NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 445/2011
ze dne 10. května 2011
o systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů a o změně nařízení (ES) č. 653/2007
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (1), a zejména na článek 14a uvedené směrnice,
s ohledem na doporučení Evropské agentury pro železnice ze dne 8. července 2010 pro zavedení systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem směrnice 2004/49/ES je zlepšení přístupu služeb železniční dopravy na trh definováním společných zásad pro zajišťování a regulaci bezpečnosti železnic a pro dozor nad bezpečností železnic. Směrnice 2004/49/ES rovněž poskytuje rámec, jenž má být zaveden, aby byly prostřednictvím uplatňování stejných požadavků na udělování osvědčení v celé Unii zajištěny rovné podmínky pro všechny subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů.
(2)
Účelem systému udělování osvědčení je poskytnutí rámce pro harmonizaci požadavků a metod k posouzení způsobilosti subjektů odpovědných za údržbu v celé Unii.
(3)
Aniž je dotčena odpovědnost železničních podniků a provozovatelů infrastruktury za bezpečné provozování vlaků, subjekt odpovědný za údržbu by měl prostřednictvím systému údržby zajistit, aby nákladní vozy, za jejichž údržbu je odpovědný, byly v bezpečném provozuschopném stavu. Vzhledem k velké rozmanitosti metod návrhu a údržby by tento systém údržby měl být orientovaný na postupy.
(4)
Provozovatelé infrastruktury potřebují nákladní vozy využívat k přepravě stavebních materiálů nebo materiálů, jež mají být použity při činnostech souvisejících s údržbou infrastruktury. Jestliže nákladní vozy provozují za tímto účelem, činí tak v rámci svého statutu železničního podniku. Posouzení způsobilosti provozovatele infrastruktury pro provozování nákladních vozů za tímto účelem by mělo být součástí jeho schválení z hlediska bezpečnosti podle článku 11 směrnice 2004/49/ES.
(5)
Inspekce a sledování provedené před odjezdem vlaku nebo během jízdy provádí zpravidla provozní personál železničních podniků nebo provozovatelů infrastruktury podle postupu popsaného v jejich systému řízení bezpečnosti v souladu s čl. 4 odst. 3 směrnice 2004/49/ES.
(6)
Železniční podniky nebo provozovatelé infrastruktury by měli prostřednictvím svých systémů řízení bezpečnosti zajistit zvládání všech rizik souvisejících s jejich činností včetně využívání smluvních subjektů. V této záležitosti by měl železniční podnik spoléhat na smluvní ujednání zahrnující subjekty odpovědné za údržbu všech vozů, které provozuje. Mohlo by se jednat o smlouvu mezi železničním podnikem a subjektem odpovědným za údržbu nebo o řadu smluv zahrnujících další strany, např. provozovatele. Tyto smlouvy by měly být v souladu s postupy navrženými železničním podnikem nebo provozovatelem infrastruktury v jejich systémech řízení bezpečnosti včetně pro výměnu informací.
(7)
Osvědčení pro subjekt odpovědný za údržbu (osvědčení SOÚ) je podle směrnice 2004/49/ES platné v celé Unii. Osvědčení vydaná orgány ve třetích zemích, jež byly jmenovány podle rovnocenných kritérií a splňují požadavky odpovídající požadavkům obsaženým v tomto nařízení, by měla být běžně uznávána jako rovnocenná s osvědčeními SOÚ vydanými v Unii.
(8)
Posouzení žádosti o osvědčení SOÚ orgánem udělujícím osvědčení spočívá v posouzení, zda je žadatel způsobilý řídit činnosti související s údržbou a provádět provozní funkce údržby buď sám, nebo prostřednictvím smluv uzavřených s dalšími subjekty, např. údržbářskými dílnami, pověřenými prováděním těchto funkcí nebo částí těchto funkcí.
(9)
Systém akreditace by měl poskytnout nástroj k řízení rizik tím, že zajistí, aby akreditované orgány byly způsobilé provádět svoji práci. Akreditace je kromě toho považována za prostředek k zajištění vnitrostátního a mezinárodního uznávání osvědčení SOÚ, jež byla vydána akreditovanými orgány.
(10)
Pro zavedení systému umožňujícího orgánům udělujícím osvědčení provádět kontroly subjektů odpovědných za údržbu, jimž bylo osvědčení uděleno, po celé Unii, je důležité, aby všechny orgány, jež mohou udělit osvědčení jakémukoli subjektu odpovědnému za údržbu („orgány udělující osvědčení“), navzájem spolupracovaly s cílem harmonizovat přístupy k udělování osvědčení. Konkrétní požadavky na akreditaci by měly být vypracovány a schváleny v souladu s ustanoveními nařízení (ES) Evropského parlamentu a Rady č. 765/2008 (2).
(11)
Pro hodnocení postupu udělování osvědčení stanoveného v tomto nařízení je důležité, aby na vytváření tohoto systému udělování osvědčení dohlížela Evropská agentura pro železnice („agentura“). Aby tuto funkci mohla plnit, musí shromáždit informace o charakteru orgánů udělujících osvědčení, jež jsou činné v této oblasti, a o počtu osvědčení vydaných subjektům odpovědným za údržbu. Rovněž je důležité, aby agentura usnadnila koordinaci orgánů udělujících osvědčení.
