Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002
ze dne 20. prosince 2002
o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením Rady (EHS) č. 3760/92 [3] byl zaveden režim Společenství pro rybolov a akvakulturu. Podle uvedeného nařízení musí Rada do 31. prosince 2002 rozhodnout o všech nezbytných změnách.
(2) Působnost společné rybářské politiky se vztahuje na zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů a akvakultury, jakož i na zpracování a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, pokud jsou tyto činnosti vykonávány na území členských států, ve vodách Společenství nebo rybářskými plavidly Společenství nebo státními příslušníky členských států, přičemž je třeba mít na paměti ustanovení článku 117 Úmluvy OSN o mořském právu, aniž je dotčena přímá odpovědnost státu vlajky.
(3) Jelikož neustále klesá stav řady rybích populací, je třeba zlepšit společnou rybářskou politiku, aby se udržitelným využíváním živých vodních zdrojů, jež spočívá na spolehlivých vědeckých doporučeních a na přístupu založeném na předběžné opatrnosti, který vychází ze stejných kritérií jako zásada předběžné opatrnosti uvedená v článku 174 Smlouvy, zajistila dlouhodobá životaschopnost odvětví rybolovu.
(4) Cílem společné rybářské politiky by proto mělo být stanovení udržitelného využívání živých vodních zdrojů a akvakultury v rámci udržitelného rozvoje, přičemž je třeba rovnou měrou přihlédnout k environmentálním, hospodářským a sociálním otázkám.
(5) Je důležité, aby řízení společné rybářské politiky postupovalo podle zásady řádné správy věcí veřejných a aby přijatá opatření byla vzájemně slučitelná a v souladu s ostatními politikami Společenství.
(6) Cíle udržitelného využívání se účinněji dosáhne na základě víceletého přístupu k řízení rybolovu, zahrnujícího víceleté plány řízení populací na úrovni bezpečných biologických limitů nebo v jejich rámci. V případě populací, které se nacházejí mimo bezpečné biologické limity, je naprostou prioritou přijetí víceletých plánů obnovy. V souladu s vědeckým doporučením může být u těchto populací požadováno podstatné snížení intenzity rybolovu.
(7) Tyto víceleté plány by měly stanovit cílové hodnoty pro udržitelné využívání dotyčných populací, zahrnovat pravidla odlovu, která stanoví způsob výpočtu omezení ročního odlovu a/nebo intenzity rybolovu a jiná zvláštní řídící opatření, přičemž se přihlíží též k účinku na ostatní druhy.
(8) Obsah víceletých plánů by měl odpovídat stavu zachování populací, naléhavosti jejich obnovy, vlastnostem těchto populací a lovišť, v nichž jsou loveny.
(9) Udržitelné využívání populací, pro které nebyl vypracován víceletý plán, je třeba zajistit stanovením omezení odlovu a/nebo intenzity rybolovu.
(10) Je třeba stanovit, aby členské státy nebo Komise v případě vážného ohrožení zachování zdrojů nebo mořského ekosystému, které je důsledkem rybolovných činností a vyžaduje okamžitý zásah, přijaly nouzová opatření.
(11) Členským státům je třeba povolit, aby ve svých pásmech o šířce 12 námořních mil přijímaly opatření pro zachování a řízení použitelná na všechna rybářská plavidla za předpokladu, že pokud se tato opatření použijí na rybářská plavidla z jiných států, musí být pro tyto státy nediskriminační a musí jim předcházet konzultace, a za předpokladu, že Komise nepřijala opatření, která se výslovně zabývají zachováním a řízením v této oblasti.
(12) Je třeba omezit loďstvo Společenství, aby odpovídalo dostupným zdrojům, a k dosažení tohoto cíle je třeba zavést zvláštní opatření včetně stanovení referenčních úrovní pro rybolovnou kapacitu, které nesmějí být překročeny, zvláštní prostředky Společenství na podporu vrakování rybářských plavidel a národní režimy vstupu do loďstva a výstupu z něj.
(13) Je třeba, aby každý členský stát vedl národní rejstřík rybářských plavidel, který by měl být zpřístupněn Komisi pro účely sledování velikosti loďstva členských států.
(14) Platná pravidla, která omezují přístup ke zdrojům ve 12 mílových pásmech členských států, uspokojivě působila, neboť omezováním intenzity rybolovu v nejcitlivější části vod Společenství přispívala k zachování a udržovala tradiční rybářské činnosti, na kterých je do velké míry závislý sociální a hospodářský rozvoj některých pobřežních obyvatel. Proto by se měla i nadále používat až do 31. prosince 2012.
(15) Ačkoli ostatní omezení přístupu obsažená v právních předpisech Společenství je třeba prozatím zachovat, musí se přezkoumat, zda jsou nezbytná pro zajištění udržitelného rybolovu.
(16) S ohledem na nejistý hospodářský stav odvětví rybolovu a závislost některých pobřežních obyvatel na rybolovu je nutné zajistit relativní stabilitu rybolovných činností rozdělením rybolovných práv mezi členské státy na základě předvídatelného podílu populací pro každý členský stát.
(17) V jiných ohledech by zmíněná stabilita, vzhledem k prozatímní biologické situací populací, měla zajistit zvláštní potřeby regionů, kde je místní obyvatelstvo obzvláště závislé na rybolovu a na činnostech s ním souvisejících, jak o tom rozhodla Rada ve svém usnesení ze dne 3. listopadu 1976 [4] o některých vnějších aspektech vytvoření rybolovného pásma ve Společenství o šířce 200 mil od 1. ledna 1977, a zejména v příloze VII tohoto usnesení.
(18) Proto je třeba rozumět pojmu žádoucí relativní stability v tomto smyslu.
(19) Aby se zajistilo účinné provádění společné rybářské politiky, je třeba posílit kontrolní a vynucovací systém Společenství v odvětví rybolovu a dále vyjasnit rozdělení odpovědností mezi orgány členských států a Komisi. Za tímto účelem je na místě vložit do tohoto nařízení hlavní ustanovení, kterými se řídí kontrola, inspekce a vynucování pravidel společné rybářské politiky, jejichž část je již obsažena v nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku [5]. Toto nařízení musí zůstat v platnosti do té doby, než budou přijata všechna nezbytná prováděcí pravidla.
(20) Ustanovení o kontrole, inspekci a vynucování se týkají na jedné straně povinností velitelů rybářských plavidel a ekonomických subjektů v odbytovém řetězci a na straně druhé vymezují různé povinnosti členských států a Komise.
(21) Společenství by mělo být schopno uplatnit odpočty z rybolovných práv v případě, že členský stát překročil rybolovná práva, která mu byla přidělena. Pokud se zjistí, že v důsledku překročení rybolovných práv jedním členským státem utrpěl újmu jiný členský stát, musí být část odpočtu nebo celý odpočet přidělen posledně uvedenému státu.
(22) Členské státy by měly mít povinnost přijmout okamžitá opatření, která zabrání pokračování závažných protiprávních jednání, jak jsou definována v nařízení Rady (ES) č. 1447/1999 ze dne 24. června 1999 o vytvoření seznamu chování, která vážně porušují pravidla společné rybářské politiky [6].
(23) Komise by měla být schopna přijmout okamžitá preventivní opatření, existuje-li důkaz o riziku, že by rybolovné činnosti mohly vést k vážnému ohrožení zachování živých vodních zdrojů.
