PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 21. srpna 2012
podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající ochraně osobních údajů Uruguayskou východní republikou v souvislosti s automatizovaným zpracováváním osobních údajů
(oznámeno pod číslem C(2012) 5704)
(Text s významem pro EHP)
(2012/484/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se směrnicí 95/46/ES jsou členské státy povinny zajistit, aby k předávání osobních údajů do třetí země docházelo, pouze pokud dotyčná třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany a pokud budou před předáním údajů dodržovány právní předpisy členských států provádějící ostatní ustanovení směrnice.
(2)
Komise může dospět k závěru, že třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany. Takové zemi mohou členské státy předávat osobní údaje, aniž by byly nutné dodatečné záruky.
(3)
V souladu se směrnicí 95/46/ES má být úroveň ochrany údajů hodnocena s ohledem na všechny okolnosti související s předáním nebo předáváním údajů, a to se zvláštním zřetelem na celou řadu podmínek týkajících se předávání a uvedených v článku 25 této směrnice.
(4)
S ohledem na rozdíly v přístupu třetích zemí k ochraně údajů by mělo být dbáno na to, aby hodnocení odpovídající úrovně této ochrany a uplatňování všech rozhodnutí na základě čl. 25 odst. 6 směrnice 95/46/ES nebyla svévolně nebo neodůvodněně diskriminační vůči třetím zemím, kde jsou obdobné podmínky, nebo mezi nimi, a aby nevytvářela skrytou překážku obchodu s ohledem na stávající mezinárodní závazky Evropské unie.
(5)
Ústava Uruguayské východní republiky přijatá v roce 1967 výslovně neuznává právo na soukromí ani právo na ochranu osobních údajů. Seznam základních práv však není konečný, jelikož v článku 72 ústavy je stanoveno, že „uvedení práv, povinností a záruk v ústavě nevylučuje ostatní práva, povinnosti a záruky, jež jsou neodmyslitelně spjaty s osobností člověka nebo které vyplývají z republikánské formy vlády“. Paragraf 1 zákona č. 18.331 o ochraně osobních údajů a opravném prostředku „Habeas Data“ ze dne 11. srpna 2008 (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) jednoznačně uvádí, že „člověku je vlastní právo na ochranu osobních údajů, a je proto obsaženo v článku 72 ústavy republiky“. V článku 332 ústavy je uvedeno, že uplatňování pravidel obsažených v této ústavě, která uznávají práva jednotlivců, jakož i pravidel přiznávajících práva a ukládajících povinnosti orgánům veřejné správy, by nemělo být znemožněno neexistencí příslušných předpisů, nýbrž tyto budou nahrazeny použitím základů podobných zákonů, právních zásad a obecně uznávaných doktrín.
(6)
Právní normy ochrany osobních údajů v Uruguayské východní republice vycházejí především ze standardu stanoveného směrnicí 95/46/ES a jsou uvedeny v zákoně č. 18.331 o ochraně osobních údajů a opravném prostředku „Habeas Data“ (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) ze dne 11. srpna 2008. Tento zákon se vztahuje jak na fyzické, tak na právnické osoby.
(7)
Tento zákon je dále doplněn vyhláškou č. 414/009 ze dne 31. srpna 2009, která byla přijata za účelem vyjasnění některých aspektů zákona a stanovení podrobné úpravy organizace, pravomocí a fungování orgánu dohlížejícího na ochranu údajů. V preambuli vyhlášky se uvádí, že v této věci je vhodné přizpůsobit vnitrostátní právní systém nejuznávanějšímu srovnatelnému právnímu režimu, a to v zásadě režimu stanovenému evropskými zeměmi prostřednictvím směrnice 95/46/ES.
(8)
Ustanovení o ochraně údajů jsou obsažena rovněž v řadě zvláštních právních předpisů, kterými je upraveno vytváření a správa databází, zejména v právních předpisech, které upravují určité veřejné rejstříky (veřejných listin, průmyslového vlastnictví a obchodních značek, osobních úkonů, nemovitostí, těžebních práv, nebo úvěrové solventnosti). Ve smyslu článku 332 ústavy se zákon č. 18.331 dodatečně k těmto předpisům používá ve vztahu k těm otázkám, jež nejsou upraveny zvláštními právními předpisy.
(9)
Právní normy o ochraně údajů uplatňované v Uruguayské východní republice obsahují všechny základní zásady nezbytné pro zajištění odpovídající úrovně ochrany fyzických osob a současně stanoví výjimky a omezení pro ochranu důležitých veřejných zájmů. Do těchto právních norem o ochraně údajů a výjimek se promítají zásady stanovené ve směrnici 95/46/ES.
