ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 15. února 2011
o schválení účetní závěrky platební agentury v Itálii týkající se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) pro rozpočtový rok 2008
(oznámeno pod číslem K(2011) 757)
(Pouze italské znění je závazné)
(2011/104/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na článek 30 a čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem zemědělských fondů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutími Komise 2009/367/ES (2) a 2010/56/EU (3) byly pro rozpočtový rok 2008 schváleny účetní závěrky všech platebních agentur kromě italské platební agentury „ARBEA“ a řecké platební agentury „OPEKEPE“.
(2)
Po předání nových informací a po dodatečných kontrolách může nyní Komise rozhodnout o úplnosti, přesnosti a věcné správnosti účetních závěrek předložených italskou platební agenturou „ARBEA“.
(3)
Ustanovení čl. 10 odst. 2 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 885/2006 ze dne 21. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2008, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV (4), stanoví, že částky, které mají být v souladu s rozhodnutím o schválení účetní závěrky uvedeným v čl. 10 odst. 1 prvním pododstavci výše jmenovaného nařízení od každého členského státu získány zpět či mu mají být uhrazeny, se stanoví pomocí odečtení měsíčních plateb za daný finanční rok, tj. rok 2008, od výdajů uznaných ve stejném roce v souladu s odstavcem 1. Komise tuto částku odečte od měsíční platby týkající se výdajů uskutečněných za druhý měsíc následující po měsíci, v němž bylo přijato rozhodnutí o schválení účetní závěrky, nebo ji k ní přičte.
(4)
Podle čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005 nese finanční důsledky toho, že nedošlo ke zpětnému získání částek v důsledku nesrovnalostí, z 50 % dotyčný členský stát a z 50 % rozpočet EU, pokud nebyly částky v důsledku nesrovnalostí získány zpět během čtyř následujících let po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení. Ustanovení čl. 32 odst. 3 uvedeného nařízení zavazuje členské státy, aby předložily Komisi roční účetní závěrku a souhrnný seznam řízení o zpětném získání částek zahájených v důsledku nesrovnalostí. Prováděcí pravidla týkající se povinnosti členských států oznamovat částky, které mají být získány zpět, jsou stanovena v nařízení (ES) č. 885/2006. Příloha III uvedeného nařízení stanoví vzorovou tabulku, kterou měly členské státy předložit v roce 2009. Na základě tabulek vyplněných členskými státy by měla Komise rozhodnout o finančních důsledcích skutečnosti, že částky v důsledku nesrovnalostí nebyly ve lhůtě čtyř, popřípadě osmi let získány zpět. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 nařízení (ES) č. 1290/2005.
(5)
Podle čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1290/2005 mohou členské státy rozhodnout, že nebudou ve zpětném získávání pokračovat. Takové rozhodnutí lze přijmout pouze tehdy, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů vyšší než částka, která má být získána, nebo pokud se ukáže, že zpětné získání není možné proto, že dlužník nebo osoba právně odpovědná za nesrovnalost vykazují platební neschopnost zjištěnou a uznanou v souladu s vnitrostátním právem. Pokud k takovému rozhodnutí dojde během čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním orgánem nebo soudem nebo během osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení, nese 100 % finančních důsledků rozpočet EU. V souhrnném seznamu uvedeném v čl. 32 odst. 3 nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou uvedeny částky, které se členský stát rozhodl nezískávat zpět, a důvody tohoto rozhodnutí. Tyto částky nejsou účtovány k tíži dotyčných členských států, a nese je proto rozpočet EU. Tímto rozhodnutím nejsou dotčena budoucí rozhodnutí o shodě podle čl. 32 odst. 8 uvedeného nařízení.
(6)
Při schvalování účetních závěrek dotyčných platebních agentur musí Komise zohlednit částky, které již byly dotyčným členským státům sraženy na základě rozhodnutí 2009/367/ES a 2010/56/EU.
(7)
V souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005 nejsou tímto rozhodnutím dotčena rozhodnutí následně přijatá Komisí, která vylučují z financování z prostředků EU výdaje, jež nebyly uskutečněny v souladu s pravidly EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Schvaluje se účetní závěrka italské platební agentury „ARBEA“ týkající se výdajů financovaných z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) za rozpočtový rok 2008.
Částky, které mají být podle tohoto rozhodnutí všemi dotčenými členskými státy navráceny nebo jim vyplaceny, včetně částek vyplývajících z použití čl. 32 odst. 5 nařízení (ES) č. 1290/2005, jsou stanoveny v příloze.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 15. února 2011.