(24) Komise by měla být vybavena příslušnými pravomocemi, aby mohla plnit svou povinnost kontrolovat a hodnotit provádění společné rybářské politiky členskými státy.
(25) V zájmu dosažení shody s pravidly společné zemědělské politiky je nezbytné prohloubit spolupráci a koordinaci mezi všemi příslušnými orgány, zejména prostřednictvím výměny národních inspektorů a tím, že se od členských států bude vyžadovat, aby za účelem stanovení skutečností považovaly inspekční zprávy vypracované inspektory Společenství, inspektory jiného členského státu nebo inspektory Komise za rovnocenné s jejich vlastními inspekčními zprávami.
(26) Opatření nezbytná k provádění toho nařízení je třeba přijmout podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7].
(27) S cílem napomoci dosažení cílů společné rybářské politiky je třeba zřídit regionální poradní sbory, aby společná rybářská politika mohla využít znalostí a zkušeností dotyčných rybářů a jiných zúčastněných osob a aby mohla vzít v úvahu rozdílné podmínky ve vodách Společenství.
(28) S cílem zajistit, aby společná rybářská politika mohla využít nejlepších vědeckých, technických a hospodářských doporučení, je třeba, aby byl Komisi nápomocen vhodný výbor.
(29) Pro dosažení základního cíle udržitelného využívání živých vodních zdrojů je nezbytné a vhodné stanovit pravidla pro zachování a využívání těchto zdrojů. Podle zásady proporcionality stanovené v článku 5 Smlouvy toto nařízení nepřekračuje to, co je nezbytné k dosažení uvedeného cíle.
(30) Z důvodu množství a závažnosti prováděných změn je třeba zrušit nařízení (EHS) č. 3760/92. Podstatná ustanovení nařízení Rady (EHS) č. 101/76 ze dne 19. ledna 1976, kterým se stanoví společná strukturální politika pro odvětví rybolovu [8], jsou niž neopodstatněná a proto je třeba také uvedené nařízení zrušit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A CÍLE
Článek 1
Oblast působnosti
1. Společná rybářská politika se vztahuje na zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů, na akvakulturu a na zpracování a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, pokud jsou tyto činnosti prováděny na území členských států nebo ve vodách Společenství nebo rybářskými plavidly Společenství nebo, aniž je dotčena přímá odpovědnost státu vlajky státními příslušníky členských států.
2. Společná rybářská politika stanoví vzájemně související opatření, která se týkají:
a) zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů;
b) omezení dopadu rybolovu na životní prostředí;
c) podmínek přístupu do vod a ke zdrojům;
d) strukturální politiky a řízení kapacity loďstva;
e) kontroly a vynucování;
f) akvakultury;
g) společné organizace trhů a
h) mezinárodních vztahů.
Článek 2
Cíle
1. Společná rybářská politika zajistí takové využívání živých vodních zdrojů, které umožní udržitelné hospodářské, environmentální a sociální podmínky.
Za tímto účelem uplatní Společenství preventivní přístup a přijme opatření určená k ochraně a zachování živých vodních zdrojů, aby tak zajistilo jejich udržitelné využívání a v co možná nejvyšší míře snížil dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy. Společenství se zaměří na postupné zavádění přístupu k řízení rybolovu založeného na ekosystémech. Snaží se přispět k účinnosti rybolovných činností v rámci hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného odvětví rybolovu a akvakultury, spolu se zajištěním přiměřené životní úrovně osob závislých na rybolovných činnostech a s ohledem na zájmy spotřebitelů.
2. Společná rybářská politika se řídí těmito zásadami řádné správy věcí veřejných:
a) jasné vymezení odpovědností na úrovni Společenství a na národní a místní úrovni;
b) rozhodovací proces založený na spolehlivých vědeckých stanoviscích, který přináší včasné výsledky;
c) široké zapojení zúčastněných osob na všech stupních politiky, od jejího vzniku až po její provedení;
d) shoda s ostatními politikami Společenství, zejména s politikou životního prostředí, sociální politikou, regionální politikou, politikou rozvoje, zdravotní politikou a politikou ochrany spotřebitele.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "vodami Společenství" rozumějí vody pod svrchovaností nebo jurisdikcí členských států s výjimkou vod přiléhajících k územím uvedeným v příloze II Smlouvy;
b) "živými vodními zdroji" rozumějí dostupné a dosažitelné živé mořské vodní druhy včetně anadromních a katadromních druhů během jejich života v moři;
c) "rybářským plavidlem" rozumí jakékoli plavidlo vybavené pro účely obchodního využívání živých vodních zdrojů;
d) "rybářským plavidlem Společenství" rozumí rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a zapsané ve Společenství;
e) "udržitelným využíváním" rozumí využívání populace takovým způsobem, aby nebylo dotčeno její využívání v budoucnu a aby nemělo negativní důsledky pro mořské ekosystémy;
f) "mírou úmrtnosti danou rybolovem" rozumí odlovy z populace za dané období ve srovnání s průměrným stavem populace dostupné pro rybolov v tomto období;
g) "populací" rozumí živé vodní zdroje, které se vyskytují v dané oblasti řízení;
h) "intenzitou rybolovu" rozumí součin kapacity a činnost rybářského plavidla; pro skupinu plavidel součet intenzit rybolovu všech plavidel ve skupině;
i) "přístupem předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu" rozumí skutečnost, že nedostatek příslušných vědeckých údajů by neměl být důvodem k odložení nebo nepřijetí řídících opatření pro zachování cílových druhů, přidružených nebo závislých druhů a necílových druhů a jejich životního prostředí;
j) "limitními referenčními body" rozumí hodnoty parametrů rybí populace (jako je biomasa nebo míra úmrtnosti daná rybolovem), kterým je třeba se vyhnout, protože souvisejí s neznámou dynamikou populace, vyčerpáním stavu populace nebo poklesem její regenerace;
k) "referenčními body pro zachování" se rozumí hodnoty parametrů rybí populace (jako je biomasa nebo míra úmrtnosti daná rybolovem) používané při řízení rybolovu, například pokud jde o přijatelnou úroveň biologického rizika nebo požadovanou úroveň výnosu;
l) "bezpečnými biologickými limity" se rozumí ukazatele stavu rybí populace nebo jejího využívání, v jejichž rámci hrozí nízké riziko překročení určitých limitních referenčních bodů;
m) "omezením odlovu" se rozumí množstevní omezení pro vykládky populace nebo skupiny populací za dané období, pokud není v právních předpisech Společenství stanoveno jinak;
n) "rybolovnou kapacitou" rozumí prostornost plavidla v GT a jeho výkon v kW, jak jsou definovány v článcích 4 a 5 nařízení Rady (EHS) č. 2930/86 [9]. Pro některé typy rybolovných činností může Rada definovat kapacitu například na základě počtu a/nebo velikosti lovných zařízení plavidla;
o) "výstupem z loďstva" rozumí vymazání rybářského plavidla z rejstříku rybářského loďstva členského státu za předpokladu, že je dodržen čl. 15 odst. 1;
p) "vstupem do rybářského loďstva" rozumí zapsání rybářského plavidla do rejstříku rybářského loďstva členského státu;
q) "rybolovným právem" rozumí kvantifikovaný právní nárok na lov ryb, vyjádřený odlovy a/nebo intenzitou rybolovu;
r) "rybolovným právem Společenství" rozumějí dostupná rybolovná práva Společenství ve vodách Společenství, k nimž se přičtou veškerá rybolovná práva Společenství mimo vody Společenství a od nichž se odečtou rybolovná práva Společenství přidělená třetím zemím.
