NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 465/2012
ze dne 22. května 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004
(Text s významem pro EHP a pro dohodu mezi EU a Švýcarskem)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 48 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby se zohlednily právní změny v některých členských státech a zajistila právní jistota zúčastněných stran, je třeba upravit nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (2) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (3).
(2)
Správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení předložila příslušné návrhy týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení, jejichž cílem je zlepšit a modernizovat právo Unie a které byly začleněny do tohoto nařízení.
(3)
Změny v sociální realitě mohou mít vliv na koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Aby se na tyto změny reagovalo, jsou nezbytné změny v oblasti určování použitelných právních předpisů a dávek v nezaměstnanosti.
(4)
Pojem „mateřské letiště“ pro členy letové posádky a posádky palubních průvodčích podle práva Unie je vymezen v příloze III nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví (4). Aby se usnadnilo uplatňování hlavy II nařízení (ES) č. 883/2004 v případě této skupiny osob, je opodstatněné vytvořit zvláštní pravidlo spočívající v tom, že se pojem „mateřské letiště“ uplatní jako kritérium pro určení právních předpisů použitelných pro členy letové posádky a posádky palubních průvodčích. Právní předpisy použitelné pro členy letové posádky a posádky palubních průvodčích by však měly zůstat ustálené a kritérium „mateřského letiště“ by nemělo vést k častým změnám použitelných právních předpisů z důvodu rozvržení pracovní činnosti v tomto odvětví nebo sezónních požadavků.
(5)
Mělo by být vyjasněno, že v případě, kdy osoba pracuje ve dvou nebo více členských státech, se podmínka výkonu „podstatné části“ činnosti ve smyslu čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 vztahuje také na osoby vykonávající činnosti pro různé podniky nebo zaměstnavatele.
(6)
Nařízení (ES) č. 883/2004 by mělo být změněno vložením nového ustanovení, které zajistí, aby příhraniční pracovník vykonávající samostatně výdělečnou činnost, který se stane zcela nezaměstnaným, obdržel dávky, pokud získal doby pojištění jako osoba samostatně výdělečně činná či doby samostatně výdělečné činnosti uznávané pro účely přiznání dávek v nezaměstnanosti v příslušném členském státě a pokud v členském státě bydliště neexistuje žádný systém dávek v nezaměstnanosti, který by se vztahoval na osoby samostatně výdělečně činné. Uvedené ustanovení by mělo být na základě zkušeností získaných během dvou let provádění přezkoumáno a případně změněno.
(7)
Nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto:
1)
V celém znění se slova „Komise Evropských společenství“ nahrazují slovy „Evropská komise“ v příslušném mluvnickém tvaru.
2)
Vkládá se nový bod odůvodnění, který zní:
„(18b)
V příloze III nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví (5) je pojem „mateřského letiště“ pro členy letové posádky a posádky palubních průvodčích definován jako místo, které provozovatel určí členu posádky, v němž člen posádky obvykle začíná a končí dobu služby nebo sérii dob služby a v němž provozovatel za normálních okolností není odpovědný za ubytování dotyčného člena posádky. Aby se usnadnilo uplatňování hlavy II tohoto nařízení v případě členů letové posádky a posádky palubních průvodčích, je oprávněné uplatňovat pojem „mateřské letiště“ jako kritérium pro určení právních předpisů použitelných pro členy letové posádky a posádky palubních průvodčích. Právní předpisy použitelné pro členy letové posádky a posádky palubních průvodčích by však měly zůstat ustálené a zásada mateřského letiště by neměla vést k častým změnám použitelných právních předpisů z důvodu rozvržení pracovní činnosti v tomto odvětví nebo sezónních požadavků.
3)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Prohlášení členských států o oblasti působnosti tohoto nařízení
1. Členské státy písemně oznámí Evropské komisi prohlášení učiněná podle čl. 1 písm. l), právní předpisy a systémy uvedené v článku 3, uzavřené úmluvy uvedené v čl. 8 odst. 2, minimální dávky uvedené v článku 58 a neexistenci systému pojištění uvedeného v čl. 65a odst. 1, jakož i jejich podstatné změny. V těchto oznámeních je uveden den, od něhož se toto nařízení použije na systémy členskými státy v nich uvedené.
