ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 12. října 2006
uplatňování daně z obchodního majetku tvořícího telekomunikační infrastrukturu ve Spojeném království (č. C 4/2005 (ex NN 57/2004, ex CP 26/2004))
(oznámeno pod číslem dokumentu C(2006) 4378)
(Pouze anglické text je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2006/951/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co v souladu s uvedenými předpisy (1) vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek, as ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 17. února 2004 Komise zaevidovala podnět společnosti Vtesse Networks Ltd (dále jen „Vtesse“), telekomunikačního operátora ve Velké Británii, ohledně údajného preferenčního daňového zacházení ve prospěch společností BT plc (dále jen „BT“), nástupnické společností bývalého monopolního telekomunikačního provozovatele ve Spojeném království.
(2)
Dopisem ze dne 19. ledna 2005 Komise orgány Spojeného království informovala, že se s ohledem na dotyčné opatření rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“). Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 12. března 2005 (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k tomuto opatření podaly připomínky.
(3)
Po prodloužení lhůty orgány Spojeného království reagovaly dopisem ze dne 4. dubna 2005 na výzvu k předložení připomínek uvedenou v rozhodnutí o zahájení řízení.
(4)
Komise obdržela připomínky od těchto zúčastněných stran:
-
AboveNetCommunications UK Ltd. („AboveNet“), dopisem ze dne 29. dubna 2005
-
Altnet Task Force („Altnet“), dopisem ze dne 2. května 2005
-
Broadband Stakeholders Group, dopisem ze dne 13. května 2005
-
BT, dopisem ze dne 18. května 2005
-
Cable and Wireless Group plc. („Cable and Wireless“), dopisem ze dne 29. června 2005
-
Communications Management Association, dopisem ze dne 30. března 2005
-
Easynet Group Plc. („Easynet“), dopisem ze dne 3. května 2005
-
Gamma Telecom Ltd., dopisem ze dne 1. prosince 2005
-
Hutchinson Network Services UK Ltd. („Geo“), dopisem ze dne 6. května 2005
-
Global Crossing Ltd., dopisem ze dne 6. května 2005
-
GVA Grimley, dopisem ze dne 27. dubna 2005
-
Kingston Communications Plc, dopisem ze dne 29. dubna 2005
-
NTL Group Ldt., dopisem ze dne 29. dubna 2005
-
Telewest Broadband Ltd., dopisem ze dne 28. dubna 2005
-
Thus Plc., dopisem ze dne 4. května 2005
-
UK Competitive Telecommunications Association („UKCTA“), dopisem ze dne 25. dubna 2005
-
Vanco Ltd, dopisem ze dne 19. dubna 2005
-
Viatel (UK) Ltd., dopisem ze dne 6. července 2005
-
Vtesse, která podala připomínky a poskytla další informace dopisy nebo elektronickou poštou dne 28. ledna 2005, 4. února 2005, 16. února 2005, 22. února 2005, 15. března 2005, 29. března 2005, 28. dubna 2005, 28. července 2005, 17. srpna 2005, 2. září 2005, 4. listopadu 2005, 23. listopadu 2005, 30. listopadu, 1. prosince 2005, 11. ledna 2006, 19. ledna 2006, 16. března, 20. března 2006 a 8. července 2006
-
anonym, dopisem ze dne 1. února 2005.
(5)
Komise předala tyto připomínky orgánům Spojeného království dopisy ze dne 20. června 2005, 4. srpna 2005 a 9. srpna 2005, aby jim poskytla příležitost na ně reagovat. Orgány Spojeného království podaly své připomínky dopisy ze dne 10. října 2005 a 22. listopadu 2005.
(6)
Dopisem ze dne 26. července 2005 Komise požádala OFCOM, nezávislý úřad ve Spojeném království, který reguluje odvětví telekomunikací, aby předložil své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. OFCOM odpověděl dopisem ze dne 21. září 2005. OFCOM poskytl další informace dne 7. prosince 2005, 6. ledna 2006 a 21. března 2006.
(7)
Dne 14. července 2005 a 4. října 2005 se konaly dvě schůzky se zástupci společnosti BT, která poskytla další informace dne 23. listopadu 2005 a 23. března 2006.
(8)
Ve dnech 16. března 2005, 9. září 2005 a 4. července 2006 se uskutečnily tři schůzky s orgány Spojeného království.
(9)
Dopisem ze dne 26. září 2005 si Komise vyžádala další informace od orgánů Spojeného království, které odpověděly dopisem ze dne 18. listopadu 2005. Další informace poskytly dne 23. listopadu 2005, 23. ledna 2006, 21. února 2006, 13. března 2006, 21. března 2006, 27. března 2006, 20. dubna 2006, 2. května 2006, 4. července 2006 a 20. července 2006.
(10)
Dne 23. listopadu 2005 se konala schůzka se stěžovatelem, společností Vtesse.
II. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
A. Popis opatření
(11)
Obchodní poplatky jsou majetkovou daní ve Spojeném království, která je vybírána z obchodního majetku. Jejím účelem je přispět na náklady na služby poskytované místními orgány. Hlavním předpisem upravujícím zdanění obchodního majetku v Anglii a Walesu je Local Government Finance Act z roku 1988 (dále jen „LGFA 1988“). Provádění tohoto systému je dále upraveno právními předpisy a judikaturou.
(12)
Jednotka majetku, která se pro účely zdanění oceňuje, se nazývá „zdanitelnou nemovitostí“ a zahrnuje pozemky, stavby a zdanitelné zařízení a vybavení. Povinnost hradit poplatky připadá osobě, která má zdanitelnou nemovitost v držbě, tj. osobě, která vykonává nad majetkem „nejvyšší kontrolu“, jež je judikaturou vymezena jako skutečná, výlučná a nejen dočasná držba nemovitosti, která držiteli přináší obchodní přínosy.
(13)
Sazb daně, která se vztahuje stejně na veškerý obchodní majetek, je stanovována každoročně ministrem a je shodná pro všechny operátory. V daňovém roce 2004/5 byla stanovena na 45,6 % v Anglii a 45,2 % ve Walesu. Základem této daně, tzv. zdanitelnou hodnotou, je hypotetické roční nájemné, o němž lze přiměřeně předpokládat, že by za ně bylo možno z roku na rok nemovitost pronajmout na otevřeném trhu, a to k určitému dni ocenění. Úplná zákonná definice je uvedena v dodatku 6 k LGFA 1988 (3).
(14)
Ocenění tohoto hypotetického ročního nájemného provádí Valuation Office Agency (dále jen „VOA“), výkonná agentura daňového úřadu, součást ústřední vlády. Přeceňování se provádí každých pět let. Pro období 1995-2000 je zdanitelnou hodnotou hypotetické roční nájemné za nemovitost, pokud by byla k dispozici na trhu dne 1. dubna 1993, což je tzv. „předpokládaný den ocenění“. Pro období 2000-2005 byl předpokládaným dnem ocenění 1. duben 1998 a pro právě probíhající období 2005-2010 byl tímto dnem 1. duben 2003. Období mezi předpokládaným dnem ocenění a dnem, kdy ocenění vstupuje platnost, má VOA umožnit provést ocenění založené na skutečných důkazech k předpokládanému dni ocenění.
(15)
Pro výpočet „zdanitelné hodnoty“, tj. hypotetického ročního nájemného, nemovitosti má VOA k dispozici čtyři metody, přičemž jednotlivé metody mají podle rozhodnutí o zahájení řízení různou hierarchii:
a)
Jsou-li k dispozici přímé a věcné důkazy o nájemném za nemovitost, je nutno použít metodu založenou na nájemném.
b)
Nejsou-li přímé důkazy o nájemném dostupné, lze provést srovnání s důkazy o nájemném u jiných srovnatelných nemovitostí. To je metoda založená na charakteru přehledu nemovitostí s uvedenou zdanitelnou hodnotou (dále jen „přehled“). Pro zjednodušení se na metodu založenou na nájemném i na charakteru přehledu, které jsou obě založeny na důkazech o tržním nájemném, bude dále v tomto rozhodnutí odkazovat jako na „metodu nájemného“.
c)
Metoda založená na příjmech a výdajích se použije u nemovitostí, které se pronajímají zřídka nebo které je obtížné reprodukovat, typicky veřejné sítě. Pokouší se napodobit myšlenkový proces, který by domnělý nájemce použil při posuzování ziskovosti obchodního podniku zahrnujícího nájem nemovitosti. Ten by odhadl své budoucí příjmy a odečetl své budoucí náklady. Od toho by odečetl návratnost, kterou požaduje, zbytek by představoval maximální nájemné, jež by byl ochoten zaplatit.
d)
Základem metody založené na úvaze podnikatele jsou reprodukční náklady na obchodní majetek: domnělý nájemce by nebyl ochoten zaplatit za nemovitost roční nájemné vyšší, než kolik by jej stála v podobě ročního úroku z kapitálu potřebného k vybudování obdobné nemovitosti. Tato metoda se obvykle používá pro nemovitosti, které nejsou pronajímány nebo nepřinášejí zisk (např. nemocnice).
(16)
Obchodní poplatky jsou vybírány z telekomunikační infrastruktury stejně jako z jiných nemovitostí souvisejících s podnikáním. Předpisy o oceňování zařízení a vybavení (Plant and Machinery Regulations) z roku 2000 stanoví (4), že zařízení a vybavení, které je zdanitelné v případě telekomunikační infrastruktury, zahrnuje „kabely, vlákna, dráty, vodiče nebo jakýkoli systém takovýchto položek, které jsou používány nebo určeny k používání v souvislosti s přenosem komunikačních signálů“.
(17)
Telekomunikační majetek podléhá obchodním poplatkům od roku 1855. Po privatizaci společnosti BT v roce 1984 byla tato daň vybírána rovněž z její infrastruktury, stejně jako v případě společnosti Mercury Communications, což byl jediný konkurent společnosti BT v období duopolu v 80. letech. Zpočátku, pro období 1990-1995, byla výše daně určena pomocí stanoveného „standardního vzorce“. Když se počínaje rokem 1992 odvětví telekomunikací začalo postupně otevírat hospodářské soutěži, byla daň uložena na všechny telekomunikační infrastruktury.
(18)
Pro období 1995-2000 použila VOA v případě společnosti BT metodu příjmů a výdajů. Toto ocenění bylo upraveno po sjednané dohodě se společností BT, která vypracovala vlastní ocenění podle metody založené na úvaze podnikatele a podala odvolání proti původnímu ocenění k Central London Valuation Tribunal a poté k Lands Tribunal. Společnost BT a VOA dosáhly dohody v roce 2000. Výsledkem bylo stanovení zdanitelné hodnoty síťových aktiv společnosti BT pro daňový rok 1995/1996 na 445 milionů GBP v Anglii a 25 milionů GBP ve Walesu. Při použití multiplikátoru 43,2 % činila daňová povinnost společnosti BT v tomto daňovém roce 203 milionů GBP, což představovalo 2 % příslušných ročních výnosů společnosti BT.
(19)
Pro období 2000-2005 stanovila VOA ocenění aktiv společnosti BT na 467 milionů GBP v Anglii a 26 milionů GBP ve Walesu. Ocenění bylo provedeno na základě metody příjmů a výdajů a zakládalo se na zásadách a hodnotách dohodnutých ve stejně době, kdy byl dojednán přehled z roku 1995. Pro období 2005-2010 použila VOA na síť společnosti BT opět metodu příjmů a výdajů.
(20)
Přezkum ocenění se v zásadě uskutečňuje každých pět let. Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení však Komise uvedla, že následné revize ocenění směrem dolů byly provedeny s cílem zohlednit úbytek podílů společnosti na trhu pevných telekomunikací ve Spojeném království vyplývající z fyzického rozvoje konkurenčních telekomunikačních sítí. V oznámení o zahájení řízení se uvádělo, že zjevně nebyla provedena žádná obdobná úprava směrem nahoru k zohlednění možného rozšíření či zdokonalení sítě.
(21)
Společnost Kingston Communications plc. (dále jen „Kingston“) je nástupnickou společností bývalého monopolního telekomunikačního operátora a vlastníkem jediné místní přístupové sítě v oblasti Hull. Během privatizace většiny telekomunikačních sítí ve vlastnictví státu ve Spojeném království koncem 80. let zůstala společnost ve vlastnictví obce, dokud nebyl akciový kapitál v roce 1999 nabídnut veřejnosti. Městská rada v Hullu zůstává jediným významným akcionářem. Společnost Kingston byla jediným dalším telekomunikačním operátorem, jehož majetek byl oceněn pomocí metody příjmů a výdajů.
(22)
Společnost Kingston však vlastní rovněž dceřinou společnost, Torch Communications Ltd., která vybudovala optickou páteřní síť mimo místní přístupovou síť společnosti Kingston (tj. aglomeraci Hull) a provozuje tuto páteřní síť jako samostatná dceřiná společnost. Proto lze páteřní síť společnosti Torch ocenit zvlášť pomocí metody založené na nájemném.
(23)
Společnost Vtesse je stěžovatelem. Je to poskytovatel služeb optické sítě pro podniky, který nabízí maloobchodní pronájem vysokokapacitních linek, převážně uživatelům z řad velkých společností. Přímo soutěží s nabídkami společnosti BT na pronajaté linky. K propojení svých zákazníků si společnost Vtesse pronajímá „nenasvícené“ vlákna od jiných provozovatelů páteřní sítě, což doplňuje vlastní vybudovanou infrastrukturou. Majetek pronajímaný od jiných stran je zahrnut do zdanitelného majetku společnosti Vtesse. VOA rozhodla o zdanění společnosti Vtesse na základě metody „charakteru přehledu“, která se používá pokaždé, je-li pronajato a aktivováno nové vlákno.
(24)
Na základě měřítek skutečně placeného nájemného stanovila VOA pro období 2000-2005 roční poplatek podle metody nájemného ve výši 1 200 GBP za km jednoho páru optických vláken v metropolitní oblasti Londýna a 1 000 GBP/km v ostatních částech Spojeného království. Kromě toho VOA v roce 2001 přiznala poskytovatelům vlákna posuzovaným pomocí metody nájemného tzv. „slevu za nadměrnou nabídku“, rovnající se slevě ze zdanitelné hodnoty ve výši 15 % s účinností od 1. dubna 2001 a 25 % s účinností od 1. dubna 2002. Tato sleva měla odrážet nadměrné investice do vláken během telekomunikačního boomu koncem 90. let a následné drastické snížení hodnoty těchto aktiv vzhledem k fyzickému nadbytku. Další sleva ve výši 10 % se používá pro sítě delší než 3 000 km. Po těchto slevách poklesla hodnota nájemného za jeden pár vláken v letech 2002-2004 na 900 GBP za km v oblasti Londýna a na 750 GBP za km v ostatních částech země. Pro období 2005-2010 byla hodnota nájemného za jeden pár vláken stanovena na 600 GBP za km v oblasti Londýna a na 500 GBP za km v ostatních částech Spojeného království (5). Podle společnosti Vtesse činila její daňová povinnost v roce 2003/04 přibližně 7 % jejích stálých výnosů.
(25)
Co se týká revizí, poplatek podle „charakteru přehledu“ se používá na každé vlákno, které je pronajato a aktivováno. Společnost Vtesse je povinna VOA pravidelně informovat o rozšíření své sítě, aby bylo možno ocenění jejího majetku upravit. Společnost Vtesse uvedla, že kdykoli pořídí vlákno za účelem poskytování služeb svým zákazníkům, je povinna uhradit poplatky, které se mohou rovnat až 20-30 % výnosů z nové smlouvy.
(26)
Co se týká ostatních telekomunikačních operátorů na trhu, jejich majetek se oceňuje podle metody nájemného, s výjimkou provozovatelů kabelové televize, kteří jsou oceňováni podle metody odvozené od metody založené na úvaze podnikatele (6).
B. Důvody pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(27)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení měla Komise za to, že uplatňování majetkové daně na společnosti BT a Kingston by mohlo těmto dvěma společnostem poskytnout výhodu. Zdá se, že měly prospěch ze snížení svého daňového základu v porovnání s ostatními konkurenty. To se projevilo ve skutečnosti, že společnost BT platila daň v rozmezí přibližně 2 % příslušných výnosů, zatímco společnost Vtesse a ostatní konkurenti mohli platit daň v rozmezí přibližně 7 % a mezní daň až do výše 20-30 % výnosů.
(28)
V rozhodnutí o zahájení řízení byl vyjádřen názor, že toto zjevně diskriminační zdanění by mohlo být výsledkem použití zvláštní metody oceňování aktiv v případě společností BT a Kingston, zatímco ostatní telekomunikační operátoři byli oceňováni pomocí metody nájemného, opět s výjimkou provozovatelů kabelové televize, kteří jsou oceňováni podle metody odvozené od metody založené na úvaze podnikatele. Nejednotnost systému a rozhodovací pravomoci udělené VOA s ohledem na uplatňování obecných předpisů na konkrétní operátory, které byly použity v rámci dohody vyjednané se společností BT, mohly vést ke zvláštní výhodě pro společnosti BT a Kingston.
(29)
V rozhodnutí o zahájení řízení byl zpochybněn názor, že na majetek společností BT a Kingston mohla být použita metoda nájemného. Uvádělo se v něm, že jako vodítko pro stanovení hodnoty sítě mohlo sloužit nájemné, které společnost BT obdržela za pronájem své vlastní infrastruktury. Kromě toho si maloobchodní divize společnosti BT úspěšně pronajímají infrastrukturu a nakupují síťové služby od společnosti BT Wholesale Ltd. („BT Wholesale“), což je divize, která spravuje infrastrukturu společnosti BT: vnitropodnikové ceny mezi maloobchodní divizí a velkoobchodní divizí společnosti BT by mohly poskytnout základ pro odhad hodnoty nájemného. Kromě toho liberalizace a zpřístupnění sítí vedly k široké paletě velkoobchodních produktů, které mohou sloužit jako měřítko pro stanovení hodnoty nájemného pro různé prvky infrastruktury sítí společností BT a Kingston. Pokud jde o tvrzení, že neexistuje žádná síť, která by byla tak velká nebo tak rozmanitá, jako je síť společnosti BT, jejíž hodnota nájemného by mohla sloužit jako srovnávací měřítko, se v rozhodnutí o zahájení řízení navrhovalo, že jako srovnávací měřítko by mohlo sloužit zdanění společností provozujících kabelovou televizi, které rovněž působí na telekomunikačním trhu.
(30)
Co se týká používání metody příjmů a výdajů, Komise zjistila, že tato metoda odhaduje hodnotu nájemného aktiv na základě výnosů odvozených z užívání těchto aktiv. Výsledek by proto závisel na míře ziskovosti, jíž je při užívání těchto aktiv dosaženo, což by mohlo vést k výsledku, který penalizuje operátory, jejichž aktiva jsou oceňována jinou metodou. Komise se dotazovala, zda byly při použití metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston provedeny potřebné úpravy s cílem předpokládat, že jejich aktiva jsou používána při plném vytížení a se ziskem. Komise se rovněž dotazovala, jak jsou v oceňování společnosti BT zohledněny povinnosti univerzální služby.
(31)
V rozhodnutí o zahájení řízení byla dále zpochybněna metoda používaná při revizích zdanitelné hodnoty. Uvádělo se v něm, že se zdá, že společnost BT má prospěch z mechanismu revizí směrem dolů, přičemž se nezdá, že by se u ostatních konkurentů prováděl obdobný pravidelný přezkum tržních podmínek, jimž tito čelí. Zjevné nepřihlížení ke zvýšení hodnoty infrastruktury společnosti BT mezi dvěma pětiletými obdobími přezkumu při současném ukládání vyšších poplatků konkurentům na základě zvyšování hodnoty jejich sítě se zdá být výhodou pro společnost BT.
(32)
V rozhodnutí o zahájení řízení byla konečně vyzdvižena skutečnost, že VOA má zjevně široké rozhodovací pravomoci, které ji umožňují vyjednat dohody. Bylo zdůrazněno, že dohoda, jíž bylo dosaženo se společností BT, by měla respektovat zásadu nediskriminace a neměla by jednotlivé operátory nepatřičně diskriminovat.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
A. Připomínky zúčastněných stran vyjma společnosti BT a Kingston
(33)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami vyjma společností BT a Kingston obecně podporují názor, že uplatňování majetkové daně na společnosti BT a Kingston jim mohlo poskytnout výhodu.
(34)
Společnost Vtesse nejprve zdůraznila, že po rozhodnutí, které přijal v březnu 1998 Valuation Tribunal a které potvrdilo, že na síť společnosti BT měla být použita metoda příjmů a výdajů a že její zdanitelná hodnota činila v Anglii a ve Walesu 553 000 000 GBP, společnost BT podala proti tomuto rozhodnutí odvolání u Lands Tribunal. Společnosti BT a VOA se před projednáním odvolání dohodly na ocenění ve výši 470 000 000 GBP, což oproti původnímu ocenění představuje snížení ve výši 15 %. Společnost Vtesse předpokládá, že se společnost BT a VOA dohodly na konečné částce a že VOA upravila čísla tak, aby odpovídala dohodnutému výsledku.
(35)
Společnost Vtesse předložila nové informace, které se přiklánějí k tomu, že majetek společnosti BT byl podle metody příjmů a výdajů podhodnocen. Tedy při předpokladu, že zdanitelná hodnota celé sítě společnosti BT (7) byla přičtena její optické síti (7 300 000 km v roce 2005), roční zdanitelná hodnota jednoho km vlákna by činila 74 GBP. Podle společnosti Vtesse je nutno porovnat tento údaj s ročními zdanitelnými hodnotami ve výši 1 000 GBP a 1 200 GBP za km páru optických vláken pro telekomunikační operátory, kteří jsou posuzováni pomocí metody nájemného. Obdobně, při stanovení hodnoty optického vlákna společnosti BT na nulu a s ohledem na skutečnost, že společnost BT má 29 milionů koncových přípojek, roční nájemné za linku by činilo 18,57 GBP. Tento údaj je nutno porovnat s ročním nájemným ve výši 122 GBP, které platí telekomunikační operátoři za přístup k zpřístupněným účastnickým vedením společnosti BT (8).
(36)
Společnost Vtesse rovněž uvádí, že v roce 2001 společnost BT převedla většinu najatých nemovitostí i vlastní nemovitý majetek ze svého majetkového portfolia na společnost „Telereal“, společný podnik Land Securities a Williams Pears Group za 2,4 miliardy GBP. Obchod se týkal celkem 5,5 milionů m2. Po této transakci společnost BT v roce 2001 zaplatila 190 milionů GBP jako roční nájemné za nemovitý majetek ve vlastnictví a 90 milionů GBP za najaté nemovitosti. Na základě této transakce společnost Vtesse vyvozuje závěr, že společnost BT platí za své stavby nájem ve výši 35 GBP za m2, zatímco u ostatních telekomunikačních operátorů to podle společnosti Vtesse je v průměru 115 GBP za m2 jejich obchodního majetku. Společnost Vtesse tvrdí, že skutečné nájemné, které společnost BT v roce 2001 zaplatila za své stavby společnosti Telereal, tj. 280 milionů GBP, představovalo více než 50 % její zdanitelné hodnoty v tomto roce, a to navzdory skutečnosti, že by se většina této zdanitelné hodnoty měla přičíst hlavně její síti, a ne stavbám. Společnosti Vtesse se zdá, že to je důkazem toho, že síť společnosti BT je při použití metody příjmů a výdajů podhodnocena.
(37)
Podle vyjádření společnosti Vtesse rozpor mezi zdanitelnou hodnotou různých komponentů sítě společnosti BT a zdanitelnými hodnotami sítí ostatních telekomunikačních operátorů prokazuje, že metoda příjmů a výdajů vedla k nižšímu ocenění majetku společnosti BT, než jakého by bylo dosaženo při použití metody nájemného.
(38)
Společnost Vtesse poskytla další údaje k porovnání příslušného zatížení obchodními poplatky u společnosti BT a ostatních telekomunikačních operátorů. Společnost Vtesse obhajuje poměr mezi poplatky a příjmy, který v jejím případě v roce 2004 údajně činil 13,46 %. Společnost tvrdí, že tento poměr je nutno upravit, aby bylo možno provést přímé srovnání se společností BT. Podle společnosti Vtesse by se vzhledem k tomu, že většina operátorů hradí významné poplatky za přenos a předání provozu a že tyto propojovací poplatky nesouvisejí se zdanitelnými aktivy tohoto operátora, měly při výpočtu poměru poplatků a příjmů tyto odečíst od jeho příjmů. Tento názor podporuje společnost Gamma Telecom, která ze stejných důvodů tvrdí, že nejvhodnějším poměrem k porovnání příslušného zatížení obchodními poplatky by měl být poměr mezi poplatky a přidanou hodnotou.
(39)
Společnost Vtesse dále porovnala ceny společnosti BT za velkoobchodní služby poskytování okruhů (Wholesale Extension Services (dále jen „WES“)) s poplatky, které by operátor, jenž je oceněn pomocí metody nájemného, musel platit, pokud by se jednalo o optická vlákna za účelem poskytování stejné služby. V závislosti na kapacitě a vzdálenostech WES společnost Vtesse tvrdí, že takovýto operátor by možná musel platit poplatky ve výši až 87 % ceny účtované společností BT. Společnost Vtesse se domnívá, že to je dalším důkazem dokládajícím skutečnost, že optická síť společnosti BT je podhodnocena: pokud by její síť byla oceněna stejným způsobem, BT by musela účtovat za své WES více, aby pokryla skutečné náklady na obchodní poplatky.
(40)
Společnost Vtesse rovněž uvedla, že poměr mezi poplatky a příjmy je zvlášť vysoký u společností přicházejících na trh, např. Vtesse. Zavedenější společnosti mohou zatěžovat vlákna provozem pokud možno co nejvíce, aby umořily náklady na nájem a daně prostřednictvím co možná nejvíce zákazníků. Společnost BT tomuto omezení nepodléhá, jelikož údajně není zdaňována v mezní oblasti. To znamená, že se pro zavedenější společnosti bude v dlouhodobém horizontu poměr mezi poplatky a příjmy snižovat.
(41)
Co se týká mezního zdanění, společnost Vtesse zdůrazňuje, že nevýhoda, kterou trpí, pramení ze skutečnosti, že BT je zdaňována jako nedělitelná síť, zatímco společnost Vtesse je zdaňována z každého metru optického kabelu, který aktivuje. Domnívá se, že jednotkou analýzy by měla být jednotlivá smlouva na trhu, na němž společnosti Vtesse a BT soutěží. Společnost Vtesse uvádí přesnější číselné údaje o dopadu těchto rozdílů v mezním zdanění smluv: pokud se použije jako příklad nabídka pro společnost Kent MAN na poskytování páteřních a přístupových vedení, společnost Vtesse uvádí, že její daňová povinnost u této nabídky představovala 16 % výnosů. Co se týká stejné nabídky, společnost Vtesse tvrdí, že společnost BT nebyla v mezní oblasti zdaněna nebo byla zdaněna v průměru nejvýše 2 % výnosů, které BT údajně platí jako poplatky. Tento rozdíl by vysvětloval, proč společnost Vtesse neuspěla s nabídkou a zakázku získalo konsorcium, do něhož patří společnost BT.
(42)
Společnost Vtesse rovněž uvádí, že společnost BT si nedávno pronajala přibližně 2 000 km tras s optickými vlákny v síti Geo, jednoho z dodavatelů společnosti Vtesse, pravděpodobně za stejných obchodních podmínek jako společnost Vtesse. Podle názoru společnosti Vtesse by se mělo mít za to, že společnost BT je držitelem těchto vláken. Společnost Vtesse se ptá, zda toto rozšíření sítě společnosti BT bylo vzato v úvahu při jejím oceňování, a navrhuje, že by se mělo posuzovat za stejných podmínek jako v případě společnosti Vtesse, když si tato pronajímá vlákna u stejného operátora.