KAPITOLA II
ZACHOVÁNÍ A UDRŽITELNOST
Článek 4
Druhy opatření
1. Pro dosažení cílů uvedených v čl. 2 odst. 1 přijme Rada opatření Společenství, jimiž se řídí přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 se zavádějí s přihlédnutím k dostupným vědeckým, technickým a hospodářským doporučením, a zejména ke zprávám vypracovaným Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR) ustaveným podle čl. 33 odst. 1, jakož i s ohledem na každé doporučení získané od regionálních poradních sborů ustavených podle článku 31. Tato opatření mohou zahrnovat zejména opatření k omezení míry úmrtnosti dané rybolovem pro každou populaci nebo skupinu populací a dopadu rybolovných činností na životní prostředí na základě:
a) přijetí plánů obnovy podle článku 5;
b) přijetí plánů řízení podle článku 6;
c) stanovení cílových hodnot pro udržitelné využívání populací;
d) omezení odlovů;
e) stanovení počtu a typu rybářských plavidel, která mají oprávnění k rybolovu;
f) omezení intenzity rybolovu;
g) přijetí technických opatření zahrnujících:
i) opatření týkající se konstrukce lovného zařízení, počtu a velikosti lovných zařízení na plavidle, způsoby jejich používání a složení úlovků, které mohou být při lovu tímto zařízením uloženy na plavidle;
ii) zřízení pásem a/nebo období, ve kterých jsou rybolovné činnosti zakázány nebo omezeny, včetně ochrany oblastí, kde dochází k výtěru a líhnutí;
iii) stanovení minimální velikost jednotlivců, kteří mohou být uloženi na plavidle a/nebo vyloženi;
iv) zvláštní opatření ke snížení dopadu rybolovných činností na mořské ekosystémy a necílové druhy;
h) zavedení pobídek, včetně pobídek hospodářské povahy, na podporu selektivnějšího rybolovu nebo rybolovu s malým dopadem;
i) provádění pilotních projektů týkajících se alternativních způsobů řízení rybolovu.
Článek 5
Plány obnovy
1. Rada přednostně přijme plány obnovy pro loviště využívající populace, jejichž stav je mimo rámec bezpečných biologických limitů.
2. Cílem plánů obnovy je zajistit obnovu populací tak, aby opět spadaly do rámce bezpečných biologických limitů.
Tyto plány obsahují referenční body pro zachování, jako například cílové hodnoty, podle kterých se vyhodnocuje návrat populací do bezpečných biologických limitů.
Tyto cílové hodnoty jsou vyjádřeny:
a) velikostí populace a/nebo
b) dlouhodobými výnosy a/nebo
c) mírou úmrtnosti danou rybolovem a/nebo
d) stabilitou odlovů.
Plány obnovy mohou obsahovat cílové hodnoty týkající se jiných živých vodních zdrojů a udržení nebo zlepšení stavu zachování mořských ekosystémů.
Je-li stanoveno více cílových hodnot, uvede se v plánech obnovy pořadí těchto cílových hodnot.
3. Plány obnovy se vypracovávají na základě přístupu předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu a s ohledem na limitní referenční body doporučené příslušnými vědeckými subjekty. Zajišťují, aby byly populace využívány udržitelným způsobem a aby dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy setrval na udržitelných úrovních.
Plány se mohou vztahovat buď na rybolov jedné populace, nebo na rybolov smíšených populací a bere se v nich náležitý ohled na vzájemné působení populací a lovišť.
Plány obnovy jsou víceleté a stanoví předpokládaný časový rámec pro dosažení stanovených cílových hodnot.
4. Plány obnovy mohou zahrnovat kterékoli z opatření uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. c) až h), jakož i pravidla odlovu, která jsou tvořena předem stanoveným souborem biologických parametrů, jimiž se řídí omezení odlovu.
Pokud je to nutné k dosažení cíle plánu, zahrnují plány obnovy omezení intenzity rybolovu. Opatření zahrnutá do plánů obnovy jsou přiměřená cílům, cílovým hodnotám a předpokládanému časovému rámci a rozhoduje o nich Rada s ohledem na:
a) stav zachování populace nebo populací;
b) biologické vlastnosti populace nebo populací;
c) vlastnosti lovišť, v nichž jsou populace loveny;
d) hospodářský dopad uvedených opatření na dotčená loviště.
5. Komise podává zprávu o účinnosti plánů obnovy, pokud jde o dosažení cílových hodnot.
Článek 6
Plány řízení
1. Pokud je to nezbytné, přijme Rada plány řízení pro udržení populací v rámci bezpečných biologických limitů pro loviště využívající populace, jejichž stav je na úrovni bezpečných biologických limitů nebo v jejich rámci.
2. Plány řízení obsahují referenční body pro zachování, jako jsou cílové hodnoty, podle kterých se hodnotí udržování populací v rámci těchto limitů. Použije se čl. 5 odst. 2 písm. a) až d).
Plány řízení mohou obsahovat cílové hodnoty související s jinými živými vodními zdroji a s udržováním nebo zlepšováním stavu zachování mořských ekosystémů.
Je-li stanoveno více cílových hodnot, uvede se v plánech obnovy pořadí těchto cílových hodnot.
3. Plány řízení se vypracovávají na základě přístupu založeného na předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu a s ohledem na limitní referenční body doporučené příslušnými vědeckými subjekty. Zajišťují, aby byly populace využívány udržitelným způsobem a aby dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy setrval na udržitelných úrovních.
Plány se mohou vztahovat buď na rybolov jedné populace, nebo na rybolov smíšených populací a bere se v nich náležitý ohled na vzájemné působení populací a lovišť.
Plány řízení jsou víceleté a stanoví předpokládaný časový rámec pro dosažení stanovených cílových hodnot.
4. Plány řízení mohou zahrnovat kterékoli z opatření uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. d) až i), jakož i pravidla odlovu, která jsou tvořena předem stanoveným souborem biologických parametrů, jimiž se řídí omezení odlovu.
Opatření zahrnutá do plánů obnovy jsou přiměřená cílům, cílovým hodnotám a předpokládanému časovému rámci a rozhoduje o nich Rada s ohledem na:
a) stav zachování populace nebo populací;
b) biologické vlastnosti populace nebo populací;
c) vlastnosti lovišť, v nichž jsou populace loveny;
d) hospodářský dopad uvedených opatření na dotčená loviště.
5. Komise podává zprávu o účinnosti plánů řízení, pokud jde o dosažení cílových hodnot.
Článek 7
Nouzová opatření Komise
1. Pokud existují důkazy o vážném ohrožení zachování živých vodních zdrojů nebo mořského ekosystému v důsledku rybolovných činností, které vyžaduje okamžitý zásah, může Komise na opodstatněnou žádost členského státu nebo z vlastního podnětu rozhodnout o nouzových opatřeních, která nesmějí trvat déle než šest měsíců. Komise může přijmout nové rozhodnutí prodlužující nouzová opatření nejvýše na dalších šest měsíců.
2. Členský stát sdělí žádost současně Komisi, ostatním členským státům a dotyčným regionálním poradním sborům. Ty mohou podat písemné námitky Komisi do pěti pracovních dnů od obdržení žádosti.
Komise rozhodne do patnácti pracovních dnů od obdržení žádosti uvedené v odstavci 1.