2. Tato oznámení se předkládají Evropské komisi každý rok a jsou v potřebné míře zveřejňována.“
4)
V článku 11 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Činnost, kterou člen letové posádky nebo posádky palubních průvodčích vykonává v oblasti osobní nebo nákladní letecké dopravy, se považuje za činnost vykonávanou v členském státě, ve kterém se nachází jeho mateřské letiště ve smyslu přílohy III nařízení (EHS) č. 3922/91.“
5)
V článku 12 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Osoba, která jako zaměstnanec provozuje v členském státě činnost jménem zaměstnavatele, jenž zde běžně vykonává své činnosti, a která je tímto zaměstnavatelem vyslána do jiného členského státu, aby zde konala práci jménem tohoto zaměstnavatele, podléhá i nadále právním předpisům prvního členského státu, nepřesahuje-li předpokládaná doba trvání takové práce 24 měsíců a není-li daná osoba vyslána za účelem nahrazení jiné vyslané osoby.“
6)
V článku 13 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Na osobu, která jako zaměstnanec obvykle pracuje ve dvou nebo více členských státech, se vztahují:
a)
právní předpisy členského státu, na jehož území má bydliště, vykonává-li podstatnou část své činnosti v tomto členském státě, nebo
b)
nevykonává-li podstatnou část své činnosti v členském státě, na jehož území má bydliště,
i)
právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele, pokud je tato osoba zaměstnána jedním podnikem nebo zaměstnavatelem, nebo
ii)
právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo nebo místo podnikání podniků nebo zaměstnavatelů, pokud je tato osoba zaměstnána dvěma či více podniky nebo zaměstnavateli, kteří mají sídlo nebo místo podnikání pouze v jednom členském státě, nebo
iii)
právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele, jiného než je členský stát bydliště, je-li tato osoba zaměstnána dvěma nebo více podniky nebo zaměstnavateli, kteří mají sídlo nebo místo podnikání ve dvou členských státech, z nichž jeden je členským státem bydliště, nebo
iv)
právní předpisy členského státu, na jehož území má tato osoba bydliště, je-li zaměstnána dvěma a více podniky nebo zaměstnavateli, z nichž alespoň dva mají sídlo nebo místo podnikání v různých členských státech jiných, než je členský stát bydliště.“
7)
V článku 36 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
„2a. Příslušná instituce nemůže osobě, která utrpěla pracovní úraz nebo onemocněla nemocí z povolání a která má nárok na dávky ze strany této instituce, odmítnout udělit povolení uvedené v čl. 20 odst. 1, pokud této osobě nemůže být léčení odpovídající jejímu stavu ve lhůtě, která je odůvodnitelná z lékařského hlediska, s přihlédnutím k jejímu aktuálnímu zdravotnímu stavu a k pravděpodobnému průběhu nemoci, poskytnuto na území členského státu, ve kterém má bydliště.“
8)
Článek 63 se nahrazuje tímto:
„Článek 63
Zvláštní ustanovení o upuštění od pravidel týkajících se bydliště
Pro účely této kapitoly se článek 7 použije pouze v případech stanovených v článcích 64, 65 a 65a a v mezích v nich stanovených.“
9)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 65a
Zvláštní ustanovení pro zcela nezaměstnané příhraniční pracovníky vykonávající samostatně výdělečnou činnost v případě, že v členském státě bydliště neexistuje pro osoby samostatně výdělečně činné žádný systém dávek v nezaměstnanosti
1. Odchylně od článku 65 se zcela nezaměstnaná osoba, která jakožto příhraniční pracovník naposledy získala doby pojištění jako osoba samostatně výdělečně činná nebo doby samostatné výdělečné činnosti uznávané pro účely přiznávání dávek v nezaměstnanosti v jiném členském státě, než je její členský stát bydliště, a jejíž členský stát bydliště předložil oznámení, že v tomto členském státě neexistuje žádný systém dávek v nezaměstnanosti, který by se vztahoval na jakoukoli kategorii osob samostatně výdělečně činných, zapíše do evidence služeb zaměstnanosti a je těmto službám k dispozici v členském státě, v němž vykonávala svou poslední činnost jako osoba samostatně výdělečně činná, a po dobu, kdy o dávky žádá, soustavně dodržuje podmínky stanovené právními předpisy posledně uvedeného členského státu. Zcela nezaměstnaná osoba se může doplňkově přihlásit do evidence služeb zaměstnanosti v členském státě bydliště.
