ROZHODNUTÍ RADY 2010/127/SZBP
ze dne 1. března 2010
o omezujících opatřeních vůči Eritreji
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada Evropské unie přijala dne 16. února 2009 společný postoj 2009/138/SZBP o omezujících opatřeních vůči Somálsku (1), kterým se provádí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008), kterou se zavádí omezující opatření vůči osobám, které se snaží překazit nebo zablokovat mírový politický proces, či osobám, které hrozí prozatímním federálním orgánům Somálska nebo misi Africké unie v Somálsku (AMISOM) silou, nebo podnikají kroky, které narušují stabilitu v Somálsku nebo regionu.
(2)
Dne 14. ledna 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1862 (2009) týkající se hraničního sporu mezi Džibutskem a Eritreou a jeho možného dopadu na místní stabilitu a bezpečnost.
(3)
Dne 23. prosince 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1907 (2009), kterou se uvaluje embargo na zbraně vůči Eritreji a vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně přístavů a letišť, veškerý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, pokud má dotyčný stát k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávání, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle této rezoluce nebo podle všeobecného a úplného zbrojního embarga uvaleného na Somálsko podle bodu 5 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 733 (1992), rozpracované a pozměněné dalšími rezolucemi.
(4)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907 (2009) rovněž zavádí omezující opatření vůči jednotlivcům a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jež určil výbor, který byl zřízen podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008).
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily prodeji nebo dodávkám zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému materiálu, do Eritreje státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod jejich vlajkou, bez ohledu na to, zda tento materiál pochází z jejich území či nikoliv.
2. Zakazuje se přímé nebo nepřímé poskytování technického poradenství, výcviku, finanční nebo jiné pomoci, které souvisí s vojenskou činností, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 státními příslušníky členských států nebo z území členských států do Eritreje.
3. Zakazuje se rovněž pořizování věcí uvedených v odstavci 1 z Eritreje, ať už z tohoto území pocházejí či nikoli, státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států, jakož i poskytování technické pomoci, výcviku, finanční či jiné pomoci spojené s vojenskými činnostmi, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 ze strany Eritreje státním příslušníkům členských států.
Článek 2
1. Členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolují na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí.
2. Na letadla a plavidla přepravující náklad do Eritreje nebo z ní se vztahuje povinnost poskytnout dodatečné informace před příjezdem a před odjezdem o veškerém zboží, které je přiváženo do členského státu nebo je z něj vyváženo.
3. Pokud členské státy objeví věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, zajistí je a odstraní (zničením či znehodnocením).
Článek 3
Omezující opatření podle článku 4, čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a 2 se ukládají vůči osobám a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jakož i včetně vládních a polostátních subjektů, nebo jakýchkoli osob či subjektů jednajících jejich jménem nebo pod jejich vedením, určených výborem zřízeným na základě rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008) (dále jen „Výbor pro sankce“) jako:
-
osoby či subjekty, které porušily zbrojní embargo a související opatření podle článku 1;
-
osoby či subjekty, které z Eritreje poskytují pomoc ozbrojeným opozičním skupinám, jejichž cílem je destabilizovat region;
-
osoby či subjekty, které brání provádění rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1862 (2009) týkající se Džibuti;
-
osoby či subjekty, které ukrývají, financují, podporují, organizují, cvičí či podněcují jednotlivce či skupiny k páchání násilných či teroristických činů vůči jiným státům či jejich občanům v regionu, nebo činnost takových osob či skupin usnadňují;
-
osoby či subjekty, které brání vyšetřování či práci monitorovací skupiny, která byla znovustavena rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1853 (2008).
Příslušné osoby a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 4
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily přímým nebo nepřímým dodávkám, prodeji či převozu zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro výše uvedený materiál a přímému či nepřímému poskytování vojenské pomoci či výcviku, finanční a jiné pomoci, včetně investování, brokerských či jiných finančních služeb spojených s vojenskou činností, nebo poskytování, výrobě, údržbě či užívání zbraní a vojenského vybavení státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států osobám a subjektům uvedeným v článku 3.