3. Nouzová opatření mají okamžitý účinek. Oznámí se dotyčným členským státům a zveřejní v Úředním věstníku.
4. Dotyčné členské státy mohou předložit Radě rozhodnutí Komise do deseti pracovních dnů od obdržení oznámení.
5. Rada může do jednoho měsíce ode dne, kdy jí bylo rozhodnutí předloženo, přijmout kvalifikovanou většinou jiné rozhodnutí.
Článek 8
Nouzová opatření členských států
1. Pokud existuje důkaz o vážném a nepředvídaném ohrožení zachování živých vodních zdrojů nebo mořského ekosystému v důsledku rybolovných činností ve vodách pod svrchovaností nebo jurisdikcí členského státu, kde by jakékoli zbytečné prodlení mělo za následek škodu, kterou by bylo možné jen obtížně napravit, může tento členský stát přijmout nouzová opatření, která nesmějí trvat déle než tři měsíce.
2. Členské státy, které mají v úmyslu přijmout nouzová opatření, oznámí před jejich přijetím svůj záměr Komisi, ostatním členským státům a příslušným regionálním poradním sborům zasláním návrhu těchto opatření společně s odůvodněním.
3. Členské státy a příslušné regionální poradní sbory mohou předložit písemné námitky Komisi do pěti pracovních dnů ode dne oznámení. Komise do patnácti pracovních dnů opatření potvrdí, zruší nebo změní.
4. Rozhodnutí Komise se oznámí se dotčeným členským státům. Vyhlásí se v Úředním věstníku Evropských společenství.
5. Dotčené členské státy mohou předložit Radě rozhodnutí Komise do deseti pracovních dnů od oznámení rozhodnutí.
6. Rada může do jednoho měsíce ode dne, kdy jí bylo rozhodnutí předloženo, přijmout kvalifikovanou většinou jiné rozhodnutí.
Článek 9
Opatření členských států použitelná v pásmu 12 námořních mil
1. Členský stát může přijmout nediskriminační opatření pro zachování a řízení rybolovných zdrojů a na nejmenší míru snížit důsledky rybolovu pro zachování mořských ekosystémů v pásmu 12 námořních mil od jeho základních linií za předpokladu, že Společenství nepřijalo opatření, která řeší otázky zachování a řízení výslovně v této oblasti. Opatření členských států musejí být slučitelná s cíli stanovenými v článku 2 a nesmějí být méně přísná než stávající právní předpisy Společenství.
Pokud by se opatření přijatá členským státem měla dotknout plavidel jiného členského státu, přijmou se teprve poté, co byl návrh opatření společně s odůvodněním konzultován s Komisí, dotyčným členským státem a regionálními poradními sbory.
2. Na opatření, která se použijí na rybářská plavidla jiných členských států, se vztahují postupy podle čl. 8 odst. 3 až 6.
Článek 10
Opatření členských států použitelná výhradně na rybářská plavidla plující pod jejich vlajkou
Členské státy mohou přijmout opatření pro zachování a řízení populací ve vodách pod jejich svrchovaností nebo jurisdikcí, pokud:
a) jsou tato opatření použita výhradně na rybářská plavidla plující pod vlajkou dotyčného členského státu a zapsaná ve Společenství nebo - v případě rybolovných činností, které nejsou prováděny rybářským plavidlem - na osoby usazené v dotyčném členském státě a
b) tato opatření jsou slučitelná s cíli stanovenými v čl. 2 odst. 1 a nejsou méně přísná než stávající právní předpisy Společenství.
KAPITOLA III
ÚPRAVA RYBOLOVNÉ KAPACITY
Článek 11
Úprava rybolovné kapacity
1. Členské státy přijmou opatření, kterými se upravuje rybolovná kapacita jejich loďstva, aby dosáhly stabilní a trvalé rovnováhy mezi touto rybolovnou kapacitou a jejich rybolovnými právy.
2. Členské státy zajistí, aby nebyly překročeny referenční úrovně rybolovné kapacity vyjádřené v GT a kW, uvedené v článku 12 a odstavci 4 tohoto článku.
3. Nepovoluje se výstup z loďstva podporovaný veřejnou podporou, ledaže by mu předcházelo odebrání licence k rybolovu, jak je definována v nařízení Rady (ES) č. 3690/93 [10], a případně oprávnění k rybolovu, jak jsou definována v příslušných nařízeních. Kapacita odpovídající licenci a popřípadě oprávněním k rybolovu pro dotčená loviště se nenahrazuje.
4. Je-li veřejná podpora poskytnuta na odejmutí rybolovné kapacity, která přesahuje snížení kapacity potřebné pro dosažení souladu s referenčními úrovněmi podle čl. 12 odst. 1, objem odejmuté kapacity se automaticky odečítá od referenčních úrovní. Takto získané referenční úrovně se stávají novými referenčními úrovněmi.
5. U rybářských plavidel starých pět nebo více let může modernizace hlavní paluby za účelem zlepšení bezpečnosti na plavidle, pracovních podmínek, hygieny a kvality produktů zvýšit prostornost plavidla, pokud tato modernizace nezvýší schopnost plavidla lovit ryby. V souladu s tím se upraví referenční úrovně uvedené v tomto článku a v článku 12. Členské státy nemusejí při sestavování bilance mezi vstupy a výstupy podle článku 13 brát nezbytně v úvahu odpovídající kapacitu.
Přesná pravidla a podmínky pro taková opatření se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
Článek 12
Referenční úrovně pro rybářská loďstva
1. Postupem podle čl. 30 odst. 2 stanoví Komise pro každý členský stát referenční úrovně vyjádřené v GT a kW pro celkovou rybolovnou kapacitu rybářských plavidel Společenství plujících pod vlajkou uvedeného členského státu.
Referenční úrovně se rovnají součtu cílů víceletého orientačního programu na období 1997-2002, stanovených pro každou část ke dni 31. prosince 2002 na základě rozhodnutí Rady 97/413/ES [11].
2. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
Článek 13
Režim vstupu/výstupu a snížení celkové kapacity
1. Členské státy řídí od 1. ledna 2003 vstupy do loďstva a výstupy z něj tak, aby:
a) vstup nové kapacity do loďstva bez veřejné podpory byl vyrovnán předcházejícím stažením alespoň stejně velkého dílu kapacity bez veřejné podpory;
b) vstup nové kapacity do loďstva s veřejnou podporou poskytnutou po 1. lednu 2003 byl vyrovnán předcházejícím stažením:
i) alespoň stejně velkého dílu kapacity bez veřejné podpory v případě vstupu nových plavidel o prostornosti 100 GT nebo nižší nebo
ii) alespoň 1,35 násobku uvedeného dílu kapacity bez veřejné podpory v případě vstupu nových plavidel o prostornosti vyšší než 100 GT.
2. Od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2004 každý členský stát, který se rozhodne přijmout závazky nové veřejné podpory na obnovu loďstva po 31. prosinci 2002, sníží za celé období celkovou kapacitu svého loďstva o 3 % v porovnání s referenčními úrovněmi uvedenými v článku 12.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
Článek 14
Výměna informací
1. Komise každoročně předkládá souhrn výsledků úsilí členských států o dosažení udržitelné rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a rybolovnými právy. Toto shrnutí je založeno na výroční zprávě, kterou každý členský stát zasílá Komisi nejpozději do 30. dubna následujícího roku.
Shrnutí Komise s přiloženými zprávami členských států se do konce roku předá Evropskému parlamentu a Radě spolu se stanovisky VTHVR a Výboru pro rybolov a akvakulturu ustaveného podle čl. 30 odst. 1.