2. Dávky zcela nezaměstnané osobě uvedené v odstavci 1 poskytuje členský stát, jehož právním předpisům tato osoba naposledy podléhala, v souladu s platnými právními předpisy uvedeného členského státu.
3. Pokud zcela nezaměstnaná osoba uvedená v odstavci 1 nechce být k dispozici službám zaměstnanosti v členském státě, v němž naposledy vykonávala činnost, nebo po přihlášení v evidenci nechce zůstat a chce se ucházet o práci v členském státě bydliště, použije se obdobně článek 64, s výjimkou čl. 64 odst. 1 písm. a). Příslušná instituce může dobu uvedenou v první větě čl. 64 odst. 1 písm. c) prodloužit do konce doby nároku na dávky.“
10)
V článku 71 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Správní komise se usnáší kvalifikovanou většinou, jak je vymezena ve Smlouvách, s výjimkou přijímání jejích stanov, které se vypracují na základě vzájemné dohody jejích členů.
Rozhodnutí o otázkách výkladu uvedených v čl. 72 písm. a) jsou v potřebné míře zveřejňována.“
11)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 87a
Přechodná ustanovení pro uplatňování nařízení (EU) č. 465/2012
1. Pokud se v důsledku vstupu nařízení (EU) č. 465/2012 v platnost vztahují na určitou osobu, v souladu s hlavou II tohoto nařízení, právní předpisy jiného členského státu než toho, jehož právní předpisy se na ní vztahovaly přede dnem vstupu uvedeného nařízení v platnost, použijí se na tuto osobu i nadále právní předpisy členského státu použitelné před uvedeným dnem, a to po přechodné období dokud nedojde ke změně příslušné situace, v každém případě však nejvýše po dobu deseti let ode dne vstupu nařízení (EU) č. 465/2012 v platnost. Taková osoba může požádat, aby se na ni přechodné období nadále nevztahovalo. Tato žádost se podává instituci, kterou určí příslušný orgán členského státu bydliště. Má se za to, že žádosti podané do 29. září 2012 nabývají účinku dne 28. června 2012. Žádosti podané po dni 29. září 2012 nabývají účinku prvním dnem měsíce následujícího po jejich podání.
2. Do 29. června 2014 vyhodnotí správní komise provádění ustanovení stanovených v článku 65a tohoto nařízení a předloží zprávu o jejich uplatňování. Na základě této zprávy může Evropská komise případně předložit návrhy na změnu těchto ustanovení.“
12)
Přílohy X a XI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 987/2009 se mění takto:
1)
V čl. 6 odst. 1 se písmena b) a c) nahrazují tímto:
„b)
právní předpisy členského státu, na jehož území má dotyčná osoba bydliště, vykonává-li zaměstnání nebo samostatně výdělečnou činnost ve dvou nebo více členských státech a vykonává-li část své činnosti nebo činností v členském státě bydliště nebo není-li dotyčná osoba výdělečně činná jako zaměstnanec ani jako osoba samostatně výdělečně činná;
c)
ve všech ostatních případech právní předpisy členského státu, o jejichž uplatňování bylo požádáno nejdříve, vykonává-li osoba činnost nebo činnosti ve dvou nebo více členských státech.“
2)
Článek 14 se mění takto:
a)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Pro účely čl. 13 odst. 1 základního nařízení se osobou, ‚která jako zaměstnanec obvykle pracuje ve dvou nebo více členských státech‘, rozumí osoba, která souběžně nebo střídavě vykonává pro stejný podnik nebo zaměstnavatele nebo pro různé podniky nebo zaměstnavatele jednu nebo více oddělených činností ve dvou nebo více členských státech.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„5a. Pro účely hlavy II základního nařízení se ‚sídlem nebo místem podnikání‘ rozumí sídlo nebo místo podnikání, kde jsou přijímána zásadní rozhodnutí podniku a kde jsou vykonávány funkce jeho ústřední správy.