Článek 5
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zabránit tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 3.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce v jednotlivých případech stanoví, že cesta je odůvodněna humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti, nebo pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka mohla jinak podpořit cíle, kterými jsou mír a stabilita v regionu.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 6
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty uvedenými v článku 3.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po jeho schválení;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí bylo vydáno přede dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907(2009) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení Výboru pro sankce ze strany dotyčného členského státu.
4. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tento úrok, jiné výnosy či platby i nadále vztahuje odstavec 1.
5. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí výboru svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, a hospodářským zdrojům, a pokud do tří pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
Článek 7
Rada vyhotovuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Výboru pro sankce.
Článek 8
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, pozměněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti OSN.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Článek 10
Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 1. března 2010.
COUNCIL DECISION 2010/127/CFSP
of 1 March 2010
concerning restrictive measures against Eritrea
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on European Union, and in particular Article 29 thereof,
Whereas:
(1)
On 16 February 2009, the Council adopted Common Position 2009/138/CFSP concerning restrictive measures against Somalia (1) implementing United Nations Security Council Resolution (UNSCR) 1844 (2008) which introduced restrictive measures against those who seek to prevent or block a peaceful political process, or those who threaten the Transitional Federal Institutions (TFIs) of Somalia or the African Union Mission in Somalia (AMISOM) by force, or take action that undermines stability in Somalia or the region.
(2)
On 14 January 2009, the United Nations Security Council adopted UNSCR 1862 (2009) concerning the border dispute between Djibouti and Eritrea and its possible impact on subregional stability and security.
(3)
On 23 December 2009, the United Nations Security Council adopted UNSCR 1907 (2009) imposing an arms embargo against Eritrea and calling upon all States to inspect, in accordance with their national authorities and legislation and consistent with international law, all cargoes to and from Eritrea, in their territory, including seaports and airports, if the State concerned has information that provides reasonable grounds to believe that the cargo contains items whose supply, sale, transfer or export is prohibited under that resolution or under the general and complete arms embargo to Somalia established pursuant to paragraph 5 of UNSCR 733 (1992) and elaborated and amended by subsequent resolutions.
(4)
UNSCR 1907 (2009) also introduces restrictive measures against individuals and entities, including but not limited to the Eritrean political and military leadership, designated by the Committee established pursuant to UNSCR 751 (1992) and expanded by UNSCR 1844 (2008).
(5)
Further action by the Union is needed in order to implement certain measures,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. Member States shall take the necessary measures to prevent the sale or supply of arms and related material of all types, including weapons and ammunition, military vehicles and equipment, paramilitary equipment and spare parts for the aforementioned to Eritrea by nationals of Member States or from the territories of Member States or by using the flag vessels or aircraft of Member States whether originating or not in their territories.
2. The supply to Eritrea of technical assistance, training, financial and other assistance related to military activities or the provision, manufacture, maintenance or use of the items referred to in paragraph 1, by nationals of Member States or from the territories of the Member States, shall be prohibited.
3. The procurement by nationals of Member States, or by using their flag vessels or aircraft, of items referred to in paragraph 1 from Eritrea, as well as the provision to nationals of Member States by Eritrea of technical assistance, training, financial and other assistance related to military activities or the provision, manufacture, maintenance or use of the items referred to in paragraph 1, shall also be prohibited, whether or not originating in the territory of Eritrea.
Article 2
1. Member States shall inspect, in accordance with their national authorities and legislation and consistent with international law, all cargo to and from Eritrea in their territory, including at their airports and seaports, if they have information that provides reasonable grounds to believe that the cargo contains items whose supply, sale, transfer or export is prohibited under this Decision.
2. Aircrafts and vessels transporting cargo to and from Eritrea shall be subject to the requirement of additional pre-arrival or pre-departure information for all goods brought into or out of a Member State.
3. Member States shall, upon discovery, seize and dispose of (either by destroying or rendering inoperable) items whose supply, sale, transfer or export is prohibited under this Decision.