2. Prováděcí pravidla k těmto výměnám se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
Článek 15
Rejstříky rybářských loďstev
1. Každý členský stát vede rejstřík rybářských plavidel Společenství plujících pod jeho vlajkou, který obsahuje nejzákladnější údaje o charakteristických znacích plavidla a jeho činnosti, a který je nezbytný pro řízení opatření stanovených na úrovni Společenství.
2. Každý členský stát zpřístupní Komisi údaje podle odstavce 1.
3. Komise zřídí rejstřík rybářského loďstva Společenství, který obsahuje údaje získané podle odstavce 2 a zpřístupní jej členským státům. Dodržuje předpisy Společenství na ochranu osobních údajů.
4. Údaje uvedené v odstavci 1 a postupy pro jejich předávání uvedené v odstavcích 2 a 3 se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
Článek 16
Podmíněnost finanční pomoci Společenství a snížení intenzity rybolovu
1. Finanční pomoc podle nařízení Rady (ES) č. 2792/1999 ze dne 17. prosince 1999 o pravidlech a podmínkách pro strukturální pomoc Společenství v odvětví rybolovu [12], s výjimkou finančních prostředků na vrakování rybářských plavidel, se může poskytnout pouze tehdy, pokud členské státy vyhověly článkům 11, 13 a 15 tohoto nařízení a poskytly údaje požadované podle nařízení Rady (ES) č. 2792/99 a nařízení Komise (ES) č. 366/2001 [13].
V této souvislosti Komise poté, co vyslechla dotyčný členský stát, a v míře přiměřené stupni nedodržení předpisů, pozastaví dotyčnému členskému státu finanční pomoc podle nařízení Rady (ES) č. 2792/1999.
2. Pokud Komise na základě dostupných údajů usoudí, že kapacita loďstva členského státu převyšuje kapacitu, která je pro něj závazná podle článků 11, 13 a 15, uvědomí o tom dotyčný členský stát. Tento členský stát neprodleně omezí intenzitu rybolovu na úroveň, kterou by měla mít při dodržení článků 11, 13 a 15, aniž jsou dotčeny závazky vyplývající z těchto článků. Dotyčný členský stát sdělí svůj plán snížení Komisi za účelem ověření postupem podle čl. 30 odst. 2, zda snížení je nebo není rovno překročené kapacitě.
KAPITOLA IV
PRAVIDLA PŘÍSTUPU DO VOD A KE ZDROJŮM
Článek 17
Obecná pravidla
1. Rybářská plavidla Společenství mají rovný přístup do vod a ke zdrojům v rámci všech vod Společenství, kromě vod uvedených v odstavci 2, s výhradou opatření přijatých podle kapitoly II.
2. Členské státy jsou od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2012 oprávněny ve vodách do 12 námořních mil od základních linií, které jsou pod jejich svrchovaností nebo jurisdikcí, omezit rybolov rybářských plavidel, která tradičně operují v těchto vodách z přístavů na přilehlém pobřeží, aniž jsou dotčena pravidla pro rybářská plavidla Společenství plující pod vlajkou jiných členských států podle stávajících sousedských vztahů mezi členskými státy a opatření uvedená v příloze I, která pro každý členský stát stanoví zeměpisné oblasti v rámci pobřežních pásem jiných členských států, kde se tyto činností provozují, a druhy, kterých se tyto činnosti týkají.
Komise do 31. prosince 2011 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o opatřeních stanovených v tomto odstavci. Rada do 31. prosince 2012 rozhodne o ustanoveních, která budou přijata po výše zmíněných opatřeních.
Článek 18
Oblast Shetlandy
1. V případě druhů, které mají zvláštní důležitost v regionu vymezeném v příloze II a které jsou biologicky citlivé z důvodu jejich znaků využitelnosti, se rybolovné činnosti rybářských plavidel Společenství o délce mezi svislicemi 26 metrů nebo vyšší, pokud jde o druhy žijící při dně, kromě tresky norské a tresky modravé, řídí režimem předchozího oprávnění v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení, a zejména v příloze II.
2. Prováděcí pravidla a postupy k provádění odstavce 1 se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
Článek 19
Posouzení pravidel přístupu
1. Komise do 31. prosince 2003 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pravidlech týkajících se přístupu do vod a ke zdrojům, stanovených v právních předpisech Společenství, kromě pravidel uvedených v čl. 17 odst. 2. Tato zpráva zhodnotí oprávněnost těchto pravidel z hlediska cílů zachování a udržitelného využívání zdrojů.
2. Na základě zprávy uvedené v odstavci 1 a s ohledem na zásadu stanovenou v čl. 17 odst. 1 Rada do 31. prosince 2004 rozhodne o nezbytných úpravách těchto pravidel.
Článek 20
Přidělování rybolovných práv
1. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodne o omezeních odlovu a/nebo intenzity rybolovu a o rozdělení rybolovných práv mezi členské státy, jakož i o podmínkách souvisejících s těmito omezeními. Rybolovná práva se mezi členské státy rozdělí způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci nebo loviště.
2. Stanoví-li Společenství nová rybolovná práva, Rada rozhodne o jejich přidělení s ohledem na zájmy všech členských států.
3. Každý členský stát rozhodne v případě plavidel plujících pod jeho vlajkou o způsobu přidělení rybolovných práv, která mu byla v souladu s právními předpisy Společenství přiznána. O způsobu přidělování uvědomí Komisi.
4. Rada stanoví rybolovná práva dostupná pro třetí země ve vodách Společenství a přidělí tato práva každé třetí zemi.
5. Členské státy poté, co o tom uvědomí Komisi, mohou provést výměnu celku nebo části rybolovných práv, která jim byla přidělena.
KAPITOLA V
KONTROLNÍ A VYNUCOVACÍ SYSTÉM SPOLEČENSTVÍ
Článek 21
Cíle
V rámci kontrolního a vynucovacího systému Společenství je kontrolován přístup do vod a ke zdrojům a provozování činností stanovených v článku 1 a je prosazováno dodržování pravidel společné rybářské politiky.
Článek 22
Podmínky přístupu do vod a ke zdrojům a podmínky uvádění produktů rybolovu na trh
1. Činnosti prováděné v rámci působnosti společné rybářské politiky se zakazují, nejsou-li splněny tyto podmínky:
a) na palubě rybářského plavidla je uložena jeho licence a případně oprávnění k rybolovu;
b) na rybářském plavidle je nainstalováno provozuschopné zařízení, které umožňuje detekci a identifikaci tohoto plavidla pomocí systémů dálkového sledování. Tento požadavek se od 1. ledna 2004 použije na plavidla o celkové délce vyšší než 18 metrů a od 1. ledna 2005 na plavidla o celkové délce vyšší než 15 metrů;
c) velitel bez zbytečného prodlení zaznamenává a předává údaje o rybolovných činnostech včetně vykládek a překládek. Kopie záznamů se zpřístupní orgánům. Rada rozhodne v roce 2004 o povinností předávat tyto záznamy elektronickou cestou. V zájmu stanovení použitelné technologie členské státy ve spolupráci s Komisí provádějí do 1. ledna 2004 pilotní projekty;
d) velitel přijme na palubu inspektory a spolupracuje s nimi; v případě pozorovacího programu přijme na palubu také pozorovatele a spolupracuje s nimi;
e) velitel dodržuje podmínky a omezení týkající se vykládek, překládek, společných lovných operací, lovného zařízení, sítí a označování a identifikace plavidel.