(43)
Altnet Task Force, která zastupuje řadu alternativních operátorů v oblasti pevných telekomunikací, uvádí, že by se metoda příjmů a výdajů měla používat pouze na regulované monopoly, pro něž je k dispozici málo srovnatelných důkazů o nájemném. Domnívá se, že VOA má dostatečné důkazy o hodnotě nájemného, aby mohla ocenit společnost BT pomocí metody nájemného, např. tarify společnosti BT za velkoobchodní pronájem linek nebo její zveřejněné ceny za produkty v oblasti zpřístupnění účastnických vedení (Local Loop Unbundling), které by mohly být použity ke stanovení hodnoty nájemného u měděných kabelů. Domnívá se rovněž, že metoda nájemného má vliv na zvýšení daňové povinnosti operátorů. V případě metody příjmů a výdajů k takovémuto účinku nedochází, jelikož hodnota infrastruktury je stanovena předem, a proto rozhodnutí společnosti BT o aktivování nenasvícených vláken je z hlediska daní neutrální. Podle skupiny Altnet účinky tohoto narušení ještě zhoršila skutečnost, že dohoda, jíž bylo dosaženo mezi společností BT a VOA, byla zachována po dvě oceňovací období, což nástupnické společnosti bývalého monopolu poskytlo podstatnou výhodu s ohledem na větší jistotu, zatímco společnosti, které jsou součástí skupiny Altnet, čelí nákladným a dosud nevyřízeným odvoláním a jednáním. Altnet uvádí, že na společnost BT připadá 74 % celkového daňového zatížení, zatímco její podíl na trhu je téměř 80 %.
(44)
Společnost Global Crossing potvrzuje, že mezní zdanění (tj. u nově aktivovaných vláken) přináší prospěch společnosti BT, jelikož v případě, že společnost Global Crossing aktivuje nové vlákno, dojde k vyšší daňové povinnosti s ohledem na celou délku okruhu od místa zákazníka až uzlům její páteřní sítě. Společnost Global Crossing tvrdí, že kvůli nepříznivému daňovému zatížení utrpěla při podnikání ztrátu ve prospěch společnosti BT.
(45)
Společnosti Thus plc. a Viatel (UK) Ltd. rovněž uvádějí, že čelí vyšší daňové povinnosti v důsledku připojování nových zákazníků na své sítě, zatímco společnost BT, jejich hlavní konkurent, takovouto zvyšující se daňovou povinnost nemá. Společnost Above Net tvrdí totéž a uvádí, že utrpěla při podnikání ztrátu ve prospěch společnosti BT, možná kvůli údajnému nižšímu zdanění společnosti BT.
(46)
UKCTA, sdružení obchodních společností zastupujících zájmy provozovatelů pevných telekomunikačních linek soutěžících se společností BT v oblasti hlasových a datových služeb, vyjádřilo názor, že systém majetkových daní je neprůhledný, jelikož je charakterizován důvěrnými dvoustrannými dohodami mezi provozovateli sítí a daňovými úřady. UKCTA se domnívá, že dohoda, jíž společnost BT dosáhla, jí poskytla deset let jistoty a stability, zatímco ostatní operátoři neměli možnost využít obdobné míry předvídatelnosti. Uvádí, že systém majetkových daní upevnil dominantní postavení společnosti BT, jelikož zdanění bylo příznivější pro společnost BT a zhoršilo schopnost nově příchozích na trh soutěžit za stejných podmínek a jelikož společnost BT na rozdíl od ostatních konkurentů nečelí přímému nárůstu daňové povinnosti v případě aktivace více vláken. Na žádost Komise však sdružení UKCTA uvedlo, že není možné poskytnout údaje o tom, jaké poplatky by provozovatelé ze skupiny Altnet museli platit, kdyby byli posuzováni na stejném základě jako společnost BT.
(47)
GVA Grimley, poradci v oblasti obchodních poplatků pro telekomunikační společnosti, kritizují použití mechanismu úprav u společnosti BT, který odráží změnu jejích podílů na trhu a jehož používání je neprůhledné. GVA Grimley tvrdí, že u všech ostatních nemovitostí oceňovaných podle metody příjmů a výdajů je běžné přecenění po pěti letech bez mechanismu úprav na základě tržních podílů. Proto zpochybňují způsob, jakým se tento mechanismus úprav podle podílu na trhu uplatňuje na společnost BT, a uvádějí, že je obtížné pochopit, proč by se zdanitelná hodnota společnosti BT měla v období od roku 1995 do roku 1999 snížit vzhledem ke zvýšení obratu a zisku. Dále uvedli, že VOA prohlásila, že pár zpřístupněných měděných drátů má zdanitelnou hodnotu přibližně 50 GBP, zatímco účastnické vedení společnosti BT je oceněno na přibližně 16 GBP (při vydělení celkové zdanitelné hodnoty společnosti BT počtem účastnických vedení). Rozdíl svědčí o tom, že síť společnosti BT je podhodnocena.
(48)
Některé z výše zmíněných zúčastněných osob, které zaslaly odpověď, a jiné osoby, např. Telewest Broadband, Cable and Wireless nebo Easynet, předložily jiné záležitosti, které se týkají obchodních poplatků, nezdá se však, že by přímo souvisely se skutečnostmi popsanými v rozhodnutí o zahájení řízení. Některé z těchto společností se například zabývají možným uplatňováním majetkových daní v rámci zpřístupnění účastnického vedení. Rovněž si stěžují na skutečnost, že obchodní poplatky jsou stanoveny na příliš vysoké úrovni (9), což představuje překážku pro investice, a že období pěti let je neslučitelné se strukturou a rychlostí technologické změny v odvětví telekomunikací (10). Jedna společnost rovněž uvedla, že někteří konkurenti nejsou zdaněni (11).
B. Připomínky společností BT a Kingston
(49)
Společnost BT nejprve vysvětlila, že v rozporu s tím, co se uvádí v rozhodnutí o zahájení řízení, neexistuje žádná uznávaná hierarchie jednotlivých metod oceňování a zásada, že nejvhodnější metodou v případě, že jsou k dispozici údaje o nájemném, je metoda nájemného. Metoda, kterou používá VOA, je vyžadována povahou majetku, který je oceňován, a dostupnými důkazy. VOA proto nemá pravomoc zvolit určitou metodu.
(50)
Ačkoliv je společnost BT oceňována jinou metodou, nedochází k diskriminačnímu zacházení mezi společností BT a jinými poplatníky: zákonné kritérium je stejné a účelem všech metod je posoudit hypotetické nájemné, o němž se přiměřeně předpokládá, že by za něj bylo možno dotyčný obchodní majetek pronajmout z roku na rok.
(51)
Společnost BT uvádí, že neexistují důkazy, že by zdanitelná hodnota stanovená pro majetek společnosti BT poskytla této společnosti v porovnání s jejími konkurenty výhodu v podobě sníženého daňového základu. Jediným důkazem, který Komise poskytla na podporu tohoto tvrzení, je srovnání zdanitelných hodnot s ohledem na obrat.
(52)
Společnost BT dále uvádí, že VOA správně dospěla k závěru, že metoda příjmů a výdajů je jedinou vhodnou metodou pro ocenění sítě společnosti BT, především kvůli nedostatečným důkazům o nájemném, aby bylo možno odhadnout zdanitelnou hodnotu majetku společnosti BT jako celku. Při oceňování v roce 1995 a 2000 nebyly k dispozici důkazy o nájemném s ohledem na účastnické vedení (12) ani velkoobchodní pronájem linek (13).
(53)
Společnost BT popírá, že by existovala nějaká jednostrannost v systému odvolání nebo v jeho uplatňování na společnost BT. Právo podat odvolání a možnost dosáhnout dohody má každý. Ocenění sítě společnosti BT bylo předmětem odvolání v roce 1995. Urovnání před Valuation Court nebylo neobvyklé a neznamená rozhodovací pravomoc na straně VOA: možnost dosáhnout dohody nezprošťuje VOA její zákonné povinnosti určit roční hodnotu nájemného u nemovitosti v hypotetickém nájmu. Podle společnosti BT rovněž nelze říci, že ocenění z roku 1995 sloužilo jako základ pro stanovení hodnot v roce 2000 a pro společnost BT znamenalo období jistoty v délce deseti let: k dohodě týkající se ocenění z roku 1995 došlo kvůli prodlevám v právních řízeních teprve v roce 2000. Co se týká ocenění z roku 1995, společnost BT byla vystavena pětiletému období nejistoty. Ve stejné době byl dohodnut přehled z roku 2000.
(54)
Společnost BT vysvětlila, že v průběhu pětiletého období může dojít k revizi ocenění v případech „významných změn okolností“. Mechanismus úpravy podle podílů na trhu se považoval za účinný prostředek, který může každoročně zohlednit čistý účinek těchto významných změn okolností (14).
(55)
Společnost BT vysvětlila, že se v rozhodnutí Komise o zahájení řízení nesprávně tvrdilo, že se nebere v úvahu případný nárůst hodnoty infrastruktury BT: ve skutečnosti BT podléhala revizím směrem dolů i nahoru v závislosti na tom, zda činitele zvyšující hodnotu společnosti BT převážily nad činiteli tuto hodnotu snižujícími (15).
(56)
Podle společnosti BT se zdá, že systém revizí použitelný pro společnost Vtesse je založen na stejných zásadách, ačkoliv odlišným způsobem: nově užívaná vlákna se stávají dodatečnou součástí jejího majetku a jsou oceňována jako jeho součást. V případě společnosti Vtesse není podíl na trhu vhodným prostředkem k posouzení změn zdanitelné hodnoty, jelikož jakékoli změny pravděpodobně nebudou patrné vzhledem k malým podílům této společnosti na trhu.
(57)
Konečně, pokud by Komise rozhodla, že společnost BT obdržela státní podporu, společnost BT uvádí, že Komise by nemohla nařídit její navrácení vzhledem k oprávněnému očekávání BT, že takováto podpora byla zákonná, nebo že představuje stávající podporu.
(58)
Společnost Kingston uvedla, že Komise nezjistila existenci žádné výhody tím, že by prokázala, že společnosti BT a Kingston měly výhodu plynoucí ze selektivního snížení daňového zatížení, nebo tím, že by prokázala, že ostatní operátoři čelí mimořádnému nárůstu. Poznamenává, že v případě společnosti Kingston Komise neměla žádnou představu o tom, jak byla zdaňována.
(59)
Společnost Kingston se domnívá, že jediným důkazem, že společnosti BT mohla být udělena výhoda, je rozdíl v poměru mezi poplatky a výnosy mezi společností BT a společností Vtesse. Tento poměr však není důležitý v případě majetkové daně, která není daní z příjmu. Aby měl takovýto poměr význam, musely by být společnosti Vtesse, Kingston nebo BT přímo srovnatelné, avšak vzhledem k rozdílům ve velikosti, obratu a hospodářským činnostem tomu tak není. Společnost odhaduje tento poměr u společnosti Vtesse na 0,39 %, zatímco její poměr mezi poplatkem a výnosy činí údajně 4,5 % (16).
(60)
Popírá, že by existence několika metod poskytla společnosti Kingston selektivní výhodu. VOA má podle jejího názoru v procesu oceňování určitou volnost rozhodování, nejedná se však o naprostou volnost: povaha majetku a povaha důkazů určují výběr metody, který je dále omezen značným souborem judikatury. Není možné prokázat, že metoda příjmů a výdajů zvýhodňuje společnost Kingston nebo BT, jelikož metodu založenou na nájemném na ně nelze použít, zatímco metodu příjmů a výdajů nelze naopak použít na společnost Vtesse, jelikož ta není zisková.
(61)
Dále uvádí, že neexistuje žádný důkaz o narušení hospodářské soutěže, jelikož neexistuje žádný odkaz na jiné operátory, kteří se společností Kingston soutěží. Jako vedlejší právní podání navrhuje, že by se případná podpora poskytnutá prostřednictvím uplatňování systému zdanění ve Spojeném království měla považovat za stávající podporu.
IV. PŘIPOMÍNKY SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ
(62)
Orgány Spojeného království uvedly, že systém poplatků je jednotným zákonným systémem, který se vztahuje na veškeré nemovitosti související s podnikáním v Anglii a Walesu, jehož cílem je stanovit společné srovnávací měřítko, pomocí něhož se stanoví hodnota obchodních prostor. Tímto měřítkem je nájemné, o němž se předpokládá, že by za něj bylo možno nemovitost pronajmout z roku na roku za určitých zákonných předpokladů týkajících se stavu údržby nemovitosti a podmínek hypotetického nájmu.
(63)
Tuto hodnotu stanoví VOA, která zaměstnává odborně kvalifikované autorizované odhadce a od níž se zákonem vyžaduje, aby vykonávala své odborné posouzení nezávisle. Její rozhodnutí podléhají nezávislému přezkoumání u Valuation Tribunal a poté u Lands Tribunal a odvolacího soudu.
(64)
Orgány Spojeného království dále vysvětlily, že k ocenění tohoto hypotetického nájemného používá VOA několik metod. Tyto metody oceňování mají stejný cíl, a to zjištění hypotetického nájmu, a v případě, že jsou správně použity, přinášejí stejný výsledek. Důvodem existence několika metod je snaha postihnout širokou škálu okolností, na něž se poplatky vztahují. Výběr vhodné metody ocenění není rozhodnutím ponechaným na volném uvážení: závisí na povaze majetku a povaze dostupných důkazů. Např. v případě držby, jejímž důvodem není zisk (nemocnice, školy), není metoda příjmů a výdajů použitelná a VOA pravděpodobně usoudí, že nejvhodnější metodou je metoda založená na úvaze podnikatele.
4.1 Výběr metody použité na společnosti BT a Kingston
(65)
Orgány Spojeného království vysvětlily, že metoda příjmů a výdajů byla jedinou metodou, která byla k ocenění majetku společností BT a Kingston k dispozici. Uvedly, že tým nezávislých odborníků VOA (17), který pracoval na ocenění jejich majetku, dospěl pro všechna oceňovací období, včetně 2005-2010, k závěru, že nebyl dostupný dostatek důkazů pro stanovení zdanitelné hodnoty sítí společností BT a Kingston na základě metody nájemného. Toto zjištění potvrdil v daném případě Valuation Tribunal (18). Dále uvedly, že tato metoda je jedinou metodou, která mohla zohlednit jedinečnou výhodu všudypřítomnosti, kterou společnost BT má.
(66)
Orgány Spojeného království uvedly, že na společnosti BT a Kingston nebylo možno použít metodu založenou na nájemném. V této záležitosti nejprve zdůraznily, že otázku dostupnosti důkazů o nájemném je nutno posoudit v době, kdy se oceňování provádělo. Např. možnost použít metodu nájemného pro období 1995-2000 lze uvážit pouze na základě informací, které byly k dispozici k „předpokládanému dni ocenění“, tj. 1. dubna 1993. Proto orgány Spojeného království tvrdí, že třetí strany a Komise nesprávně předpokládají, že tržní důkazy, které jsou nyní dostupné, jsou relevantní pro otázku, zda mohly být přehledy z roku 1995 a 2000 sestaveny na základě metody nájemného.
(67)
Proto co se týká přehledů z roku 1995, mohly být vzaty v úvahu pouze informace dostupné v roce 1993. Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise navrhla dva možné zdroje důkazů o nájemném: nájemné, které obdržela společnost BT, když pronajímala svou vlastní infrastrukturu, nebo vnitropodnikové ceny mezi maloobchodní a velkoobchodní divizí společnosti BT. Orgány Spojeného království tvrdí, že žádný z těchto přístupů neměla VOA v roce 1993 k dispozici. V roce 1993 společnost BT nepronajímala žádnou významnou část své infrastruktury a nebyla strukturována tak, že by bylo odděleno její maloobchodní a velkoobchodní podnikání.
(68)
Pokud jde o přehled z roku 2000 na základě informací dostupných v roce 1998, orgány Spojeného království přiznávají, že k tomuto datu existovaly omezené důkazy o nájemném pro optické sítě, které začaly být poskytovány operátorům v rámci tzv. smluv o nezcizitelných právech na užívání. Avšak tyto důkazy byly omezené a vztahovaly se pouze na optické sítě používané pro služby vysokokapacitního přenosu, a proto byly relevantní pouze pro mimořádně omezenou část majetku společnosti BT. Přiznávají rovněž, že v roce 1998 existovaly samostatné maloobchodní a velkoobchodní divize, avšak podnikání v oblasti přístupu, které je základní součástí činností společnosti BT, bylo provozováno bez účasti jednotlivých divizí. Proto k ocenění celé sítě společnosti BT nemohly být použity vnitropodnikové platby.
(69)
Co se týká přehledu z roku 2005, platí stejné poznámky, jak byly uvedeny výše. Orgány Spojeného království rovněž v rozporu s připomínkou vznesenou skupinou Altnet popírají, že by tarify za zpřístupnění účastnického vedení poskytovaly jakékoli důkazy o nájemném, na jejichž základě by bylo možno ocenit majetek společnosti BT. Např. tarif za velkoobchodní pronájem linek byl k dispozici od srpna 2002. Jedná se o produkt, který je společnost BT povinna poskytovat ostatním telekomunikačním operátorům a který jim umožňuje nabízet zákazníkům pronájem linek a volání prostřednictvím místní sítě společnosti BT. Avšak platba hrazená telekomunikačním operátorem společnosti BT není rovnocenná nájemnému hrazenému za místní síť. Je to platba za službu, jelikož společnost BT musí zajišťovat mimo jiné údržbu vedení, přizpůsobení ústředny, fakturaci a výzkum a vývoj, opravu poruch, zařízení pro vícenásobné využití účastnických vedení a energii. Proto orgány Spojeného království tvrdí, že v rozporu s předpokladem společnosti Vtesse a Altnet tuto platbu nelze klást na roveň s nájemným za linku u účastnického vedení. Ke stejnému závěru dospěly s ohledem na tarif za volání a přístup, což byl předchůdce velkoobchodního pronájmu linek, který byl k dispozici od roku 1998 a týkal se stejných služeb jako je velkoobchodní pronájem linek. Tarif společnosti BT za velkoobchodní pronájem linek a poplatek za zpřístupnění účastnického vedení jsou regulovány OFCOM. Nejedná se o nájemné na otevřeném trhu, a jako takovým je možno těmto tarifům přikládat jen malou váhu jakožto důkazu o hodnotě nájemného (19). Proto VOA tvrdí, že nemá žádné důkazy o nájemném u podstatných částí sítí společnosti BT a Kingston, tj. jejich místních přístupových sítí.
(70)
Orgány Spojeného království dále vysvětlily, že použité důkazy o nájemném při použití metody nájemného na jiné telekomunikační operátory vyjma společnosti BT a Kingston nelze použít k ocenění majetku těchto dvou společností. Společnosti BT a Kingston na straně jedné a ostatní telekomunikační operátoři na straně druhé nejsou ani zdaleka srovnatelní. Sítě společností BT a Kingston jsou především místními přístupovými sítěmi, které v případě společnosti BT obsluhují miliony jednotlivců, zatímco sítě většiny ostatních telekomunikačních operátorů jsou především páteřními sítěmi, které obsluhují malý počet zákazníků s velkým objemem a hodnotou. Hodnota majetku je ovlivněna řadou činitelů včetně jeho funkce, fyzického rozmístění, rozsahu a regulačního prostředí, v jehož rámci funguje. Tudíž vzhledem k rozdílům v majetku a nedostatečné srovnatelnosti nelze důkazy o nájemném od telekomunikačních operátorů, např. s ohledem na jejich optickou síť, použít přímo na společnosti BT nebo Kingston. Ze stejného důvodu orgány Spojeného království tvrdí, že v rozporu s tvrzením Komise v rozhodnutí o zahájení řízení nelze na společnosti BT nebo Kingston použít důkazy o nájemném od provozovatelů kabelové televize.
(71)
Co se týká návrhu, že by části majetku společnosti BT mohly být oceněny odkazem na důkazy o nájemném odvozené z jiných sítí a zbytek pomocí metody příjmů a výdajů, orgány Spojeného království tvrdí, že takovýto přístup není možný. Tento přístup by předpokládal existenci rozdílných fyzických částí sítě společnosti BT s různou oblastí podnikání, v níž tato společnost působí. Orgány Spojeného království však uvádějí, že podle britské judikatury o uplatňování obchodních poplatků (20) musí být souvislý majetek ve stejném držení, např. sítě společností BT a Kingston, oceněn jako jediný majetek. Rozdělení majetku v jednom držení by oceňování narušilo, jelikož součet hodnoty jednotlivých částí majetku se zřídkakdy rovná hodnotě celého majetku.
(72)
Konkrétně, není možné oddělit páteřní vysokokapacitní optickou síť společnosti BT, která konkuruje s podnikáním společnosti Vtesse, a posoudit její zdanitelnou hodnotu odkazem na nájemné hrazené konkurenčními telekomunikačními operátory. Důvodem je to, že stejná infrastruktura se používá rovněž pro nízkokapacitní služby, které společnost poskytuje 29 milionům zákazníků z řad domácností. Sítě společností BT a Kingston nelze fyzicky rozdělit do samostatných částí, jež by bylo možno pronajímat nebo užívat samostatně, a to z důvodu jejich fyzické a funkční integrace.
(73)
V každém případě, i kdyby bylo možno ocenit samostatné části majetku společností BT a Kingston a ocenit je pomocí jiné metody než metody příjmů a výdajů, zůstal by problém, jak ocenit zbytek, jelikož metodu příjmů a výdajů lze použít pouze na celé sítě těchto podniků.
4.2 Použití metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston
(74)
Orgány Spojeného království poskytly podrobné vysvětlení způsobu, jak se metoda příjmů a výdajů uplatňuje na společnosti BT a Kingston.
(75)
Oceňování provádějí nezávislí odborníci podle všeobecných pravidel pro použití metody příjmů a výdajů (21). Ačkoliv modelování a výsledné výpočty jsou složité, v níže uvedených odstavcích je uveden stručný přehled, jak se toto ocenění provedlo pro období 1995-2000.
(76)
K ocenění příjmů a výdajů se používají očekávané příjmy, které jsou relevantní pro zdanitelnou držbu majetku společnosti BT, a odpočítávají se příslušné výdaje. VOA pověřila specializované konzultanty (National Economic Research Associates - NERA), aby vypracovali model za účelem provedení odhadu budoucích výnosů a provozních nákladů v období pěti let plynoucích z držby nemovitostí společnosti BT uvedených v ústředním přehledu nemovitostí v Anglii a Walesu spolu se zbytkem sítě ve Skotsku a Severním Irsku. Orgány Spojeného království předložily souhrnný popis modelu NERA a základních kalkulačních tabulek pro ocenění v letech 1995, 2000 a 2005.
(77)
Cílem modelu NERA bylo předpovědět výnosy a provozní náklady, které pravděpodobně vzniknou v souvislosti se sítí společnosti BT ve Spojeném království v rámci hypotézy zdanění v pětiletém období. Tato hypotéza předpokládá pronájem zdanitelné části sítě společnosti BT k 1. dubnu 1993, ale s ohledem na její fyzický stav a stav konkurenčních sítí a zbytek fyzického prostředí k 1. dubnu 1995. Model NERA vychází ze základu skutečných výnosů a provozních nákladů vzniklých v roce, který předchází předpokládanému dni ocenění, jelikož tyto údaje by byly známy zájemcům o hypotetický nájem. Byla použita pozorování z dlouhé řady minulých statistických údajů k odvození elasticit, které byly použity k prognóze pohybů na celkovém telekomunikačním trhu a podílu společnosti BT na něm v pětiletém období.
(78)
V případě společnosti BT rozhodla VOA o použití předpokládaných nákladů a výnosů za pětileté období místo obvyklého jednoročního období. Orgány Spojeného království vysvětlily, že v určitých případech může použití metody příjmů a výdajů zahrnovat zvážení míry ziskovosti během několika příštích let, není-li pravděpodobné, že výkonnost v jednom roce bude typická i v budoucnu. V případě společnosti BT VOA předpokládala, že z hlediska předpokládaného dne ocenění by model budoucí ziskovosti byl ovlivněn vyhlídkou rostoucí konkurence, cenovou regulací, významným nárůstem sítí konkurentů a změnami v druzích nabízených služeb. Z těchto důvodů byl nutný přístup založený na předpokládané ziskovosti v pětiletém období, aby bylo možno ocenit nájemné, které by hypotetický nájemce byl s ohledem na předpokládaný den ocenění ochoten zaplatit za síť společnosti BT v tomto období (22).
(79)
Po odhadu příjmů a provozních nákladů v období pěti let je dalším krokem v ocenění příjmů a výdajů odpočet kapitálových výdajů hypotetického nájemce v pětiletém období u položek, které nejsou součástí majetku, které jsou však nutné k získání předpokládaných příjmů. Tyto položky patří do dvou kategorií: a) nezdanitelné zařízení a vybavení, které je nutno pořídit během pětiletého období, ať už jako náhradu stávajícího zařízení či jinak, a b) nová připojení k síti, která neexistovala ke dni 1. dubna 1995, předpokládá se však, že budou realizována v pětiletém období.
(80)
Dalším krokem je předvídaná změna provozního kapitálu v jednotlivých letech pětiletého období prognózy. Roční změna se odečte od příjmů očištěných o náklady a kapitálové výdaje, jak bylo popsáno výše. Tím se získá rozdělitelný zůstatek, který představuje celkové nájemné a potřebný peněžní tok nájemce. Dalším krokem je odhad potřebného peněžního toku nájemce.
(81)
Tím je požadovaná návratnost kapitálu nájemce na počátku roku opravená o změnu tohoto kapitálu v průběhu roku. Kapitál nájemce na počátku jeho hypotetického nájmu se skládá z provozního kapitálu a hmotných aktiv, a to nezdanitelného zařízení a vybavení. Změna celkového kapitálu nájemce se odhaduje pro každý rok. Ke změnám hodnoty hmotných aktiv bude docházet každý rok v důsledku změn v nákladech na nahrazení aktiv, odpisů stávajících aktiv a pořizovaní nových nebo náhradních aktiv a tyto změny se předvídají na pětileté období.
(82)
Mělo se za to, že požadovaná návratnost kapitálu nájemce činila 16,2 % v nominálních hodnotách (23). To je odhad vážených průměrných nákladů kapitálu společnosti BT v nominálních hodnotách před zdaněním ke dni 1. dubna 1993 - příslušnému předpokládanému dni ocenění. Takto se vypočítá potřebný peněžní tok u nájemce na konci roku. Jelikož k příjmům, výdajům a kapitálovým výdajům dochází v průběhu celého roku, stejně jako nájemné je splatné v průběhu celého roku, potřebný peněžní tok na konci roku je vyjádřen v hodnotách k polovině roku s použitím odúročitele pro období šesti měsíců pro 16,2 %.
(83)
Potřebný peněžní tok nájemce se odečte od rozdělitelného zůstatku, přičemž zbude zůstatkový peněžní tok pro každý rok, jelikož tento peněžní tok vyplývá z operací, k nimž dochází v průběhu roku. Současná hodnota peněžního toku v každém roce (při návratnosti 16,2 %) se poté sečte a vydělí součtem odúročitelů (rovnající se pořízení během 5 let při návratnosti 16,2 %).
(84)
Výsledek, 700 636 855 GBP, představuje odhadovanou nabídku nájemného, kterou by si hypotetický nájemce mohl dovolit předložit, aby udržel míru návratnosti ve výši 16,2 % u kapitálových investic, které by musel vynaložit, aby získal příjmy, na nichž byla jeho nabídka založena. Předposlední krok oceňování zahrnuje rozdělení hodnoty pro celé Spojené království ve výši více než 700 milionů GBP mezi Anglii a Wales. Při neexistenci jakýchkoliv přímých důkazů o telekomunikačním provozu v jednotlivých zemích Spojeného království se předpokládalo, že pokud možno co nejpřesnější rozdělení by mělo zohlednit rozložení hospodářské činnosti mezi jednotlivé části Spojeného království. Na základě toho bylo 84,8 % celkové hodnoty pro Spojené království přiděleno Anglii a 4,2 % Walesu.
(85)
Výsledné údaje zahrnují řadu nemovitostí, které společnost BT vlastní a užívá, ale které nejsou zahrnuty do majetku uvedeného v centrálním přehledu. Tyto nemovitosti bylo možno ocenit přímo pomocí metody nájemného a samostatně ohodnotit na 149 167 870 GBP v Anglii a 3 822 485 GBP ve Walesu. Poslední krok oceňování zahrnuje odečtení těchto samostatně oceněných zdanitelných hodnot, aby byla získána konečná zdanitelná hodnota pro nemovitosti uvedené v centrálním přehledu, která činila 445 milionů GBP v Anglii a 25 milionů GBP ve Walesu.
(86)
Stejná metoda se použila pro následující dvě oceňovací období, přičemž jako základ se použily účetní závěrky společnosti BT za rok 1997/98 pro období 2000-2005 a za rok 2002/03 pro období 2005-2010. VOA použila potřebnou návratnost kapitálových investic nájemce ve výši 14,25 % pro období 2000-2005 a ve výši 12,25 % pro období 2005-2010, přičemž tento pokles vyjadřuje vývoj inflace.