(10)
Uplatňování právních norem o ochraně údajů je zaručeno správními a soudními opravnými prostředky, zejména žalobou „habeas data“, která subjektu údajů umožňuje pohnat správce údajů před soud za účelem vymožení svého práva na přístup k údajům, jejich opravu a výmaz, a dále nezávislým dohledem prováděným orgánem dozoru (Útvar pro regulaci a kontrolu osobních údajů, Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales (URCDP)), který je vybaven pravomocí vyšetřovat, zasahovat a sankcionovat v souladu s článkem 28 směrnice 95/46/ES, a který koná zcela nezávisle. Kterákoli zainteresovaná strana má navíc právo vymáhat soudní cestou náhradu škody, kterou utrpěla v důsledku protiprávního zpracování jejích osobních údajů.
(11)
Uruguayské orgány na ochranu osobních údajů poskytly vysvětlení a záruky ohledně způsobu výkladu uruguayského práva a poskytly záruky ohledně provádění uruguayských předpisů na ochranu údajů v souladu s takovým výkladem. Uruguayské orgány na ochranu údajů vysvětlily, že podle článku 332 ústavy se zákon č. 18.331 používá dodatečně ke zvláštním právním předpisům, které upravují vytváření a správu specifických databází, ve vztahu k těm otázkám, které tyto zvláštní právní nástroje neupravují. Stejně tak vysvětlily, že pokud jde o seznamy uvedené v paragrafu 9 C) zákona č. 18.331, a které nevyžadují souhlas subjektu údajů se zpracováním, ze zákona se uplatňují také práva subjektů údajů, zejména zásady omezení účelu a přiměřenosti údajů, a že tato práva jsou pod dohledem orgánů pro ochranu údajů. Co se týče zásady transparentnosti, uruguayské orgány pro ochranu údajů informovaly, že ve všech případech se uplatňuje povinnost poskytnout subjektu údajů nezbytné informace. Pokud jde o právo na přístup k údajům, orgán na ochranu údajů vysvětlil, že při podání žádosti stačí, když subjekt údajů prokáže svou totožnost. Uruguayské orgány pro ochranu údajů objasnily, že výjimky týkající se zásady předávání údajů do jiných zemí, které jsou uvedeny v paragrafu 23 odst. 1 zákona č. 18.331, nelze chápat v tom smyslu, že mají širší uplatnění, než jaké je uvedeno v čl. 26 odst. 1 směrnice 95/46/ES.
(12)
Toto rozhodnutí přihlíží k uvedeným vysvětlením a zárukám a vychází z nich.
(13)
Uruguayská východní republika je také smluvní stranou Americké úmluvy o lidských právech (Pakt ze San José, Costa Rica) ze dne 22. listopadu 1969, která vstoupila v platnost dne 18. července 1978 (3). Článek 11 této úmluvy stanoví právo na soukromí a v článku 30 je uvedeno, že omezení uplatnění nebo využití práv či svobod, které úmluva uznává, lze použít podle této úmluvy pouze v souladu s právními předpisy přijatými v obecném zájmu a v souladu s účelem, pro který bylo takové omezení přijato (článek 30). Uruguayská východní republika se navíc podřizuje jurisdikci Meziamerického soudu pro lidská práva. Poté co příslušný poradní výbor vydal kladné stanovisko, vyzvali zástupci ministrů Rady Evropy na svém 1118. zasedání dne 6. července 2011 Uruguayskou východní republiku, aby přistoupila k Úmluvě o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů (ETS č. 108) a k jejímu dodatkovému protokolu (ETS č. 118) (4).
(14)
Uruguayskou východní republiku je proto třeba považovat za zemi zajišťující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů podle směrnice 95/46/ES.
(15)
Toto rozhodnutí by se mělo týkat přiměřenosti ochrany zajištěné v Uruguayské východní republice s cílem splnit požadavky čl. 25 odst. 1 směrnice 95/46/ES. Nemělo by se týkat jiných podmínek či omezení, které provádějí jiná ustanovení zmíněné směrnice, a které se týkají zpracování osobních údajů v členských státech.
(16)
V zájmu transparentnosti, a aby příslušné orgány v členských státech zajistily ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů, je nezbytné uvést výjimečné okolnosti, za nichž může být odůvodněno pozastavení určitých toků údajů, bez ohledu na zjištění odpovídající úrovně ochrany.
(17)
Komise by měla sledovat, jak toto rozhodnutí funguje, a veškeré relevantní poznatky sdělovat výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES. Sledování by se mělo zaměřit mimo jiné na režim předávání údajů, který Uruguayská východní republika používá v rámci mezinárodních smluv.