2. Uvádění produktů rybolovu na trh podléhá těmto požadavkům:
a) produkty rybolovu se prodávají z rybářského plavidla pouze registrovaným odběratelům nebo na registrovaných dražbách;
b) odběratel produktů rybolovu z rybářského pravidla je při prvním prodeji zaregistrován u orgánů;
c) odběratel produktů rybolovu při prvním prodeji předkládá orgánům faktury nebo doklady o prodeji, pokud se prodej neuskuteční na registrované dražbě, která má sama povinnost předkládat orgánům faktury nebo doklady o prodeji;
d) ke všem produktům rybolovu vyloženým ve Společenství nebo do něj dovezeným, pro které nebyly úřadům předloženy faktury ani doklady o prodeji a které se převážejí na jiné místo, než je místo vykládky nebo dovozu, se až do prvního prodeje přikládá dokladem od přepravce;
e) osoby odpovědné za prostory nebo dopravní prostředky přijímají inspektory a spolupracují s nimi;
f) je-li pro daný druh stanovena minimální velikost, hospodářské subjekty odpovědné za prodej, skladování nebo přepravu musí být schopné prokázat zeměpisný původ produktů.
Z požadavků tohoto odstavce je vyloučen odběratel, který získává produkty, jež nejsou následně uváděny na trh, nýbrž jsou určeny pro soukromou spotřebu.
3. Prováděcí pravidla k odstavcům 1 a 2 se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
Tato pravidla se mohou vztahovat zejména na dokumentační, záznamovou, ohlašovací a informační povinnost členských států, velitelů a ostatních právnických nebo fyzických osob, které se zabývají činnostmi spadajícími do působnosti článku 1.
Pravidla mohou také stanovit výjimky z povinností uvedených v odstavcích 1 a 2, pokud je lze zdůvodnit zanedbatelným dopadem na živé vodní zdroje nebo nerovnoměrným zatížením, které by tyto povinnosti představovaly v porovnání s hospodářským významem dané činnosti.
Článek 23
Povinnosti členských států
1. Není-li v právních předpisech Společenství stanoveno jinak, členské státy zajistí účinnou kontrolu, inspekci a vynucování pravidel společné rybářské politiky.
2. Členské státy kontrolují činnosti prováděné v rámci společné rybářské politiky na jejich území nebo ve vodách pod jejich svrchovaností nebo jurisdikcí. Kontrolují též přístup do vod a ke zdrojům a rybolovné činnosti mimo vody Společenství, prováděné rybářskými plavidly Společenství plujícími pod jejich vlajkou a, aniž je dotčena přímá odpovědnost státu vlajky, jejich státními příslušníky. Jsou odpovědné za vysílání pozorovatelů na palubu rybářských plavidel a za přijímání vhodných rozhodnutí včetně zákazu rybolovu.
3. Členské státy přijímají opatření, přidělují finanční prostředky a lidské zdroje a stanoví správní a technickou strukturu potřebnou k zajištění účinné kontroly, inspekce a vynucování, včetně systémů satelitního sledování. Rada rozhodne v roce 2004 o povinnosti zavést zařízení pro dálkové snímání. V zájmu stanovení použitelné technologie členské státy ve spolupráci s Komisí provádějí do 1. ledna 2004 pilotní projekty. V každém členském státě je za koordinaci sběru a ověřování údajů o rybolovných činnostech, za podávání zpráv Komisi a spolupráci s ní odpovědný jeden orgán.
4. Pokud Komise zjistí, že členský stát překročil přidělená rybolovná práva, provede odpočty od budoucích rybolovných práv dotyčného členského státu.
Má-li překročení přidělených rybolovných práv ze strany jednoho členského státu za přímý důsledek, že jiný členský stát neměl možnost vyčerpat svá vlastní rybolovná práva, rybolovná práva rovnající se rybolovným právům odečteným podle odstavce 1 mohou být tomuto členskému státu v plné výši nebo částečně znovu přidělena. O tomto přerozdělení se rozhodne s ohledem na požadavek zachování zdrojů, jakož i na zájem, který představuje vyrovnání pro oba dotčené státy.
Komise přijímá rozhodnutí postupem podle čl. 30 odst. 2.
5. Prováděcí pravidla k tomuto článku včetně pravidel pro určení orgánu uvedeného v článku 3 členskými státy a pravidel pro rozmístění pozorovatelů, jejich povinnosti, úkoly a náklady se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
Článek 24
Inspekce a vynucování
Členské státy přijmou inspekční a vynucovací opatření nezbytná k zajištění souladu s pravidly společné rybářské politiky na jejich území nebo ve vodách pod jejich svrchovaností nebo jurisdikcí. Přijmou též vynucovací opatření týkající se rybolovných činností provozovaných rybářskými plavidly Společenství plujícími pod jejich vlajkou nebo jejich státními příslušníky mimo vody Společenství.
Tato opatření zahrnují:
a) namátkové kontroly a inspekce rybářských plavidel, obchodních prostor a jiných organizací, jejichž činnosti souvisejí se společnou rybářskou politikou;
b) pozorování rybářských plavidel;
c) vyšetřování, soudní stíhání protiprávních jednání a sankce v souladu s článkem 25;
d) preventivní opatření podle čl. 25 odst. 5;
e) opatření bránící tomu, aby se jejich státní příslušníci podíleli na rybolovných činnostech, které se neřídí použitelnými opatřeními pro zachování a řízení, aniž je dotčena přímá odpovědnost státu vlajky.
Přijatá opatření musí být řádně zdokumentována. Musejí být účinná, odrazující a přiměřená.
Prováděcí pravidla k tomuto článku včetně hodnotících kritérií se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 3.
Článek 25
Vyšetřování protiprávních jednání
1. Členské státy zajistí, aby byla vůči odpovědným fyzickým nebo právnickým osobám přijata odpovídající opatření včetně správních nebo trestních řízení v souladu s jejich vnitrostátním právem, pokud nebyla dodržena pravidla společné rybářské politiky.
2. Řízení zahájená podle odstavce 1 musejí být v souladu s příslušnými ustanoveními vnitrostátního práva s to účinně připravit odpovědné osoby o ekonomický zisk plynoucí z protiprávního jednání a musejí, přiměřeně závažnosti protiprávního jednání, působit tak, aby odradily od dalšího protiprávního jednání shodné povahy.
3. Sankce vyplývající z řízení uvedených v odstavci 2 mohou podle závažnosti protiprávního jednání zahrnovat:
a) ukládání pokut;
b) zabavení zakázaného lovného zařízení a úlovku;
c) zajišťovací zabavení plavidla;
d) dočasné odstavení plavidla;
e) pozastavení licence;
f) odebrání licence.
4. Bez ohledu na povinnosti uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 Rada na základě seznamu stanoveného v odstavci 3 sestaví přehled opatření, která mají členské státy použít v případě závažných protiprávních jednání, jak jsou definovány v nařízení (ES) č. 1447/1999. Tímto přehledem není dotčena volba členských států provádět tato opatření prostřednictvím správního nebo trestního řízení v souladu s jejich vnitrostátním právem, jak je uvedeno v odstavci 1.
5. Členské státy přijmou okamžitá opatření s cílem zabránit plavidlům, fyzickým nebo právnickým osobám, jež byly přistiženy při páchání závažného protiprávního jednání, jak je definováno v nařízení (ES) č. 1447/1999, aby pokračovaly v tomto jednání.