(87)
Použití metody příjmů a výdajů pro společnost BT vedlo k níže uvedeným zdanitelným hodnotám od roku 1995:
Přehled
Anglie
Wales
1995-2000
445 milionů GBP
25 milionů GBP
2000-2005
467 milionů GBP
26 milionů GBP
2005-2010
530 milionů GBP
24 milionů GBP
(88)
Co se týká specifické otázky ocenění pro období 1995-2000, orgány Spojeného království potvrzují, že použití metody příjmů a výdajů na společnost BT pro toto období bylo předmětem dohody po více než pět let trvajícím soudním sporu a následných jednáních. VOA je oprávněna k vyjednání dohody, což je běžnou praxí při uplatňování majetkové daně (24). Nemůže dosáhnout dohody na základě, který nepředstavuje správnou zdanitelnou hodnotu dotčeného majetku. Orgány Spojeného království zdůrazňují, že dohoda uzavřená se společností BT potvrdila, že její majetek bylo nutno ocenit na základě metody příjmů a výdajů místo pomocí metody založené na úvaze podnikatele, kterou společnost BT upřednostňovala, a že výsledkem byla zdanitelná hodnota, která byla významně vyšší než hodnota, o kterou společnost BT usilovala.
(89)
Pokud jde o tvrzení společnosti Vtesse, že po rozhodnutí Valuation Tribunal (25) se VOA a společnost BT dohodly na zdanitelné hodnotě sítě společnosti BT, která byla o 15 % nižší než původní ocenění provedené VOA, orgány Spojeného království vysvětlily, že rozdíl je možno přičítat skutečnosti, že ocenění, které bylo provedeno po rozhodnutí Valuation Tribunal, bylo výsledkem důkladnější analýzy. Při vypracovávání prvního ocenění, které bylo předloženo Valuation Tribunal, VOA a její ekonomický poradce NERA nemohli získat úplné podrobné údaje o historických výnosech, cenách, objemech a nákladech společnosti BT, zejména neměly nástroje, jak si zveřejnění těchto informací u společnosti BT vynutit. Společnost BT podala proti tomuto rozhodnutí odvolání k Lands Tribunal. Jednání u Lands Tribunal je novým jednáním (26). V této fázi řízení mohla VOA dále vydat příkazy k poskytnutí informací a dosáhnout zveřejnění příslušných informací ze strany společnosti BT. Konkrétně, pro ocenění v roce 2000 byly VOA a NERA schopny získat významné údaje, které v roce 1997 neměly k dispozici, např. úplné rozčlenění výnosů a nákladů společnosti BT pro rok 1992/3, pětiletý plán společnosti BT vypracovaný před předpokládaným dnem ocenění a historické údaje o počtu linek a volání a cenách a o počtu a ceně pronajatých linek. Tyto nové informace ovlivnily všechny hlavní části ocenění, včetně prognózy výnosů a provozních nákladů, budoucích kapitálových výdajů a potřebné návratnosti u hypotetického nájemce.
(90)
Některé tyto změny vedly ke zvýšení zdanitelné hodnoty. To byl případ těchto činitelů:
-
VOA nakonec použila potřebnou návratnost u nájemce ve výši 12,27 % v reálných hodnotách místo 12,5 %, jak původně schválil Valuation Tribunal.
-
Kapitálové výdaje u nezdanitelných aktiv nájemce byly významně revidovány směrem dolů, a to zejména na základě informací z obchodního plánu společnosti BT z roku 1993, který v roce 1997 nebyl k dispozici.
-
Náklady na nadbytečnost se snížily z 50 000 GBP na 33 900 GBP v roce 1992/3.
(91)
Činitelem, který měl hlavní vliv na snížení zdanitelné hodnoty, byla změna v prognóze budoucích příjmů a nákladů. Revidovaná verze v porovnání s prognózami použitými při ocenění v roce 1997 předvídala vyšší zisky v prvním roce, avšak nižší v letech následujících. Přesněji, tyto změny lze přičíst níže uvedeným prvkům:
-
Faktor X v horním cenovém rozsahu (27) se v roce 1997/8 změnil z -4,5 % na -7,5 %, jelikož posun na -4,5 %, ke kterému došlo v roce 1997 a který se použil při ocenění v roce 1997, nemohl být k předpokládanému dni ocenění přiměřeně předvídán.
-
Prognóza ročního snížení příspěvku na přístupový deficit za minutu (28) se zvýšila z - 3 % na - 12 %, poněvadž prognóza z roku 1997 dostatečně nezohlednila snížení velikosti přístupového deficitu, jelikož ceny přípojných vedení rostly rychleji než náklady.
-
V ocenění z roku 1997 VOA a NERA předpokládaly, že ceny tuzemských pronajatých linek porostou spolu s inflací. Tento předpoklad nebyl podpořen údaji o historických cenách pronajatých linek, které poté společnost BT zveřejnila, a předpokládalo se, že tyto ceny budou v rámci ocenění v roce 2000 stálé.
-
Při ocenění v roce 2000 byla poskytnuta sleva za dodatečné náklady na outsourcing.
(92)
Společný účinek těchto činitelů znamenal, že konečné ocenění bylo nižší, než jaké VOA původně vypočítala v roce 1997.
(93)
Pokud jde o bod, který Komise předložila ve svém rozhodnutí o zahájení řízení, a to zda metoda příjmů a výdajů správně zohledňuje možnou neefektivnost a nižší ziskovost společností, u nichž se metoda příjmů a výdajů uplatňuje, orgány Spojeného království odpověděly, že oceňování vychází z předpokladu průměrné míry účinnosti. Pokud existují důkazy o nižší než průměrné účinnosti, musí oceňovatel používající metodu příjmů a výdajů provést úpravy s ohledem na odhadované příjmy a výdaje. Orgány Spojeného království tvrdí, že existují důkazy, že společnost BT dosahuje průměrné míry účinnosti (29) a k provedení správného ocenění jejího majetku se úprava nepovažovala za nutnou. Na otázku týkající se povinností univerzální služby a způsobu, jakým se k nim přihlíželo při ocenění společnosti BT, orgány Spojeného království vysvětlily, že s ohledem na takovéto povinnosti univerzální služby se neposkytuje žádná zvláštní sleva. Náklady na povinnosti univerzální služby jsou zahrnuty v celkových odhadovaných kapitálových výdajích na rozšíření sítě a v celkových provozních nákladech. Vyšší výnosy plynoucí ze služby zákazníkům v rámci povinností univerzální služby a ze zlepšení značky v souvislosti s povinnostmi univerzální služby (pokud existuje), jsou zahrnuty v očekávaných příjmech.
(94)
V případě společnosti Kingston se použil obdobný, ale mnohem jednodušší odstupňovaný přístup k metodě příjmů a výdajů. Nebyl vypracován žádný model předvídající obrat, který by bylo možno odvodit z držby majetku v období pěti let. Důvodem je to, že v oblasti aglomerace Hull se nenacházejí žádné sítě obsluhující zákazníky z řad domácností, které by soutěžily se společností Kingston, žádná kabelová televize a jen malá konkurence ze strany komerčních linek. Vzhledem ke stabilnější situaci na trhu v oblasti Hullu v případě společnosti Kingston bylo rozhodnuto, že pětiletý odhad není nutný.
(95)
Místo toho se pro období 1995-2000 přihlédlo ke skutečnému obratu a provozním nákladům v období 3 let předcházejících předpokládanému dni ocenění a na základě toho se předpokládalo, že by hypotetický nájemce mohl přiměřeně předvídat čistý příjem ve výši přibližně 9,5 milionů GBP ročně před uhrazením nájemného. Potřebná návratnost u nájemce byla stanovena na 12,5 % hodnoty nezdanitelných aktiv (předpoklad, že činí 64 milionů GBP), z čehož vyplynula návratnost ve výši 8 milionů GBP, která se odečetla od čistého příjmu. Zbývající částka ve výši 1,5 milionu GBP je k dispozici na nájemné a byla stanovena jako zdanitelná hodnota společnosti Kingston pro toto období. Stejná metoda při použití údajů dostupných v roce 1998 a 2003 dává zdanitelnou hodnotu ve výši 5,1 milionů GBP pro období 2000-2005 a 7 milionů GBP pro období 2005-2010.
4.3 Mechanismus revizí
(96)
Orgány Spojeného království rovněž poskytly vysvětlení k mechanismu revizí, který se v případě společnosti BT používal. Vysvětlily, že podle dodatku 6 k LGFA z roku 1988, společnost BT, stejně jako ostatní poplatníci, má nárok na to, aby se její zdanitelná hodnota změnila, dojde-li v průběhu pětiletého oceňovacího období k významné změně okolností. K významné změně okolností se přihlédne, jako kdyby k ní došlo k předpokládanému dni ocenění. V případě společnosti BT dochází k významné změně okolností každý den, a to buď kvůli rozšíření její sítě (účinek zvyšující hodnotu) nebo kvůli rozvoji konkurenčních sítí (účinky snižující hodnotu) (30). Teoreticky by ocenění pomocí metody příjmů a výdajů mělo být prováděno každý rok s přihlédnutím k tomu, jak tyto významné změny okolností mohly změnit pětiletý plán společnosti BT k předpokládanému dni ocenění. Místo upřednostnění této složité metody se orgány Spojeného království a společnost BT dohodly na náhradní metodě úprav na základě vývoje podílů společnosti BT na trhu v porovnání s jejím podílem na trhu v roce, který předchází počátku platnosti přehledu, a pomocí údajů zveřejněných OFCOM.
(97)
Podíl na trhu se vypočetl vydělením celkového součtu všech kategorií příslušných výnosů společnosti BT celkovým součtem všech příslušných kategorií výnosů na trhu pevné telefonie ve Spojeném království. Těmito příslušnými kategoriemi jsou: a) místní volání; b) vnitrostátní volání, c) mezinárodní volání, d) volání do mobilních sítí; e) ostatní volání, f) přípojky telefonních linek, g) pronájem telefonních linek, h) pronájem tuzemských soukromých najatých linek (tato kategorie zahrnuje trh, na němž soutěží společnosti BT a Vtesse), i) tuzemské soukromé pronajaté přípojky, j) mezinárodní soukromé pronajaté okruhy, k) propojení a l) telex (přehled z roku 1995).
(98)
Použijeme-li jako příklad přehled na období 2000-2005, takto vypočtený podíl společnosti BT na trhu v roce 2000 činil 68,47 %. Zdanitelná hodnota jejího majetku v roce 2000 činila 467 milionů GBP v Anglii a 26 milionů GBP ve Walesu. Pro následující rok poklesl podíl společnosti BT na trhu na 65,03 %. Zdanitelná hodnota pro rok 2001 byla proto stanovena na 467 milionů GBP x 65,03 %/68,47 % = 443 milionů GBP pro Anglii a 26 milionů GBP x 65,03 %/68,47 % = 24,7 milionů GBP pro Wales. V následujícím roce údaje OFCOM nasvědčovaly o malém snížení jejího podílu na trhu, což však nevedlo k žádnému snížení zdanitelné hodnoty společnosti BT. V letech 2003/4 a 2004/5 se podíl společnosti BT na trhu zvýšil na 67,6 % resp. 68,0 %. V porovnání s podílem na trhu v roce 2000 (31), který sloužil jako srovnávací měřítko, to vedlo ke zdanitelným hodnotám 447,5 milionů GBP resp. 450,6 milionů GBP (32).
(99)
Z této metody vyplývají pro období 1995-2000 a 2000-2005 níže uvedené výsledky:
Společnost BT
Přehled
Anglie
Wales
1.4.1995
1995
445 milionů GBP
25 milionů GBP
1.4.1996
1995
412 milionů GBP
23 milionů GBP
1.4.1997
1995
392 milionů GBP
22 milionů GBP
1.4.1998
1995
366 milionů GBP
20 milionů GBP
1.4.1999
1995
347 milionů GBP
19 milionů GBP
1.4.2000
2000
467 milionů GBP
26 milionů GBP
1.4.2001
2000
443,5 milionů GBP
24,7 milionů GBP
1.4.2002
2000
443,5 milionů GBP
24,7 milionů GBP
1.4.2003
2000
447,5 milionů GBP
24,9 milionů GBP
1.4.2004
2000
450,6 milionů GBP
25,1 milionů GBP
(100)
Pro období 2005-2010 orgány Spojeného království uvedly, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů od OFCOM bude zrušen mechanismus revizí, který se používal pro první dvě období (33). Namísto původního systému hodlají orgány Spojeného království používat úplnou metodu příjmů a výdajů každoročně, což bude odrážet veškeré fyzické změny, včetně nových aktivovaných vláken, avšak v rámci hospodářských podmínek, které existovaly k předpokládanému dni ocenění (34). Podoba tohoto systému se ještě dokončuje.
(101)
V případě společnosti Kingston se nepoužíval žádný mechanismus revizí. Podle orgánů Spojeného království se u přehledů nemovitostí z roku 1995 a 2000 neprovedly žádné úpravy, jelikož v aglomeraci Kingston upon Hull nevybudovali konkurenti žádné nové sítě a síť společnosti Kingston pokrývala téměř 100 % této oblasti, takže síť nebylo možno dále rozšiřovat.
4.4 Existence výhody
(102)
Orgány Spojeného království nejprve zdůraznily, že všechny metody oceňování by měly vést ke stejnému výsledku: hypotetickému nájemnému, které by bylo placeno za nemovitost. Proto skutečnost, že v případě společností BT a Kingston byla použita jedna metoda ocenění a na ostatní telekomunikační operátory jiná, nenaznačuje, že prvně uvedeným společnostem mohla být poskytnuta výhoda.
(103)
Zastávají názor, že existují dva způsoby, jimiž by bylo možno prokázat existenci selektivní výhody:
a)
buď prokázáním toho, ocenění příjmů a výdajů telekomunikačních operátorů vyjma společnosti BT a Kingston by vedlo k nižší zdanitelné hodnotě, než jaká byla stanovena pomocí metody založené na nájemném, aby se prokázalo, že metoda příjmů a výdajů je chybná nebo soustavně majetek podhodnocuje;
b)
nebo prokázáním, že při použití správných a relevantních srovnání měli ostatní telekomunikační operátoři nepřiměřeně vysokou zdanitelnou hodnotu v porovnání se společnostmi BT a Kingston.
(104)
K prokázání písmena a) by bylo nutné provést ocenění příjmů a výdajů ostatních telekomunikačních operátorů, aby se zjistilo, zda byly pomocí metody příjmů a výdajů a metody založené na nájemném získány srovnatelné výsledky. Žádný telekomunikační operátor toto neprovedl a orgány Spojeného království předpokládají, že pokud by ocenění jejich sítě pomocí metody příjmů a výdajů bylo nižší, členové skupiny Altnet a společnost Vtesse by toto uvedli (35). Co se týká VOA, ta nemá k dispozici obchodní plány těchto telekomunikačních operátorů. Proto není schopna posoudit jejich očekávané příjmy a výdaje odvozené z držby jejich sítě a stanovit nájemné, které by byli ochotni platit podle metody příjmů a výdajů.
(105)
Co se týká písmene b), orgány Spojeného království uvádějí, že společnost Vtesse a Komise navrhly, aby se porovnal procentní podíl příjmů hrazený společností Vtesse v poplatcích v porovnání s procentem příjmů, které platí společnosti BT a Kingston. Orgány Spojeného království za prvé uvádějí, že tento poměr není důležitý. Uvádějí, že poplatky jsou daní z hodnoty majetku, a ne daní z příjmu, zisku nebo výnosů z kapitálu. Hodnota majetku nezávisí na obratu konkrétního držitele: dva podniky mohou držet totožné nemovitosti, přesto by se jejich obrat mohl velmi lišit v závislosti na povaze a úspěšnosti jejich podnikáni. I nájemci ve stejné oblasti podnikání mohou mít výrazně odlišné obraty v závislosti na své efektivnosti. Proto výnosy nejsou žádným důkazem, pokud jde o to nájemné, jehož by bylo dosaženo při „smlouvání na trhu“, a přikládat jakoukoli váhu údajnému nepoměru mezi procentem příjmů vydaných na úhradu poplatků není správné.
(106)
V každém případě orgány Spojeného království uvádějí, že správný poměr poplatků/příjmů (36) pro společnosti BT a Kingston ve Spojeném království by byl tento:
1995/96
2000/01
2005/06
BT
3,0 %
2,7 %
3,6 %
Kingston
1,0 %
4,0 %
3,4 %
(107)
Orgány Spojeného království vysvětlily, že rozdíl mezi poměrem, k němuž došly u společnosti BT, a poměrem vypočteným pro zmíněnou společnost společností Vtesse (2 %) lze vysvětlit tím, že společnost Vtesse porovnávala příjmy společnosti BT ve Spojeném království se zdanitelnou hodnotou její sítě v Anglii a Walesu. Společnost Vtesse nepřihlédla k samostatně posuzovaným nemovitostem a zdanitelné hodnotě majetku společnosti BT ve Skotsku a Severním Irsku. Rozdíl mezi poměry uvedenými společností Vtesse a orgány Spojeného království lze dále vysvětlit skutečností, že orgány Spojeného království vypočetly poměr poplatků a příjmů pomocí revidovaných výnosů pro společnosti BT a Kingston, které byly upraveny, aby se zohlednily nerelevantní příjmy a přihlédlo k odhadovaným budoucím trendům.
(108)
V každém případě, i kdyby přístup využívající procenta příjmů byl oprávněný, orgány Spojeného království tvrdí, že údaje, které poskytla společnost Vtesse a které Komise použila v rozhodnutí o zahájení řízení, neprokazují existenci jakékoliv výhody pro společnost BT. Naopak, uvádějí, že když se se společností BT porovnají všichni telekomunikační operátoři skupiny Altnet jako celek, procento příjmů ukazuje, že společnost BT neplatila méně než operátoři skupiny Altnet. V posledním roce platnosti přehledu z roku 2000 připadlo na společnost BT přibližně 70 % celkové zdanitelné hodnoty pevných telekomunikací a přibližně 71,6 % příjmů za volání a přístup a menší procento ostatních příjmů z trhu pevných telekomunikací. Podle orgánů Spojeného království tyto údaje prokazují, že v přehledech z roku 1995 a 2000 neexistuje žádný systémový problém, pokud jde o ocenění.
(109)
Pokud jde o otázku mezního zdanění, orgány Spojeného království popírají, že rozdílný způsob zdanění dodatečných vláken přináší nějakou výhodu společnostem BT nebo Kingston. Spouštěcím impulzem pro zdanitelnost vláken telekomunikačních operátorů podle metody nájemného je aktivace těchto vláken. Tak tomu však není v případě nových vláken společností BT a Kingston při použití metody příjmů a výdajů.
(110)
Metoda příjmů a výdajů předvídá příjmy a výdaje v období příštích pěti let. Vlákna potřebná pro podnikání společnosti BT během pětileté doby platnosti přehledu jsou zohledněna při posouzení zdanitelné hodnoty, jelikož příjmy z těchto vláken jsou zahrnuty do ocenění příjmů a výdajů. Obchodní poplatky jsou proto splatné s ohledem na optická vlákna ode dne počátku platnosti přehledu, nejen ode dne, kdy jsou aktivována. Fyzické rozšíření majetku společnosti BT je dále zohledněno mechanismem ročních revizí, který je založen na vývoji podílů společnosti BT na trhu, jak bylo popsáno v bodech 96 až 100.
(111)
Orgány Spojeného království uznávají, že metody oceňování nutně vyžadují rozdílný přístup, pokud jde o ošetření aktivace dodatečných vláken, zdůrazňují však, že konečný výsledek ocenění je v obou případech ten, že hodnota vláken pro držitele je v zdanitelné hodnotě zohledněna.
V. PŘIPOMÍNKY OFCOM
(112)
OFCOM je nezávislým regulátorem a orgánem pro hospodářskou soutěž pro odvětví komunikací ve Spojeném království. Připomínky orgánů Spojeného království poskytla ústřední vláda Spojeného království a nepředstavují názory OFCOM. Proto Komise dopisem ze dne 26. července 2005 OFCOM požádala, aby podal své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. Tyto připomínky OFCOM poskytl dopisem ze dne 21. září 2005.
(113)
OFCOM posoudil rozsah, nakolik mohou mít rozdíly v metodice a v postupech vliv na podmínky hospodářské soutěže. Jeho obecný závěr byl ten, že systém obchodních poplatků v současnosti nemá nepříznivý účinek na podmínky hospodářské soutěže na telekomunikačním trhu.
(114)
Co se týká poměru poplatků a příjmů, OFCOM zastává názor, že tento poměr není vhodný pro posouzení spravedlnosti systému obchodních poplatků. Zdůrazňuje, že poplatky souvisejí s očekávaným tržním nájemným, které bude pravděpodobně odrážet účinné užívání majetku. Pokud společnost majetek nevyužívá efektivně, poplatky mohou činit významnou část jejích příjmů. Např. poměr poplatků a příjmů pro optickou síť může záviset na množství dat, pro něž se používá. Rozdíly v poměru poplatků a příjmů různých společností mohou proto jednoduše odrážet rozdíl v hodnotě služeb, které poskytují zákazníkům prostřednictvím obdobného zdanitelného majetku.
(115)
OFCOM dále vypočetl poměr poplatků a příjmů pro určitý počet telekomunikačních operátorů ve Spojeném království:
Daňová povinnost v roce 2005 (v milionech GBP)
Příjmy za rok 2005
(v milionech GBP)
Poplatky/příjmy
(v %)
BT
238,31
18 623
1,28
NTL
24,26
1 930
1,26
Telewest
15,49
1 300
1,19
C&W
16,37
1 602
1,02
Kingston
3,35
364
0,92
Energis
3,27
720
0,45
Global Crossing
3,13
270
1,16
Easynet
1,77
78
2,28
Thus
2,41
341
0,71
Your Communication
1,09
186
0,59
Fibernet
1,08
47
2,32
Gamma Telecom
0,46
72
0,63
(116)
OFCOM vypočetl rovněž poměr společnosti Vtesse pro rok 2003, což byl jediný rok, pro nějž měl k dispozici údaje. Tento poměr činil 2,1 %. Tyto údaje prokazují, že se poměr mezi poplatky a příjmy značně liší a že neexistuje jednoznačný vzorec s ohledem na objem výnosů. OFCOM dospěl k závěru, že tento poměr je nejenže chybnou metodikou pro posouzení spravedlnosti systému obchodních poplatků, ale tvrzení, že společnost BT obecně platí v poplatcích menší část v porovnání se svými příjmy než její konkurenti, se zdá být nesprávný.
(117)
OFCOM vyzdvihuje obtížnost provedení vhodných srovnání mezi velmi odlišnými telekomunikačními operátory (např. průměrná zdanitelná hodnota kilometru trasy u optické sítě se může velmi lišit podle charakteristik sítě, k níž patří, a počtu aktivovaných vláken na této trase). Nicméně navrhl některé alternativní způsoby porovnání zdanění společnosti BT se zdaněním jejích konkurentů. Např. vypočetl poměr zdanitelné hodnoty a přípojky pro společnost BT a tři společnosti, které se jí nejvíce podobají, pokud jde o místní přístupovou síť, tj. společnosti Kingston, NTL a Telewest. Všechny čtyři společnosti jsou především místními poskytovateli přístupu. Společnosti BT a Kingston jsou oceňovány na základě příjmů a výdajů a společnosti NTL a Telewest jsou oceňovány pomocí metody odvozené od metody založené na úvaze podnikatele. Výsledky výpočtů OFCOM jsou uvedeny v tabulce níže. OFCOM zastává názor, že tyto zdanitelné hodnoty za přípojky se u jednotlivých operátorů příliš neliší.
Zdanitelná hodnota/přípojka
BT
21 GBP
NTL
22 GBP
Telewest
21 GBP
Kingston Communication
26 GBP
(118)
OFCOM proto vyvozuje obecný závěr, že existuje jen málo důkazů na podporu tvrzení, že společnost BT platí podstatně méně než provozovatele optických páteřních sítí.
(119)
OFCOM rovněž analyzoval, zda systém poplatků zavádí nepatřičnou asymetrii, pokud jde o mezní zdanění. K tomuto bodu OFCOM uvádí, že metoda příjmů a výdajů používá odhadované údaje pro výnosy a náklady, a proto zahrnuje případné vybudování sítě, aby byly tyto obchodní plány splněny. Základ příjmů a výdajů není omezen na stav sítě společnosti BT na počátku pětiletého období, ale vyjadřuje potřebné změny, které budou provedeny v průběhu příštích pěti let, s každoročním novým posouzením s cílem postihnout a zdanit významné změny majetku společnosti BT. OFCOM zastává názor, že ačkoli je dodatečný poplatek zjevnější u menších operátorů, jelikož každé aktivované vlákno vede k účtování zvláštního dodatečného poplatku, neznamená to, že zdanitelná hodnota společnosti BT nezahrnuje částky za obdobné změny. OFCOM dospěl k závěru, že nemá žádné důkazy, které by naznačovaly, že na rozdíl od telekomunikačních operátorů hodnocených podle metody nájemného neplatí společnost BT dodatečné poplatky, když aktivuje nové vlákno. Zdá se, že systém v každém případě poskytuje z dlouhodobého hlediska v podstatě symetrický výsledek, ačkoli různými způsoby a méně transparentně.
VI. PRÁVNÍ POSOUZENÍ
(120)
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES „jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem“. Opatření proto představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1, pokud splňuje tato čtyři kritéria:
-
poskytuje příjemci (příjemcům) selektivní výhodu
-
je poskytnuto státem nebo ze státních prostředků
-
narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž
-
pravděpodobně ovlivní obchod mezi členskými státy.
(121)
Aby bylo možno zjistit, zda uplatňování majetkové daně na společnosti BT a Kingston vedlo k hospodářské výhodě pro tyto dva podniky, musí být analýza Komise dvojí:
-
Nejprve musí určit, zda byly předpisy týkající se majetkové daně správně uplatněny na společnosti BT a Kingston, a zejména zda bylo oprávněné použití metody příjmů a výdajů a zda bylo uplatněno správně.
-
Musí rovněž posoudit, zda použití metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston přináší těmto společnostem výhodu v porovnání s jejich konkurenty, kteří jsou oceňování pomocí metody nájemného.
6.1 Správné uplatňování předpisů o majetkové dani na společnosti BT a Kingston
6.1.1 Výběr metody použité na společnosti BT a Kingston
(122)
Prvním posuzovaným bodembylo, zda orgány Spojeného království měly použít na společnosti BT a Kingston metodu příjmů a výdajů místo metody nájemného, která se jeví jako obecně používaná metoda v odvětví telekomunikací. Otázkou je, zda byl k dispozici dostatek důkazů o nájemném, aby bylo možno posoudit sítě společností BT a Kingston s přihlédnutím k důkazům o nájemném pro období 1995-2000, 2000-2005 a 2005-2010.
(123)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise navrhla, že základ pro použití metody nájemného by mohly poskytnout vnitropodnikové ceny mezi maloobchodními divizemi a velkoobchodní divizí společnosti BT, jakož i výnos z nájemného, které společnost BT dostává při pronajímání vlastní infrastruktury. Pokud jde o třetí strany, které podaly připomínky k tomuto rozhodnutí, Altnet Task Force navrhla specifické zdroje informací o nájemném, např. tarify společnosti BT za velkoobchodní pronájem linek nebo její zveřejněné ceny za zpřístupněná účastnická vedení, které by se mohly použít k určení hodnoty nájemného pro měděné kabely.
(124)
K těmto bodům společnost BT a orgány Spojeného království vysvětlily, že k ocenění majetku společností BT a Kingston nemohla být použita metoda nájemného. Za prvé, důkazy, které Komise nebo Altnet navrhly použít, nebyly k dispozici pro první dvě oceňovací období (tj. 1995-2000 a 2000-2005). Tak je tomu u tarifů za pronájem LLU, které se používaly od 31. května 2001, nebo u souboru regulačních účtů, který zohledňoval poplatky za převody za služby přístupu společnosti BT. Dále, i pokud by tyto informace byly k dispozici, např. pro poslední oceňovací období 2005-2010, nebyly by relevantní a nebylo by je možno použít pro ocenění velmi specifických sítí společností BT a Kingston. Orgány Spojeného království vysvětlily, že tarif za velkoobchodní pronájem linek a tarif LLU jsou platbami za služby a podle stávající judikatury o majetkové dani nemohou být považovány za důkazy o nájemném k ocenění příslušné části sítě společnosti BT. Jedná se dále o tarify regulované OFCOM a jako takové tedy nejsou „nájemným na otevřeném trhu“. Proto lze těmto poplatkům přikládat jen malou váhu jakožto důkazu o zdanitelné hodnotě. Z těchto důvodů nejsou v případě společnosti BT nebo Kingston k dispozici žádné tržní důkazy k posouzení části sítě související s přístupem, což je jedinečná vlastnost jejich sítí.