COMMISSION DECISION
of 15 February 2011
on the clearance of the accounts of a paying agency in Italy concerning expenditure financed by the European Agricultural Guarantee Fund (EAGF) for the 2008 financial year
(notified under document C(2011) 757)
(Only the Italian text is authentic)
(2011/104/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 1290/2005 of 21 June 2005 on the financing of the common agricultural policy (1), and in particular Article 30 and Article 32(8) thereof,
After consulting the Committee on the Agricultural Funds,
Whereas:
(1)
Commission Decisions 2009/367/EC (2) and 2010/56/EU (3) cleared, for the 2008 financial year, the accounts of all the paying agencies except for the Italian paying agency ‘ARBEA’ and the Greek paying agency ‘OPEKEPE’.
(2)
Following the transmission of new information and after additional checks, the Commission can now take a decision on the integrality, accuracy and veracity of the accounts submitted by the Italian paying agency ‘ARBEA’.
(3)
The first subparagraph of Article 10(2) of Commission Regulation (EC) No 885/2006 of 21 June 2006 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 1290/2005 as regards the accreditation of paying agencies and other bodies and the clearance of the accounts of the EAGF and of the EAFRD (4) lays down that the amounts that are recoverable from, or payable to, each Member State, in accordance with the accounts clearance decision referred to in the first subparagraph of Article 10(1) of the said Regulation, shall be determined by deducting the monthly payments in respect of the financial year in question, i.e. 2008, from expenditure recognised for that year in accordance with paragraph 1. The Commission shall deduct that amount from, or add it to, the monthly payment relating to the expenditure effected in the second month following that in which the accounts clearance decision is taken.
(4)
Pursuant to Article 32(5) of Regulation (EC) No 1290/2005, 50 % of the financial consequences of non-recovery of irregularities shall be borne by the Member State concerned and 50 % by the EU budget if the recovery of those irregularities has not taken place within 4 years of the primary administrative or judicial finding, or within 8 years if the recovery is taken to the national courts. Article 32(3) of the said Regulation obliges Member States to submit to the Commission, together with the annual accounts, a summary report on the recovery procedures undertaken in response to irregularities. Detailed rules on the application of the Member States’ reporting obligation of the amounts to be recovered are laid down in Regulation (EC) No 885/2006. Annex III to the said Regulation provides the model table that had to be provided in 2009 by the Member States. On the basis of the tables completed by the Member States, the Commission should decide on the financial consequences of non-recovery of irregularities older than 4 or 8 years respectively. This decision is without prejudice to future conformity decisions pursuant to Article 32(8) of Regulation (EC) No 1290/2005.
(5)
Pursuant to Article 32(6) of Regulation (EC) No 1290/2005, Member States may decide not to pursue recovery. Such a decision may only be taken if the costs already and likely to be incurred total more than the amount to be recovered or if the recovery proves impossible owing to the insolvency, recorded and recognised under national law, of the debtor or the persons legally responsible for the irregularity. If that decision has been taken within 4 years of the primary administrative or judicial finding or within 8 years if the recovery is taken to the national courts, 100 % of the financial consequences of the non-recovery should be borne by the EU budget. In the summary report referred to in Article 32(3) of Regulation (EC) No 1290/2005 the amounts for which the Member State decided not to pursue recovery and the grounds for the decision are shown. These amounts are not charged to the Member States concerned and are consequently to be borne by the EU budget. This decision is without prejudice to future conformity decisions pursuant to Article 32(8) of the said Regulation.
(6)
In clearing the accounts of the paying agencies concerned, the Commission must take account of the amounts already withheld from the Member States concerned on the basis of Decisions 2009/367/EC and 2010/56/EU.
(7)
In accordance with Article 30(2) of Regulation (EC) No 1290/2005, this Decision does not prejudice decisions taken subsequently by the Commission excluding from EU financing expenditure not effected in accordance with EU rules,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The accounts of the Italian paying agency ‘ARBEA’ concerning expenditure financed by the European Agricultural Guarantee Fund (EAGF), in respect of the 2008 financial year, are hereby cleared.
The amounts which are recoverable from, or payable to, each Member State concerned pursuant to this Decision, including those resulting from the application of Article 32(5) of Regulation (EC) No 1290/2005, are set out in Annex.
Article 2
This Decision is addressed to the Italian Republic.
Done at Brussels, 15 February 2011.