Pro účely čl. 13 odst. 1 základního nařízení se na zaměstnané členy letové posádky a posádky palubních průvodčích běžně poskytující služby v oblasti osobní nebo nákladní letecké dopravy ve dvou nebo více členských státech vztahují právní předpisy členského státu, ve kterém se nachází mateřské letiště, podle definice v příloze III nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví (6).
5b. K okrajovým činnostem se pro účely určení použitelných právních předpisů podle článku 13 základního nařízení nepřihlíží. Článek 16 prováděcího nařízení se použije na všechny případy podle tohoto článku.
3)
V čl. 15 odst. 1 se druhá věta nahrazuje tímto:
„Tato instituce vydá dotčené osobě potvrzení uvedené v čl. 19 odst. 2 prováděcího nařízení a neprodleně zpřístupní instituci určené příslušným orgánem členského státu, ve kterém je činnost vykonávána, informace týkající se použitelných právních předpisů vztahujících se na uvedenou osobu v souladu s čl. 11 odst. 3 písm. b) nebo článkem 12 základního nařízení.“
4)
V článku 54 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Pro účely čl. 62 odst. 3 základního nařízení sdělí příslušná instituce členského státu, jehož právní předpisy se na dotyčnou osobu vztahovaly během jejího posledního zaměstnání nebo výkonu samostatné výdělečné činnosti, instituci místa bydliště na její žádost neprodleně všechny údaje potřebné pro výpočet dávek v nezaměstnanosti, které je schopna získat v členském státě, v němž se nachází, zejména výši pobíraného platu nebo příjmu ze samostatné výdělečné činnosti.“
5)
Článek 55 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Aby se na nezaměstnanou osobu odcházející do jiného členského státu vztahoval článek 64 nebo článek 65a základního nařízení, musí daná osoba před svým odchodem uvědomit příslušnou instituci a požádat ji o dokument potvrzující, že má i nadále nárok na dávky za podmínek stanovených v čl. 64 odst. 1 písm. b) základního nařízení.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„7. Odstavce 2 až 6 se použijí obdobně v situaci, na kterou se vztahuje čl. 65a odst. 3 základního nařízení“.
6)
V článku 56 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Rozhodne-li se nezaměstnaná osoba v souladu s čl. 65 odst. 2 nebo čl. 65a odst. 1 základního nařízení zapsat se do evidence uchazečů o zaměstnání současně i v členském státě neposkytujícím dávky, a tím být rovněž k dispozici službám zaměstnanosti v tomto členském státě, uvědomí o této skutečnosti instituci a služby zaměstnanosti v členském státě, který dávky poskytuje.
Na žádost služeb zaměstnanosti členského státu neposkytujícího dávky zašlou služby zaměstnanosti v členském státě, který dávky poskytuje, relevantní informace týkající se registrace nezaměstnané osoby v evidenci a hledání zaměstnání.
2. Vyžadují-li právní předpisy použitelné v dotyčných členských státech splnění určitých povinností nebo činností souvisejících s hledáním zaměstnání ze strany nezaměstnané osoby, mají přednost ty v členském státě, který dávky poskytuje.
Nesplnění všech povinností nebo činností souvisejících s hledáním zaměstnání ze strany nezaměstnané osoby v členském státě neposkytujícím dávky nemá vliv na dávky přiznané v jiném členském státě.“
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 22. května 2012.
REGULATION (EU) No 465/2012 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 22 May 2012
amending Regulation (EC) No 883/2004 on the coordination of social security systems and Regulation (EC) No 987/2009 laying down the procedure for implementing Regulation (EC) No 883/2004
(Text of relevance to the EEA and to the EU/Switzerland Agreement)
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 48 thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
After transmission of the draft legislative act to the national parliaments,
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (1),
Whereas:
(1)
To take account of legal changes in certain Member States and to guarantee legal certainty for stakeholders, Regulation (EC) No 883/2004 of the European Parliament and of the Council (2) and Regulation (EC) No 987/2009 of the European Parliament and of the Council (3) need to be adapted.
(2)
Relevant proposals were received from the Administrative Commission for the Coordination of Social Security Systems concerning the coordination of social security schemes with a view to improving and modernising Union law and have been included in this Regulation.