(18)
Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, zřízená podle článku 29 směrnice 95/46/ES, předložila kladné stanovisko k úrovni ochrany osobních údajů, k němuž bylo přihlédnuto při přípravě tohoto rozhodnutí (5).
(19)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 31 odst. 1 směrnice 95/46/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Pro účely čl. 25 odst. 2 směrnice 95/46/ES se Uruguayská východní republika považuje za zemi zajišťující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů předávaných z Evropské unie.
2. V příloze tohoto rozhodnutí je uveden příslušný orgán dozoru Uruguayské východní republiky pro uplatňování právních norem ochrany údajů v Uruguayské východní republice.
Článek 2
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci příslušných orgánů členských států přijímat opatření, která zajišťují, aby byly dodržovány vnitrostátní předpisy přijaté na základě jiných ustanovení než článku 25 směrnice 95/46/ES, mohou tyto orgány vykonávat své stávající pravomoci, aby pozastavily předávání údajů příjemci v Uruguayské východní republice s cílem chránit fyzické osoby v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů v těchto případech:
a)
pokud příslušný uruguayský orgán zjistí, že příjemce nedodržuje standardy uplatňované v oblasti ochrany, nebo
b)
pokud existuje důvodná pravděpodobnost, že normy ochrany jsou porušovány, a pokud se lze důvodně domnívat, že příslušný uruguayský orgán včas nepřijal nebo nepřijme odpovídající opatření nezbytná pro vyřešení dané věci; pokud by pokračování v předávání údajů vyvolalo bezprostřední riziko vzniku vážné újmy subjektům údajů a pokud příslušné orgány členského státu za daných okolností vyvinuly přiměřené úsilí o informování strany odpovědné za zpracování údajů usazené v Uruguayské východní republice a poskytly jí příležitost zaujmout stanovisko.
2. Pozastavení předávání údajů skončí, jakmile je zajištěno dodržování norem ochrany a jakmile je o této skutečnosti informován příslušný orgán členského státu.
Článek 3
1. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o přijetí opatření podle článku 2.
2. Členské státy a Komise se rovněž vzájemně informují o případech, kdy opatření přijatá subjekty pověřenými zajištěním dodržování norem ochrany v Uruguayské východní republice nejsou dostatečná.
3. Pokud informace shromážděné podle článku 2 a podle odstavců 1 a 2 tohoto článku prokážou, že kterýkoli subjekt pověřený zajištěním dodržování norem ochrany v Uruguayské východní republice neplní účinně svou úlohu, uvědomí o tom Komise příslušný uruguayský orgán a v případě potřeby předloží návrh opatření postupem podle čl. 31 odst. 2 směrnice 95/46/ES s cílem zrušit toto rozhodnutí, pozastavit je nebo omezit jeho oblast působnosti.
Článek 4
Komise sleduje provádění tohoto rozhodnutí a jakékoli předmětné poznatky sdělí výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES, včetně jakýchkoliv důkazů, které by mohly mít vliv na hodnocení prováděné podle článku 1 tohoto rozhodnutí, zda je úroveň ochrany v Uruguayské východní republice odpovídající ve smyslu článku 25 směrnice 95/46/ES, a jakýchkoliv důkazů, že se toto rozhodnutí provádí diskriminačním způsobem.
Článek 5
Členské státy přijmou veškerá opatření, která jsou nezbytná pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím, do tří měsíců od data jeho zveřejnění.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 21. srpna 2012.
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION
of 21 August 2012
pursuant to Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council on the adequate protection of personal data by the Eastern Republic of Uruguay with regard to automated processing of personal data
(notified under document C(2012) 5704)
(Text with EEA relevance)
(2012/484/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (1), and in particular Article 25(6) thereof,
After consulting the European Data Protection Supervisor (2),
Whereas:
(1)
Pursuant to Directive 95/46/EC, Member States are required to provide that the transfer of personal data to a third country may take place only if the third country in question ensures an adequate level of protection and if the Member States’ laws implementing other provisions of the Directive are complied with prior to the transfer.
(2)
The Commission may find that a third country ensures an adequate level of protection. In that case, personal data may be transferred from the Member States without additional guarantees being necessary.
(3)
Pursuant to Directive 95/46/EC the level of data protection should be assessed in the light of all the circumstances surrounding a data transfer operation or a set of data transfer operations and giving particular consideration to a number of elements relevant for the transfer and listed in Article 25 thereof.