Článek 26
Povinnosti Společenství
1. Aniž jsou dotčeny povinnosti Komise podle Smlouvy, Komise hodnotí a kontroluje provádění pravidel společné rybářské politiky členskými státy a napomáhá koordinaci a spolupráci mezi nimi.
2. Existují-li důkazy o tom, že nejsou dodržována pravidla pro zachování, kontrolu, inspekci a vynucování opatření v rámci společné rybářské politiky a že by tato skutečnost mohla vést k vážnému ohrožení zachování živých vodních zdrojů nebo účinného fungování kontrolního a vynucovacího systému Společenství, což vyžaduje bezodkladný zákrok, Komise o svých zjištěních písemně uvědomí dotyčný členský stát a stanoví lhůtu v délce nejméně 15 pracovních dnů, ve které tento členský stát prokáže dodržení pravidel a předloží své připomínky. Komise vezme v úvahu připomínky členských států v rámci každého opatření, které může přijmout podle odstavce 3.
3. Existuje-li důkaz o riziku, že rybolovné činnosti prováděné v dané zeměpisné oblasti by mohly vést k vážnému ohrožení zachování živých vodních zdrojů, může Komise přijmout preventivní opatření.
Tato opatření musejí být přiměřená riziku závažného ohrožení zachování živých vodních zdrojů.
Tato opatření nesmějí trvat déle než tři týdny. Pokud je to pro zachování živých vodních zdrojů nezbytné, mohou být prodloužena rozhodnutím přijatým postupem podle čl. 30 odst. 2, nejdéle na šest měsíců.
Jakmile Komise zjistí, že riziko již pominulo, neprodleně opatření zruší.
4. V případě, že je kvóta, přidělení nebo dostupný podíl členského státu považován za vyčerpaný, Komise může na základě údajů, které má k dispozici, okamžitě zastavit rybolovné činnosti.
5. Bez ohledu na čl. 23 odst. 2 a pokud je tak stanoveno právními předpisy Společenství, Komise provádí kontrolu rybářských činností ve vodách Společenství, provozovaných rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou třetí země. Za tímto účelem Komise a příslušné členské státy spolupracují a koordinují svá jednání.
6. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
Článek 27
Hodnocení a kontrola prováděné Komisí
1. Pro účely hodnocení a kontroly uplatňování pravidel společné rybářské politiky členskými státy může Komise z moci úřední a vlastními prostředky zahájit a provádět audity, šetření, ověřování a inspekce týkající se uplatňování pravidel společné rybářské politiky členskými státy. Může ověřovat zejména:
a) provádění a uplatňování těchto pravidel členskými státy a jejich příslušnými orgány;
b) shodu vnitrostátních správních postupů, inspekčních a dohlížecích činností s pravidly;
c) existenci požadovaných dokladů a jejich shodu s použitelnými pravidly;
d) okolností, za jakých členské státy provádějí kontrolní a vynucovací činnosti.
Za těmito účely může Komise provádět inspekce rybářských plavidel, jakož i obchodních prostor a jiných organizací, jejichž činnosti souvisejí se společnou rybářskou politikou, a má přístup ke všem údajům a dokladům potřebným k výkonu svých povinností. Inspekce, které Komise provádí z moci úřední a bez pomoci inspektorů z dotčeného členského státu, se uskutečňují pouze na rybářských plavidlech a místech první vykládky nebo prvního prodeje a jsou omezeny na regiony nebo populace, na které se vztahuje zvláštní kontrolní program přijatý podle článku 34c nařízení (EHS) č. 2847/93.
Inspektoři Komise předloží písemné zmocnění, v němž je uvedena jejich totožnost a funkce. Pravomoci inspektorů Komise nepřesahují pravomoci inspektorů členských států a nemají žádné policejní a vynucovací pravomoci. Zejména nelze provádět inspekci Společenství bez pomoci inspektorů dotyčného členského státu, jestliže s tím strana, která podléhá inspekci, nesouhlasí.
Členské státy jsou Komisi nápomocny při plnění těchto úkolů.
2. Inspekční zprávy jsou zpřístupněny dotyčnému členskému státu.
Komise poskytne dotyčnému členskému státu možnost vyjádřit se ke zjištěním uvedeným ve zprávě. Řídí se ustanoveními Společenství o ochraně osobních údajů.
Provádí-li Komise inspekci z moci úřední a bez doprovodu inspektorů dotyčného členského státu, uvědomí o tom tento členský stát do jednoho dne před ukončením inspekce a ve lhůtě jednoho měsíce mu poskytne zprávy o svých zjištěních.
Členské státy nejsou povinny na základě zjištění ve výše uvedené zprávě zakročit proti fyzickým osobám.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
4. Jednou za tři roky Komise vypracuje hodnotící zprávu o své činnosti podle odstavce 1 a o uplatňování pravidel společné rybářské politiky členskými státy, kterou předloží Evropskému parlamentu a Radě. Členské státy jsou každoročně informovány o počtu inspekcí prováděných Komisí podle odstavce 1 v každém členském státě, rozepsaných podle druhu inspekce.
Článek 28
Spolupráce a koordinace
1. Členské státy spolupracují mezi sebou a se třetími zeměmi, aby zajistily dodržování pravidel společné rybářské politiky. Za tímto účelem poskytují členské státy pomoc ostatním členským státům a třetím zemím, aby se zajistilo dodržování těchto pravidel.
2. V případě kontroly a inspekce přeshraničních rybolovných činností členské státy zajistí, aby jejich činnosti podle této kapitoly byly koordinovány. Za tímto účelem si členské státy vyměňují inspektory.
3. Aniž je dotčena přímá odpovědnost pobřežního členského státu, jsou členské státy oprávněny provádět inspekci rybářská plavidla Společenství plující pod jejich vlajkou ve všech vodách Společenství, které jsou mimo vody pod svrchovaností jiného členského státu.
Členské státy jsou též oprávněny provádět inspekce v souladu s pravidly společné rybářské politiky, které se týkají rybolovných činností rybářských plavidel, ve všech vodách Společenství mimo vody pod jejich svrchovaností výhradně:
a) poté, co obdržely povolení příslušného pobřežního členského státu; nebo
b) pokud byl v souladu s článkem 34c nařízení (EHS) č. 2847/93 přijat zvláštní kontrolní program.
Členské státy jsou oprávněny provádět inspekce rybářských plavidel Společenství plujících pod vlajkou jiného členského státu v mezinárodních vodách.
V jiných případech, než jsou případy uvedené v tomto odstavci, si mohou členské státy vzájemně povolit provádění inspekcí v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
4. Na základě jmenování, která členské státy sdělí Komisi, sestaví Komise v souladu s postupem stanoveným v čl. 30 odst. 2 seznam inspektorů, inspekčních plavidel, letadel a jiných inspekčních prostředků Společenství, které jsou oprávněny provádět ve vodách Společenství inspekce rybářských plavidel Společenství podle této kapitoly.
5. Inspekční zprávy a zprávy o sledování vypracované inspektory Společenství, inspektory jiného členského státu nebo inspektory Komise jsou přípustným důkazem ve správním nebo soudním řízení členského státu. Při prokazování skutečností se s nimi nakládá stejně jako s inspekčními zprávami a zprávami o sledování členských států.
6. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle čl. 30 odst. 2.
Odstavce 3 a 4 tohoto článku se použijí pouze tehdy, pokud byla stanovena prováděcí pravidla.