(125)
Zdá se rovněž, že i kdyby existovaly důkazy o nájemném odvozené od jiných telekomunikačních operátorů, např. pro optická vlákna, rozdíly mezi používáním optických vláken těmito operátory a používáním ze strany společností BT a Kingston znamenají, že tyto důkazy o nájemném by nebyly zcela relevantní pro ocenění majetku posledně jmenovaných společností. Nájemné za vlákno uváděné společností Vtesse se zakládá na tržních důkazech pro optické dálkové sítě, které obsluhují malý počet zákazníků s vysokým objemem a hodnotou. Sítě společnosti BT a Kingston jsou převážně místními přístupovými sítěmi, které v případě společnosti BT obsluhují miliony jednotlivců. Úlohou jejich optické sítě je hlavně úloha páteřní sítě, která propojuje jejich účastnická vedení. Z tohoto důvodu jsou jejich sítě jedinečné a nelze je srovnávat s žádnými jinými sítěmi ve Spojeném království, včetně takových velkých sítí, jako v případě společnosti Cable & Wireless. Je pravdou, že části sítě BT může tato společnost používat k poskytování služeb, které konkurují společnosti Vtesse, ale nelze je fyzicky a funkčně oddělit od celé sítě společnosti BT. Proto celkově vzato neplní tyto dva druhy sítě stejnou funkci a není pravděpodobné, že by měly stejnou hodnotu nájemného. Tento názor potvrzuje zejména OFCOM, který zdůrazňuje, že se průměrná cena kilometru trasy v případě optické sítě může velmi lišit podle vlastností sítě, k níž patří, a že typologie páteřní sítě společnosti BT je pravděpodobně velmi odlišná od typologie provozovatele páteřní sítě obsluhujícího trh společností.
(126)
Co se týká možnosti použití metody nájemného na části majetku společností BT nebo Kingston, pro něž mohou být dostupné informace o nájemném, a metody příjmů a výdajů na zbytek, toto vyloučila rovněž VOA. Důvodem je to, že metodu příjmů a výdajů lze použít pouze na celý majetek a není možné oddělovat části majetku těchto společností, např. jejich optické sítě, poněvadž majetek je podle britské judikatury nutno posuzovat jako celek, jelikož tyto části jsou plně začleněny do zbytku sítě (37).
(127)
Nezávislí odborníci VOA proto usoudili, že metodu nájemného nelze v případě společností BT a Kingston použít. Tento závěr, že metoda příjmů a výdajů byla správná, potvrdil Valuation Tribunal (38). Komise se domnívá, že neexistují žádné průkazné důkazy svědčící o opaku. Proto Komise činí závěr, že nebyl k dispozici dostatek důkazů o nájemném, aby bylo možno v uvažovaných obdobích na jejich základě ocenit sítě společností BT a Kingston a že použití metody příjmů a výdajů ke stanovení zdanitelné hodnoty jejich sítí je proto odůvodněné.
6.1.2 Správné uplatnění metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston
(128)
Další otázkou je, zda byla metoda příjmů a výdajů použita na společnosti BT a Kingston správně. Na základě rozšířeného vysvětlení, které poskytly orgány Spojeného království a které bylo popsáno v bodech 74 až 93, se Komisi zdá, že metoda byla použita v souladu s všeobecnými pravidly pro metodu příjmů a výdajů, jak jsou stanovena v návodu RICS k postupu uplatňování metody oceňování založené na příjmech a výdajích při stanovování obchodních poplatků (39). Použití očekávaných výnosů a nákladů v pětiletém období v případě BT není v návodu RICS k postupu výslovně předpokládáno. Tento návod k postupu však odkazuje na předpokládanou budoucí ziskovost při posuzování nabídky hypotetického nájemce ve světle cyklických hospodářských změn, které jsou předvídatelné k předpokládanému dni ocenění. Metoda založená na očekávaných příjmech a nákladech v průběhu určitého počtu let byla mimoto použita při posouzení zdanitelných hodnot majetku plynárenských a elektrárenských společností, netýká se tedy jen společnosti BT. V případě společnosti BT je vzhledem k perspektivě rostoucí konkurence a významného nárůstu sítí konkurentů, který je typický pro odvětví telekomunikací, použití předvídaných výnosů a nákladů v období pěti let přiměřenou metodikou k posouzení hypotetického nájemného, které by byl ochoten zaplatit nájemce za síť společnosti BT s přiměřenou vyhlídkou na pokračující držbu. Naopak, stabilita trhu, na němž působí společnost Kingston, pro nějž je typická omezená hospodářská soutěž, odůvodňuje, proč se pětiletý odhad nepovažoval za nezbytný.
(129)
Pokud jde o specifickou otázku dohody, jíž bylo dosaženo ohledně období 1995-2000, orgány Spojeného království poskytly podrobné vysvětlení důvodů, proč konečná zdanitelná hodnota (445 milionů GBP v Anglii, 25 milionů GBP ve Walesu) byla nižší než zdanitelná hodnota, kterou původně stanovil Valuation Tribunal ve svém rozhodnutí ze dne 19. března 1998 (523 milionů GBP pro Anglii a 30 milionů GBP pro Wales). Toto vysvětlení, které je shrnuto v bodech 88 až 92, ukazuje, že nižší konečná zdanitelná hodnota sítě BT nebyla mezi VOA a společností BT vyjednána, jak tvrdila společnost Vtesse, ale bylo jí dosaženo použitím revidovaných a přesnějších údajů, které společnost BT zveřejnila po rozhodnutí Valuation Tribunal a které nebyly k dispozici při oceňování v roce 1997, a použitím přesnějších metod oceňování vyplývajících z rozhodnutí Valuation Tribunal.
(130)
V souvislosti s bodem uvedeným v rozhodnutí o zahájení řízení je rovněž třeba vzít v úvahu, že při použití metody příjmů a výdajů orgány Spojeného království zvažují míru ziskovosti společnosti BT. Jak již bylo vysvětleno v bodě 93, ocenění na základě metody příjmů a výdajů musí vycházet z předpokladu průměrné míry účinnosti, a orgány Spojeného království zjistily, že společnost BT toto kritérium splňuje. Komise rovněž uvádí, že jsou správně vzaty v úvahu povinnosti univerzální služby, jelikož v celkovém ocenění jsou zahrnuty náklady a výnosy odvozené z těchto povinností.
(131)
Pokud jde o používání mechanismu revizí založeného na vývoji podílů na trhu, jak byl popsán v bodech 96 až 99, který byl v roce 2005 zrušen, poskytnuté informace naznačují, že se jednalo o mechanismus úprav ad hoc. Komise má za to, že podle dodatku 6 k LGFA z roku 1988 má VOA zákonem stanovenou povinnost změnit zdanitelnou hodnotu podniku, pokud došlo k významným změnám okolností, a zohlednit tyto významné změny okolností, jako kdyby nastaly k předpokládanému dni ocenění. Vzhledem k velikosti sítě společnosti BT a podmínkám na telekomunikačním trhu s rostoucím rozvojem konkurenčních sítí se uznává, že k významným změnám okolností dochází každý den a že je proto obtížné je vzít v úvahu, zejména v případě použití metody příjmů a výdajů. Tento mechanismus založený na podílech na trhu má zohlednit fyzické rozšíření sítě společnosti BT (které může vést k nárůstu jejích podílů na trhu) a rozvoj sítí jejich konkurentů (který by měl vést ke snížení podílů společnosti BT na trhu). Zdá se proto, že tento mechanismus revizí je přiměřeným způsobem, jak významné změny okolností zohlednit, a může být oprávněný vzhledem k charakteristice sítě společnosti BT a telekomunikačního trhu.
(132)
Výsledkem použití mechanismu revizí byly výkyvy ve vývoji zdanitelných hodnot společnosti BT. Např. v roce 1999, posledním roce období 1995-2000, činila zdanitelná hodnota společnosti BT v Anglii a Walesu 366 milionů GBP. V roce 2000, prvním roce období 2000-2005, byla její zdanitelná hodnota stanovena na 493 milionů GBP. Tyto výkyvy lze vysvětlit charakterem majetkové daně a hospodářskou situací odvětví telekomunikací ve Spojeném království (40).
(133)
Nejprve je nutno připomenout, že podle zákonných požadavků byla při oceňování v roce 1995 síť společnosti BT oceněna tak, jak fyzicky existovala ke dni 1. dubna 1995, avšak za předpokladu, že existovala v tomto stavu v hospodářských podmínkách ke dni 1. dubna 1993. Významné změny okolností byly rovněž ošetřeny, jako kdyby k nim došlo ke dni 1. dubna 1993. Při oceňování v roce 2000 se provedlo totéž, ale s předpokladem, že nemovitost byla pronajata v hospodářských podmínkách ke dni 1. dubna 1998. Totéž platí pro společnost Kingston.
(134)
To znamená, že zdanitelná hodnota v roce 1999 je hodnotou majetku, jak fyzicky existoval v roce 1999, avšak v hospodářských podmínkách roku 1993, tj. v cenách roku 1993 a při velikosti telekomunikačního trhu v roce 1993. Zdanitelná hodnota však v následujícím roce, tj. v roce 2000, byla vypočtena s ohledem na hospodářské podmínky, na úrovni cen a s velikostí trhu v roce 1998. Obdobně, zdanitelná hodnota v roce 2004 byla stanovena s ohledem na hospodářské podmínky trhu v roce 1998, zatímco ocenění v roce 2005 vychází z tržních podmínek roku 2003 (41).
(135)
Orgány Spojeného království zdůraznily, že hospodářské podmínky v odvětví telekomunikací byly v letech 1993, 1998 a 2003 značně odlišné. Za prvé, telekomunikační trh v období 1993 a 1998 a v období mezi roky 1998 a 2003 významně vzrostl. Tedy fyzická síť společnosti BT v roce 2000 byla posuzována na základě trhu, který byl větší než trh, na němž byla fyzická síť této společnosti posuzována v roce 1999. To nutně znamenalo, že zdanitelná hodnota v roce 2000 byla pravděpodobně podstatně vyšší než v roce 1999. V roce 1993 se odvětví telekomunikací začalo otevírat nebývalé hospodářské soutěži a účinek na obchodní postavení společnosti BT musel být pravděpodobně značný. To potvrzuje skutečnost, že podíly společnosti BT na trhu poklesly v tomto období z 87 % na méně než 70 %. Tento předpoklad vedl ke snížení zdanitelné hodnoty společnosti BT pro každý rok tohoto období. Naopak, v roce 1998 bylo možno předvídat menší konkurenci, což opět potvrzují poměrně stálé podíly společnosti BT na trhu ve výši přibližně 70 % v období 2000-2005. Tento předpoklad pravděpodobně vedl ke zvýšení ocenění společnosti BT v tomto období.
(136)
Nejcennějšími součástmi sítí společností BT a Kingston jsou jejich místní přístupové sítě, jejichž hodnota se významně zvýšila s využíváním širokopásmové technologie DSL. Tento vývoj, který nebylo možno v roce 1993 zcela předvídat, měl účinek na zvýšení ocenění sítí společností BT a Kingston a může vysvětlovat, proč se jejich hodnota v roce 2000 a 2005 významně zvýšila.
(137)
Komise rovněž poznamenává, že skutečnost, že v hospodářském kontextu předpokládaného dne ocenění lze vzít v úvahu pouze fyzické změny, může vysvětlovat, proč zdanitelná hodnota společnosti BT v době platnosti přehledů na období 1995-2000 a 2000-2005 poklesla navzdory skutečnosti, že její příjmy nebo zisky byly stálé či se zvýšily. Ve skutečnosti VOA při provádění každoroční revize přehledu nemůže vzít v úvahu takové prvky jako růst trhu, zvýšení cenových úrovní, technologické změny, nebo změny poptávky, což jsou činitele, které mohou mít kladný účinek na výsledky společnosti BT.
(138)
Závěrem Komise uvádí, že nový systém každoročních revizí, který se bude používat v období 2005-2010, již nebude založen na vývoji podílů na trhu, ale bude spočívat v použití plného ročního ocenění příjmů a výdajů. Orgány Spojeného království uvedly, že tento systém plně zohlední všechny fyzické změny, včetně nově aktivovaných vláken. Jelikož však tento systém revizí nebyl dosud dokončen, Komise nemá možnost jej analyzovat, a proto se konečný závěr uvedený v článcích tohoto rozhodnutí omezí na období 1995-2005.
(139)
Komise vyvozuje závěr, že orgány Spojeného království použily na společnosti BT a Kingston vhodnou metodu ocenění a že při uplatňování této metody na zmíněné společnosti dodržely obecné zásady týkající se uplatňování metody příjmů a výdajů.
6.2 Poskytuje metoda příjmů a výdajů výhodu v porovnání s metodou nájemného?
6.2.1 Vede metoda příjmů a výdajů k celkovému podhodnocení sítí společností BT a Kingston?
(140)
Dalším bodem, který je nutno uvážit, je to, zda použití metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston poskytlo těmto podnikům výhodu v porovnání s jejich konkurenty, kteří jsou oceňování pomocí metody nájemného. Otázkou je, zda toto odlišné zacházení může vést k jinému výsledku, než kdyby se ocenění těchto společností provedlo pomocí stejné metodiky. V souladu s připomínkami orgánů Spojeného království Komise zastává názor, že existenci výhody pro společnosti BT a Kingston by bylo možno prokázat těmito způsoby:
a)
prokázáním toho, že použití metody nájemného na společnosti BT a Kingston by bylo možné a vedlo by k vyšší zdanitelné hodnotě než metoda příjmů a výdajů, nebo
b)
prokázáním toho, že použití metody příjmů a výdajů na ostatní telekomunikační operátory by bylo možné a vedlo by systematicky k nižší zdanitelné hodnotě, než je hodnota odvozená pomocí metody nájemného, nebo
c)
prokázáním toho, že při použití jiných správných a relevantních porovnání by telekomunikační operátoři, kteří jsou oceňováni podle metody nájemného, podléhali většímu daňovému zatížení v porovnání se společnostmi BT a Kingston.
(141)
Prokázání existence možné výhody pro společnosti BT a Kingston podle odůvodnění podle písmene a) předpokládá, že na společnosti BT a Kingston lze použít metodu nájemného. Z důvodů uvedených v bodech 124 až 127 neexistuje dostatek důkazů o nájemném k posouzení zdanitelné hodnoty jejich majetku. Proto Komise vyvozuje závěr, že není možné zjistit, že by zdanitelné hodnoty těchto dvou společností byly vyšší, kdyby se v jejich případě použila metoda nájemného.
(142)
Prokázání existence výhody pro společnosti BT a Kingston podle odůvodnění podle písmene b) by zahrnovalo použití metody příjmů a výdajů na reprezentativní vzorek telekomunikačních operátorů, kteří byli oceněni pomocí metody nájemného. Komise není schopna provést toto ocenění sama. VOA rovněž vysvětlila, že bez obchodních plánů těchto společností nemůže provést ocenění pomocí metody příjmů a výdajů. Je rovněž třeba uvést, že žádná z třetích stran nepředložila důkazy, že by použití metody příjmů a výdajů vedlo k nižšímu ocenění jejich majetku: ve svých připomínkách sdružení UKCTA uvedlo, že nemohlo vypočítat, jakou částku by jeho členové platili podle metody příjmů a výdajů.
(143)
Na základě těchto úvah proto musí Komise učinit závěr, že metodu v písmenu b) nelze použít k prokázání existence možné výhody pro společnosti BT a Kingston.
(144)
Metodou navrženou v písmenu c) by bylo použití relevantních srovnání ke zjištění, že společnosti BT a Kingston jsou podle metody příjmů a výdajů zdaněny nedostatečně. Tato metoda byla navržena Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení: podle informací, které byly v té době k dispozici, společnost BT platila majetkovou daň ve výši 2 % svých příjmů, zatímco společnost Vtesse platila dva až třikrát více.
(145)
Jako úvodní poznámku k používání a uplatňování poměru poplatků a příjmů Komise uvádí, že podle připomínek společnosti Vtesse by se výnosy telekomunikačních operátorů měly upravit, aby bylo možno provést přímé srovnání poměru poplatků a příjmů u společnosti BT s tímto poměrem u ostatních telekomunikačních operátorů. Společnost Vtesse tvrdí, že většina operátorů hradí společnosti BT značné poplatky za přenos a předání provozu a že tyto poplatky nesouvisejí se zdanitelnými aktivy těchto operátorů, a proto je nelze použít k srovnání daňového zatížení.
(146)
Tento argument nelze uznat. Buď se porovná poměr mezi poplatky a hrubými příjmy nebo čistými příjmy. „Polovičatý“ přístup, který společnost Vtesse navrhla a který spočívá v odečtení určitých specifických nákladů, např. propojovacích poplatků, a ostatních nákladů ne, se nezdá být správný. Za prvé, není správné prohlašovat (jak to činí společnost Vtesse), že se poplatky za přenos a předání provozu netýkají zdanitelných aktiv uvažovaného operátora: tyto poplatky jsou naopak nezbytné pro některá příchozí a odchozí volání uskutečňovaná prostřednictvím jejich sítí, a proto přímo souvisejí s jejich provozem. Za druhé, tyto poplatky mají přímý dopad na hypotetické nájemné, které by byl domnělý nájemce ochoten za uvažovanou síť zaplatit, jelikož jsou součástí nákladů, které je nutno hradit za používání dané sítě. Konečně, tyto propojovací poplatky jsou rovněž důležitou součástí příjmu společnosti BT, a v důsledku toho mají jasný účinek na zvýšení zdanitelné hodnoty společnosti BT. Jelikož tyto poplatky mají vliv na hypotetické nájemné a zdanitelnou hodnotu všech dotčených telekomunikačních operátorů, není při provádění patřičného porovnání poměru poplatků a příjmů odůvodněné odečíst je od výnosů získaných telekomunikačními operátory.
(147)
K otázce významu poměru poplatků a příjmů Komise poznamenává, že podle názoru VOA a OFCOM není poměr poplatků a příjmů vhodný k posouzení poplatků uložených různým operátorům. Na základě jejich připomínek a námitek může Komise souhlasit s tím, že tento poměr není správným nástrojem pro posouzení spravedlnosti systému poplatků, což je daň z hodnoty majetku, a ne daň z příjmu nebo z přidané hodnoty (42). Jak tvrdil zejména OFCOM, zdá se, že se tento poměr bude lišit podle hodnoty služeb, které operátoři zákazníkům poskytují prostřednictvím obdobných zdanitelných aktiv, a podle toho, jak účinně svá aktiva využívají. Komise proto může učinit závěr, že tento poměr je v nejlepším případě pouze orientační a že na jeho základě nelze vyvodit žádný spolehlivý závěr.
(148)
I kdyby se měl navíc tento poměr vzít v úvahu, neumožňuje dojít k žádnému užitečnému závěru. Podle údajů poskytnutých OFCOM pro dvanáct telekomunikačních operátorů činí poměr poplatků a výnosů od 0,59 % pro Your Communication po 2,32 % pro Fibernet, přičemž poměr pro společnost BT činí 1,28 % a pro společnost Kingston 0,92 %. Zdá se, že společnost BT ani společnost Kingston neplatí v obchodních poplatcích významně nižší podíl svých výnosů než většina ostatních telekomunikačních operátorů. K této otázce je třeba dále uvést, že existuje určitá neshoda, pokud jde o výpočet poměru poplatků a příjmů v případě společnosti Vtesse. Pro rok 2004 společnost Vtesse tvrdí, že tento poměr činil 13,46 %. Tento údaj byl založen na zdanitelné hodnotě ve výši 429 000 GBP (z čehož vyplývaly poplatky ve výši 195 624 GBP) a „stálých výnosech“ ve výši 1 453 146 GBP. Podle orgánů Spojeného království však zdanitelná hodnota Vtesse pro rok 2004 byla následně snížena na 145 000 GBP (z čehož vyplývaly poplatky ve výši 66 120 GBP), jelikož se zdálo, že ve skutečnosti neužívala nemovitost v Hounslow oceněnou na 284 000 GBP. Ze zprávy společnosti Vtesse a jejích finančních výkazů pro rok končící dnem 31. prosince 2004 se dále zdá, že její celkový obrat v roce 2004 činil 4 744 228 GBP. Na základě tohoto celkového obratu, což je údaj, který OFCOM použil ke srovnání v případě ostatních telekomunikačních operátorů, poklesl poměr poplatků a příjmů společnosti Vtesse v roce 2004 na 1,4 %, nebo 2,2 %, pokud zahrneme poplatky, které společnost Vtesse platila za své kanceláře, jež jsou oceňovány zvlášť. Tyto údaje odpovídají více závěrům OFCOM, který zjistil, že společnost Vtesse v roce 2003 zaplatila v poplatcích 2,1 % svých výnosů. Na základě těchto údajů neexistuje v daňovém zatížení společností BT a Vtesse žádný zjevný rozdíl.
(149)
OFCOM a orgány Spojeného království navrhly jiné způsoby porovnání daňového zatížení uloženého na různé telekomunikační operátory. OFCOM navrhl, že by se měl porovnat poměr mezi zdanitelnou hodnotou a přípojkou u společností BT, Kingston, NTL a Telewest. Pro tyto čtyři společnosti je uvedený poměr velmi podobný. Ve skutečnosti je společnost Kingston oceněna na mírně vyšší úrovni než ostatní operátoři, což lze vysvětlit tím, že je podstatně menší než ostatní a nemusí mít stejné úspory z rozsahu. Toto porovnání navržené OFCOM je relevantnější vzhledem k podobnostem těchto čtyř společností, jelikož hlavní součástí jejich celkového podnikání je poskytování služeb přístupu. Je však pravdou, že společnosti NTL a Telewest byly oceněny metodou odvozenou z metody založené na úvaze podnikatele. Tento poměr proto není přímo vhodný k posouzení údajných nesrovnalostí mezi oceněním provedeným podle metody nájemného a podle metody příjmů a výdajů. Nicméně ukazuje, že použití různých metodik a porovnání společností BT a Kingston se společnostmi, které jsou s nimi více přímo srovnatelné než společnost Vtesse, vede k obdobným výsledkům, které spíše potvrzují tvrzení VOA, že všechny metody ocenění by v zásadě měly vést ke stejnému výsledku.
(150)
Co se týká orgánů Spojeného království, ty uvedly, že v posledním roce platnosti seznamu z roku 2000 podle údajů OFCOM na společnost BT připadalo přibližně 70 % celkové zdanitelné hodnoty v odvětví pevných telekomunikací a přibližně 71,6 % výnosů z volání z pevných linek a z přístupu (43). Komise může souhlasit s tím, že porovnání společnosti BT se všemi členy skupiny Altnet dohromady může poskytnout vhodnější závěry než porovnávání společnosti BT individuálně s malými operátory, jako je společnost Vtesse. Na tomto základě se zdá, že společnost BT platí podíl celkové zdanitelné hodnoty v odvětví pevných telekomunikací, který se velmi blíží jejímu podílu na trhu pevných telekomunikací. Je však nutno připomenout, že to je opět porovnání poplatků a výnosů, jehož relevantnost je omezena a v nejlepším případě pouze orientační.
(151)
Je nutno poznamenat, že místo podílů společnosti BT na trhu v případě celkových výnosů z volání a přístupu společnost Vtesse doporučuje, aby se bral v úvahu podíl společnosti BT na trhu s ohledem na výnosy z přístupu. Na tomto trhu společnost BT ovládá podíl větší než 80 %. Podle názoru společnosti Vtesse je to další důkaz, že je majetek BT podhodnocen, jelikož BT představuje pouze 70 % celkové zdanitelné hodnoty v odvětví pevných telekomunikací. Komise s tímto tvrzením nemůže souhlasit. Za prvé, podíl společnosti BT na celkových výnosech z přístupu a volání se zdá být pro účely posouzení zatížení obchodními poplatky vhodnějším srovnávacím měřítkem: výnosy z volání představují větší podíl celkových výnosů společnosti BT než výnosy z přístupu (44). Výnosy z volání mají proto na hypotetické nájemné a zdanitelnou hodnotu sítě společnosti BT velmi významný dopad a měly by se vzít v úvahu při srovnávání výnosů a zdanitelných hodnot. Za druhé, i kdyby se použil pouze podíl společnosti BT na výnosech z přístupu, rozdíl mezi tímto podílem (80 %) a podílem společnosti BT na celkové zdanitelné hodnotě v odvětví pevných telekomunikací (70 %) v konkrétním okamžiku není takový, aby zpochybnil výši zdanitelné hodnoty společnosti BT, zejména s ohledem na omezenou hodnotu srovnání poplatků a výnosů.
(152)
Společnost Vtesse navrhuje k prokázání existence výhody pro společnost BT jinou metodu. Ta spočívá ve vyzdvižení údajného nesouladu mezi zdanitelnými hodnotami za jednotku různých komponentů (např. optická vlákna, přípojky, stavby) sítě společnosti BT a ostatních telekomunikačních operátorů. Na tomto základě společnost Vtesse dospěla k závěru, že metoda příjmů a výdajů vedla k nižšímu ocenění majetku společnosti BT, než jakého by bylo dosaženo pomocí metody nájemného. Společnost Vtesse poukazuje např. na to, že společnost BT je u staveb oceňována 34 GBP za m2 v porovnání s 115 GBP za m2 v případě ostatních telekomunikačních operátorů, 74 GBP za km optického vlákna v porovnání s 1 000/1 200 GBP za pár optických vláken v případě ostatních operátorů a 19 GBP za přípojku a rok oproti ročnímu poplatku ve výši 122 GBP, který skutečně platí operátoři za zpřístupněná účastnická vedení.
(153)
Tento přístup není přijatelný z řady důvodů. Za prvé, orgány Spojeného království přesvědčivě tvrdily, že tyto údaje, i kdyby byly správné, nejsou přímo srovnatelné. Z důvodů uvedených v bodě 125 mají optické sítě společností BT a Kingston a sítě ostatních operátorů odlišnou povahu a nelze je porovnávat. Není proto možné použít na společnosti BT a Kingston důkazy o nájemném odvozené z optických sítí ostatních provozovatelů. V každém případě, výpočty a porovnání, která provedla společnost Vtesse, jsou chybné.
(154)
Za prvé, pro odpovídající srovnání by bylo nutné vzít v úvahu pouze aktivovaná vlákna společnosti BT, jelikož pouze tato vlákna jsou zdaňována. Co je důležitější, společnost Vtesse porovnávala průměrnou zdanitelnou hodnotu km optického vlákna společnosti BT s hodnotou nájemného za pár vláken na trase. Ve skutečnosti se hodnota nájemného za optické vlákno, jak ji používá VOA, bude lišit podle počtu optických vláken na trasách. Čím více optických vláken na trase je, tím nižší bude jejich hodnota nájemného (45). Proto při použití celkového charakteru nájemného za aktivovaná vlákna uplatňovaného od roku 2005 se zdá, že hodnota nájemného dvou optických vláken (tj. jednoho páru) za km trasy pro sítě delší než 3 000 km (46) bude činit 450 GBP (47). Hodnota nájemného tří optických vláken na km trasy bude činit 540 GBP, tj. 180 GBP za jedno optické vlákno (48). Na dolním konci tabulky bude hodnota nájemného za 48 optických vláken na km trasy 1 728 GBP, tj. 36 GBP za optické vlákno (49). VOA tvrdí, že jsou tyto hodnoty založené na tržních údajích (50).
(155)
Je zřejmé, že páteřní síť společnosti BT má na trase v průměru desítky aktivovaných vláken. To znamená, že zdanitelná hodnota km optického vlákna společnosti BT by se měla srovnat se spodním koncem přehledu používaného VOA. Na tomto základě se zdá, že v rozporu s tím, co tvrdí společnost Vtesse, porovnání mezi zdanitelnou hodnotou za km optického vlákna společnosti BT a hodnotami nájemného, které používá VOA, nevykazuje žádnou významnou nesrovnalost, ani nenaznačuje podhodnocení sítě společnosti BT.