(4)
Given the different approaches to data protection in third countries, the adequacy assessment should be carried out, and any decision based on Article 25(6) of Directive 95/46/EC should be made and enforced in a way that does not arbitrarily or unjustifiably discriminate against or between third countries where like conditions prevail, nor constitute a disguised barrier to trade, regard being had to the European Union’s present international commitments.
(5)
The Political Constitution of the Eastern Republic of Uruguay, passed in 1967, does not expressly recognise the rights to privacy and the protection of personal data. However, the catalogue of fundamental rights is not a closed list since Article 72 of the Constitution provides that the listing of rights, obligations and guarantees made by the Constitution does not exclude others that are inherent to the human personality or that derive from the republican form of government. Article 1 of Act No 18.331 on the Protection of Personal Data and ‘Habeas Data’ Action of 11 August 2008 (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de ‘Habeas Data’) expressly sets out that ‘the right to the protection of personal data is inherent to the human being and it is therefore included in Article 72 of the Constitution of the Republic’. Article 332 of the Constitution provides that the application of the provisions of this Constitution that acknowledge individuals’ rights as well as those awarding rights and imposing obligations on public authorities, shall not be impaired by of the lack of specific regulation; rather, it shall be based, through recourse to the underlying principles of similar laws, on the general principles of the law and generally accepted doctrines.
(6)
The legal standards for the protection of personal data in the Eastern Republic of Uruguay are largely based on the standards set out in Directive 95/46/EC and are laid down in Act No 18.331 on the Protection of Personal Data and ‘Habeas Data’ Action (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y de Acción de ‘Habeas Data’) of 11 August 2008. It covers natural persons and legal persons.
(7)
This Act is further complemented by Decree No 414/009 of 31 August 2009, adopted in order to clarify several aspects of the Act and to lay down the detailed regulation of the organisation, powers and functioning of the data protection supervisory authority; The Preamble of the Decree sets out that it is appropriate to adjust the national legal system on this matter to the most accepted comparable legal regime, essentially that established by European countries through Directive 95/46/EC.
(8)
Data protection provisions are also contained in a number of special acts that create and regulate databases, namely, acts regulating certain public registries (public deeds, industrial property and trade marks, personal acts, real estate, mining or credit reporting). Act No 18.331 applies additionally to these acts in relation to those issues that are not governed by these specific legal instruments, pursuant to Article 332 of the Constitution.
(9)
The legal data protection standards applicable in the Eastern Republic of Uruguay cover all the basic principles necessary for an adequate level of protection for natural persons, and also provide for exceptions and limitations in order to safeguard important public interests. These legal data protection standards and the exceptions reflect the principles laid down by Directive 95/46/EC.
(10)
The application of the legal data protection standards is guaranteed by administrative and judicial remedies, in particular, by the ‘habeas data’ action, which enables a data subject to take a data controller to court in order to enforce his right of access, rectification and deletion, and by independent supervision carried out by the supervisory authority, the Unit for the Regulation and Control of Personal Data (Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales (URCDP)), which is invested with powers of investigation, intervention and sanction in line with Article 28 of Directive 95/46/EC, and which acts completely independently. Moreover, any interested party is entitled to seek judicial redress for compensation for damages suffered as a result of the unlawful processing of his personal data.
(11)
Uruguayan data protection authorities have provided explanations and assurances as to how the Uruguayan law is to be interpreted, and have given assurances that the Uruguayan data protection legislation is implemented in accordance with such interpretation. In particular, Uruguayan data protection authorities have explained that, pursuant to Article 332 of the Constitution, Act No 18.331 applies additionally to special acts that create and regulate specific databases in relation to those issues that are not governed by these specific legal instruments. They have also clarified that, regarding the lists referred to in Article 9 C) of Act No 18.331, and which do not require the consent of the data subject for the processing, the Act also applies, namely the principles of proportionality and finality, the rights of data subjects and that they are subject to the supervision by the data protection authority. With regard to the transparency principle, the Uruguayan data protection authorities have informed that the obligation to provide the data subject with the necessary information applies in all cases. Regarding the right of access, the data protection authority has clarified that it is sufficient for a data subject to prove its identity when making a request. The Uruguayan data protection authorities have clarified that the exceptions relating to the principle on international transfers laid down in Article 23(1) of Act No 18.331 cannot be understood as having a broader application than that of Article 26(1) of Directive 95/46/EC.
(12)
This Decision takes into account these explanations and assurances and it is based upon them.