(12)
Nařízení Komise (ES) č. 653/2007 ze dne 13. června 2007 o používání společného evropského vzoru pro osvědčení o bezpečnosti a žádosti podle článku 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES a o platnosti osvědčení o bezpečnosti předkládaných podle směrnice 2001/14/ES (3) poskytuje standardní podobu osvědčení o bezpečnosti. Tuto podobu je nutno aktualizovat tak, aby obsahovala rozsáhlejší informace o subjektech odpovědných za údržbu. Nařízení (ES) č. 653/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Do doby plného použití systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu stanoveného tímto nařízením by měla být během přechodného období uznávána platnost stávajících postupů pro udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu a údržbářské dílny, aby bylo zajištěno nepřerušované poskytování nákladních železničních služeb, zejména na mezinárodní úrovni. Během tohoto období by vnitrostátní bezpečnostní orgány měly věnovat zvláštní pozornost rovnocennosti a shodě různých postupů pro udělování osvědčení.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 27 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel
1. Tímto nařízením se zavádí systém udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů, jak je uvedeno v článku 14a směrnice 2004/49/ES.
2. Účelem tohoto systému udělování osvědčení je poskytnout důkaz, že subjekt odpovědný za údržbu zavedl svůj systém údržby a může splnit požadavky stanovené v tomto nařízení, a zajistit tak, že všechny nákladní vozy, za jejichž údržbu je odpovědný, jsou v bezpečném provozuschopném stavu.
Článek 2
Rozsah působnosti
1. Systém udělování osvědčení se použije u každého subjektu odpovědného za údržbu nákladních vozů, jež mají být používány na železniční síti v rámci Unie.
2. Opravny či jakákoli organizace, která převezme podskupinu funkcí uvedených v článku 4, mohou systém udělování osvědčení uplatnit dobrovolně na základě zásad uvedených v článku 8 a v příloze I.
3. Odkazy na provozovatele infrastruktury v článcích 5, 7 a 12 se rozumí jako odkazy týkající se jeho činností s nákladními vozy pro dopravu materiálů pro výstavbu nebo údržbu infrastruktury. Jestliže provozovatel infrastruktury za tímto účelem provozuje nákladní vozy, považuje se, že tak činí v rámci svého statutu železničního podniku.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 3 směrnice 2004/49/ES.
2. Kromě toho se použijí tyto definice:
a)
„akreditací“ se rozumí akreditace, jak je definována v čl. 2 odst. 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
b)
„osvědčením SOÚ“ se rozumí osvědčení vydané subjektu odpovědnému za údržbu pro účely čl. 14a odst. 4 směrnice 2004/49/ES;
c)
„orgánem udělujícím osvědčení“ se rozumí orgán jmenovaný v souladu s článkem 10 odpovědný za udělování osvědčení subjektům odpovědným za údržbu na základě kritérií uvedených v příloze II;
d)
„nákladním vozem“ se rozumí vozidlo bez vlastního pohonu navržené pro účely přepravy nákladu či jiných materiálů, jež mají být použity při činnostech, jako je výstavba či údržba infrastruktury;
e)
„údržbářskou dílnou“ se rozumí mobilní nebo stálý subjekt sestávající ze zaměstnanců, včetně zaměstnanců s odpovědností za řízení, z nástrojů a zařízení uspořádaných za účelem provádění údržby vozidel a jejich částí, konstrukčních součástí a podsestav;
f)
„uvolněním do provozu“ se rozumí ujištění dané subjektem provádějícím údržbu vedoucímu údržby vozového parku, že údržba byla provedena podle příkazů k provedení údržby;
g)
„vrácením do provozu“ se rozumí ujištění vycházející z uvolnění do provozu dané uživateli, např. železničnímu podniku nebo provozovateli subjektem odpovědným za údržbu, že všechny příslušné údržbářské práce byly provedeny a vůz, který byl předtím vyňat z provozu, je ve stavu, ve kterém je možné jej bezpečně používat, případně s dočasnými omezeními.
Článek 4
Systém údržby
1. Systém údržby sestává z těchto funkcí:
a)
funkce řízení, jež spočívá v dohledu nad funkcemi údržby uvedenými pod písmeny b) až d) a v jejich koordinaci a která zajišťuje, že nákladní vůz v železničním systému se nachází v bezpečném stavu;
b)
funkce rozvoje údržby, jež spočívá v odpovědnosti za správu dokumentace o údržbě, včetně jejího uspořádání, na základě údajů o konstrukci a provozu a rovněž na základě provádění údržby a využívání zkušeností;
c)
funkce řízení údržby vozového parku, jež spočívá v řízení vyjímání nákladních vozů z provozu za účelem provedení údržby a jejich vracení do provozu po provedení údržby; a
d)
funkce provádění údržby, jež spočívá v provádění potřebné technické údržby nákladního vozu nebo jeho částí, včetně dokumentace o uvolnění do provozu.
2. Subjekt odpovědný za údržbu zajistí, že funkce uvedené v odstavci 1 budou plněny v souladu s požadavky a hodnotícími kritérii stanovenými v příloze III.
3. Subjekt odpovědný za údržbu provádí funkci řízení sám, ale funkce údržby uvedené v odst. 1 písm. b) až d) nebo jejich části může svěřit jiným smluvním stranám podle ustanovení článku 8. V případě, že se uchýlí ke svěření činností vnějším subjektům, zajistí subjekt odpovědný za údržbu uplatňování zásad stanovených v příloze I.
4. Bez ohledu na platné smlouvy o svěření činností vnějším subjektům zodpovídá subjekt odpovědný za údržbu za výsledek činností údržby, které řídí, a zavede systém ke sledování jejich provádění.