Article 3
Restrictive measures as provided for in Articles 4, 5(1), 6(1) and (2) shall be imposed against persons and entities, including but not limited to the Eritrean political and military leadership, as well as governmental and parastatal entities, or any persons or entities acting on their behalf or at their direction, designated by the Committee established pursuant to UNSCR 751 (1992) and expanded by UNSCR 1844 (2008) (‘the Sanctions Committee’) as:
-
having acted in violation of the arms embargo and related measures as referred to in Article 1,
-
providing support from Eritrea to armed opposition groups which aim to destabilise the region,
-
obstructing implementation of UNSCR 1862 (2009) concerning Djibouti,
-
harbouring, financing, facilitating, supporting, organising, training or inciting individuals or groups to perpetrate acts of violence or terrorist acts against other States or their citizens in the region,
-
obstructing the investigations or work of the Monitoring Group re-established by UNSCR 1853 (2008),
The relevant persons and entities are listed in the Annex.
Article 4
Member States shall take the necessary measures to prevent the direct or indirect supply, sale or transfer of arms and related material of all types, including weapons and ammunition, military vehicles and equipment, paramilitary equipment and spare parts for the aforementioned and the direct or indirect supply of technical assistance or training, financial and other assistance, including investment, brokering or other financial services related to military activities or to the provision, manufacture, maintenance or use of weapons and military equipment by nationals of Member States or from the territories of the Member States or by using the flag vessels or aircraft of Member States to persons and entities referred to in Article 3.
Article 5
1. Member States shall take the necessary measures to prevent the entry into, or transit through, their territories of the persons referred to in Article 3.
2. Paragraph 1 shall not oblige a Member State to refuse its own nationals entry into its territory.
3. Paragraph 1 shall not apply where the Sanctions Committee determines on a case-by-case basis that such travel is justified on the grounds of humanitarian need, including religious obligations, or where the Sanctions Committee concludes that an exemption would otherwise further the objectives of peace and stability in the region.
4. In cases where, pursuant to paragraph 3, a Member State authorises the entry into, or transit through, its territory of persons designated by the Sanctions Committee, the authorisation shall be limited to the purpose for which it is given and to the persons concerned thereby.
Article 6
1. All funds and economic resources owned or controlled directly or indirectly by the persons or entities referred to in Article 3 shall be frozen.
2. No funds or economic resources shall be made available, directly or indirectly, to or for the benefit of the persons or entities referred to in paragraph 1.
3. Member States may allow for exemptions from the measures referred to in paragraphs 1 and 2 in respect of funds and economic resources which are:
(a)
necessary for basic expenses, including payments for foodstuffs, rent or mortgage, medicines and medical treatment, taxes, insurance premiums, and public utility charges;
(b)
intended exclusively for the payment of reasonable professional fees and reimbursement of incurred expenses associated with the provision of legal services;
(c)
intended exclusively for the payment of fees or service charges, in accordance with national laws, for routine holding or maintenance of frozen funds and economic resources;
(d)
necessary for extraordinary expenses, after notification by the Member State concerned to, and approval by, the Sanctions Committee;
(e)
the subject of a judicial, administrative or arbitral lien or judgment, in which case the funds and economic resources may be used to satisfy that lien or judgment, provided that the lien or judgment was entered prior to the date of adoption of UNSCR 1907 (2009) and is not for the benefit of a person or entity referred to in paragraph 1 of this Article, after notification by the Member State concerned to the Sanctions Committee.
4. Paragraph 2 shall not apply to the addition to frozen accounts of:
(a)
interest or other earnings on those accounts; or
(b)
payments to frozen accounts due under contracts, agreements or obligations that were concluded or arose before the date on which those accounts became subject to restrictive measures,
provided that any such interest, other earnings and payments continue to be subject to paragraph 1.
5. The exemptions referred to in points (a), (b) and (c) of paragraph 3 may be made after notification by the Member State concerned to the Sanctions Committee of the intention to authorise, where appropriate, access to such funds and economic resources and in the absence of a negative decision by the Sanctions Committee within three working days of such notification.
Article 7
The Council shall establish the list contained in the Annex and amend it in accordance with determinations by the Sanctions Committee.
Article 8
This Decision shall be reviewed, amended or repealed as appropriate, in accordance with relevant decisions of the United Nations Security Council.
Article 9
This Decision shall enter into force on the date of its adoption.
Article 10
This Decision shall be published in the Official Journal of the European Union.
Done at Brussels, 1 March 2010.