(13)
The Eastern Republic of Uruguay is also party to the American Convention of Human Rights (‘Pact of San José de Costa Rica) of 22 November 1969, and in force since 18 July 1978 (3). Article 11 of this Convention lays down the right to privacy and Article 30 sets out that restrictions that, pursuant to this Convention, may be placed on the enjoyment or exercise of the rights or freedoms recognised by the Convention may not be applied except in accordance with laws enacted for reasons of general interest and in accordance with the purpose for which such restrictions have been established (Article 30). Moreover the Eastern Republic of Uruguay has accepted the jurisdiction of the Inter-American Court of Human Rights. Furthermore at the 1118th meeting of the Ministers’ Deputies of the Council of Europe held on 6 July 2011, the Deputies invited the Eastern Republic of Uruguay to accede the Convention for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data (ETS No 108) and to its Additional Protocol (ETS No 118), after a favourable opinion of the relevant Consultative Committee (4).
(14)
The Eastern Republic of Uruguay should therefore be regarded as providing an adequate level of protection for personal data as referred to in Directive 95/46/EC.
(15)
This Decision should concern the adequacy of protection provided in the Eastern Republic of Uruguay with a view to meeting the requirements of Article 25(1) of Directive 95/46/EC. It should not affect other conditions or restrictions implementing other provisions of that Directive that pertain to the processing of personal data within the Member States.
(16)
In the interest of transparency and in order to safeguard the ability of the competent authorities in the Member States to ensure the protection of individuals as regards the processing of their personal data, it is necessary to specify the exceptional circumstances in which the suspension of specific data flows may be justified, notwithstanding the finding of adequate protection.
(17)
The Commission should monitor the functioning of the Decision and report any pertinent findings to the Committee established under Article 31 of Directive 95/46/EC. Such monitoring should cover, inter alia, the Eastern Republic of Uruguay’s regime applicable to transfers in the framework of international treaties.
(18)
The Working Party on the protection of individuals with regard to the processing of personal data established under Article 29 of Directive 95/46/EC has delivered a favourable opinion on the level of adequacy as regards protection of personal data which has been taken into account in the preparation of this Decision (5).
(19)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Committee established under Article 31(1) of Directive 95/46/EC,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. For the purposes of Article 25(2) of Directive 95/46/EC, the Eastern Republic of Uruguay is considered as ensuring an adequate level of protection for personal data transferred from the European Union.
2. The competent supervisory authority of the Eastern Republic of Uruguay for the application of the legal data protection standards in the Eastern Republic of Uruguay is set out in the Annex to this Decision.
Article 2
1. Without prejudice to their powers to take action to ensure compliance with national provisions adopted pursuant to provisions other than Article 25 of Directive 95/46/EC, the competent authorities in Member States may exercise their existing powers to suspend data flows to a recipient in the Eastern Republic of Uruguay in order to protect individuals with regard to the processing of their personal data in the following cases:
(a)
where a competent Uruguayan authority has determined that the recipient is in breach of the applicable standards of protection; or
(b)
where there is a substantial likelihood that the standards of protection are being infringed, there are reasonable grounds for believing that the competent Uruguayan authority is not taking or will not take adequate and timely steps to settle the case at issue, the continuing transfer would create an imminent risk of grave harm to data subjects and the competent authorities in the Member State have made reasonable efforts in the circumstances to provide the party responsible for processing established in the Eastern Republic of Uruguay with notice and an opportunity to respond.
2. The suspension shall cease as soon as the standards of protection are assured and the competent authority of the Member States concerned is notified thereof.
Article 3
1. Member States shall inform the Commission without delay when measures are adopted on the basis of Article 2.
2. The Member States and the Commission shall inform each other of cases where the action of bodies responsible for ensuring compliance with the standards of protection in the Eastern Republic of Uruguay fails to secure such compliance.
3. Where the information collected under Article 2 and under paragraphs 1 and 2 of this Article provides evidence that any body responsible for ensuring compliance with the standards of protection in the Eastern Republic of Uruguay is not effectively fulfilling its role, the Commission shall inform the competent Uruguayan authority and, if necessary, present draft measures in accordance with the procedure referred to in Article 31(2) of Directive 95/46/EC with a view to repealing or suspending this Decision or limiting its scope.
Article 4
The Commission shall monitor the functioning of this Decision and report any pertinent findings to the Committee established under Article 31 of Directive 95/46/EC, including any evidence that could affect the finding in Article 1 of this Decision, that protection in the Eastern Republic of Uruguay is adequate within the meaning of Article 25 of Directive 95/46/EC and any evidence that this Decision is being implemented in a discriminatory way.
Article 5
Member States shall take all the measures necessary to comply with the Decision within three months of the date of its notification.
Article 6
This Decision is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 21 August 2012.