(156)
Pokud jde o porovnání mezi tarifem LLU a zdanitelnou hodnotou za přípojku v případě společnosti BT, je třeba uvést, že podle orgánů Spojeného království, není tarif LLU stejný jako nájemné za zdanitelný majetek, jelikož významný podíl tarifu se vztahuje na náklady na systém a údržbu, fakturaci a náklady na používání nezdanitelných zařízení a vybavení společnosti BT. Proto není přímo srovnatelný s právní definicí zdanitelné hodnoty. Za druhé, orgány Spojeného království uvedly, že některá účastnická vedení budou mít ve skutečnosti vysokou hodnotu, některá nízkou hodnotu a některá mohou mít dokonce hodnotu zápornou. Na druhé straně, podle OFCOM má poskytování služeb LLU podněcovat hospodářskou soutěž u širokopásmových služeb (51). Zpřístupnění účastnického vedení je proto ovlivněno rovněž poptávkou po širokopásmových službách a u velkého počtu účastnických vedení společnosti BT neexistuje po těchto službách žádná poptávka, tato jsou potřebná pouze pro telefonii. Proto tarif LLU neodráží průměrnou hodnotu všech přípojek společnosti BT a nelze vyvodit žádný závěr ze srovnání zdanitelné hodnoty za přípojky v případě společnosti BT a tarifu LLU. Jak uvedl OFCOM ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení, tento poměr je pro společnosti BT, NTL a Telewest téměř totožný, navzdory skutečnosti, že na poslední dvě společnosti byly použita jiná metoda ocenění. Z výše uvedených důvodů se zdá být poměr pro společnosti NTL a Telewest vhodnějším srovnávacím měřítkem než tarify LLU uvedené společností Vtesse a srovnání těchto poměrů nevykazuje žádné rozdíly mezi jednotlivými operátory. Dále je nutno poznamenat, že podle tohoto posouzení VOA uvažuje použít zdanitelnou hodnotu v rozmezí 15-20 GBP za zpřístupněné účastnické vedení (52), což je opět v souladu s oceněním zdanitelné hodnoty společnosti BT za přípojku.
(157)
Co se týká údajného rozdílu ve zdanitelné hodnotě za m2 u staveb, Komise nejprve uvádí, že správný údaj odvozený z transakce společnosti Telereal (53) není 35 GBP za metr čtvereční, jak tvrdila společnost Vtesse, ale při použití výpočtu obdobného výpočtu společnosti Vtesse činí 51 GBP za metr čtvereční. Tento údaj společnost Vtesse dále porovnává s údajnou hodnotou 115 GBP za metr čtvereční u ostatních telekomunikačních operátorů. Základ a srovnatelnost tohoto údaje nejsou jasné, neodráží výkyvy, jež by pravděpodobně existovaly zejména podle příslušné zeměpisné polohy telekomunikačních operátorů. Orgány Spojeného království zdůraznily, že majetkové portfolio společnosti BT zahrnuje území celého Spojeného království, včetně jeho nejzaostalejších a nejizolovanějších oblastí, což má účinek na snížení průměrné hodnoty nájemného u jejích nemovitostí.
(158)
Co je důležitější, je nutno připomenout, že víceúčelové stavby společnosti BT, např. kanceláře nebo sklady, které nesouvisí se sítí, jsou oceňovány místně a samostatně na základě metody nájemného. V roce 2000 činila jejich zdanitelná hodnota 180 milionů GBP. Provozní a specializované stavby, např. telefonní ústředny, se považují za součást sítě společnosti BT a VOA je oceňuje centrálně pomocí metody příjmů a výdajů. Nájemné, které platí společnost BT společnosti Telereal po transakci, činilo 280 milionů GBP. Celková zdanitelná hodnota staveb společnosti BT zahrnuje jak zdanitelnou hodnotu samostatně posuzovaných staveb společnosti BT, která v roce 2000 činila přibližně 180 milionů GBP, tak zdanitelnou hodnotu staveb zahrnutých do celkového ocenění její sítě, které nelze konkrétně identifikovat, ale které představují významný podíl na zdanitelné hodnotě sítě společnosti BT ve Spojeném království ve výši 560 milionů GBP. Tyto údaje neprokazují, že existuje významný nesoulad mezi skutečnou tržní hodnotou staveb společnosti BT, vyjádřenou transakcí společnosti Telereal (54), a jejich zdanitelnou hodnotou, jak ji vypočetla VOA (55). Tyto údaje proto neposkytují důkaz, že tato zdanitelná hodnota je podhodnocena.
(159)
Společnost Vtesse uvedla další druhotný argument na základě tvrzení společnosti Telereal. Společnost Vtesse udává, že nájemné hrazené společností BT společnosti Telereal za její stavby představuje zhruba 50 % zdanitelné hodnoty v roce 2001, navzdory skutečnosti, že většina této zdanitelné hodnoty by se měla přičíst její síti, a ne jejím stavbám. Zdá se, že společnost Vtesse z toho vyvozuje závěr, že síť společnosti BT je zjevně podhodnocena. Toto tvrzení je však založeno na nesprávných předpokladech, jelikož součástí majetku zahrnutého v transakci společnosti Telereal jsou stavby, které byly oceněny samostatně v hodnotě 180 milionů GBP. Celková zdanitelná hodnota společnosti BT za celé Spojené království v době transakce proto činila 560 milionů GBP za síť a související nemovitosti plus 180 milionů GBP za samostatně oceněné stavby, což dohromady činí 740 milionů GBP. Nájemné ve výši 280 milionů GBP, které společnost BT platí společnosti Telereal, činí 38 % její celkové zdanitelné hodnoty. Z tohoto údaje nelze vyvodit žádný užitečný závěr.
(160)
V každém případě metodika, která spočívá v oddělení částí majetku společnosti BT a jejich samostatném ocenění, se zdá být sporná. Jak potvrzuje britská judikatura, VOA musí oceňovat majetek telekomunikačních operátorů jako celek. Toto pravidlo se vztahuje bez výjimky na všechny operátory. Je typickým znakem jakéhokoli druhu oceňování majetku, že tržní nájemné celého majetku se obvykle liší od součtu tržních nájemných za jednotlivé součástí tohoto majetku: často je nižší (56), v určitých případech však může být vyšší. Je proto pravděpodobné, že se tržní nájemné majetkového portfolia společnosti BT bráno samostatně bude lišit od jeho hodnoty v případě zahrnutí do majetku společnosti BT.
(161)
Neexistují však jednoznačné důkazy, že by metoda příjmů a výdajů obecně vedla k nižší zdanitelné hodnotě než metoda nájemného, nebo že by VOA při použití metody příjmů a výdajů na společnosti BT a Kingston chybovala a zdanitelnou hodnotu jejich majetku podhodnotila.
6.2.2 Poskytuje metoda příjmů a výdajů výhodu v případě mezního zdanění?
(162)
Na úvod je třeba zdůraznit, že otázka mezního zdanění, tj. zdanění nově aktivovaných vláken, je relevantní, pouze co se týká posouzení zdanění společnosti BT, ne však společnosti Kingston. Jak bylo uvedeno v bodu 22, společnost Kingston vlastní dceřinou společnost Torch Communications Ltd., která provozuje optickou páteřní síť mimo místní přístupovou síť společnosti Kingston a která je oceněna pomocí metody nájemného. V důsledku toho je společnost Torch Communications Ltd. plně zdaněna, pokud jde o nově aktivovaná vlákna. Metoda příjmů a výdajů se používá pouze na část sítě společnosti Kingston, která je v podstatě místní přístupovou sítí. Jak již bylo vysvětleno (57), její majetek nepodléhá mechanismu revizí. Podle orgánů Spojeného království to vyjadřuje skutečnost, že žádný konkurent nevybudoval v aglomeraci Kingston upon Hull novou síť a že síť společnosti Kingston již pokrývá téměř 100 % této oblasti, takže společnost nemohla svou síť rozšiřovat. Proto nedošlo k žádným významným změnám okolností, které by mohly podstatně změnit zdanitelnou hodnotu sítě společnosti Kingston. Komise toto tvrzení uznává a poznamenává, že žádná třetí strana neuvedla, že by společnost Kingston měla nějakou výhodu, pokud jde o mezní zdanění.
(163)
V případě společnosti BT však skutečnost, že neexistují žádné důkazy o existenci výhody na úrovni celkového ocenění jejího majetku, nutně nevylučuje možnost, že mezní zdanění, tj. zdanění nově aktivovaných vláken, neposkytuje této společnosti výhodu. Ve skutečnosti připomínky podané několika třetími stranami naznačují, že odlišný způsob zdanění společnosti BT a ostatních telekomunikačních operátorů v případě aktivace nového vlákna může vést k narušení hospodářské soutěže v případě, že společnosti soutěží o stejnou zakázku. Tento problém vyvolává obecnější otázku revizí zdanitelných hodnot, které každoročně provádí VOA.
(164)
Jak bylo vysvětleno výše, pokud telekomunikační operátor, u něhož se používá metoda nájemného, připojí a aktivuje nové vlákno, jeho zdanitelná hodnota se zvýší o zdanitelnou hodnotu tohoto nového vlákna. K opaku dojde, pokud vlákno vypne a odpojí: zdanitelná hodnota těchto vláken se poté odečte. Telekomunikační operátoři, kteří jsou oceňování podle metody příjmů a výdajů, nepodléhají tomuto druhu přesných úprav. V případě společnosti BT jsou každoroční revize založeny na mechanismu úprav podle trhu: předpokládá se, že změny tržních podílů společnosti BT na trhu odrážejí změny v hodnotě její sítě. Otázkou proto je, zda rozdílný způsob zohlednění změn v sítích, např. aktivování nových vláken, může poskytnout společnosti BT výhodu.
(165)
Komise má za to, že na základě obchodních plánů předložených společností BT VOA posuzuje hypotetické nájemné, jež by bylo možno očekávat u majetku společnosti BT na základě očekávaných příjmů a výdajů odvozených z držby tohoto majetku. Ocenění proto bude zahrnovat jakékoli rozšíření sítě, včetně aktivování nových vláken, které bude nutné k uspokojení očekávané poptávky. VOA proto předvídá a bere v úvahu aktivování nových optických vláken, ať si je společnost BT pronajímá, nebo skutečně vlastní (58). Ve skutečnosti je vzhledem k této metodě ocenění a na rozdíl od telekomunikačních operátorů, kteří jsou posuzováni podle metody nájemného, BT zdaňována rovněž s ohledem na nenasvícená vlákna, na základě předpokladu, že některá z těchto nenasvícených vláken budou v průběhu příštího pětiletého oceňovacího období aktivována. Každoroční nové posouzení na základě vyhodnocení podílů společnosti BT na trhu má postihnout významné změny týkající se sítě společnosti BT (59).
(166)
Proto nelze říci, že společnost BT nečelí žádnému dodatečnému zdanění, jak uvádí stěžovatel nebo třetí strany, např. skupina Altnet. Samozřejmě v případě sítě v Anglii, která má v současnosti jako celek zdanitelnou hodnotu ve výši 530 000 000 GBP, nebude mít malá dodatečná změna, např. dodatečné osvětlení vlákna, pravděpodobně takový rozpoznatelný dopad na BT, jako u malého operátora, např. společnosti Vtesse. Zvýšení hodnoty sítě společnosti BT je vyrovnáváno činiteli vedoucími ke snížení této hodnoty, např. rozvojem konkurenčních sítí. To činí dopad aktivace nových vláken společností BT ještě méně viditelným. Neznamená to však, že tato nově aktivována vlákna nejsou zdaněna.
(167)
Společnost Vtesse rovněž tvrdila, že v typické nabídce, např. na poskytování páteřních a přístupových vedení společnosti Kent MAN (60), její daňová povinnost představovala 16 % očekávaných stálých výnosů. Ohledně stejné nabídky tvrdí, že společnost BT byla zdaněna nejvýše 2 %, což je údajný poměr mezi průměrnými poplatky a příjmy společnosti BT. Společnost Vtesse vyvozuje závěr, že u srovnatelné a v tomto případě totožné transakce je společnost BT mnohem méně zdaněna a že proto získává jednoznačnou výhodu.
(168)
Tohoto přístupu se nelze držet. Za prvé, nelze předpokládat, že jelikož společnost BT má průměrný poměr mezi poplatky a příjmy ve výši 2 % (61), byla v případě této nabídky zdaněna ve výši 2 %. Tento poměr je vypočten na základě celkové zdanitelné hodnoty společnosti BT, k níž byla připočtena hodnota vláken aktivovaných společností BT po uzavření smlouvy se společností Kent MAN, buď na základě očekávání, nebo mechanismu revizí založeného na podílech na trhu. Aby bylo možno provést přiměřené a správné srovnání s daňovou povinností společnosti Vtesse v případě této nabídky, bylo by nutné určit, o kolik tato zakázka zvýšila zdanitelnou hodnotu sítě společnosti BT, a to buď na základě očekávání, nebo prostřednictvím mechanismu každoročních revizí. Očekávané ocenění představuje celkové posouzení, z něhož není možné zjistit jednotlivé zakázky. Proto nelze určit, o kolik zakázka pro společnost Kent Man zvýšila zdanitelnou hodnotu sítě společnosti BT. V žádném případě by to však nevedlo ke konečným závěrům ohledně možné existence výhody, a tedy existence státní podpory. Daňovou povinnost společnosti Vtesse v případě této nabídky nelze považovat za srovnávací měřítko, na jehož základě je možné posoudit existenci výhody pro společnost BT ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Tato daňová povinnost se může ve skutečnosti změnit podle zvoleného technického řešení, nákladové struktury společností předkládajících nabídku, délky optické sítě, kterou operátoři budou používat k poskytování služeb, a co je nejdůležitější, bude záviset na rozsahu, v jakém budou muset aktivovat nová vlákna (62). Podle metody nájemného by tudíž telekomunikační operátor, který poskytoval služby pomoci již aktivovaného vlákna, nečelil žádnému zvýšení poplatků (63).
(169)
Stejné odůvodnění lze použít u tvrzení společnosti Vtesse založeném na srovnání tarifů společnosti BT za WES a poplatků, které by musel hradit operátor, který je oceněn pomocí metody nájemného, pokud by aktivoval optická vlákna za účelem poskytování stejné služby. V závislosti na kapacitě a vzdálenostech WES společnost Vtesse tvrdí, že takovýto operátor by mohl platit poplatky dosahující až 87 % ceny účtované společností BT, a pokládá to za další důkaz toho, že optická síť společnosti BT je podhodnocena nebo nesprávně zdaněna v mezní oblasti. Toto tvrzení se však zakládá na předpokladu, že tento hypotetický operátor by měl jeden pár aktivovaných vláken na stejné trase, jako je trasa zvolená společností BT. Pokud však tento operátor k poskytování WES použije již aktivované vlákno, budou dodatečné náklady s ohledem na poplatky v případě metody nájemného nulové. Pokud aktivuje nová vlákna na trase, na niž již má několik aktivovaných optických vláken, pak budou mezní náklady operace mnohem nižší, jelikož čím více optických vláken se na trase nachází, tím nižší jsou poplatky za tato vlákna. Z tohoto tvrzení nelze opět vyvodit žádný závěr.
(170)
Na základě výše uvedených skutečností není tvrzení, že společnost BT není zdaněna v mezní oblasti, správné. I kdyby bylo (jak navrhuje společnost Vtesse) jednotkou analýzy zdanění zakázek, o něž společnosti Vtesse a BT soutěží, zdá se, že neexistuje zjevná výhoda pro společnost BT: ta je zdaněna s ohledem na nově aktivovaná vlákna, ačkoli jinak a méně transparentně. Komise rovněž uvádí, že vzhledem k tomu, že metoda příjmů a výdajů je založena na očekávaných výnosech, společnost BT je zdaněna s ohledem na nenasvícená vlákna na základě předpokladu, že tato vlákna bude muset aktivovat, aby uspokojila očekávanou poptávku. Proto na rozdíl od ostatních operátorů, kteří jsou zdaněni pouze tehdy, když vlákno aktivují, je společnost BT zdaněna rovněž s ohledem na nenasvícená vlákna.
(171)
Komise proto může být zajedno s OFCOM, když tento říká, že „se zdá, že systém [revizí] v každém případě poskytuje z dlouhodobého hlediska v podstatně symetrický výsledek, i když jinými cestami a málo transparentně“.
(172)
Neexistence jakéhokoli zjevného problému v oblasti hospodářské soutěže je dále potvrzena, pokud se posoudí podíly na trhu poskytování širokopásmových služeb pro zákazníky z řad společností, kde společnost BT přímo konkuruje společnosti Vtesse (64). Podle údajů poskytnutých společností BT je její podíl na tomto trhu 12 %, a je pouze čtvrtým největším hráčem. Podle údajů OFCOM má společnost BT [10-15] (65) % podíl na trhu poskytování tradičních pronajatých linek 622 Mbit/s a více (66). Navzdory skutečnosti, že je nástupnickou společností bývalého monopolu v odvětví telekomunikací, se zdá, že společnost BT má na tomto specifickém trhu poměrně malý podíl. Předpokládalo by se, že pokud by se společnost BT skutečně těšila takovéto podstatné výhodě v podobě osvobození od mezního zdanění nových vláken, její podíl na trhu by byl podstatně vyšší. Proto údaje, které má Komise k dispozici, nepotvrzují tvrzení, že společnost BT využívá konkurenční výhody, která pro ostatní telekomunikační operátory znamená, že je velmi obtížné konkurovat této společnosti na tomto specifickém trhu (67).
(173)
Jako poslední bod k otázce revizí Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila obavu, že „ačkoli společnost BT má prospěch z mechanismu revizí směrem dolů, nezdá se, že by ostatní konkurenti měli k dispozici obdobný pravidelný přezkum tržních podmínek“. Na základě vysvětlení poskytnutého orgány Spojeného království a společností BT se Komise přesvědčila, že tato obava je neopodstatněná. Společnost BT nepodléhá pouze mechanismu revizí směrem dolů: jak již bylo vysvětleno, mechanismus revizí, který se v případě této společnosti používá, je založen na vývoji jejích podílů na trhu. Je pravdou, že po určitý počet let se její podíly na trhu (a tedy zdanitelná hodnota) snižovaly, což se projevilo ztrátou hodnoty vzhledem k rostoucí konkurenci. V letech 2003 a 2004 se však její zdanitelná hodnota zvýšila o 4 miliony GBP, resp. 7,1 milionů GBP. Co se týká konkurentů, mohou využít (a skutečně využili) revize směrem dolů: např. obdrželi slevu ze zdanitelné hodnoty optických sítí ve výši ve výši 15 % s účinností ode dne 1. dubna 2001 a ve výši 25 % ode dne 1. dubna 2002 k zohlednění nadměrné nabídky v tomto odvětví. V důsledku toho poklesla zdanitelná hodnota páru vláken z 1 000 GBP za km mimo oblast Londýna v roce 2000 na 850 GBP za km v roce 2001 a na 750 GBP v období mezi roky 2002 a 2004. Podle přehledu pro období 2005-2010 zdanitelná hodnota km páru vláken dále poklesla na 500 GBP. To znamená, že operátor, jehož optická síť byla v tomto období stabilní, by měl prospěch ze snížení její zdanitelné hodnoty ve výši 50 %.
(174)
Závěrem je třeba uvést, že obchodní poplatky jsou daní z hodnoty příslušného majetku. Nejedná se proto o daň ze zisku nebo z příjmu. Běžně se používá na všechny nemovitosti související s podnikáním, tedy rovněž na všechny telekomunikační sítě. Podle judikatury Spojeného království se všechny telekomunikační sítě oceňují jako celek. Ke stanovení hodnoty těchto nemovitostí je k dispozici několik metod. Pokud jsou použitelné rovnocenně, měly by vést ke stejnému ocenění. Použití konkrétní metody ocenění závisí na okolnostech daného případu.
(175)
Zdá se, že VOA použila na společnosti BT a Kingston všeobecná pravidla týkající se obchodních poplatků, jak jsou stanovena v právních předpisech a judikatuře. Je zřejmé, že ocenění majetku společností BT a Kingston, jakož i revize těchto zdanitelných hodnot se provádí na základě jiné metody než v případě jejich konkurentů. Komise však může vyvodit závěr, že neexistují žádné důkazy, že by použití této jiné metody nebylo odůvodněno objektivními rozdíly mezi těmito společnostmi a jejich konkurenty a důkazy, které má VOA k dispozici.
(176)
Nejsou k dispozici žádné důkazy, že by použití jiné metody ocenění v případě společností BT a Kingston vedlo k výhodě pro tyto společnosti v porovnání s jejich konkurenty. Jelikož nejsou k dispozici žádné důkazy o existenci takovéto výhody, Komise může učinit závěr, že systém obchodních poplatků neposkytl v období, které Komise posuzovala, tj. 1995-2005, společnostem BT nebo Kingston státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Uplatnění daně Spojeného království z obchodního majetku na společnosti BT plc. a Kingston Communication plc. od roku 1995 do konce roku 2005 nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 12. října 2006.
COMMISSION DECISION
of 12 October 2006
the United Kingdom's application of the tax on non-domestic property to telecommunications infrastructure in the United Kingdom (No C 4/2005 (ex NN 57/2004, ex CP 26/2004)
(notified under document number C(2006) 4378)
(Only the English text is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2006/951/EC)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 88(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above (1) and having regard to their comments,
Whereas:
I. PROCEDURE
(1)
On 17 February 2004, the Commission registered a complaint from Vtesse Networks Ltd (‘Vtesse’), a UK telecommunications operator, concerning alleged preferential tax treatment in favour of B T plc (‘BT’), the incumbent telecommunications operator in the United Kingdom.
(2)
By letter dated 19 January 2005, the Commission informed the UK authorities that it had decided to initiate the formal investigation procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the measure at issue (‘decision to initiate the procedure’). The Commission decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union on 12 March 2005 (2). The Commission called on interested parties to submit their comments on the measure.
(3)
Following the extension of the deadline, the UK authorities responded by letter of 4 April 2005 to the request for comments in the decision to initiate the procedure.
(4)
The Commission received comments from the following interested parties:
-
AboveNet Communications UK Ltd. (‘AboveNet’), received by letter dated 29 April 2005
-
Altnet Task Force (‘Altnet’), received by letter dated 2 May 2005
-
Broadband Stakeholders Group, received by letter dated 13 May 2005
-
BT, received by letter dated 18 May 2005
-
Cable and Wireless Group plc. (‘Cable and Wireless’), received by letter dated 29 June 2005
-
Communications Management Association, received by letter dated 30 March 2005
-
Easynet Group Plc. (‘Easynet’), received by letter dated 3 May 2005
-
Gamma Telecom Ltd., received by letter dated 1 December 2005
-
Hutchinson Network Services UK Ltd. (‘Geo’), received by letter dated 6 May 2005
-
Global Crossing Ltd., received by letter dated 6 May 2005
-
GVA Grimley, received by letter dated 27 April 2005
-
Kingston Communications Plc, received by letter dated 29 April 2005
-
NTL Group Ltd., received by letter dated 29 April 2005
-
Telewest Broadband Ltd., received by letter dated 28 April 2005
-
Thus Plc., received by letter dated 4 May 2005
-
UK Competitive Telecommunications Association (‘UKCTA’), received by letter dated 25 April 2005
-
Vanco Ltd., received by letter dated 19 April 2005
-
Viatel (UK) Ltd., received by letter dated 6 July 2005
-
Vtesse, which provided comments and further information by letters or e-mail dated 28 January 2005, 4 February 2005, 16 February 2005, 22 February 2005, 15 March 2005, 29 March 2005, 28 April 2005, 28 July 2005, 17 August 2005, 2 September 2005, 4 November 2005, 23 November 2005, 30 November 2005, 1 December 2005, 11 January 2006, 19 January 2006, 16 March 2006, 20 March 2006 and 8 July 2006
-
Anonymous, received by letter dated 1 February 2005
(5)
The Commission forwarded these comments to the UK authorities by letters dated 20 June 2005, 4 August 2005 and 9 August 2005, in order to give them the opportunity to react. They provided their comments by letters dated 10 October 2005 and 22 November 2005.
(6)
By letter dated 26 July 2005, the Commission asked OFCOM, the UK independent authority regulating the telecommunications sector, to submit its comments on the decision to open the procedure. OFCOM replied by letter dated 21 September 2005. OFCOM provided further information on 7 December 2005, 6 January 2006 and 21 March 2006.
(7)
On 14 July 2005 and 4 October 2005, two meetings were held with representatives of BT, which provided further information on 23 November 2005 and on 23 March 2006.
(8)
On 16 March 2005, 9 September 2005 and 4 July 2006, three meetings with the UK authorities took place.
(9)
By letter dated 26 September 2005, the Commission requested further information from the UK Authorities, to which they replied by letter dated 18 November 2005. They provided further information on 23 November 2005, 23 January 2006, 21 February 2006, 13 March 2006, 21 March 2006, 27 March 2006, 20 April 2006, 2 May 2006, 4 July 2006 and 20 July 2006.
(10)
On 23 November 2005, a meeting took place with Vtesse, the complainant.
II. DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURE
A. Description of the measure
(11)
Business rates are a UK property tax levied on non-domestic property. Its aim is to contribute towards the costs of services provided by Local Authorities. The primary legislation on non-domestic rating in England and Wales is the Local Government Finance Act 1988 (‘LGFA 1988’). The implementation of the system is further regulated by statutory instruments and case-law.
(12)
The property unit that is valued for rating purposes is called the ‘rateable hereditament’ and includes land, buildings and rateable plant and machinery. Liability for the rates falls on the person in occupation of the rateable hereditament, i.e. the person who is in ‘paramount control’ of the assets, defined by case-law as the actual, exclusive and non-transient occupation of the hereditament, which brings commercial benefits to the occupier.
(13)
The tax rate, which applies equally to all business properties is determined annually by the Secretary of State and applies equally to all operators. It was set at 45,6 % for the fiscal year 2004/5 in England and 45,2 % in Wales. The base of this tax, the so-called rateable value, is the hypothetical annual rent at which the hereditament might reasonably be expected to be let from year to year in an open market transaction at a certain valuation date. The full statutory definition is contained in Schedule 6 to the LGFA 1988. (3)
(14)
The valuation of this hypothetical annual rent is carried out by the Valuation Office Agency (‘VOA’), an executive agency of the Inland Revenue, part of central government. Revaluations are carried out every five years. For the period 1995-2000, the rateable value is the hypothetical annual rent of the property if available on the market on 1 April 1993, which is called the ‘antecedent valuation date’. For the period 2000-2005, the antecedent valuation date was 1 April 1998 and for the on-going period 2005-2010, the date was 1 April 2003. The lapse of time between the antecedent valuation date and the date when the valuation enters into force is meant to allow the VOA to carry out the valuation based on actual evidence at the antecedent valuation date.
(15)
The VOA has a choice of four methods for calculating the ‘rateable value’, i.e. the hypothetical annual rent, of the hereditament, with a hierarchy between the different methods according to the decision to initiate the procedure:
(a)
If there is direct and actual evidence of the property's rent, the rental method is to be applied.
(b)
If direct rental evidence is not available, a comparison with the rental evidence of other comparable properties can be made. This is the Tone of the list method. For matters of convenience, both the rental method and tone of the list method, which both rely on market rental evidence, will be referred to in this decision as ‘rental method’.
(c)
The Receipt and Expenditure (‘R&E’) method is to be applied for properties that are seldom let or are difficult to replicate, typically utilities. It seeks to replicate the thought process that a putative tenant might go through when assessing the profitability of a commercial venture involving the renting of a property. He would estimate his future receipts and deduct his future costs. From that, he would deduct the return he requires, the rest representing the maximum rent he would be prepared to pay.
(d)
The Contractor's basis method is based on the replacement costs of a business property: a putative tenant would be unwilling to pay more as an annual rent for a hereditament than it would cost him in the way of annual interest on the capital sum necessary to build a similar hereditament. This method is normally used for hereditaments that are not let or do not generate profits (e.g. hospitals).
(16)
Business rates are levied on telecommunications infrastructure as on other non-domestic properties. The Valuation for Rating (Plant and Machinery) (England) Regulations 2000 (4) lay down that plant and machinery that are rateable for telecommunications infrastructure are ‘cables, fibres, wires, conductors or any system of such items …, used or intended to be used in connection with the transmission of communications signals’.
(17)
Telecommunication property has been subject to business rates since 1855. Following the privatisation of BT in 1984, this tax was also levied on the latter's infrastructure, as well as on Mercury Communications, BT's only competitor during the duopoly situation of the 1980's. Initially, for the 1990-1995 period, the tax amount was determined by applying a prescribed ‘standard formula’. When the telecommunications industry was gradually opened to competition, starting in 1992, the tax was levied on all telecommunications infrastructures.