Článek 5
Vztahy mezi stranami podílejícími se na procesu údržby
1. Každý železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury zajistí, aby nákladní vozy, které provozuje, měly před odjezdem přidělen subjekt odpovědný za údržbu, jemuž bylo uděleno osvědčení, a aby použití vozů odpovídalo rozsahu působnosti osvědčení.
2. Všechny strany podílející se na procesu údržby si vyměňují příslušné informace o údržbě v souladu s kritérii uvedenými v částech I.7 a I.8 přílohy III.
3. Železniční podnik může na základě smluvních ujednání požadovat informace o údržbě nákladního vozu pro účely provozu. Subjekt odpovědný za údržbu nákladního vozu na tyto požadavky reaguje buď přímo, nebo prostřednictvím jiných smluvních stran.
4. Subjekt odpovědný za údržbu může na základě smluvních ujednání požadovat informace o provozování nákladního vozu. Železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury na tyto požadavky reaguje buď přímo, nebo prostřednictvím jiných smluvních stran.
5. Všechny smluvní strany si vyměňují informace o selháních vztahujících se k bezpečnosti, o nehodách, mimořádných událostech, nebezpečných situacích a dalších nebezpečných jevech a rovněž o každém případném omezení v používání nákladních vozů.
6. Osvědčení subjektů odpovědných za údržbu se uznává jako důkaz schopnosti železničního podniku nebo provozovatele infrastruktury splnit požadavky, kterými se řídí údržba a usměrňování smluvních subjektů a dodavatelů, uvedené v příloze II bodech B.1, B.2, B.3 a C.1 nařízení Komise (EU) č. 1158/2010 z 9. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání osvědčení o bezpečnosti železnic (4) a nařízení Komise č. 1169/2010 ze dne 10. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti železnic (5), pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán nemůže prokázat existenci významného bezpečnostního rizika.
7. Má-li smluvní strana, zejména železniční podnik, oprávněný důvod se domnívat, že určitý subjekt odpovědný za údržbu nesplňuje požadavky čl. 14a odst. 3 směrnice 2004/49/ES nebo požadavky na udělování osvědčení podle tohoto nařízení, neprodleně o tom informuje příslušný orgán udělující osvědčení. Orgán udělující osvědčení učiní vhodné kroky, aby prověřil, zda je tvrzení o nesplnění požadavků odůvodněné, a informuje o výsledcích svého šetření zúčastněné strany (případně včetně příslušného vnitrostátního bezpečnostního orgánu).
8. V případě, že dojde ke změně subjektu odpovědného za údržbu, držitel registrace, jak je uvedeno v čl. 33 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES (6), informuje v patřičné lhůtě registrační subjekt, jak je popsán v čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Komise 2007/756/ES (7), tak aby registrační subjekt mohl aktualizovat celostátní registr vozidel.
Původní subjekt odpovědný za údržbu dodá dokumentaci o údržbě buď držiteli registrace, nebo novému subjektu odpovědnému za údržbu.
Bývalý subjekt odpovědný za údržbu je zproštěn svých povinností okamžikem, kdy je vyjmut z celostátního registru vozidel. Jestliže k datu zrušení registrace bývalého subjektu odpovědného za údržbu žádný nový subjekt nepotvrdil přijetí statusu subjektu odpovědného za údržbu, registrace vozidla je pozastavena.
Článek 6
Orgány udělující osvědčení
1. Osvědčení SOÚ udělí jakýkoli orgán oprávněný k udělování osvědčení, který si žádající subjekt odpovědný za údržbu zvolí.
2. Členské státy zajistí, že orgány udělující osvědčení dodržují všeobecná kritéria a zásady stanovené v příloze II a jsou v souladu s veškerými dalšími odvětvovými akreditačními systémy.
3. Členské státy přijmou opatření nutná k zajištění toho, aby rozhodnutí přijatá orgány udělujícími osvědčení podléhala soudnímu přezkoumání.
4. V zájmu sjednocení přístupů k posuzování žádostí spolu orgány udělující osvědčení navzájem spolupracují jak v rámci členských států, tak v celé Unii.
5. Agentura organizuje a usnadňuje spolupráci mezi orgány udělujícími osvědčení.
Článek 7
Systém udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu
1. Udělování osvědčení je založeno na posouzení schopnosti subjektu odpovědného za údržbu splnit příslušné požadavky v příloze III a důsledně je uplatňovat. Zahrnuje systém dohledu, který zajišťuje průběžné dodržování platných požadavků poté, co bylo osvědčení SOÚ uděleno.
2. Subjekty odpovědné za údržbu žádají o udělení osvědčení prostřednictvím příslušného formuláře v příloze IV, přičemž předloží písemné doklady o postupech popsaných v příloze III. Neprodleně předloží všechny doplňkové informace požadované orgánem udělujícím osvědčení. Orgány udělující osvědčení použijí při posuzování žádostí požadavky a hodnotící kritéria stanovené v příloze III.
3. Orgán udělující osvědčení přijme rozhodnutí nejpozději do čtyř měsíců poté, co mu subjekt odpovědný za údržbu žádající o osvědčení předloží veškeré potřebné informace a jakékoli vyžádané doplňující informace. Orgán udělující osvědčení provede před udělením osvědčení nezbytné posouzení na pracovišti či pracovištích subjektu odpovědného za údržbu. Rozhodnutí o udělení osvědčení bude subjektu odpovědnému za údržbu sděleno za použití příslušného formuláře obsaženého v příloze V.
4. Osvědčení SOÚ je platné po dobu maximálně pěti let. Držitel osvědčení neprodleně informuje orgán udělující osvědčení o všech významných změnách v okolnostech platných v době, kdy bylo uděleno původní osvědčení, aby orgán udělující osvědčení mohl rozhodnout, zda má osvědčení změnit, obnovit nebo zrušit.