(3)
Changes in social reality can affect the coordination of social security systems. In order to respond to such changes, amendments in the field of the determination of applicable legislation and unemployment benefits are necessary.
(4)
The concept of ‘home base’, for flight crew and cabin crew members, under Union law is defined in Annex III to Council Regulation (EEC) No 3922/91 of 16 December 1991 on the harmonization of technical requirements and administrative procedures in the field of civil aviation (4). In order to facilitate the application of Title II of Regulation (EC) No 883/2004 to this group of persons, it is justified to create a special rule whereby the concept of ‘home base’ becomes the criterion for determining the applicable legislation for flight crew and cabin crew members. However, the applicable legislation for flight crew and cabin crew members should remain stable and the ‘home base’ principle should not result in frequent changes of applicable legislation due to the industry’s work patterns or seasonal demands.
(5)
In situations where a person is working in two or more Member States, it should be made clear that the condition of pursuing a ‘substantial part’ of the activity within the meaning of Article 13(1) of Regulation (EC) No 883/2004 also applies to persons pursuing activities for various undertakings or employers.
(6)
Regulation (EC) No 883/2004 should be amended by inserting a new provision that ensures that a self-employed frontier worker who becomes wholly unemployed receives benefits if he/she has completed periods of insurance as a self-employed person or periods of self-employment recognised for the purposes of granting unemployment benefits in the competent Member State and if no unemployment benefits system covering self-employed persons exists in the Member State of residence. That provision should be reviewed in the light of the experience after two years of implementation and, if necessary, it should be amended.
(7)
Regulations (EC) No 883/2004 and (EC) No 987/2009 should therefore be amended accordingly,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Regulation (EC) No 883/2004 is hereby amended as follows:
(1)
The term ‘the Commission of the European Communities’ is replaced by the term ‘the European Commission’ throughout the text.
(2)
The following recital is inserted:
‘(18b)
In Annex III to Council Regulation (EEC) No 3922/91 of 16 December 1991 on the harmonization of technical requirements and administrative procedures in the field of civil aviation (5), the concept of “home base” for flight crew and cabin crew members is defined as the location nominated by the operator to the crew member from where the crew member normally starts and ends a duty period, or a series of duty periods, and where, under normal conditions, the operator is not responsible for the accommodation of the crew member concerned. In order to facilitate the application of Title II of this Regulation for flight crew and cabin crew members, it is justified to use the concept of “home base” as the criterion for determining the applicable legislation for flight crew and cabin crew members. However, the applicable legislation for flight crew and cabin crew members should remain stable and the home base principle should not result in frequent changes of applicable legislation due to the industry’s work patterns or seasonal demands.
(3)
Article 9 is replaced by the following:
‘Article 9
Declarations by the Member States on the scope of this Regulation
1. The Member States shall notify the European Commission in writing of the declarations made in accordance with point (l) of Article 1, the legislation and schemes referred to in Article 3, the conventions entered into as referred to in Article 8(2), the minimum benefits referred to in Article 58, and the lack of an insurance system as referred to in Article 65a(1), as well as substantive amendments. Such notifications shall indicate the date from which this Regulation will apply to the schemes specified by the Member States therein.
2. These notifications shall be submitted to the European Commission every year and shall be given the necessary publicity.’.
(4)
The following paragraph is added to Article 11:
‘5. An activity as a flight crew or cabin crew member performing air passenger or freight services shall be deemed to be an activity pursued in the Member State where the home base, as defined in Annex III to Regulation (EEC) No 3922/91, is located.’.
(5)
In Article 12, paragraph 1 is replaced by the following:
‘1. A person who pursues an activity as an employed person in a Member State on behalf of an employer which normally carries out its activities there and who is posted by that employer to another Member State to perform work on that employer’s behalf shall continue to be subject to the legislation of the first Member State, provided that the anticipated duration of such work does not exceed 24 months and that he/she is not sent to replace another posted person.’.
