opposed to the countrywide duty applicable to ‘all other companies’) are thus exclusively applicable to imports of products originating in the country concerned and produced by the companies and thus by the specific legal entities mentioned. Imported products produced by any other company not specifically mentioned in Article 1 with its name and address, including entities related to those specifically mentioned, cannot benefit from these rates and shall be subject to the duty rate applicable to ‘all other companies’.
(502)
Any claim requesting the application of an individual company countervailing duty rate (e.g. following a change in the name of the entity or following the setting-up of new production or sales entities) should be addressed to the Commission (28) forthwith with all relevant information, in particular any modification in the company's activities linked to production, domestic and export sales associated with, for example, that name change or that change in the production and sales entities. If appropriate, the Regulation will then be amended accordingly by updating the list of companies benefiting from individual duty rates.
(503)
In order to ensure proper enforcement of the countervailing duty, the residual duty level should not only apply to the non-cooperating exporting producers but also to those producers which did not have any exports to the Union during the IP.
10. DISCLOSURE
(504)
Interested parties were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to recommend the imposition of a definitive countervailing duty on imports of coated fine paper originating on the People's Republic of China. They were also granted a period within which they could make representations subsequent to this disclosure. The comments submitted by the parties were duly considered, and, where appropriate, the findings were modified accordingly.
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. A definitive countervailing duty is hereby imposed on coated fine paper, which is paper or paperboard coated on one or both sides (excluding kraft paper or kraft paperboard), in either sheets or rolls, and with a weight of 70 g/m2 or more but not exceeding 400 g/m2 and brightness of more than 84 (measured according to ISO 2470-1), currently falling within CN codes ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 and ex 4810 99 90 (TARIC codes 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 and 4810999020) and originating in the People's Republic of China.
The definitive countervailing duty does not concern rolls suitable for use in web-fed presses. Rolls suitable for use in web-fed presses are defined as those rolls which, if tested according to the ISO test standard ISO 3783:2006 concerning the determination of resistance to picking - accelerated speed method using the IGT tester (electric model), give a result of less than 30 N/m when measuring in the cross-direction of the paper (CD) and a result of less than 50 N/m when measuring in the machine direction (MD). The definitive countervailing duty does also not concern multi-ply paper and multi-ply paperboard.
2. The rate of the definitive countervailing duty applicable to the net, free-at-Union-frontier price, before duty, of the products described in paragraph 1 and manufactured by the companies listed below shall be as follows:
Company
Countervailing duty rate
TARIC additional code
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, PRC; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, PRC
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, PRC; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, PRC
4 %
B013
All other companies
12 %
B999
3. Unless otherwise specified, the provisions in force concerning customs duties shall apply.
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 6 May 2011.