5. Orgán udělující osvědčení podrobně vyloží důvody, z nichž každé jeho rozhodnutí vychází. Orgán udělující osvědčení oznámí subjektu odpovědnému za údržbu své rozhodnutí se zdůvodněním a zároveň uvede postup a lhůtu pro odvolání a kontaktní údaje odvolacího orgánu.
6. Orgán udělující osvědčení provádí nejméně jednou za rok dohled na vybraných pracovištích, která zeměpisně i funkčně reprezentují všechny činnosti subjektů odpovědných za údržbu, kterým vydal osvědčení, aby ověřil, že subjekty i nadále splňují kritéria stanovená v příloze III.
7. Zjistí-li orgán udělující osvědčení, že subjekt odpovědný za údržbu již nesplňuje požadavky, na jejichž základě mu bylo vydáno osvědčení SOÚ, v závislosti na míře nesouladu se se subjektem odpovědným za údržbu dohodne na plánu na zlepšení, omezí působnost tohoto osvědčení nebo pozastaví platnost tohoto osvědčení.
V případě trvalého neplnění požadavků na udělení osvědčení nebo plánu na zlepšení omezí orgán udělující osvědčení působnost osvědčení SOÚ, nebo jej zruší, přičemž uvede důvody svého rozhodnutí a zároveň i postup a lhůtu pro odvolání a kontaktní údaje odvolacího orgánu.
8. V případě, že železniční podnik nebo provozovatel infrastruktury požádá o osvědčení o bezpečnosti nebo o schválení z hlediska bezpečnosti, platí pro nákladní vozy, které používá, toto:
a)
v případě, že jsou nákladní vozy udržovány žadatelem, pak žadatel buď jako součást své žádosti přiloží platné osvědčení SOÚ, pokud je k dispozici, nebo je jeho schopnost vykonávat funkci subjektu odpovědného za údržbu posouzena jako součást jeho žádosti o osvědčení o bezpečnosti nebo o schválení z hlediska bezpečnosti;
b)
v případě, že jsou nákladní vozy udržovány jinými stranami než žadatelem, žadatel prostřednictvím svého systému řízení bezpečnosti zajistí usměrňování všech rizik souvisejících s jeho činností včetně používání takových vozů, u nichž se zejména použijí ustanovení článku 5 tohoto nařízení.
Orgány udělující osvědčení a vnitrostátní bezpečnostní orgány si za všech okolností aktivně vyměňují názory, aby se vyvarovaly zdvojování posuzování.
Článek 8
Systém udělování osvědčení pro funkce údržby svěřené vnějšímu subjektu
1. Rozhodne-li se subjekt odpovědný za údržbu svěřit jednu nebo více funkcí uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b), c) a d) nebo jejich části vnějšímu subjektu, lze na základě dobrovolného osvědčení smluvní strany vydaného v rámci systému udělování osvědčení podle tohoto nařízení předpokládat, že subjekt odpovědný za údržbu splňuje příslušné požadavky stanovené v příloze III, pokud se na tyto požadavky vztahuje dobrovolné osvědčení smluvní strany. Pokud toto osvědčení nebylo vydáno, subjekt odpovědný za údržbu předvede orgánu udělujícímu osvědčení, jakým způsobem plní všechny požadavky stanovené v příloze III s ohledem na funkce, jež se rozhodl svěřit vnějšímu subjektu.
2. Osvědčení pro funkce údržby nebo jejich části, jež byly svěřeny vnějšímu subjektu, vydají orgány udělující osvědčení, podle téhož postupu, jaký je uveden v článcích 6 a 7 a v čl. 10 odst. 3, přičemž jej přizpůsobí konkrétnímu případu žadatele. Tato osvědčení platí v celé Unii.
Při posuzování žádostí o osvědčení pro funkce údržby nebo jejich části, jež byly svěřeny vnějšímu subjektu, dodrží orgány udělující osvědčení zásady stanovené v příloze I.
Článek 9
Úloha režimu dohledu
Má-li vnitrostátní bezpečnostní orgán oprávněný důvod domnívat se, že konkrétní subjekt odpovědný za údržbu nesplňuje požadavky čl. 14a odst. 3 směrnice 2004/49/ES nebo požadavky na udělení osvědčení dle tohoto nařízení, bez prodlení přijme potřebné rozhodnutí a o svém rozhodnutí informuje Komisi, agenturu, ostatní příslušné orgány, orgán udělující osvědčení a jiné zúčastněné strany.
Článek 10
Poskytování informací Komisi a agentuře
1. Členské státy nejpozději do 30. listopadu 2011 informují Komisi, zda jsou orgány udělující osvědčení akreditované orgány, uznané orgány nebo vnitrostátní bezpečnostní orgány. Rovněž oznámí Komisi jakoukoli změnu této situace, a to do jednoho měsíce od této změny.
2. Členské státy nejpozději do 31. května 2012 oznámí agentuře uznané orgány udělující osvědčení. Akreditační orgány podle definice v nařízení (ES) č. 765/2008 informují agenturu o akreditovaných orgánech udělujících osvědčení. Agentuře bude rovněž oznámena jakákoli změna, a to do jednoho měsíce od této změny.
3. Orgány udělující osvědčení informují agenturu o veškerých vydaných, pozměněných, obnovených nebo zrušených osvědčeních SOÚ nebo osvědčeních pro konkrétní funkce podle čl. 4 odst. 1 do jednoho týdne od svého rozhodnutí a použijí k tomu formuláře obsažené v příloze V.