(18)
For the period 1995-2000, the VOA applied the R&E method to BT. This valuation was adjusted following a negotiated settlement with BT which had constructed its own valuation on the Contractor's basis method and appealed against the original valuation to the Central London Valuation Tribunal and then to the Lands Tribunal. BT and the VOA reached a settlement in 2000. The outcome was an agreement to set the rateable value of BT's network assets at GBP 445 million in England and GBP 25 million in Wales for the fiscal year 1995/1996. With a multiplier of 43,2 %, BT's tax liability amounted to GBP 203 million for that fiscal year, which represented 2 % of BT's relevant annual revenues.
(19)
For the 2000-2005 period, the VOA settled BT's asset valuation at GBP 467 million in England and GBP 26 million in Wales. The valuation was carried out on the basis of the R&E method and was based on the principles and values agreed at the same time the 1995 list was settled. For the 2005-2010 period, the VOA applied again the R&E method to BT's network.
(20)
In principle, a review of the valuation takes place every five years. However, in its decision to initiate the procedure, the Commission noted that subsequent downward revisions were made to reflect the loss of market share of the company in the UK fixed telecommunications market resulting from the physical roll-out of competing telecommunications networks. The decision to initiate the procedure noted that no similar upward adjustment was apparently made to reflect possible extensions or upgrades of the network.
(21)
Kingston Communications plc (‘Kingston’) is the incumbent telecommunications operator and the owner of the only local access network in the region of Hull. During the privatisation of most publicly-owned telecommunications networks in the United Kingdom in the late 1980s, the company remained the property of the municipality, until the share capital was opened to the public in 1999. Hull City Council remains the only substantial single shareholder. Kingston was the only other telecommunications operator valued under the R&E method.
(22)
However, Kingston also owns a subsidiary, Torch Communications Ltd, which constructed a fibre backbone network outside Kingston's local access network area (i.e. Hull conurbation) and operates that backbone network as a separate subsidiary. As a result, the Torch backbone network can be separately valued on the basis of the rental method.
(23)
Vtesse is the complainant. It is a ‘fibre to the business’ service provider offering high capacity retail leased lines, mainly supplied to large corporate users. It directly competes with BT's leased line offers. In order to connect its customers, Vtesse leases ‘dark’ fibre from other backbone operators and complements this with its own built infrastructure. The property rented from other parties is included in the rateable hereditament of Vtesse. The VOA has decided to rate Vtesse based on the ‘tone of the list’ method, which is then applied each time new fibre is rented and lit.
(24)
Based on benchmarks of actual rents paid, the VOA has set the annual rate under the rental method at GBP 1 200 per km of pair of optic fibre in the London metropolitan area and GBP 1 000 per km in the other parts of the United Kingdom for the 2000-2005 period. In addition, in 2001, a so called ‘oversupply allowance’ was granted by the VOA to fibre providers assessed under the rental method, equalling a 15 % discount on the rateable value effective as of 1 April 2001 and 25 % as of 1 April 2002. This allowance was meant to reflect the overinvestment in fibres during the telecommunications boom of the late 1990s and the subsequent drastic reduction in value of these assets due to physical oversupply. There is a further discount of 10 % for networks over 3 000 km. Following these discounts, the rental value of a fibre pair fell to GBP 900 per km in the London area and GBP 750 per km in the other parts of the country in the years 2002-2004. For the 2005-2010 period, the rental value of a fibre pair was set at GBP 600 per km in the London area and GBP 500 per km in the rest of the United Kingdom. (5) According to Vtesse, its tax liability was around 7 % of its recurring revenues in 2003/04.
(25)
As to revisions, the tone of the list rate is applied to each fibre which is rented and lit. Vtesse has the obligation to regularly inform the VOA of extensions to its network so that the valuation of its hereditament can be adjusted. As a consequence, whenever it procures fibre to provide services to its customers, Vtesse claimed that it is liable for rates that may equal up to 20-30 % of the revenues of a new contract.
(26)
As to the other telecommunications operators in the market, they are valued under the rental method, with the exception of cable TV operators, which are valued on the basis of a method derived from the contractor's basis method. (6)
B. Reasons for initiating the formal investigation procedure
(27)
In its decision to initiate the procedure, the Commission considered that the application of the property tax to BT and Kingston could confer an advantage on these two firms. They seem to benefit from a reduction of their tax base as compared with the other competitors. This was reflected by the fact that BT paid in the range of around 2 % of relevant revenues in tax, while Vtesse and other competitors might have to pay in the range of around 7 %, and up to 20-30 % on an incremental basis.
(28)
The decision to initiate the procedure expressed the view that this apparently discriminatory taxation could be the result of the application of a particular asset valuation method to BT and Kingston, while the other telecommunications operators are valued under the rental method, again with the exception of cable TV operators, which are valued on the basis of a method derived from the contractor's basis method. The non-uniformity of the system and the discretionary powers which are given to the VOA to apply the general provisions to specific operators and which were used in the context of the settlement negotiated with BT, may have resulted in a specific advantage to BT and Kingston.
(29)
The decision to initiate the procedure questioned the view that the rental method could not be applied to BT's and Kingston's hereditaments. It suggested that the rent received by BT when renting out its own infrastructure could serve as guidance for the value of the network. Moreover, BT's retail business units effectively rent infrastructure and buy network services from BT Wholesale Ltd. (‘BT Wholesale’), the business unit that manages BT's infrastructure: the internal transfer prices between BT's retail business and BT Wholesale could provide a basis for estimating the rental value. Moreover, liberalisation and network element unbundling have resulted in a variety of wholesale products which could serve as benchmarks for valuing the rental value of the various infrastructure elements of BT's and Kingston's networks. As to the argument that there is no network nearly as large or diverse as BT's whose rental value could serve as benchmark, the decision to initiate the procedure suggested that the taxation of cable TV companies, which are also active in the telecommunication market, could serve as a benchmark.
(30)
As regards the application of the R&E method itself, the Commission noted that this method estimates the rental value of the assets concerned on the basis of the revenues derived from the use of these assets. The result would therefore depend on the level of profitability with which these assets are used, which could lead to results that penalise operators whose assets are valued under a different method. The Commission questioned whether the necessary adjustments were made when applying the R&E method to BT and Kingston in order to assume that their assets are used at capacity and profitability. The Commission also enquired how the universal service obligations are taken into account in the valuation of BT.
(31)
The decision to initiate the procedure further questioned the method used for revisions of the rateable value. It noted that BT seems to enjoy a downward revision mechanism, while there does not seem to be a similar systematic review of the market conditions faced by competitors. The apparent failure to take into account the increase in the value of BT's infrastructure between two five-year review periods while charging competitors incrementally as the value of their network increases appears to confer an advantage on BT.
(32)
Finally, the decision to initiate the procedure underlined the fact that the VOA apparently enjoyed broad discretionary powers, which enable it to negotiate settlements. It underlined that the settlement reached with BT should respect the principle of non-discrimination, and should not unduly discriminate among operators.
III. COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
A. Comments from interested parties other than BT and Kingston
(33)
The comments submitted by interested parties other than BT and Kingston generally support the view that the application of the property tax to BT and Kingston may give them an advantage.
(34)
Vtesse first pointed out that, after the decision taken in March 1998 by the Valuation Tribunal which confirmed that the R&E method had to be applied to BT's network and that its rateable value was GBP 553 000 000 for England and Wales, BT appealed the decision before the Lands Tribunal. Before the appeal was heard, BT and the VOA settled the valuation at GBP 470 000 000, which represents a 15 % reduction compared to the initial valuation. Vtesse suggests that BT and the VOA settled a final amount and that the VOA adjusted the numbers to match the agreed result.
(35)
Vtesse put forward new elements that tend to show that the hereditament of BT is under-valued under the R&E method. Thus, supposing that the rateable value of BT's whole network (7) was attributed to its optic fibre network (7 300 000 km in 2005), the annual rateable value per km of fibre would be GBP 74. According to Vtesse, this figure is to be compared to the annual rateable values of GBP 1 000 and GBP 1 200 per km of optic fibre pair for telecommunication operators that are assessed under the rental method. Similarly, setting the value of BT's optic fibre to zero, and given that BT has 29 million final users connections, the annual rent per line would be GBP 18,57. This figure is to be compared with the annual GBP 122 paid by telecommunication operators for access to BT's unbundled local loops (8).
(36)
Vtesse also notes that, in 2001, BT transferred the leasehold and freehold of most of its property portfolio to ‘Telereal’, a joint venture between Land Securities and the Williams Pears Group for GBP 2,4 billion. The deal involved 5,5 million sq m in total. Following the deal, BT paid GBP 190 million in annual rents for the freehold plus GBP 90 million for the leasehold in 2001. On the basis of this transaction, Vtesse concludes that BT pays GBP 35 per sq m in rents for its buildings, while, according to Vtesse, other telecommunication operators are rated on average at GBP 115 per sq m on their commercial property. Vtesse asserts that the actual rent paid in 2001 by BT for its buildings to Telereal, i.e. GBP 280 million, represented more than 50 % of its rateable value that year, despite the fact that most of this rateable value should be mainly attributable to its network and not to its buildings. Vtesse seems to imply that this is evidence that BT's network is undervalued under the R&E method.
(37)
In Vtesse's submission, the discrepancy between the rateable value of the different components of BT's network and those of the networks of the other telecommunication operators proves that the R&E method has resulted in a lower valuation of BT's hereditament than would have been achieved under the rental method.
(38)
Vtesse provides further elements to compare the respective burden of business rates on BT and on other telecommunications operators. Vtesse advocates the rates/receipts ratio, which allegedly amounted to 13,46 % in its case in 2004. It claims that this ratio must be adjusted in order to allow direct comparison with BT. According to Vtesse, since most operators pay significant fees for the carriage and termination of traffic and since those connection fees do not relate to their rateable assets, the fees should be deducted from their receipts when calculating their rates/receipts ratio. This view is supported by Gamma Telecom which, for the same reasons, argues that the most appropriate ratio for comparing the respective burden of business rates should be the rates/added value ratio.
(39)
Furthermore, Vtesse compared the prices of BT's Wholesale Extension Services (‘WES’) with the rates that an operator valued under the rental method would have to pay if it were lighting optic fibres for the purpose of providing the same service. Depending on the capacity and distances of the WES, Vtesse claims that such an operator could have to pay rates worth up to 87 % of the price charged by BT. Vtesse considers that this is further evidence of the fact that BT's optic network is undervalued: if its network were valued in the same way, BT should charge more for its WES in order to cover the real costs of the business rates.
(40)
Vtesse also makes the claim that the rates/receipt ratio is particularly high for new entrants such as Vtesse. More established firms can load up fibres with as much traffic as possible in order to amortise the rental and tax costs over as many customers as possible. BT is not subject to this constraint because allegedly it is not taxed marginally. That means that, for established firms, the rates/receipts ratio will decrease in the long run.
(41)
On the question of marginal taxation, Vtesse emphasises that the disadvantage that it suffers stems from the fact that BT is rated as an indivisible network, while Vtesse is rated on each individual metre of optic fibre cable that it lights. It considers that the unit of analysis should be the individual contract in the market, on which Vtesse and BT compete. Vtesse gives more precise figures on the impact of these differences in marginal taxation of contracts: taking the example of the bid launched by Kent MAN for the provision of backbone and access telecommunication links, Vtesse claims that its rates liability on that bid represented 16 % of its revenue. On the same bid, Vtesse claims that BT was not taxed marginally, or was taxed, at most, at the average of 2 % of revenues, which BT allegedly pays in rates. That difference would explain why Vtesse lost the bid to a consortium involving BT.
(42)
Vtesse also notes that BT has recently rented some 2 000 route kilometres of optic fibres on the network of Geo, one of Vtesse's suppliers, probably on the same commercial terms as Vtesse. In Vtesse's view, BT should be considered in occupation of these fibres. Vtesse questions whether this extension of BT's network was taken into account in its valuation, and suggests that BT should have been assessed on similar terms as Vtesse when it rents fibres from the same operator.
(43)
The Altnet Task Force, which represents a number of alternative fixed-line telecommunication operators, submits that the R&E method should only be applied to regulated monopolies with little comparable rental evidence. It considers that the VOA had ample evidence of rental value to evaluate BT on a rental method, such as BT's wholesale line rental tariffs or its published prices for Local Loop Unbundling products which could be used to evaluate the rental value of its copper cables. It also considers that the rental method has an incremental effect on the operators' tax liabilities. No such effect occurs under the R&E method, since the value of the infrastructure is established in advance and therefore BT's decision to light dark fibres is fiscally neutral. According to Altnet, the effects of these distortions were made worse by the fact that the settlement reached by BT and the VOA was perpetuated for two valuation periods, which gave a substantial advantage to the incumbent, in terms of increased certainty, while Altnet firms are facing costly and outstanding appeals and negotiations. Altnet claims that BT faces 74 % of the total tax burden, in relation to telecommunications networks, while its market share is at least 80 %.
(44)
Global Crossing confirms that incremental taxation (i.e. on newly lit fibres) favours BT since, when Global Crossing illuminates a new fibre, the incremental taxation liability is incurred on the entire length of the circuit from its customer's site to its core network nodes. Global Crossing claims that it has lost business to BT because of the unfavourable taxation treatment.
(45)
Thus plc and Viatel (UK) Ltd. also claim that they face incremental tax liability as a result of connecting new customers' sites to their networks, while BT, their main competitor, does not incur such an incremental tax liability. Above Net makes the same claim, indicating that it lost business to BT, possibly because of BT's alleged lower taxation
(46)
UKCTA, a trade association representing the interests of fixed-line communications operators competing against BT for voice and data services, expressed the view that the property taxation system is severely lacking in transparency, since it is characterised by confidential bilateral deals agreed between network operators and the tax authorities. UKCTA considers that the settlement reached by BT has provided it with ten years of certainty and stability, while other operators did not benefit from a similar level of predictability. It notes that the property tax system has entrenched BT's dominant position, since taxation has been more affordable to BT and has therefore impaired new entrants' ability to compete fairly, and since BT, unlike other competitors, does not face direct increases in business rates liability for lighting more fibres. However, following a request from the Commission, UKCTA indicated that it was impossible to indicate what Altnet operators might have had to pay in rates, had they been assessed on the same basis as BT.
(47)
GVA Grimley, consultants in the field of business rates for telecommunications companies, criticise the application to BT of an adjustment mechanism which reflects change in its market shares and whose application is opaque. GVA Grimley claims that for all other hereditaments valued under the R&E method, normal practice is for there to be a five yearly revaluation without a market share mechanism. Furthermore, they question the way this market share adjustment mechanism is applied to BT, noting that it is difficult to see why BT's rateable value should have been declining from 1995 to 1999, in a context of improving turnover and profit. They further claimed that the VOA declared that a pair of unbundled copper wires had a rateable value of circa GBP 50, while BT's local loops are valued at around GBP 16 (dividing BT's total rateable value by the number of local loops). The discrepancy would indicate that BT's network is undervalued.
(48)
Some of the respondents already mentioned and others, such as Telewest Broadband, Cable and Wireless, or Easynet, raise other issues that concern business rates, but do not appear to be directly related to the facts described in the decision to initiate the procedure. For instance, some of those firms are concerned about the possible application of the property tax treatment in the context of local loop unbundling. They also complain about the fact that the business rates are set at too high a level (9), which represents an impediment to investment, and that a period of five years is incompatible with the structure and pace of technological change in the telecommunications industry (10). One firm also claims that some competitors are not rated (11).
B. Comments from BT and Kingston
(49)
BT first explained that, contrary to what is claimed in the opening decision, there is no accepted hierarchy between the valuation methods, and no principle that the rental method, if rental evidence is available, is the most appropriate method. The method which the VOA uses is dictated by the nature of the property being assessed and by available evidence. Thus, there is not discretion for the VOA as to the choice of method.
(50)
Although BT is valued under a different method, there is no discriminatory treatment between BT and other ratepayers: the statutory test is the same, and all methods aim at assessing the hypothetical rent at which it is estimated that the business property in question might reasonably be expected to be let from year to year.
(51)
BT claims that there is no evidence that the rateable value assessed for BT's hereditament has given BT an advantage in the form of a reduced tax base compared to competitors. The only evidence the Commission has provided to support this allegation is a comparison of rateable values with respect to turnovers.
(52)
BT further submits that the VOA correctly concluded that the R&E method was the only appropriate method to value BT's network, mainly because of the lack of rental evidence to estimate the rateable value of BT's hereditament as a whole. Neither local loop (12) nor wholesale rental evidence (13) was available at the time of the 1995 and 2000 valuations.
(53)
BT denies that there was any bias in the appeal system or in its application to BT. Everybody has a right to appeal and a possibility to settle. The valuation of BT's network was the object of an appeal in 1995. Its settlement before the Valuation Court was not unusual, and does not imply discretion on the part of the VOA: the possibility of reaching a settlement does not relieve the VOA of its statutory duty to determine the annual rental value of the hereditament under the hypothetical tenancy. According to BT, it is also wrong to say that the 1995 valuation also served as a basis for determining the 2000 values and conferred ten years of certainty on BT: the settlement concerning the 1995 valuation only took place in 2000 because of delays in the legal proceedings. Thus, BT was subject to five years of uncertainty as regards the 1995 valuation. The 2000 list was settled at the same time.
(54)
BT explained that in the course of the five-year period, revisions of the valuation can take place in cases of ‘material changes in circumstances’ (‘MCCs’). A market share adjustment mechanism was seen as an efficient means of reflecting, on an annual basis, the net effect of these MCCs (14).
(55)
Therefore, BT explained that the Commission's decision to initiate the procedure was wrong to claim that any increase in the value of BT's infrastructure is not taken into account: in fact, BT has been subject to upward as well as downward revisions, depending on whether factors increasing BT's value outweighed decreasing factors (15).
(56)
According to BT, the revision system applicable to Vtesse appears to be based on the same principles, albeit on a different manner: newly occupied fibres become an additional part of its hereditament and are valued as part of it. In the case of Vtesse, market share is not a suitable means for assessing changes in rateable value since any changes are likely to be imperceptible due to Vtesse' small market shares.
(57)
Finally, if the Commission were to decide that BT did receive State aid, BT submits that the Commission could not order recovery because of BT's legitimate expectation that any such aid was lawful, or, alternatively, that it would constitute existing aid.
(58)
Kingston claims that the Commission has not established the existence of an advantage, either by showing that BT and Kingston have benefited from a selective reduction in the burden of tax, or by showing that other operators face an exceptional increase. It notes that in the case of Kingston, the Commission has no idea how it has been rated.
(59)
Kingston considers that the only evidence that an advantage may have been granted to BT is the difference in the rates/revenue ratio between BT and Vtesse. However, this ratio is irrelevant in the case of property tax, which is not a tax on revenues. For such ratio to be relevant, Vtesse and Kingtson or BT should be directly comparable firms, which is not the case given the differences in size, turnover and economic activities. Finally, it estimates Vtesse's ratio at 0,39 %, while its own rates/revenue ratio is allegedly at 4,5 % (16).
(60)
It denies that the existence of several methods bestows a selective advantage on Kingston. The VOA has, in its view, some discretion in the valuation process, but this is not unfettered discretion: the nature of the hereditament and the nature of the evidence determine its choice, which is further constrained by a considerable body of case-law. It is not possible to demonstrate that the R&E method favours Kingston or BT, since the rental method is not applicable to them, while the R&E method is not applicable to Vtesse, since it is not profitable.
(61)
It further submits that there is no demonstration of a distortion of competition, with no reference to the other operators that compete with Kingston. As a subsidiary legal submission, it suggests that any potential aid granted through the application of the UK rating system would be existing aid.
IV. COMMENTS FROM THE UNITED KINGDOM
(62)
The UK authorities submit that the rates system is a uniform statutory system, applicable to all non-domestic hereditaments in England and Wales, which aims at establishing a common yardstick, by which to assess the value of the premises. This yardstick is the rent at which it is estimated that the hereditament might be expected to be let from year to year, under certain statutory assumptions concerning the state of repair of the hereditament and the terms of the hypothetical tenancy.
(63)
This value is established by the VOA, which employs professionally qualified chartered surveyors, and is required by law to exercise its expertise independently. Its decisions are subject to the independent scrutiny of the Valuation Tribunal, and upwards to the Lands Tribunal and the Court of Appeal.
(64)
The UK authorities further explain that, in order to value this hypothetical rent, the VOA can use several methods. These valuation methods have the same objective, namely the ascertainment of the hypothetical tenancy and should all, properly applied, yield the same result. The existence of several methods is meant to cater for the wide range of circumstances to which rates are applied. The selection of the appropriate valuation method is not a discretionary decision: it will depend on the nature of the hereditament and the nature of the available evidence. Thus, for instance, if there is no profit motive (hospitals, schools) for occupation, the R&E method is not applicable and the VOA is likely to judge that the most appropriate method is the contractor's basis.
4.1. Choice of the method applied to BT and Kingston
(65)
The UK authorities explain that the R&E method was the only one that was available to assess BT's and Kingston's hereditament. They claim that the VOA's team of independent experts (17) that worked on assessing their hereditament concluded for all valuation periods, including 2005-2010, that there was not enough evidence to assess the rateable value of BT's and Kingston's networks on the basis of the rental method. This finding was accepted by the Valuation Tribunal in the case at hand (18). They further claim that the R&E method is the only one that could reflect the unique advantage of ubiquity which BT enjoys.
(66)
The UK authorities claim that the rental method was not applicable to BT and Kingston. On this point, they first emphasise that the question of the availability of rental evidence has to be assessed at the time when the valuation was conducted. Thus, for instance, the possibility of applying the rental method for the period 1995-2000 can be considered only on the basis of information that was available at the ‘antecedent valuation date’, i.e. 1 April 1993. Therefore, the UK authorities claim that third parties and the Commission are wrong to assume that market evidence that is now available is relevant to the question as to whether the 1995 and 2000 lists could have been compiled on the basis of the rental method.
(67)
Therefore, with respect to the 1995 lists, only information available in 1993 could be taken into account. In its decision to initiate the procedure, the Commission suggested two possible sources of rental evidence: either the rent received by BT when renting out its own infrastructure or transfer prices between BT's retail business and BT's wholesale business. The UK authorities claim that neither of those approaches was available to the VOA in 1993. In 1993, BT was not renting out any significant part of its infrastructure and it was not structured in a way that separated its retail and wholesale businesses.
(68)
Concerning the 2000 list, based on information available in 1998, the UK authorities admit that by that date, there was limited rental evidence from fibre optic networks which started to be provided to operators under so-called Indefeasible Rights of Use (IRU) contracts. However, that evidence was limited and applied only to fibre optic networks used for carriage of high volume services, and was therefore relevant to an extremely limited proportion of BT's hereditament. They also admit that there were separate retail and wholesale divisions in 1998, but the access business, which is an essential part of BT's activities, was operated on an ‘end to end’ basis with no transfers to the other divisions. Therefore, transfer payments could not be used to value the whole of BT's network.
(69)
As to the 2005 list, the same remarks as above apply. The UK authorities also deny that, contrary to the suggestion made by Altnet, tariffs for local loop unbundling provide any rental evidence on the basis of which BT's hereditament could have been assessed. For instance, the Wholesale Line Rental (WLR) tariff was available from August 2002. It is a product which BT is obliged to provide to other telecommunications operators, and which enables them to offer both line rental and calls to customers over BT's local network. However, the payment made by the telecommunications provider to BT is not equivalent to a rent for the local network. It is a payment for a service, since BT has to provide, inter alia, maintenance of the line, exchange accommodation, billing and R&D, fault repair, pair gain equipment, and power. Therefore, the UK authorities claim that, contrary to Vtesse and Altnet's assumption, it cannot be equated with a rent per line for the local loops. They come to the same conclusion with respect to the Calls and Access tariff, which was a precursor to the WLR product, was available from 1998 and covered the same services as the WLR. Furthermore, BT's wholesale line rental tariff and local loop unbundling fee are regulated by OFCOM. They are not open market rents and as such little weight can be given to these tariffs as evidence of rental value (19). Therefore, the VOA claims to have no rental evidence on the essential parts of the networks of BT and Kingston, i.e. their local access networks.
(70)
Furthermore, the UK authorities explained that rental evidence used when applying the rental method to telecommunications operators other than BT and Kingston cannot be used to value the hereditament of these two firms. BT and Kingston, on the one hand, and other telecommunication operators, on the other hand, are not remotely comparable. The networks of BT and Kingston are primarily local access networks, serving millions of individuals in the case of BT, while the networks of most other telecommunication operators are primarily core networks serving a small number of high value, high volume customers. The value of a hereditament is influenced by a number of factors including its function, its physical layout, its extent and the regulatory environment under which it operates. Thus, given the differences in the hereditaments and the lack of comparability, rental evidence from telecommunications operators, for instance on their optic fibre network, cannot be applied directly to BT/Kingston. For the same reasons, the UK authorities claim that, contrary to the suggestion made by the Commission in its decision to initiate the procedure, rental evidence from Cable TV companies cannot be applied to BT or Kingston.
(71)
As to the suggestion that parts of BT's hereditament could have been valued by reference to rental evidence derived from other networks and then on an R&E method for the remainder, the UK authorities claim that such an approach was not feasible. Such an approach would pre-suppose that there are distinct physical parts of the BT network for each of the different businesses in which BT is engaged. However, the UK authorities note that according to British case-law on the application of business rates (20), contiguous property in the same occupation, such as BT's and Kingston's networks, must be valued as a single hereditament. Disaggregating property in single occupation would introduce valuation distortions, since the sum of the value of the parts of a property rarely equates to the value of the whole.
(72)
More specifically, to seek to disaggregate BT's core trunk route, high volume, fibre optic network, which competes with Vtesse's business, and to assess its rateable value by reference to rents paid by competing telecommunications providers is not possible. That is because that same infrastructure is also used by low volume telephony services provided to BT's 29 million domestic customers. BT's or Kingston's networks are physically incapable of being divided into self-contained units capable of being separately let or occupied, by reason of their physical and functional integration.
(73)
In any case, even if it were possible to value separate parts of BT's and Kingston's hereditaments and value them under a different method than the R&E method, the problem would remain of how to value the remainder, since the R&E method can be applied only in respect of the whole of those undertakings' networks.
4.2. The application of the R&E method to BT and Kingston.
(74)
The UK authorities provided detailed explanations on the way the R&E method is applied to BT and Kingston.
(75)
The valuations are carried out by independent experts in accordance with the general rules on the application of the R & E method (21). Although the modelling and the resulting calculations are complex, the following paragraphs provide a brief overview on how the valuation was done for the 1995-2000 period.
(76)
The R & E valuation takes the expected receipts, which are relevant to the rateable occupation of BT's hereditament, and deducts the relevant expenses. Specialist consultants (National Economic Research Associates - NERA) were commissioned by the VOA to prepare a model to provide an estimate of future revenues and operating costs over a five-year period arising from occupation of the BT Central List hereditaments in England & Wales, together with the remainder of the network in Scotland and Northern Ireland. A summary description of the NERA model and underlying spreadsheets for the 1995, 2000 and 2005 valuations were submitted by the UK authorities.
(77)
The objective of the NERA model was to predict the revenues and operating costs likely to arise from the BT network throughout the United Kingdom, in the context of the rating hypothesis over a five year period. That hypothesis envisages a letting of the rateable portion of the BT network at 1 April 1993, but having regard to its physical state and that of competing networks and the remainder of the physical environment as at 1 April 1995. The NERA model proceeded from the basis of actual revenues and operating costs, arising in the year preceding the antecedent valuation date, as these would be known to the bidders for the hypothetical tenancy. Observations of a long series of past statistics were used to derive elasticities which were used to forecast movements in the total telecoms market and BT's share thereof over a five-year period.
(78)
In the case of BT, the VOA decided to use forecast costs and revenues over a five-year period rather than the usual one-year period. The UK authorities explained that in certain circumstances, the application of the R&E method may involve considering levels of profitability over a number of future years if performance over a single year is not likely to be typical of the future. In the case of BT, the VOA anticipated that, viewed from the antecedent valuation date (‘AVD’), the future pattern of profitability would be affected by the prospect of increased competition, regulatory price control, a significant growth in competitors' networks and changes in the types of services offered. For these reasons, an approach based on anticipated profitability over a five year period was necessary to value the rent that a hypothetical tenant, looking at the AVD, would be ready to pay for BT's network over that period (22).
(79)
Having anticipated receipts and operating costs over five years, the next stage in the R&E valuation is a deduction of the hypothetical tenant's estimated capital expenditure over the five-year forecast period on items which do not form part of the hereditament, but which are necessary in order to earn the forecast receipts. These items fall into two categories: (a) non-rateable plant & machinery required to be procured during the five year period, whether as replacement for existing equipment or otherwise; and (b) additions to the network not in existence at 1 April 1995, but which are forecast to be made over the five-year period.