(6)
In Article 13, paragraph 1 is replaced by the following:
‘1. A person who normally pursues an activity as an employed person in two or more Member States shall be subject:
(a)
to the legislation of the Member State of residence if he/she pursues a substantial part of his/her activity in that Member State; or
(b)
if he/she does not pursue a substantial part of his/her activity in the Member State of residence:
(i)
to the legislation of the Member State in which the registered office or place of business of the undertaking or employer is situated if he/she is employed by one undertaking or employer; or
(ii)
to the legislation of the Member State in which the registered office or place of business of the undertakings or employers is situated if he/she is employed by two or more undertakings or employers which have their registered office or place of business in only one Member State; or
(iii)
to the legislation of the Member State in which the registered office or place of business of the undertaking or employer is situated other than the Member State of residence if he/she is employed by two or more undertakings or employers, which have their registered office or place of business in two Member States, one of which is the Member State of residence; or
(iv)
to the legislation of the Member State of residence if he/she is employed by two or more undertakings or employers, at least two of which have their registered office or place of business in different Member States other than the Member State of residence.’.
(7)
In Article 36, paragraph 2a is replaced by the following:
‘2a. The competent institution may not refuse to grant the authorisation provided for in Article 20(1) to a person who has sustained an accident at work or who has contracted an occupational disease and who is entitled to benefits chargeable to that institution, where the treatment appropriate to his/her condition cannot be given in the Member State in which he/she resides within a time-limit which is medically justifiable, taking into account his/her current state of health and the probable course of the illness.’.
(8)
Article 63 is replaced by the following:
‘Article 63
Special provisions for the waiving of residence rules
For the purpose of this Chapter, Article 7 shall apply only in the cases provided for by Articles 64, 65 and 65a and within the limits prescribed therein.’.
(9)
The following Article is inserted:
‘Article 65a
Special provisions for wholly unemployed self-employed frontier workers where no unemployment benefits system covering self-employed persons exists in the Member State of residence
1. By way of derogation from Article 65, a wholly unemployed person who, as a frontier worker, has most recently completed periods of insurance as a self-employed person or periods of self-employment recognised for the purposes of granting unemployment benefits in a Member State other than his/her Member State of residence and whose Member State of residence has submitted notification that there is no possibility for any category of self-employed persons to be covered by an unemployment benefits system of that Member State, shall register with and make himself/herself available to the employment services in the Member State in which he/she pursued his/her last activity as a self-employed person and, when he/she applies for benefits, shall continuously adhere to the conditions laid down under the legislation of the latter Member State. The wholly unemployed person may, as a supplementary step, make himself/herself available to the employment services of the Member State of residence.
2. Benefits shall be provided to the wholly unemployed person referred to in paragraph 1 by the Member State to whose legislation he/she was last subject in accordance with the legislation which that Member State applies.
3. If the wholly unemployed person referred to in paragraph 1 does not wish to become or remain available to the employment services of the Member State of last activity after having been registered there, and wishes to seek work in the Member State of residence, Article 64 shall apply mutatis mutandis, except Article 64(1)(a). The competent institution may extend the period referred to in the first sentence of Article 64(1)(c) up to the end of the period of entitlement to benefits.’.
(10)
In Article 71, paragraph 2 is replaced by the following:
‘2. The Administrative Commission shall act by a qualified majority as defined by the Treaties, except when adopting its rules which shall be drawn up by mutual agreement among its members.
Decisions on questions of interpretation referred to in Article 72(a) shall be given the necessary publicity.’.
(11)
The following Article is inserted:
‘Article 87a
Transitional provision for application of Regulation (EU) No 465/2012
1. If as a result of the entry into force of Regulation (EU) No 465/2012, a person is subject, in accordance with Title II of this Regulation, to the legislation of a different Member State than that to which he/she was subject before that entry into force, the legislation of the Member State applicable before that date shall continue to apply to him/her for a transitional period lasting for as long as the relevant situation remains unchanged and, in any case, for no longer than 10 years from the date of entry into force of Regulation (EU) No 465/2012. Such a person may request that the transitional period no longer applies to him/her. Such request shall be submitted to the institution designated by the competent authority of the Member State of residence. Requests submitted by 29 September 2012 shall be deemed to take effect on 28 June 2012. Requests submitted after 29 September 2012 shall take effect on the first day of the month following that of their submission.
2. No later than 29 June 2014, the Administrative Commission shall evaluate the implementation of the provisions laid down in Article 65a of this Regulation and present a report on their application. On the basis of this report, the European Commission may, as appropriate, submit proposals to amend those provisions.’.