4. Agentura uchovává záznamy o všech informacích oznámených na základě znění odstavců 2 a 3 a zpřístupní je veřejnosti.
Článek 11
Změna nařízení (ES) č. 653/2007
Příloha I nařízení (ES) č. 653/2007 se nahrazuje textem uvedeným v příloze VI tohoto nařízení.
Článek 12
Přechodná ustanovení
1. Použijí se následující přechodná ustanovení, aniž je dotčen článek 9.
2. Ode dne 31. května 2012 bude subjektům odpovědným za údržbu nákladních vozů vydáno každé osvědčení SOÚ v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčen čl. 14a odst. 8 směrnice 2004/49/ES.
3. Osvědčení vydaná orgánem udělujícím osvědčení nejpozději do 31. května 2012 na základě zásad a kritérií rovnocenných se zásadami a kritérii uvedenými v memorandu o porozumění, jež stanoví základní zásady společného systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů a jež bylo podepsáno členskými státy dne 14. května 2009, jsou považována za rovnocenná s osvědčeními SOÚ vydanými podle tohoto nařízení po původní dobu jejich platnosti, nejpozději do 31. května 2015.
4. Osvědčení vydaná orgánem udělujícím osvědčení subjektům odpovědným za údržbu nejpozději do 31. května 2012 na základě vnitrostátních právních předpisů existujících před vstupem tohoto nařízení v platnost, které jsou rovnocenné tomuto nařízení, zejména článkům 6 a 7 a přílohám I a III, jsou považována za rovnocenná s osvědčeními SOÚ vydanými podle tohoto nařízení po původní dobu jejich platnosti, nejpozději do 31. května 2015.
5. Osvědčení vydaná údržbářským dílnám nejpozději do 31. května 2014 na základě vnitrostátních právních předpisů existujících před vstupem tohoto nařízení v platnost, které jsou rovnocenné tomuto nařízení, jsou považována za rovnocenná s osvědčeními pro údržbářské dílny přebírající funkci provádění údržby vydanými podle tohoto nařízení po původní dobu jejich platnosti, nejpozději do 31. května 2017.
6. Aniž by byly dotčeny odstavce 3 až 5, subjektům odpovědným za údržbu nákladních vozů registrovaným v celostátním registru vozidel nejpozději do 31. května 2012 se uděluje osvědčení podle tohoto nařízení nejpozději do 31. května 2013. Během tohoto období se uznávají jako rovnocenná osvědčením SOÚ vydaným podle tohoto nařízení vlastní prohlášení o shodě subjektů odpovědných za údržbu s příslušnými požadavky tohoto nařízení nebo memoranda o porozumění, jež stanoví základní zásady společného systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů, podepsaného členskými státy dne 14. května 2009.
7. Železniční podniky a provozovatelé infrastruktury, kterým již bylo uděleno osvědčení v souladu s články 10 a 11 směrnice 2004/49/ES nejpozději do 31. května 2012, nemusí žádat o osvědčení SOÚ na původní dobu platnosti svých osvědčení na údržbu vozů, za které jsou odpovědni jako subjekty odpovědné za údržbu.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. května 2011.
COMMISSION REGULATION (EU) No 445/2011
of 10 May 2011
on a system of certification of entities in charge of maintenance for freight wagons and amending Regulation (EC) No 653/2007
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Directive 2004/49/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on safety on the Community’s railways and amending Council Directive 95/18/EC on the licensing of railway undertakings and Directive 2001/14/EC on the allocation of railway infrastructure capacity and the levying of charges for the use of railway infrastructure and safety certification (1), and in particular Article 14a thereof,
Having regard to the Recommendation of the European Railway Agency of 8 July 2010 on a System of Certification for Entities in Charge of Maintenance,
Whereas:
(1)
Directive 2004/49/EC aims to improve access to the market for rail transport services by defining common principles for the management, regulation and supervision of railway safety. Directive 2004/49/EC also provides for a framework to be put in place to ensure equal conditions for all entities in charge of maintenance for freight wagons through application of the same certification requirements across the Union.
(2)
The purpose of the certification system is to provide a framework for the harmonisation of requirements and methods to assess the ability of entities in charge of maintenance across the Union.
(3)
Without prejudice to the responsibility of railway undertakings and infrastructure managers for the safe operation of trains, the entity in charge of maintenance should ensure that the freight wagons for which it is in charge of maintenance are in a safe state of running by means of a system of maintenance. Taking into account the wide variety of design and maintenance methods, this system of maintenance should be a process-oriented system.
(4)
Infrastructure managers need to use freight wagons to transport materials for construction or for infrastructure maintenance activities. When they operate freight wagons for this purpose, infrastructure managers do so in the capacity of a railway undertaking. The assessment of the infrastructure manager’s capacity to operate freight wagons for this purpose should be part of its assessment for a safety authorisation under Article 11 of Directive 2004/49/EC.
(5)
Inspections and monitoring undertaken before the departure of a train or en route are generally performed by operational staff of the railway undertakings or infrastructure managers, following the process described in their safety management system in accordance with Article 4(3) of Directive 2004/49/EC.
(6)
The railway undertakings or the infrastructure managers should ensure, through their safety management system, the control of all risks related to their activity, including the use of contractors. To this end, a railway undertaking should rely on contractual arrangements involving entities in charge of maintenance for all wagons it operates. This could be a contract between the railway undertaking and the entity in charge of maintenance or a chain of contracts involving other parties, such as the keeper. These contracts should be consistent with the procedures outlined by a railway undertaking or an infrastructure manager in its safety management system, including for the exchange of information.