(80)
The next step is the predicted change in working capital over each of the five years of the forecast period. The annual change is deducted from receipts net of expenses and the capital expenditure described above. This produces a divisible balance representing the total of rent and the tenant's required cash flow. The next step is the estimation of the tenant's required cash flow.
(81)
This is the tenant's required return on his capital at the commencement of the year, adjusted for change in that capital over the course of the year. The tenant's capital at the commencement of the hypothetical tenancy consists of working capital and tangible assets, namely non-rateable plant and machinery. The change in the tenant's total capital is estimated for each year. Changes in tangible asset values will occur each year as a result of changes in replacement asset costs, depreciation of existing assets, and acquisition of new or replacement assets, and these changes have been forecast over a five-year period.
(82)
The tenant's required return was taken to be 16,2 % in nominal terms (23). This is an estimate of BT's weighted average cost of capital (‘WACC’) in nominal pre-tax terms at 1 April 1993 - the relevant antecedent valuation date. In this way the tenant's required cash flow at the year end is computed. Since receipts, expenses and capital expenditure are incurred throughout the year, just as rent is payable during the year, the year-end required cash flow is expressed in mid year terms by applying a present value factor for 6 months at 16,2 %.
(83)
The tenant's required cash flow is deducted from the divisible balance, leaving a residual cash flow for each year, since that cash flow arises from transactions taking place throughout the year. The present value of each year's cash flow (at 16,2 %) is then summed up and divided by the sum of the present value factors (equalling 5 years purchase at 16,2 %).
(84)
The result, GBP 700 636 855, represents the estimated rental bid which the hypothetical tenant could afford to make in order to retain a return of 16,2 % on the capital investment which he would of necessity make in order to generate the receipts upon which his bid would be predicated. The penultimate stage of the valuation involves the apportionment of the UK ‘cumulo’ value of over GBP 700 million to England and Wales. In the absence of any direct evidence of telecommunications traffic in each of the countries of the United Kingdom, it has been assumed that the apportionment most likely to be accurate should have regard to the distribution of economic activity between the constituent parts of the United Kingdom. On the basis of this evidence, 84,8 % of the UK ‘cumulo’ was apportioned to England and 4,2 % to Wales.
(85)
The resulting figures include a number of properties which are owned and occupied by BT but not included in the Central List hereditaments. These properties were capable of being valued directly on the basis of the rental method and separately assessed at GBP 149 167 870 in England and GBP 3 822 485 in Wales. The final stage of the valuation involves the subtraction of those separately assessed rateable values in order to arrive at the final rateable value for the Central list hereditaments, which was GBP 445 million in England and GBP 25 million in Wales.
(86)
The same method was applied for the following two valuation periods, using as a basis BT's actual accounts for the year 1997/98 for the 2000-2005 period, and for the year 2002/03 for the 2005-2010 period. The VOA used a tenant's required return of capital investment of 14,25 % for the 2000-2005 period and a required return of 12,25 % for the 2005-2010 period, this decrease reflecting the evolution of inflation.
(87)
The application of the R&E method to BT has resulted in the following rateable values since 1995:
List
England
Wales
1995-2000
GBP 445 million
GBP 25 million
2000-2005
GBP 467 million
GBP 26 million
2005-2010
GBP 530 million
GBP 24 million
(88)
On the specific question of the 1995-2000 valuation, the UK Authorities acknowledge that the application of the R&E method to BT for that period was the object of a settlement, following more than five years of litigation and subsequent negotiations. The VOA is entitled to settle, which is common practice in the application of the property tax (24). It cannot reach a settlement on a basis that does not represent the correct rateable value of the hereditament concerned. The UK Authorities emphasise that the settlement concluded with BT confirmed that its hereditament was to be valued on the basis of the R&E method rather than the contractor's basis method, which was favoured by BT, and that it resulted in a rateable value that was significantly higher than the value BT contended for.
(89)
Concerning the allegation made by Vtesse that, after the decision of the Valuation Tribunal (25), the VOA and BT settled on a rateable value of BT's network that was 15 % lower than the initial valuation made by the VOA, the UK authorities explained that the difference can be accounted for by the fact that the valuation carried out after the Valuation Tribunal's decision was the product of a more thorough analysis. When preparing the first valuation, which was presented before the Valuation Tribunal, the VOA and its economic consultant NERA were not able to obtain full details of BT's historic revenues, prices, volumes and costs since, in particular they did not have the tools to force disclosure of this information by BT. BT appealed to the Lands Tribunal against the decision. The Lands Tribunal hearing is a de-novo hearing (26). Furthermore, at that stage of the procedure, the VOA could issue information injunctions and obtain disclosure of relevant information by BT. In particular, for the 2000 valuation, the VOA and NERA were able to obtain significant data which were not available to them in 1997, such as a full breakdown of BT's 1992/3 revenues and costs, BT's five-year plan produced before the AVD, and historic data on line and call volumes and prices and leased line volumes and prices. This new information affected all the main parts of the valuation, including forecast of revenues and operating costs, future capital expenditure and the hypothetical tenant's required return.
(90)
Some of the changes tended to increase the rateable value. This was the case of the following factors:
-
The VOA finally used a tenant's required return of 12,27 % in real terms, instead of 12,5 %, as initially adopted by the Valuation Tribunal.
-
Capital expenditure on the tenant's non-rateable assets were significantly revised downward, thanks in particular to the information provided by BT's 1993 business plan, which was not available in 1997.
-
The cost per redundancy was reduced from GBP 50 000 to GBP 33 900 in 1992/3.
(91)
The factor with the main downward effect on rateable value was the change in forecast of future receipts and costs. The revised version predicted higher profits in the first year but lower in the subsequent years, compared with the forecasts used in the 1997 valuation. More precisely, these changes can be attributed to the following elements:
-
The X factor in price cap (27) in 1997/8 was changed from -4,5 % to -7,5 % since the move to -4,5 % which took place in 1997 and was used in the 1997 valuation could not have been reasonably anticipated at the AVD.
-
The forecast for the annual reduction in access deficit contribution per minute (28) was increased from - 3 % to - 12 %, since the 1997 forecast did not take sufficiently into account the reduction in the size of the access deficit as exchange line prices increased faster than costs.
-
In the 1997 valuation, the VOA and NERA assumed that inland leased line prices would be rising with inflation. This assumption was not supported by the data on historic leased line prices which was subsequently released by BT, and these prices were assumed to remain constant in the context of the 2000 valuation.
-
In the 2000 valuation, an allowance was made for additional outsourcing costs.
(92)
The combined effect of these factors meant that the final valuation was lower than that which had initially been calculated by the VOA in 1997.
(93)
Finally, on the point raised by the Commission in its decision to open the procedure as to whether the R&E method correctly takes account of the possible inefficiencies and lower profitability of the firms to which the R&E method is applied, the UK authorities reply that valuation proceeds on the assumption of an average level of efficiency. Where there is evidence of less than average efficiency, the valuer using the R&E method must make adjustments to the estimated fair receipts and expenses. The UK authorities claim that there is evidence that BT has an average level of efficiency (29) and no adjustment was deemed necessary to make a correct valuation of their hereditament. On the question of the universal service obligations (‘USO’) and the way in which they are taken into account in the valuation of BT, the UK authorities explained that no specific allowance is made for such USO. The costs of the USO are included in the overall predicted capital expenditure for growing the network and in the overall operating expenses. The increased revenues resulting from the service of customers under the USO and from the brand enhancement resulting from the USO, if it exists, are included in the anticipated receipts.
(94)
A similar but much simpler staged approach to the R&E method was applied to Kingston. No model predicting the turnover likely to be derived from occupation of the hereditament over a five-year period was prepared. The reason for this is that there are no networks serving residential customers competing with Kingston in the Hull conurbation area, no cable TV and little competition for commercial lines. Due to the more stable situation in Kingston's Hull market, it was decided that a five-year projection was not necessary.
(95)
Instead, for the 1995-2000 period, regard was had to actual turnover and operating costs for the 3 years preceding the AVD and based on this, it has been assumed that the hypothetical tenant might reasonably anticipate a net income of around GBP 9,5 million per year before rent. The tenant's required return has been taken to be 12,5 % on the value of the non-rateable assets (assumed to be GBP 64 million), giving a return of GBP 8 million to be deducted from net income. The residue of GBP 1,5 million is available for rent and was set as Kingston's rateable value for that period. The same method, using the figures available in 1998 and 2003 gave a rateable value of GBP 5,1 million for the 2000-2005 period and GBP 7 million for the 2005-2010 period respectively.
4.3. Revision mechanism
(96)
The UK authorities also provided explanations concerning the revision mechanism applied to BT. They explained that under Schedule 6 to the LGFA 1988 BT, like any other rate payer, is entitled to have its rateable value altered if a material change in circumstances (‘MCC’) occurs during its five year valuation period. The MCC is taken into account as if taking place at the antecedent valuation date. In the case of BT, MCCs take place every day, either because of the extension of BT's network (upward effect) or because of the roll-out of competing networks (downward effects) (30). Theoretically, a valuation using the R&E method should take place every year, taking into account how these MCCs may have changed BT's five-year plan at the time of the antecedent valuation date. In preference to this complex method, the UK authorities and BT agreed on a proxy method of adjustment, based on the evolution of BT's market share in comparison with its market share in the year preceding the commencement of the rating list, and using data published by OFCOM.
(97)
This market share was calculated by dividing the total of all categories of BT's relevant revenues by the total of all corresponding categories of UK market revenues for fixed telephony. The relevant categories are: (a) local calls; (b) national calls, (c) international calls, (d) calls to mobiles; (e) other calls, (f) exchange line connections, (g) exchange line rentals, (h) inland private leased rentals (this category includes the market on which BT and Vtesse compete), (i) inland private leased connections, (j) international private leased circuits, (k) interconnect and (l) telex (in 1995 list only) .
(98)
Taking the example of the 2000-2005 list, BT's market share thus calculated was 68,47 % in 2000. The rateable value of its hereditament was GBP 467 million in England and GBP 26 million in Wales in 2000. For the subsequent year, BT's market share had fallen to 65,03 %. The rateable value for 2001 for therefore set at GBP 467 million ×65,03 %/68,47 % = GBP 443 million for England and GBP 26 million × 65,03 %/68,47 % = GBP 24,7 million for Wales. The following year, OFCOM data suggested a small reduction of its market share, which however led to no reduction of BT's rateable value. In the years 2003/4 and 2004/5, BT's market share increased to 67,6 % and 68,0 % respectively. Compared to the benchmark market share in 2000 (31), it led to rateable values of GBP 447,5 million and GBP 450,6 million respectively (32).
(99)
This method gave the following results for the 1995-2000 and 2000-2005 periods:
BT
List
England
Wales
01.04.1995
1995
GBP 445 million
GBP 25 million
01.04.1996
1995
GBP 412 million
GBP 23 million
01.04.1997
1995
GBP 392 million
GBP 22 million
01.04.1998
1995
GBP 366 million
GBP 20 million
01.04.1999
1995
GBP 347 million
GBP 19 million
01.04.2000
2000
GBP 467 million
GBP 26 million
01.04.2001
2000
GBP 443,5 million
GBP 24,7 million
01.04.2002
2000
GBP 443,5 million
GBP 24,7 million
01.04.2003
2000
GBP 447,5 million
GBP 24,9 million
01.04.2004
2000
GBP 450,6 million
GBP 25,1 million
(100)
For the 2005-2010 period, the UK authorities indicated that, due to the lack of available data from OFCOM, the revision mechanism applied for the first two periods will be discontinued (33). In place of the former system, the UK authorities intend to apply a full R&E method annually, which will reflect all physical changes, including new lit fibres, but in the context of the economic conditions existing at the antecedent valuation date (34). This system is still being finalised.
(101)
In the case of Kingston, no revision mechanism was applied. According to the UK authorities, no adjustment was undertaken for the 1995 and 2000 rating lists on the basis that no competitors built networks in the Kingston upon Hull conurbation area and that Kingston already had a network coverage of almost 100 % in the area, so it did not extend its network.
4.4. Existence of an advantage
(102)
The UK Authorities first emphasise that all valuation methods should arrive at the same result: the hypothetical rent that would be paid for the hereditament. Therefore, the fact that a different method of valuation was applied to BT and Kingston, on the one hand, and to the other telecommunications operators, on the other, is not an indication that an advantage could have been granted to the former.
(103)
They are of the opinion that there are two means by which the existence of a selective advantage could be demonstrated:
a)
Either by showing that an R&E valuation of telecommunications operators other than BT and Kingston would have yielded a lower rateable value than that derived from the rental method, so as to demonstrate that the R&E method is flawed or systematically understates value;
b)
Or by showing that, using correct and relevant comparisons, other telecommunications operators had a disproportionately high rateable value when compared with BT and Kingston.
(104)
In order to establish point (a), it would be necessary to carry out an R&E valuation of the other telecommunications operators in order to see whether comparable results were obtained under the R&E method and under the rental method. None of the telecommunications operators has undertaken such an exercise and the UK authorities assume that if indeed the valuation of their network had been lower under the R&E method, members of Altnet and Vtesse would have raised this point (35). As to the VOA, it does not have these telecommunications operators' business plans. Therefore, it is not in a position to assess their anticipated receipts and expenditure deriving from the occupation of their network, and determine the rent they would be ready to pay for it under the R&E method.
(105)
Concerning point (b), the UK authorities note that Vtesse and the Commission suggested comparing the percentage of receipts paid by Vtesse in rates compared with the percentage of receipts paid by BT and Kingston. The UK authorities first submit that this ratio is irrelevant. They argue that rates are a tax on the value of property, not a tax on receipts, profits or capital gains. The value of a property is not a function of the turnover of the particular occupier: two businesses may occupy identical properties, yet their turnover could be very different depending on the nature and success of their business. Even tenants in the same area of business may have dramatically different turnovers depending on their efficiency. Consequently, revenue is no indication as to the rent which would be arrived at in the ‘haggling of the market’ and placing any weight on an alleged disparity between the percentage of receipts spent on rates is wrong.
(106)
In any case, the UK authorities submit that the correct rates/receipts (36) ratio for BT and Kingston in the UK were the following :
1995/96
2000/01
2005/06
BT
3,0 %
2,7 %
3,6 %
Kingston
1,0 %
4,0 %
3,4 %
(107)
The UK authorities explained that the difference between the ratio that they obtain for BT and the ratio calculated by Vtesse for BT (2 %) can be explained by the fact that Vtesse compared BT's receipts in the UK with its network rateable value in England and Wales. Vtesse failed to take into account separately assessed properties and the rateable value of BT's hereditament in Scotland and Northern Ireland. The difference between the ratios provided by Vtesse and the UK authorities can be further explained by the fact that the UK authorities calculated the rates/receipts ratio by using revised revenues for BT and Kingston which were adjusted to take account of non-relevant revenues and were normalised to reflect projected future trends.
(108)
In any case, even if the percentage-of -receipts approach was to have any validity, the UK authorities claim that the figures provided by Vtesse and used by the Commission in the decision to initiate the procedure, do not show the existence of an advantage to BT. On the contrary, they note that, when all the Altnet telecommunication operators as a whole are compared with BT, the percentage of receipts shows that BT does not pay less than the Altnet operators. In the final year of the 2000 list, BT had about 70 % of the total fixed telecoms rateable value and about 71,6 % of call and access revenues and a smaller percentage of other fixed market revenues. According to the UK authorities, these figures show that there is no systemic problem with the valuation in the 1995 and 2000 lists.
(109)
On the question of marginal taxation, the UK authorities deny that the different way of rating additional fibres confers any advantage on BT or Kingston. The trigger for rateability of telecommunication operators' fibres under the rental method is the lighting of the fibres. This is not the way new fibres are treated in the case of BT/Kingston under the R&E method.
(110)
The R&E method anticipates the receipts and expenditures over the next five years. The fibres necessary for BT's business throughout the five-year life of the list are taken into account in the assessment of the rateable value because the receipts from these fibres are included in the R&E valuation. Business rates are therefore payable in respect of optic fibres from the commencement date of the rating List, not merely from the day when they are lit. Physical additions to BT's hereditament are further taken into account by the annual revision mechanism which is based on the evolution of BT's market shares described in recitals 96 to 100.
(111)
The UK Authorities acknowledge that the valuation methods, of necessity, require a different approach to the treatment of the lighting of additional fibres, but underline that the end result of the valuation exercise in both cases is that the value of the fibres to the occupier is reflected in the rateable value.
V. COMMENTS FROM OFCOM
(112)
OFCOM is the independent regulator and competition authority for the UK communications industries. The comments from the UK authorities were provided by the UK central government and do not represent the views of OFCOM. As a result, the Commission asked OFCOM to provide its comments on the decision to initiate the procedure by letter dated 26 July 2005. They were provided by OFCOM by letter dated 21 September 2005.
(113)
OFCOM considered the extent to which differences in methodology and practice may have effects on the conditions of competition. Its general conclusion was that the non-domestic rating system is currently not having an adverse effect on the conditions of competition in the telecommunications market.
(114)
Concerning the rates/revenue ratio, OFCOM is of the view that this ratio is not pertinent for assessing the fairness of the non-domestic rates system. It points out that rates are related to the expected market rents, which are likely to reflect the efficient use of the assets. If an asset is used inefficiently by a firm, rates may be a significant proportion of its revenues. For example, the rates/revenues ratio for a fibre network may depend on the amount of data for which it is used. Differences in the rates/revenue ratio of different companies may thus simply reflect differences in the value of the services they provide to customers through similar rateable assets.
(115)
Furthermore, OFCOM calculated the rates/revenue ratio for a certain number of telecommunications operators in the United Kingdom:
2005 rate liability (GBP million)
2005 revenues
(GBP million)
Rates/revenue
( %)
BT
238,31
18 623
1,28
NTL
24,26
1 930
1,26
Telewest
15,49
1 300
1,19
C&W
16,37
1 602
1,02
Kingston
3,35
364
0,92
Energis
3,27
720
0,45
Global Crossing
3,13
270
1,16
Easynet
1,77
78
2,28
Thus
2,41
341
0,71
Your Communication
1,09
186
0,59
Fibernet
1,08
47
2,32
Gamma Telecom
0,46
72
0,63
(116)
OFCOM also calculated Vtesse's ratio for 2003, the only year for which it had available figures. This ratio was 2,1 %. These figures show that the rates/revenue ratio differs significantly and with no clear pattern to volumes of revenues. OFCOM concluded that not only is this ratio a flawed methodology for assessing the fairness of the non-domestic rating system, but the allegation that BT generally pays a smaller amount in rates compared to its revenues than its competitors appears to be false.
(117)
OFCOM underlines the difficulty of making appropriate comparisons between very different telecommunications operators (e.g. the average rateable value of a route kilometre of a fibre network can be very different according to the characteristics of the network to which it belongs and to the number of lit fibres on that route). It nevertheless suggested some alternative ways of comparing BT's taxation with that of its competitors. For instance, it calculated the ratio rateable value/connection for BT and the three companies which are most similar to it regarding the local access network, i.e. Kingston, NTL and Telewest. All four are primarily local access providers. BT and Kingston are valued on the basis of the R&E basis and NTL and Telewest are valued on a method derived from the contractor's basis method. The results of OFCOM's calculations are shown in the table below. In the view of OFCOM, these rateable values per connections do not vary much from one operator to the other.
Rateable value/connection
BT
GBP 21
NTL
GBP 22
Telewest
GBP 21
Kingston Communication
GBP 26
(118)
Therefore, in general, OFCOM concludes that there is little evidence to support an argument that BT pays significantly less than fibre backbone operators on any measure.
(119)
OFCOM also analysed whether the rating system introduces undue asymmetry in terms of marginal rate liability. On this point, OFCOM notes that the R&E method uses projected figures for revenues and costs and therefore conceptually includes any network build required to meet these business plans. The R&E basis is not limited to the state of BT's network at the start of the five-year period but reflects the necessary changes that will be made to it over the following five years, with annual reassessments to capture and rate material changes to BT's hereditament. In the view of OFCOM, although the incremental charge is more apparent to smaller operators, as each fibre lit leads to a specific additional rates charge, this does not mean that BT's rateable value does not include amounts for similar changes. OFCOM concluded that it has no evidence to suggest that, unlike telecommunication operators assessed under the rental method, BT pays no additional rates when it lights a fibre. The system would appear to provide a materially symmetrical outcome in the long term in each case, albeit through different routes and with low levels of transparency.
VI. LEGAL ASSESSMENT
(120)
According to Article 87(1) EC, ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.’ Therefore, a measure constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) EC if it fulfils the following four criteria:
-
It confers a selective advantage on the recipient(s)
-
It is granted by the State through State resources
-
It distorts or threatens to distort competition
-
It is likely to affect trade between Member States.
(121)
In order to determine whether the application of the property tax to BT and Kingston has resulted in an economic advantage to these two firms, the Commission's analysis must be two-fold:
-
It must first determine whether the rules concerning the property tax have been correctly applied to BT and Kingston and in particular whether the application of the R&E method was justified and properly applied.
-
It must also consider whether the application of the R&E method to BT and Kingston confers an advantage on those firms in comparison with their competitors that are valued under the rental method.
6.1. Correct application of the rules on property tax to BT and Kingston
6.1.1. Choice of the method applied to BT and Kingston
(122)
The first point considered is whether it was appropriate for the UK authorities to apply the R&E method to BT and Kingston instead of the rental method, which appears to be the generally applied method in the telecommunications sector. The question is whether there was enough rental evidence to assess BT's and Kingston's networks taking into account the rental evidence for the 1995-2000, 2000-2005 and 2005-2010 periods.
(123)
In its decision to initiate the procedure, the Commission suggested that the internal transfer prices between BT's retail businesses and BT wholesale as well as the rent received by BT when renting out its own infrastructure could provide a basis for applying the rental method. Among the third parties that commented on the decision, the Altnet Task Force suggested specific sources of rental evidence, such as BT's wholesale line rental tariffs or its published prices for unbundled local loops, which could be used to determine the rental value of its copper cables.
(124)
On these points, BT and the UK authorities have explained that the rental method could not be applied to assess BT's and Kingston's hereditaments. First, the evidence which the Commission or Altnet suggested using was not available for the first two valuation periods (i.e. 1995-2000 and 2000-2005). That is the case of the LLU rental tariffs, which were applied from 31 May 2001 or the set of regulatory accounts that reflected transfer charges for BT's access services. Furthermore, even when that information was available, for instance for the latest valuation period of 2005-2010, it was not relevant and could not be used for a valuation of BT's and Kingston's very specific networks. For instance, the UK authorities have explained that the Wholesale Line Rental Tariff and the LLU Tariff are a payment for a service and, under existing case-law on the property tax, cannot be considered rental evidence to value the relevant part of BT's network. Furthermore the tariffs are regulated by OFCOM and as such are not ‘open market rents’. As such, little weight can be given to those fees as evidence of rateable value. For these reasons, there is no actual market-based evidence concerning the access part of BT's or Kingston's networks, which is a unique characteristic of their networks.
(125)
It also appears that even when rental evidence derived from other telecommunication operators exists, for instance on optic fibres, the differences between the use of optic fibres by those operators and the use that is made of them by BT and Kingston means that this rental evidence is not fully relevant to value the latter undertakings' hereditaments. The fibre rent quoted by Vtesse is based on market evidence for fibre trunk networks serving a small number of high value, high volume customers. BT's and Kingston's network are mainly local access networks serving millions of individuals in the case of BT. The role of their optic fibre network is mainly that of a backbone which interconnects their local loops. Their networks are for this reason unique and cannot be compared with any other in the United Kingdom, including large networks such as that of Cable & Wireless. It is true that parts of BT's network may be used by BT to provide services that compete with Vtesse, but they remain physically and functionally incapable of being disaggregated from BT's whole network. Therefore, on the whole, the two types of network do not fulfil the same function, and are unlikely to have the same rental value. This view is confirmed by OFCOM in particular, which pointed out that the average value of a route kilometre of a fibre network can be very different according to the characteristics of the network to which it belongs and that BT's core network topology is likely to be very different to that of a backbone operator catering for the corporate market.
(126)
As to the possibility of applying the rental method to parts of BT's or Kingston's hereditaments for which rental evidence may be available and the R&E method to the rest, that has also been ruled out by the VOA. The reason is that the R&E method can only be applied to the whole hereditament and it is not possible to separate parts of these firms' hereditaments, such as their optic fibre networks, since the hereditament has to be assessed as a whole under British case-law, since these parts are fully integrated with the rest of the network (37).
(127)
The independent experts of the VOA therefore concluded that the rental method cannot be applied to BT and Kingston. That conclusion that the R&E method was the correct one, was confirmed by the Valuation Tribunal (38). The Commission considers that there is no probative evidence showing the contrary. Consequently, the Commission concludes that there was not enough rental evidence to assess BT's and Kingston's networks in the periods under consideration and that the application of the R&E method to assess the rateable value of their networks was therefore justified.
6.1.2. Correct application of the R&E method to BT and Kingston
(128)
The next question is whether the R&E method has been correctly applied to BT and Kingston. On the basis of the extended explanations provided by the UK authorities and described at recitals 74 to 93, it appears to the Commission that the method was applied in accordance with the general rules on the R&E method, as laid down in the RICS Guidance Note on the R&E method of valuation for non-domestic (39). The use of anticipated revenues and costs over a five-year period in the case of BT is not explicitly contemplated in the RICS Guidance Note. However, the guidance note does refer to the estimated future profitability when considering the hypothetical tenant's bid in the light of cyclical economic changes which are predictable as at the AVD. Furthermore, a method based on anticipated receipts and costs over a certain number of years has also been used in the assessment of the rateable values of hereditaments of gas and electricity operators, and is therefore not specific to BT. In the case of BT, given the prospect of increased competition and significant growth in competitors' networks which characterise the telecommunications sector, the use of forecast revenues and costs over five years is a reasonable methodology for assessing the hypothetical rent that a tenant with a reasonable prospect of continued occupation would be ready to pay for BT's network. Conversely, the stability of the market on which Kingston is present, which is characterised by limited competition, justified that a five year projection was not deemed to be necessary.
(129)
On the specific question of the settlement concerning the 1995-2000 period, the UK authorities have provided detailed explanations as to the reasons why the final rateable value (GBP 445 million in England, GBP 25 million in Wales) was lower than the rateable value initially set by the Valuation Tribunal in its decision of 19 March 1998 (GBP 523 million for England and GBP 30 million in Wales). These explanations, which are summarised in recitals 88 to 92, show that the final lower rateable value of BT's network was not negotiated between the VOA and BT, as claimed by Vtesse, but was arrived at through the use of revised and more precise data, which were disclosed by BT following the decision of the Valuation Tribunal and which were not available at the time of the 1997 valuation, and through the use of more precise methods of valuation following the Valuation Tribunal's decision.
(130)
In relation to a point raised in the decision to initiate the procedure, it is also to be noted that, when applying the R&E method, the UK authorities do consider the level of profitability of BT. As already explained in recital 93, valuation under the R&E method must proceed on the assumption of an average level of efficiency, and the UK authorities have established that BT fulfils this criterion. The Commission also notes that the Universal Services Obligations are correctly taken into account since both the costs and revenues deriving from such obligations are included in the overall valuation.
(131)
Concerning the application of a revision mechanism based on the evolution of market shares, described at recitals 96 to 99, and discontinued in 2005, the information received indicates that this was an ad-hoc adjustment mechanism. It is the Commission's understanding that, under Schedule 6 to the LGFA, the VOA is under a statutory obligation to alter the rateable value of an undertaking if a material change in circumstances (MCC) takes place and to take this MCC into account as if taking place at the Antecedent Valuation Date. Given the size of BT's network, and the conditions of the telecommunications market, with the increasing development of competing networks, it is accepted that MCCs take place on a daily basis and are therefore difficult to take into account, especially in the context of the application of the R&E method. This market share based mechanism is supposed to reflect physical extensions of BT's network (which should result in an increase of its market shares) and the roll-out of its competitors' networks (which should result in a decrease of BT's market shares). Therefore, this revision mechanism appears to be a reasonable way of taking MCCs into account and can be justified by the characteristics of BT's network and the telecommunications markets.
(132)
The result of the application of this revision mechanism has led to fluctuations in the evolution of BT's rateable values. For instance, in 1999, in the last year of the 1995-2000 period, BT's rateable value in England and Wales was GBP 366 million. In 2000, in the first year of the 2000-2005 period, its rateable value was set at GBP 493 million. These fluctuations can be explained by the characteristics of the property tax and by the economic situation of the telecommunications sector in the United Kingdom (40).