(12)
Annexes X and XI are amended in accordance with the Annex to this Regulation.
Article 2
Regulation (EC) No 987/2009 is hereby amended as follows:
(1)
In Article 6(1), points (b) and (c) are replaced by the following:
‘(b)
the legislation of the Member State of residence if the person concerned pursues employment or self-employment in two or more Member States and performs part of his/her activity or activities in the Member State of residence, or if the person concerned is neither employed nor self-employed;
(c)
in all other cases, the legislation of the Member State, the application of which was first requested if the person pursues an activity, or activities, in two or more Member States.’.
(2)
Article 14 is amended as follows:
(a)
paragraph 5 is replaced by the following:
‘5. For the purposes of the application of Article 13(1) of the basic Regulation, a person who “normally pursues an activity as an employed person in two or more Member States” shall refer to a person who simultaneously, or in alternation, for the same undertaking or employer or for various undertakings or employers, exercises one or more separate activities in two or more Member States.’;
(b)
the following paragraphs are inserted:
‘5a. For the purposes of the application of Title II of the basic Regulation, “registered office or place of business” shall refer to the registered office or place of business where the essential decisions of the undertaking are adopted and where the functions of its central administration are carried out.
For the purposes of Article 13(1) of the basic Regulation, an employed flight crew or cabin crew member normally pursuing air passenger or freight services in two or more Member States shall be subject to the legislation of the Member State where the home base, as defined in Annex III to Council Regulation (EEC) No 3922/91 of 16 December 1991 on the harmonization of technical requirements and administrative procedures in the field of civil aviation (6), is located.
5b. Marginal activities shall be disregarded for the purposes of determining the applicable legislation under Article 13 of the basic Regulation. Article 16 of the implementing Regulation shall apply to all cases under this Article.
(3)
In Article 15(1), the second sentence is replaced by the following:
‘That institution shall issue the attestation referred to in Article 19(2) of the implementing Regulation to the person concerned and shall without delay make information concerning the legislation applicable to that person, pursuant to Article 11(3)(b) or Article 12 of the basic Regulation, available to the institution designated by the competent authority of the Member State in which the activity is pursued.’.
(4)
In Article 54, paragraph 2 is replaced by the following:
‘2. For the purposes of applying Article 62(3) of the basic Regulation, the competent institution of the Member State to whose legislation the person concerned was subject in respect of his/her last activity as an employed or self-employed person shall, without delay, at the request of the institution of the place of residence, provide it with all the information necessary to calculate unemployment benefits which can be obtained in the Member State where it is situated, in particular the salary or professional income received.’.
(5)
Article 55 is amended as follows:
(a)
in paragraph 1, the first subparagraph is replaced by the following:
‘1. In order to be covered by Article 64 or Article 65a of the basic Regulation, the unemployed person going to another Member State shall inform the competent institution prior to his/her departure and request a document certifying that he/she retains his/her entitlement to benefits under the conditions laid down in Article 64(1)(b) of the basic Regulation.’;
(b)
the following paragraph is added:
‘7. Paragraphs 2 to 6 shall apply mutatis mutandis to the situation covered by Article 65a(3) of the basic Regulation’.
(6)
In Article 56, paragraphs 1 and 2 are replaced by the following:
‘1. Where the unemployed person decides, in accordance with Article 65(2) or Article 65a(1) of the basic Regulation, to make himself/herself also available to the employment services in the Member State not providing the benefits, by registering there as a person seeking work, he/she shall inform the institution and the employment services of the Member State providing the benefits.
At the request of the employment services of the Member State not providing the benefits, the employment services in the Member State that is providing the benefits shall send the relevant information concerning the unemployed person’s registration and his/her search for employment.
2. Where the legislation applicable in the Member States concerned requires the fulfilment of certain obligations and/or job-seeking activities by the unemployed person, the obligations and/or job-seeking activities by the unemployed person in the Member State providing the benefits shall have priority.
The non-fulfilment by the unemployed person of all the obligations and/or job-seeking activities in the Member State which does not provide the benefits shall not affect the benefits awarded in the other Member State.’.
Article 3
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Strasbourg, 22 May 2012.