(7)
In accordance with Directive 2004/49/EC, a certificate for an entity in charge of maintenance (ECM certificate) is valid throughout the Union. Certificates issued by bodies in third countries appointed under equivalent criteria and meeting equivalent requirements to those contained in this Regulation should normally be accepted as being equivalent to the ECM certificates issued in the Union.
(8)
The assessment by a certification body of an application for an ECM certificate is an assessment of the applicant’s ability to manage maintenance activities and to deliver the operational functions of maintenance either by itself or through contracts with other bodies, such as maintenance workshops, charged with delivering these functions or parts of these functions.
(9)
A system of accreditation should provide a tool for managing risks by assuring that accredited bodies are competent to carry out the work they undertake. Furthermore, accreditation is regarded as a means to secure national and international recognition of ECM certificates issued by accredited bodies.
(10)
In order to have a system allowing certification bodies to perform checks on certified entities in charge of maintenance across the Union, it is important that all bodies able to award certificates to any entity in charge of maintenance (the ‘certification bodies’) should cooperate with each other in order to harmonise approaches to certification. Specific requirements for accreditation should be developed and approved in line with the provisions of Regulation (EC) No 765/2008 of the European Parliament and of the Council (2).
(11)
To evaluate the certification process set out in this Regulation, it is important that the European Railway Agency (the Agency) oversees the development of the system of certification. To be able to perform this function, the Agency needs to collect information on the nature of the certification bodies active in this field and the number of certificates issued to entities in charge of maintenance. It is also important for the Agency to facilitate coordination of the certification bodies.
(12)
Commission Regulation (EC) No 653/2007 of 13 June 2007 on the use of a common European format for safety certificates and application documents in accordance with Article 10 of Directive 2004/49/EC of the European Parliament and of the Council and on the validity of safety certificates delivered under Directive 2001/14/EC (3) provides the standard format for safety certificates. This format must be updated to include further information on entities in charge of maintenance. Regulation (EC) No 653/2007 should therefore be amended accordingly.
(13)
Pending the full application of the certification system of the entity in charge of maintenance provided for in this Regulation, the validity of existing practices to certify entities in charge of maintenance and maintenance workshops should be recognised during a period of transition in order to ensure the uninterrupted provision of rail freight services, in particular at international level. During this period the national safety authorities should pay particular attention to the equivalence and the consistency of the different certification practices.
(14)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Committee established by Article 27 of Directive 2004/49/EC,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Purpose
1. This Regulation establishes a system of certification of entities in charge of maintenance for freight wagons as referred to in Article 14a of Directive 2004/49/EC.
2. The purpose of the system of certification is to provide evidence that an entity in charge of maintenance has established its maintenance system and can meet requirements laid down in this Regulation to ensure the safe state of running of any freight wagon for which it is in charge of maintenance.
Article 2
Scope
1. The system of certification shall apply to any entity in charge of maintenance for freight wagons to be used on the railway network within the Union.
2. Maintenance workshops or any organisation taking on a subset of the functions specified in Article 4 may apply the system of certification on a voluntary basis, based on the principles specified in Article 8 and Annex I.
3. References to an infrastructure manager in Articles 5, 7 and 12 shall be understood as relating to its operations with freight wagons for transporting materials for construction or for infrastructure maintenance activities. When it operates freight wagons for this purpose, an infrastructure manager shall be deemed to do so in the capacity of a railway undertaking.
Article 3
Definitions
1. For the purposes of this Regulation, the definitions laid down in Article 3 of Directive 2004/49/EC apply.
2. In addition, the following definitions apply:
(a)
‘accreditation’ means accreditation as defined in Article 2(10) of Regulation (EC) No 765/2008;
(b)
‘ECM certificate’ means a certificate issued to an entity in charge of maintenance for the purposes of Article 14a(4) of Directive 2004/49/EC;
(c)
‘certification body’ means a body, designated in accordance with Article 10, responsible for the certification of entities in charge of maintenance, on the basis of the criteria in Annex II;
(d)
‘freight wagon’ means a non-self-propelled vehicle designed for the purpose of transporting freight or other materials to be used for activities such as construction or infrastructure maintenance;
(e)
‘maintenance workshop’ means a mobile or fixed entity composed of staff, including those with management responsibility, tools and facilities organised to deliver maintenance of vehicles, parts, components or sub-assemblies of vehicles;
(f)
‘release to service’ means the assurance given to the fleet maintenance manager by the entity delivering the maintenance that maintenance has been delivered according to the maintenance orders;
(g)
‘return to operation’ means the assurance, based on a release to service, given to the user, such as a railway undertaking or a keeper, by the entity in charge of maintenance that all appropriate maintenance works have been completed and the wagon, previously removed from operation, is in a condition to be used safely, possibly subject to temporary restrictions of use.
Article 4
Maintenance system
1. The maintenance system shall be composed of the following functions:
(a)
the management function, which supervises and coordinates the maintenance functions referred to in points (b) to (d) and ensures the safe state of the freight wagon in the railway system;
(b)
the maintenance development function, which is responsible for the management of the maintenance documentation, including the configuration management, based on design and operational data as well as on performance and return on experience;
(c)
the fleet maintenance management function, which manages the freight wagon’s removal for maintenance and its return to operation after maintenance; and
(d)
the maintenance delivery function, which delivers the required technical maintenance of a freight wagon or parts of it, including the release to service documentation.