(133)
It must first be recalled that, under statutory requirements, for the 1995 valuation, BT's network was valued as it physically existed as at 1 April 1995, but on the assumption that it existed in that state in the economic conditions of 1 April 1993. Material changes in circumstances were also treated as having occurred at 1 April 1993. For the 2000 valuation, the same exercise was carried out, but having regard to the assumption that the hereditament was let in the economic context of 1 April 1998. This is also true for Kingston.
(134)
That means that the 1999 rateable value is the value of the hereditament as it physically existed in 1999, but in the economic context of 1993, i.e. at 1993 price levels and in a telecommunication market of the size it was in 1993. However, the following year's rateable value, i.e. in 2000, was calculated by reference to the economic conditions, price levels and size of the telecommunications market as they were in 1998. Similarly, the 2004 rateable value is set by reference to the economic conditions of the 1998 market, while the 2005 valuation is set by reference to the 2003 market conditions (41).
(135)
The UK authorities have pointed out that the economic conditions in the telecommunications sector were substantially different in 1993, 1998 and 2003. First, the telecommunications market grew significantly between 1993 and 1998, and between 1998 and 2003. Thus BT's physical network in 2000 was considered in a market that was bigger than the market in which BT's physical network was considered in 1999. This necessarily meant that its 2000 rateable value was likely to be significantly higher than in 1999. Furthermore, in 1993, the telecommunications sector was in the process of opening up to unprecedented competition and the effect on BT's trading position was likely to be profound. That is confirmed by the fact that BT's market shares fell from 87 % to below 70 % over that period. This anticipation had a downward effect on BT's rateable value for each of the years of that period. Conversely, in 1998, less competition could be anticipated, which is again confirmed by BT's relatively stable market shares of around 70 % over the 2000-2005 period. This anticipation was likely to have an upward effect on BT's valuation over that period.
(136)
Furthermore, the most valuable parts of BT's and Kingston's networks consist of their local access networks, the value of which has significantly increased with the exploitation of broadband DSL technology. This development, which could not be fully anticipated in 1993, created an upward effect on the valuations of BT's and Kingston's networks and can explain why their valuations were significantly increased in 2000 and 2005.
(137)
The Commission also notes that the fact that only physical changes can be taken into account in the economic context of the AVD can explain why BT's rateable value fell over the life of the 1995-2000 and 2000-2005 rating lists despite the fact that its receipts or profits were stable or improving. Indeed, such elements as the growth of the market, the increase in price levels, technological changes or changes in the pattern of demand, which are factors that can have a positive impact on BT's results, cannot be taken into account by the VOA when carrying out its yearly revisions of the rating list.
(138)
The Commission finally takes note that a new annual revision system which will be applied to the 2005-2010 period is no longer based on the evolution of market shares, but will consist of the application of a full annual R&E valuation. The UK authorities have indicated that this system will fully reflect all physical changes, including newly lit fibres. However, since this revision system has not been finalised yet, the Commission has not had the opportunity to analyse it and its final conclusion in the Articles of this Decision will therefore be limited to the 1995-2005 period.
(139)
The Commission concludes that the UK authorities applied the appropriate valuation method to BT and Kingston and that the general principles concerning the application of the R&E method were respected by the UK authorities when they applied that method to BT and Kingston.
6.2. Does the R&E method confer an advantage with respect to the rental method?
6.2.1. Does the R&E method result in an overall undervaluation of BT's and Kingston's networks?
(140)
The next point to be considered is whether the application of the R&E method to BT and Kingston confers an advantage on those firms in comparison with their competitors that are valued under the rental method. The question is whether this different treatment is likely to lead to a different result than that which would arise if the valuation of those firms were carried out using the same methodology. In line with the comments of the UK authorities, the Commission is of the view that the existence of an advantage to BT and Kingston could be demonstrated in the following ways :
(a)
by showing that the application of the rental method to BT and Kingston would be possible and result in a higher rateable value than the R&E method, or
(b)
by showing the application of the R&E method to the other telecommunication operators would be possible and would systematically result in a lower rateable value than that derived from the rental method, or
(c)
by showing that, using other correct and relevant comparisons, telecommunication operators that are assessed under the rental method are taxed more heavily as compared with BT and Kingston.
(141)
Demonstrating the existence of a possible advantage to BT and Kingston following the reasoning under point (a) supposes that the rental method is applicable to BT and Kingston. For the reasons explained in recitals 124 to 127, there is not enough rental evidence to assess the rateable value of their hereditaments. Consequently, the Commission concludes that it is not possible to establish that BT's and Kingston's rateable values would have been higher if the rental method had been applied to them.
(142)
Demonstrating the existence of an advantage to BT and Kingston following the reasoning under point b) would involve applying the R&E method to a representative sample of telecommunication operators which have been valued under the rental method. The Commission is not in a position to carry out these valuations itself. The VOA has also explained that, without the business plans of these firms, it cannot carry out these valuations under the R&E method. It is also noted that none of the third parties has produced evidence that the application of the R&E method would result in lower valuations of their hereditaments: in its submission, UKCTA indicated that it could not calculate what its members would have paid in rates under the R&E method.
(143)
On the basis of those considerations, the Commission must therefore conclude that the method in point b) cannot be used to demonstrate the existence of a possible advantage to BT and Kingston.
(144)
The method suggested in point c) would be to use relevant comparisons to establish that BT and Kingston are under-taxed under the R&E method. This method was suggested by the Commission in the decision to initiate the procedure: according to the information that was then available, BT was paying 2 % of its receipts in property tax, while Vtesse was paying two or three times as much.
(145)
As a preliminary remark on the use and application of the rates/receipts ratio, the Commission notes that, according to Vtesse's comments, the revenue of telecommunications operators should be adjusted in order to allow a direct comparison of BT's rates/receipts ratio with that of other telecommunication operators. Vtesse claims that most operators pay significant fees to BT for the carriage and termination of traffic and that these fees do not relate to the rateable assets of these operators and therefore should not be used in any comparison of the rates burden.
(146)
That argument cannot be accepted. The ratios to be compared should relate rates either to gross receipts or to net receipts. The ‘halfway’ approach suggested by Vtesse which consists of deducting some specific costs, such as interconnection fees, and not others does not seem accurate. First, it is not correct to assert, as Vtesse does, that the fees for the carriage and termination of traffic do not relate to the rateable assets of the operator under consideration: those fees are on the contrary necessary for the origination and termination of some of the traffic carried over their networks and therefore they directly relate to the operation of those networks. Secondly, those fees have a direct impact on the hypothetical rent that a putative tenant would be ready to pay for the network under consideration, since they are part of the costs that are borne for the use of that network. Finally, those interconnection fees are also a significant part of BT's income and as a result, they have a clear upward effect on BT's rateable value. Since the fees affect the hypothetical rent and rateable value of all telecommunications operators concerned, there is no justification for deducting them from the revenues generated by the telecommunications operators when carrying out a proper comparison between their rates/revenues ratios.
(147)
On the question of the relevance of the rates/receipts ratio, the Commission notes that, in the view of the VOA and OFCOM, the rates/receipts ratio is not pertinent for assessing the burden of rates on the different operators. In the light of their comments and objections, the Commission can agree that this ratio is not a correct tool for assessing the fairness of the rates system, which is a tax on the value of a property, and not a tax on receipts or added value (42). As argued by OFCOM in particular, it appears that this ratio will vary according to the value of the services the operators provide to customers through similar rateable assets and according to how efficiently they use their assets. The Commission can therefore conclude that this ratio is at best indicative and that no firm conclusion can be drawn from it.
(148)
Moreover, even if this ratio is to be taken into consideration, it does not allow any useful conclusion to be drawn. According to figures provided by OFCOM for twelve telecommunication operators, the rates/receipts ratio ranges from 0,59 % for Your Communication to 2,32 % for Fibernet, with BT standing at 1,28 % and Kingston standing at 0,92 %. It appears that neither BT nor Kingston pays a significantly smaller share of their revenues in business rates than most of the other telecommunications operators. On this question, it is further to be noted that there is some disagreement on the calculation of Vtesse's rates/receipts ratio. For 2004, Vtesse claims that this ratio was 13,46 %. This figure was based on a rateable value of GBP 429 000 (which implied rates of GBP 195 624) and ‘recurring revenues’ of GBP 1 453 146. However, according to the UK authorities, Vtesse' rateable value for 2004 was subsequently reduced to GBP 145 000 (implying rates of GBP 66 120), since it appeared that it was not actually in occupation of a hereditament in Hounslow, valued at GBP 284 000. Furthermore, it appears from Vtesse's report and financial statements for the year ended 31 December 2004 that its total turnover in 2004 was GBP 4 744 228. On the basis of its total turnover, which is the figure used by OFCOM for comparison in the case of the other telecommunications operators, Vtesse's rates/turnover ratio in 2004 falls to 1,4 %, or 2,2 % if one includes the rates paid by Vtesse on its offices, which are valued separately. These figures are more in line with the conclusions of OFCOM, which found that Vtesse had paid 2,1 % of its revenues in rates in 2003. On the basis of these figures, there is no clear difference in the tax burden borne by BT and by Vtesse.
(149)
Other ways of comparing the tax burden imposed on the different telecommunications operators have been suggested by OFCOM and the UK authorities. OFCOM suggested that the rateable value/connection ratio for BT, Kingston, NTL and Telewest should be compared. The ratio is very similar for these four companies. In fact, Kingston is valued at a slightly higher level than the other operators, which may be explained by the fact that, being significantly smaller than the others, it may not have the same economies of scale. OFCOM's suggested comparison is all the more relevant given the similarities between these four companies, as locally provided access network services are an important part of their overall business. It is true, however, that NTL and Telewest are valued on the basis of method derived from the contractor's basis method. Therefore, such a ratio is not directly pertinent for assessing the alleged discrepancy between the valuations carried out under the rental method and under the R&E method. Nevertheless, it shows that using different methodologies and comparing BT and Kingston with firms more directly comparable than Vtesse leads to similar results, which tends to corroborate the VOA's assertion that, in principle, all valuation methods should lead to the same result.
(150)
As to the UK authorities, they indicated that, in the final year of the 2000 list, BT represented about 70 % of the total rateable value in the fixed-line telecommunications sector, and about 71,6 % of fixed-line call and access revenues according to OFCOM figures (43). The Commission can agree that a comparison of BT with all the Altnet operators taken together may provide more pertinent conclusions than a comparison of BT individually with small operators such as Vtesse. On this basis, it appears that BT pays a proportion of the total rateable value in the fixed-line telecommunications sector that is very similar to its share in the fixed-line telecommunications market. It must be recalled, however, that this is again a comparison between rates and revenues, the relevance of which is limited and at best only indicative.
(151)
It must be noted that, instead of BT's market share of the total call and access revenues, Vtesse recommends that BT's market share of access revenues be taken into account. On that market, BT commands a share of over 80 %. In the view of Vtesse, this is further evidence that BT's hereditament is undervalued since BT only represents 70 % of the total rateable value in the fixed line telecommunication sector. The Commission cannot agree with this argument. First, BT's share in total access and call revenues seems a more appropriate benchmark for the purpose of assessing the burden of business rates: call revenues represent a larger share of BT's total revenues than access revenues (44). Therefore, call revenues have a very significant impact on the hypothetical rent and rateable value of BT's network and should be taken into account in any comparison between revenues and rateable values. Secondly, even if BT's share of access revenues only is to be used, the difference between that share (80 %) and BT's share in the total rateable value in the fixed-line telecommunications sector (70 %) at a specific moment in time is not such as to raise questions on the level of BT's rateable value, especially in view of the limited value of any comparison between rates and revenues.
(152)
Vtesse suggests another method for proving the existence of an advantage to BT. It consists of pointing to the alleged discrepancy between the rateable values per unit of the different components (e.g. optic fibres, connections, buildings) of BT's network and those applied to other telecommunications operators. On that basis, Vtesse concludes that the R&E method has resulted in a lower valuation of BT's hereditament than would have been achieved under the rental method. Vtesse points out, for instance, that BT is rated at GBP 34 per square metre for buildings compared with GBP 115 per square metre in the case of other telecommunication operators, at GBP 74 per kilometre of optic fibre compared with the GBP 1 000/1 200 per optic fibre pair in the case of other operators, and GBP 19 per connection per year, compared with the annual fee of GBP 122 actually paid by operators for unbundled local loops.
(153)
That approach is not satisfactory for a number of reasons. First of all, the UK authorities have convincingly argued that those figures, if they are correct, are not directly comparable. For reasons already stated in recital 125, BT's and Kingston's optic fibre networks are of a different nature from, and not comparable with, those of other operators. It is therefore not possible to apply rental evidence derived from other operators' optic fibre networks to BT or Kingston. In any case, the calculations and comparisons made by Vtesse are flawed.
(154)
First, for an appropriate comparison, it would be necessary to take only BT's lit fibres into account since only lit fibres are rated. More importantly, Vtesse compared BT's average rateable value of km of optic fibre with the rental value of a fibre pair per route. In fact, the rental value of an optic fibre as applied by the VOA will vary according to the number of optic fibres per route. The more fibres per route, the lower their rental value will be (45). Thus, taking the lit fibre rent tone applied as of 2005, it appears that the rental value of two optic fibre (i.e. a single fibre pair) per route km for networks above 3 000 km (46) will be GBP 450 (47). The rental value of three optic fibres per route km will be GBP 540, i.e. GBP 180 per optic fibre (48). At the lower end of the table, the rental value of 48 optic fibres per route km will be GBP 1 728, i.e. GBP 36 per optic fibre (49). The VOA claims that these values are market based (50).
(155)
It is clear that BT's core network has, on average, dozens of lit fibres per route. It means that the rateable value of BT per km of optic fibre should be compared with the lower end of the rating list used by the VOA. On that basis, it appears that, contrary to what is claimed by Vtesse, a comparison between BT's rateable value per km of optic fibre and the rental values used by the VOA does not show any significant discrepancy or indicate an undervaluation of BT's network.
(156)
Concerning the comparison between the LLU tariff and BT's rateable value per connection, it is noted, first, that, according to the UK authorities, the LLU tariff is not the same as the rent for the rateable asset, since a significant proportion of the tariff relates to system and maintenance costs, billing, and costs of using BT's non-rateable plant and machinery. It is therefore not directly comparable with the legal definition of the rateable value. Secondly, the UK authorities have indicated that some local loops will in fact have a high value, some a low value and some may even have a negative value. On the other hand, according to OFCOM, the provision of LLU services is aimed at stimulating competition in broadband services (51). Local Loop Unbundling is therefore also affected by the demand for broadband services and there is no demand for broadband services on a large number of BT's local loops, which are only required for telephony. Therefore, the LLU tariff does not reflect the average value of all BT's connections, and no conclusion can be drawn from a comparison of BT's rateable value per connection and the LLU tariff. As shown by OFCOM in its comments on the decision to initiate the procedure, this ratio is almost identical for BT, NTL and Telewest, despite the fact that a different valuation method was applied to the last two companies. For the reasons explained above, the ratio for NTL and Telewest appears to be more appropriate a benchmark than the LLU tariffs quoted by Vtesse, and the comparison between these ratios does not show any discrepancy between the different operators. It is further to be noted that, under its assessment, the VOA is considering applying a rateable value in the range of GBP 15 - GBP 20 per unbundled local loop (52), which again is in line with the valuation of BT's rateable value per connection.
(157)
As to the alleged difference in rateable value per square metre for buildings, the Commission first notes that the correct figure derived from the Telereal transaction (53) is not GBP 35 per square metre as alleged by Vtesse but, applying a calculation similar to that of Vtesse, GBP 51 per square metre. Furthermore, this figure is compared by Vtesse with an alleged GBP 115 per square metre for other telecommunications operators. The basis and comparability of this figure is not clear and it does not reflect the variations that are likely to exist as a result, in particular, of the respective geographical locations of the telecommunication operators. The UK authorities have pointed out that BT's property portfolio covers the whole of the United Kingdom, including its most deprived and isolated areas, which has a downward effect on the average rental value of its properties.
(158)
More importantly, it should be recalled that BT's general purpose buildings, such as offices, or warehouses, which are not related or linked to the network, are valued locally and separately, on the basis of the rental method. In 2000, their rateable value was GBP180 million. Operational and specialised buildings, such as telephone exchanges are considered to form part of BT's network and are centrally valued by the VOA using the R&E method. The rent paid by BT to Telereal following the transaction was GBP 280 million. The total rateable value of BT's buildings includes both the rateable value of BT's separately assessed buildings, which was approximately GBP 180 million in 2000, and the rateable value of the buildings included in the overall valuation of its network, which it is not possible to specifically identify but which represents a significant share of the GBP 560 million rateable value of BT's network in the United Kingdom. These figures do not show that there is a significant discrepancy between the actual market value of BT's buildings, reflected by the Telereal transaction (54), and their rateable value as calculated by the VOA (55). Therefore, these figures do not provide any evidence that this rateable value is undervalued.
(159)
Vtesse put forward a secondary argument on the basis of the Telereal argument. Vtesse suggests that the rent paid by BT to Telereal for its buildings represents roughly 50 % of its rateable value in 2001, despite the fact that most of the rateable value should be mainly attributable to its network and not its buildings. From that, Vtesse seems to derive the conclusion that BT's network is obviously undervalued. This argument, however, is based on incorrect premises, since part of the property included in the Telereal deal are those that were separately valued at GBP 180 million. BT's overall rateable value for the whole of United Kingdom at the time of the transaction was therefore equal to GBP 560 million for the network and linked properties plus GBP 180 million for the separately valued buildings, which gives GBP 740 million. The rent of GBP 280 million paid by BT to Telereal amounts to 38 % of its overall rateable value. No useful conclusion can be drawn on the basis of this figure.
(160)
In any case, a methodology that consists in separating parts of BT's hereditament and valuing them in isolation seems questionable. As confirmed by British case-law, the VOA must value the hereditaments of telecommunication operators as a whole. This rule is applied without discrimination to all operators. It is an inherent feature in any type of property valuation that the market rent of a whole property is usually different from the sum of the market rents of parts of that property: it is often lower (56), it may also be higher in certain circumstances. It is therefore likely that the market rent of BT's property portfolio in isolation will be different from its value when included in BT's hereditament.
(161)
There is thus no clear evidence that the R&E method would generally result in a lower rateable value than the rental method, or that the VOA, when applying the R&E method to BT and Kingston, erred and undervalued the rateable value of their hereditaments.
6.2.2. Does the R&E method confer an advantage at the margin?
(162)
It should be noted as a preliminary point that the question of marginal taxation, i.e. taxation on newly lit fibres, is relevant only as regards the rating assessment of BT but not as regards Kingston. As stated in recital 22, Kingston owns a subsidiary, Torch Communications Ltd, which operates a fibre backbone network outside Kingston's local access network and which is valued on the basis of the rental method. As a result, Torch Communications Ltd is fully taxed on newly lit fibre. The R&E method is applied only to that part of Kingston's network which is essentially a local access network. As already explained (57), its hereditament is not subject to a revision mechanism. That reflects the fact that, according to the UK authorities, no competitor has built networks in the Kingston upon Hull conurbation area and Kingston already had network coverage of almost 100 % in the area, so it did not extend its network. There was therefore no claim of material changes of circumstances which could have significantly altered the rateable value of Kingston's network. The Commission accepts this argument and notes that no third party has claimed that Kingston was benefiting from any advantage at the marginal level.
(163)
In the case of BT, however, the fact that there is no evidence of the existence of an advantage at the level of the overall valuation of its hereditament does not necessarily exclude the possibility that marginal taxation, i.e. on the rating of newly lit fibres, does grant an advantage to this firm. In fact, the comments provided by several third parties indicate that the different way of rating BT and the other telecommunication operators when they light a new fibre may result in distortions of competition when these firms compete for the same contract. This problem raises the more general question of the revisions of rateable values that are conducted annually by the VOA.
(164)
As explained above, when a telecoms operator to which the rental method is applied connects and lights a new fibre, its rateable value is increased by the rateable value of this new fibre. The opposite takes place when it switches off and disconnects a fibre: the fibres' rateable value is then deducted. Telecommunication operators that are assessed under the R&E method are not subject to this type of precise adjustment. In the case of BT, the annual revisions are based on a market adjustment mechanism: changes in BT's market shares are supposed to reflect changes in the value of its network. The question is therefore whether the different way of taking into account changes in the networks, such as the lighting of new fibres, is likely to confer an advantage on BT.
(165)
It is the understanding of the Commission that, on the basis of the business plans provided by BT, the VOA assesses the hypothetical rent that can be expected from BT's hereditament on the basis of the anticipated receipts and expenditure deriving from the occupation of that hereditament. The valuation will therefore include any extension of the network, including the lighting of new optic fibres, which will be required to meet the anticipated demand. The lighting of new optic fibres, whether leased or actually owned by BT (58), is therefore anticipated and taken into account by the VOA. In fact, because of this valuation method, and unlike the telecommunications operators that are assessed under the rental method, BT is rated on dark fibres as well, on the assumption that some of these dark fibres will be lit in the course of the following five year valuation period. Finally, the annual reassessment based on the evaluation of BT's market shares is meant to capture the material changes to BT's network (59).
(166)
Therefore, it is not correct to say that BT does not face any incremental tax liability, as suggested by the complainant or third parties such as Altnet. Certainly, with a network hereditament in England currently with a rateable value of GBP 530 000 000 which is valued as a whole, a small incremental change such as the additional lighting of a fibre is less likely to have a discernible impact on BT than on a small operator such as Vtesse. Furthermore, increases in value of BT's network are offset by factors resulting in a decrease of that value, such as the rolling out of competing capacity. This makes the impact of the lighting of new fibres by BT even less visible. That does not mean however, that these newly lit fibres are not rated.
(167)
It is also alleged by Vtesse that, in a typical bid such as the one for the provision of backbone and access telecommunication links to Kent MAN (60), its rate liability represented 16 % of expected recurring revenues. On the same bid, it claims that BT was, at most, rated at 2 %, which is BT's alleged average rates/receipts ratio. Vtesse concludes that BT is much less taxed on a comparable and in this case identical transaction and therefore that it receives a clear advantage.
(168)
That approach cannot be retained. First of all, it is not correct to assume that, since BT has an average rates/receipts ratio of 2 % (61), it was taxed at 2 % on that bid. That ratio is calculated on the basis of BT's overall rateable value, to which the value of the fibres lit by BT following the Kent MAN contract were added, either in anticipation or on the basis of the market share based revision mechanism. In order to make an appropriate and correct comparison with Vtesse's tax liability on that bid, it would be necessary to determine by how much the contract concerned increased the rateable value of BT's network, either in anticipation or via the annual revision mechanism. The anticipated valuation makes an overall assessment from which it is not possible to identify individual contracts. Therefore, it is not possible to determine by how much the Kent Man contract has increased the rateable value of BT's network. In any case, it would not lead to definitive conclusions concerning the possible existence of an advantage and therefore the existence of State aid. Vtesse's rate liability on this bid cannot be seen as a benchmark on the basis of which it is possible to assess the existence of an advantage to BT within the meaning of Article 87(1) EC. The tax liability is in fact likely to change depending on the technical solution chosen, the cost structure of the firms presenting a bid and the length of the optic fibre network operators will use to provide the services and, most importantly, will depend on the extent to which they will have to light new fibres (62). Thus, under the rental method, a telecommunications operator who provided the service by using an already lit fibre would not face any increase in rates (63).
(169)
The same reasoning can be applied to the argument Vtesse based on a comparison between the prices of BT's Wholesale Extension Services (‘WES’) and the rates that an operator valued under the rental method would have to pay if it were lighting optic fibres for the purpose of providing the same service. Depending on the capacity and distances of the WES, Vtesse claims that such an operator could have to pay rates worth up to 87 % of the price charged by BT and sees that as further evidence of the fact that BT's optic network is undervalued or not properly taxed at the margin. However, the argument is based on the assumption that the hypothetical operator would have a single pair of lit fibre on the same route as the one chosen by BT. However, if this operator uses an already lit fibre in order to provide its WES, the extra costs in rates under the rental method will be nil. Furthermore, if he lights new fibres on a route on which he already has several lit optic fibres, than the marginal costs of the operation will be much lower since the more optic fibres per route, the lower the rates per fibre. Again, no conclusion can be drawn from this argument.
(170)
In the light of these facts, the allegation that BT is not rated at the margin is not correct. Even if, as suggested by Vtesse, the unit of analysis is the taxation of contracts on which Vtesse and BT compete, it appears that there is no obvious advantage to BT: it is taxed on newly lit fibres, albeit differently and less transparently. The Commission also notes that, because the R&E method is based on anticipated revenues, BT is rated on dark fibres on the assumption that these fibres will have to be lit to meet the anticipated demand. Therefore, unlike other telecommunications operators which are rated only once they light a fibre, BT is also rated on dark fibres.
(171)
The Commission can therefore concur with OFCOM when it says that ‘the system [of revisions] would appear to provide a materially symmetrical outcome in the long-term in each case, albeit through different routes and with low levels of transparency.’
(172)
The absence of any obvious competition issue is further confirmed when the market shares on the market for the provision of high bandwidth services to corporate customers are considered, on which BT is in direct competition with Vtesse (64). According to figures provided by BT, BT's share on that market is 12 %, and it is only the fourth largest player. According to figures provided by OFCOM, BT has [10-15] % (65) of the market in the provision of traditional interface leased lines of 622 Mbit/s and above (66). Despite being the incumbent in the telecommunications sector, it therefore appears that BT had a relatively low market share in this specific market. It could be assumed that, if BT was indeed enjoying such a substantial advantage in the form of an exemption from marginal taxation on new fibres, its market share would be significantly higher. Therefore, data available to the Commission do not confirm the allegation that BT benefits from a competitive advantage which would make it very difficult for other telecommunications operators to compete with it on this specific market (67).
(173)
As a final point on the question of revisions, the Commission also raised the concern in its decision to initiate the procedure that ‘while BT does enjoy a downward revision mechanism, there does not seem to be a similar systematic review of market conditions faced by competitors’. In view of the explanations provided by the UK authorities and BT, the Commission is satisfied that this concern is unfounded. BT is not subject to a downward revision mechanism only: as already explained, the revision mechanism applied to BT is based on the evolution of its market shares. It is true that for a certain number of years, its market shares, and therefore its rateable value, decreased, which reflected a loss in value due to increased competition. In 2003 and 2004, however, its rateable value increased by GBP 4 million and GBP 7,1 million respectively. As to competitors, they can, and have indeed, benefited from downward revisions: for instance, they received a 15 % discount on the rateable value of their optic fibre networks as of 1 April 2001 and a 25 % discount as of 1 April 2002 in order to reflect oversupply in that sector. As a result, the rateable value of a fibre pair fell from GBP 1 000 per km outside the London area in 2000 to GBP 850 per km in 2001, and GBP 750 between 2002 and 2004. Under the 2005-2010 list, the rateable value of km of fibre pair has further fallen to GBP 500. It means that an operator whose optic fibre network remained stable over that period would have enjoyed a 50 % reduction of its rateable value.
(174)
In conclusion, it should be recalled that business rates are a tax on the value of the property concerned. They are not a tax on profits or revenues. They are normally applied on all non-domestic properties, and consequently are applied to all telecommunications networks. According to British case-law, all telecommunications networks are valued as a whole. There are several methods for valuing such property. When all methods can be applied, they should result in the same valuation. The use of a specific valuation method depends on the circumstances of the case.
(175)
It now appears that the VOA has applied to BT and Kingston the general rules concerning business rates as laid down in the legislation and case-law. It is clear that the valuation of BT's and Kingston's hereditaments as well as the revisions of these rateable values, are carried out on the basis of a different method than in the case of their competitors. However, the Commission can conclude that there is no evidence that the use of this different method is not justified by the objective differences between those firms and their competitors and by the extent of the evidence available to the VOA.
(176)
There is no evidence that the application of a different valuation method to BT and to Kingston has resulted in an advantage to these firms in comparison with their competitors. Since there is no evidence of an advantage, the Commission can conclude that the non-domestic rates system has not provided State aid to BT and/or Kingston within the meaning of Article 87(1) EC during the period considered by the Commission i.e. 1995-2005.
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The application by the United Kingdom of the tax on non-domestic property to BT plc and Kingston Communications plc from 1995 until the end of 2005 does not constitute aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Article 2
This Decision is addressed to the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
Done at Brussels, 12 October 2006.