2. The entity in charge of maintenance shall ensure that the functions referred to in paragraph 1 comply with the requirements and assessment criteria set out in Annex III.
3. The entity in charge of maintenance shall carry out the management function itself, but may outsource the maintenance functions referred to in points (b) to (d) of paragraph 1, or parts of them, to other contracting parties subject to the provisions of Article 8. Where it resorts to outsourcing, the entity in charge of maintenance shall ensure that the principles set out in Annex I are applied.
4. Regardless of the outsourcing arrangements in place, the entity in charge of maintenance shall be responsible for the outcome of the maintenance activities it manages and shall establish a system to monitor performance of those activities.
Article 5
Relationships between parties involved in the maintenance process
1. Each railway undertaking or infrastructure manager shall ensure that the freight wagons it operates, before their departure, have a certified entity in charge of maintenance and that the use of the wagon corresponds to the scope of the certificate.
2. All parties involved in the maintenance process shall exchange relevant information about maintenance in accordance with the criteria listed in sections I.7 and I.8 of Annex III.
3. Following contractual arrangements, a railway undertaking may request information for operational purposes on the maintenance of a freight wagon. The entity in charge of the maintenance of the freight wagon shall respond to such requests either directly or through other contracting parties.
4. Following contractual arrangements, an entity in charge of maintenance may request information on the operation of a freight wagon. The railway undertaking or the infrastructure manager shall respond to such requests either directly or through other contracting parties.
5. All contracting parties shall exchange information on safety-related malfunctions, accidents, incidents, near-misses and other dangerous occurrences as well as on any possible restriction on the use of freight wagons.
6. The certificates of entities in charge of maintenance shall be accepted as proof of the ability of a railway undertaking or infrastructure manager to meet the requirements governing maintenance and the control of contractors and suppliers specified in Annex II, points B.1, B.2, B.3 and C.1, to Commission Regulation (EU) No 1158/2010 of 9 December 2010 on a common safety method for assessing conformity with the requirements for obtaining railways safety certificates (4) and Commission Regulation (EU) No 1169/2010 of 10 December 2010 on a common safety method for assessing conformity with the requirements for obtaining a railways safety authorisation (5), unless the national safety authority can demonstrate the existence of a substantial safety risk.
7. If a contracting party, in particular a railway undertaking, has a justified reason to believe that a particular entity in charge of maintenance does not comply with the requirements of Article 14a(3) of Directive 2004/49/EC or with the certification requirements of this Regulation, it shall promptly inform the certification body thereof. The certification body shall take appropriate action to check if the claim of non-compliance is justified and shall inform the parties involved (including the competent national safety authority if relevant) of the results of its investigation.
8. When there is a change of entity in charge of maintenance, the registration holder as indicated in Article 33(3) of Directive 2008/57/EC of the European Parliament and of the Council (6), shall inform in due time the registration entity, as defined in Article 4(1) of Commission Decision 2007/756/EC (7), so that the latter may update the national vehicle register.
The former entity in charge of maintenance shall deliver the maintenance documentation to either the registration holder or the new entity in charge of maintenance.
The former entity in charge of maintenance is relieved of its responsibilities when it is removed from the national vehicle register. If on the date of de-registration of the former entity in charge of maintenance any new entity has not acknowledged its acceptance of entity in charge of maintenance status, the registration of the vehicle is suspended.
Article 6
Certification bodies
1. ECM certificates shall be awarded by any competent certification body, chosen by the applicant entity in charge of maintenance.
2. Member States shall ensure that the certification bodies comply with the general criteria and principles set out in Annex II and with any subsequent sectoral accreditation schemes.
3. Member States shall take the measures necessary to ensure that decisions taken by the certification bodies are subject to judicial review.
4. In order to harmonise approaches to the assessment of applications, the certification bodies shall cooperate with each other both within the Member States and across the Union.
5. The Agency shall organise and facilitate cooperation between the certification bodies.
Article 7
System of certification for entities in charge of maintenance
1. Certification shall be based on an assessment of the ability of the entity in charge of maintenance to meet the relevant requirements in Annex III and to apply them consistently. It shall include a system of surveillance to ensure continuing compliance with the applicable requirements after award of the ECM certificate.
2. The entities in charge of maintenance shall apply for certification using the relevant form in Annex IV and providing documentary evidence of the procedures specified in Annex III. They shall promptly submit all supplementary information requested by the certification body. In assessing applications, certification bodies shall apply the requirements and assessment criteria set out in Annex III.
3. The certification body shall take a decision no later than 4 months after all the information required and any supplementary information requested has been submitted to it by the entity in charge of maintenance applying for the certificate. The certification body shall undertake the necessary assessment at the site or sites of the entity in charge of maintenance prior to the award of the certificate. The decision on the award of the certificate shall be communicated to the entity in charge of maintenance using the relevant form in Annex V.
4. An ECM certificate shall be valid for a period up to 5 years. The holder of the certificate shall without delay inform the certification body of all significant changes in the circumstances applying at the time the original certificate was awarded to allow the certification body to decide whether to amend, renew or revoke it.
5. The certification body shall set out in detail the reasons on which each of its decisions is based. The certification body shall notify its decision and the reasons to the entity in charge of maintenance, together with an indication of the process, time limit for appeal and the contact details of the appeal body.
6. The certification body shall conduct surveillance at least once a year at selected sites, geographically and functionally representative of all the activities of those entities in charge of maintenance it has certified, to verify that the entities still satisfy the criteria set out in Annex III.
7. If the certification body finds that an entity in charge of maintenance no longer satisfies the requirements on the basis of which it issued the ECM certificate, it shall agree an improvement plan with the entity in charge of maintenance, or limit the scope of application of the certificate, or suspend the certificate, depending on the degree of non-compliance.
In the event of continuous non-compliance with the certification requirements or any improvement plan, the certification body shall limit the scope of or revoke the ECM certificate, giving reasons for its decision, together with an indication of the process and time limit for appeal and the contact details of the appeal body.
8. When a railway undertaking or an infrastructure manager applies for a safety certificate or safety authorisation, the following shall apply concerning the freight wagons it uses:
(a)
where the freight wagons are maintained by the applicant, either the applicant shall include as part of its application a valid ECM certificate, if available, or its capacity as entity in charge of maintenance shall be assessed as part of its application for a safety certificate or safety authorisation;
(b)
where the freight wagons are maintained by parties other than the applicant, the applicant shall ensure, through its safety management system, the control of all risks related to its activity, including the use of such wagons, whereby, in particular, the provisions of Article 5 of this Regulation shall apply.
Certification bodies and national safety authorities shall conduct an active exchange of views in all circumstances in order to avoid any duplication of assessment.
Article 8
System of certification for outsourced maintenance functions
1. Where the entity in charge of maintenance decides to outsource one or more of the functions referred to in Article 4(1)(b), (c) and (d), or parts of them, voluntary certification of the contractor under the certification system of this Regulation shall create a presumption of conformity of the entity in charge of maintenance with the relevant requirements set out in Annex III, as far as these requirements are covered by the voluntary certification of the contractor. In the absence of such certification, the entity in charge of maintenance shall demonstrate to the certification body how it complies with all the requirements set out in Annex III with regard to the functions it decides to outsource.
2. Certification in respect of outsourced maintenance functions, or parts of them, shall be issued by the certification bodies, following the same procedures in Articles 6, 7, and 10(3), adapted to the specific case of the applicant. They shall be valid throughout the Union.
In assessing applications for certificates in respect of outsourced maintenance functions, or parts of them, certification bodies shall follow the principles set out in Annex I.
Article 9
Role of the supervision regime
If a national safety authority has a justified reason to believe that a particular entity in charge of maintenance does not comply with the requirements of Article 14a(3) of Directive 2004/49/EC or with the certification requirements of this Regulation, it shall immediately take the necessary decision and inform the Commission, the Agency, other competent authorities, the certification body and other interested parties of its decision.
Article 10
Provision of information to the Commission and the Agency
1. By no later than 30 November 2011, Member States shall inform the Commission whether the certification bodies are accredited bodies, recognised bodies or national safety authorities. They shall also notify any change in this situation to the Commission within 1 month of the change.
2. By no later than 31 May 2012, Member States shall notify the Agency of the certification bodies recognised. The accreditation bodies as defined in Regulation (EC) No 765/2008 shall inform the Agency of the certification bodies accredited. Any change shall also be notified to the Agency within 1 month of the change.
3. Certification bodies shall notify the Agency of all issued, amended, renewed or revoked ECM certificates or certificates for specific functions according to Article 4(1), within 1 week from its decision, using the forms in Annex V.
4. The Agency shall keep a record of all information notified under paragraphs 2 and 3 and shall make it publicly available.
Article 11
Amendment to Regulation (EC) No 653/2007
Annex I to Regulation (EC) No 653/2007 is replaced by the text set out in Annex VI to this Regulation.
Article 12
Transitional provisions
1. The following transitional provisions shall apply without prejudice to Article 9.
2. Starting from 31 May 2012, any ECM certificate shall be issued in accordance with this Regulation to entities in charge of maintenance for freight wagons, without prejudice to Article 14a(8) of Directive 2004/49/EC.
3. Certificates issued by a certification body by no later than 31 May 2012 on the basis of principles and criteria equivalent to those of the Memorandum of Understanding establishing the basic principles of a common system of certification of entities in charge of maintenance for freight wagons, signed by Member States on 14 May 2009, shall be recognised as being equivalent to ECM certificates issued under this Regulation for their original validity period until at the latest 31 May 2015.
4. Certificates issued by a certification body to entities in charge of maintenance by no later than 31 May 2012 on the basis of national laws existing before the entry into force of this Regulation and equivalent to this Regulation, in particular Articles 6 and 7 and Annexes I and III, shall be recognised as being equivalent to ECM certificates issued under this Regulation for their original period of validity until at the latest 31 May 2015.
5. Certificates issued to maintenance workshops by no later than 31 May 2014 on the basis of national laws existing before the entry into force of this Regulation and equivalent to this Regulation shall be recognised as being equivalent to certificates for maintenance workshops taking on the maintenance delivery function issued under this Regulation for their original period of validity until at the latest 31 May 2017.
6. Without prejudice to paragraphs 3 to 5, entities in charge of maintenance for freight wagons registered in the national vehicle register by no later than 31 May 2012 shall be certified in accordance with this Regulation by no later than 31 May 2013. During this period, self declarations of conformity of entities in charge of maintenance to the relevant requirements of the present Regulation or of the Memorandum of Understanding establishing the basic principles of a common system of certification of entities in charge of maintenance for freight wagons, signed by Member States on 14 May 2009 shall be recognised as being equivalent to ECM certificates issued under this Regulation.
7. Railway undertakings and infrastructure managers which are already certified in accordance with Articles 10 and 11 of Directive 2004/49/EC by no later than 31 May 2012 need not apply for an ECM certificate for the original period of validity of their certificates for maintaining the wagons they are responsible for as entity in charge of maintenance.
Article 13
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the 20th day following the date of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 10 May 2011.