KAPITOLA VI
ROZHODOVÁNÍ A KONZULTACE
Článek 29
Rozhodovací postup
Pokud není v tomto nařízení stanoveno jinak, jedná Rada v souladu s postupem stanoveným v článku 37 Smlouvy.
Článek 30
Výbor pro rybolov a akvakulturu
1. Komisi je nápomocen Výbor pro rybolov a akvakulturu.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je 20 pracovních dní.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je 60 pracovních dní.
4. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 31
Regionální poradní sbory
1. Zřizují se regionální poradní sbory, které přispívají k dosažení cílů čl. 2 odst. 1, a zejména radí Komisi v záležitostech řízení rybolovu, pokud jde o určité mořské oblasti nebo oblasti rybolovu.
2. Regionální poradní sbory jsou složeny hlavně z rybářů a ostatních zástupců, jejichž zájmů se dotýká společná rybářská politika, jako jsou zástupci odvětví rybolovu a akvakultury, životního prostředí a zájmů spotřebitele a vědečtí odborníci ze všech členských států, které mají rybolovné zájmy v dotyčné mořské oblasti nebo oblasti rybolovu.
3. Zástupci státních a regionálních správ, kteří mají v dotyčné mořské oblasti nebo oblasti rybolovu rybolovné zájmy, mají právo působit v regionálních poradních sborech jako členové nebo jako pozorovatelé. Na jejich schůzích může být přítomna Komise.
4. Komise může vést konzultace s regionálními poradními sbory, pokud jde o návrhy opatření, jako jsou víceleté plány obnovy nebo víceleté plány řízení, přijímané na základě článku 37 Smlouvy, které Komise zamýšlí předložit a které zejména souvisejí s lovišti v dotyčné oblasti. Komise a členské státy mohou vést se sbory konzultace, i pokud jde o jiná opatření. Tyto konzultace se nedotýkají konzultací VTHVR a Výboru pro rybolov a akvakulturu.
5. Regionální poradní sbory mohou:
a) samy od sebe nebo na žádost Komise či členského státu předkládat Komisi nebo dotyčnému členskému státu doporučení a návrhy ohledně záležitostí, které se týkají řízení rybolovu;
b) vyrozumět Komisi nebo dotyčný členský stát o otázkách souvisejících s uplatňováním pravidel Společenství a předkládat Komisi nebo dotyčnému členskému státu doporučení a návrhy na řešení těchto otázek;
c) provádět jiné činnosti nezbytné k plnění jejich úkolů.
Regionální poradní sbory uvědomí Výbor pro rybolov a akvakulturu o svých činnostech.
Článek 32
Postup při zřizování regionálních poradních sborů
Rada rozhodne o zřízení regionálního poradního sboru. Regionální poradní sbor pokrývá mořské oblasti spadající pod jurisdikci nejméně dvou členských států. Regionální poradní sbor přijme svůj jednací řád.
Článek 33
Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství
1. Zřizuje se Vědeckotechnický a hospodářský výboru pro rybářství (VTHVR). VTHVR je pravidelně konzultován, pokud jde o záležitosti týkající se zachování a řízení živých vodních zdrojů včetně biologických, hospodářských, environmentálních, sociálních a technických hledisek.
2. Při předkládání návrhů na řízení rybolovu podle tohoto nařízení Komise vezme v úvahu doporučení VTHVR.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 34
Zrušení
1. Nařízení (EHS) č. 3760/92 a (EHS) č. 101/76 se zrušují.
2. Odkazy na ustanovení nařízení zrušeného podle odstavce 1 se považují za odkazy na příslušná ustanovení tohoto nařízení.
Článek 35
Posouzení
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o fungování společné rybářské politiky, pokud jde o kapitoly II a III, do konce roku 2012.
Článek 36
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2003.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. prosince 2002.
COUNCIL REGULATION (EC) No 2371/2002
of 20 December 2002
on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the Common Fisheries Policy
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 37 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission (1),
Having regard to the opinion of the European Parliament (2),
Whereas:
(1)
Council Regulation (EEC) No 3760/92 (3) established a Community system for fisheries and aquaculture. According to that Regulation, the Council has to decide on any necessary adjustments by 31 December 2002.
(2)
The scope of the Common Fisheries Policy extends to conservation, management and exploitation of living aquatic resources and aquaculture, as well as to the processing and marketing of fishery and aquaculture products, where such activities are practised on the territory of Member States or in Community waters or by Community fishing vessels or nationals of Member States, bearing in mind the provisions of Article 117 of the United Nations Convention on the Law of the Sea, without prejudice to the primary responsibility of the flag State.
(3)
Given that many fish stocks continue to decline, the Common Fisheries Policy should be improved to ensure the long-term viability of the fisheries sector through sustainable exploitation of living aquatic resources based on sound scientific advice and on the precautionary approach, which is based on the same considerations as the precautionary principle referred to in Article 174 of the Treaty.
(4)
The objective of the Common Fisheries Policy should therefore be to provide for sustainable exploitation of living aquatic resources and of aquaculture in the context of sustainable development, taking account of the environmental, economic and social aspects in a balanced manner.
(5)
It is important that the management of the Common Fisheries Policy is guided by the principle of good governance and that the measures taken are mutually compatible and consistent with other Community policies.
(6)
The objective of sustainable exploitation will be more effectively achieved through a multi-annual approach to fisheries management, involving multi-annual management plans for stocks at or within safe biological limits. For stocks outside safe biological limits, the adoption of multi-annual recovery plans is an absolute priority. In line with scientific advice, substantial reductions in fishing effort may be required for these stocks.
(7)
These multi-annual plans should establish targets for sustainable exploitation of the stocks concerned, contain harvesting rules laying down the manner in which annual catch and/or fishing effort limits are to be calculated and provide for other specific management measures, taking account also of the effect on other species.
(8)
The content of multi-annual plans should be commensurate with the conservation status of the stocks, the urgency of their recovery, and the characteristics of these stocks and the fisheries in which they are caught.
(9)
Sustainable exploitation of stocks for which no multi-annual plan has been established should be ensured by setting catch and/or effort limits.
(10)
Provision should be made for Member States or the Commission to adopt emergency measures in the event of a serious threat to the conservation of resources, or to the marine eco-system resulting from fishing activities, and requiring immediate action.
(11)
In their 12 nautical mile zone, Member States should be allowed to adopt conservation and management measures applicable to all fishing vessels, provided that, where such measures apply to fishing vessels from other Member States, the measures adopted are non-discriminatory and prior consultation has taken place, and that the Community has not adopted measures specifically addressing conservation and management within this area.
(12)
The Community fleet should be reduced to bring it into line with available resources and specific measures should be set up in order to attain that objective, including the fixing of reference levels for fishing capacity which may not be exceeded, a special Community facility to promote scrapping of fishing vessels and national entry/exit schemes.
(13)
Each Member State should maintain a national register of fishing vessels which should be made available to the Commission for the purposes of monitoring the size of the Member States' fleets.
(14)
Rules in place restricting access to resources within the 12 nautical mile zones of Member States have operated satisfactorily benefiting conservation by restricting fishing effort in the most sensitive part of Community waters and preserving traditional fishing activities on which the social and economic development of certain coastal communities is highly dependent. They should therefore continue to apply until 31 December 2012.
(15)
Although other access restrictions contained in Community legislation should be maintained for the time being, they should be reviewed in order to evaluate whether they are necessary to ensure sustainable fisheries.
(16)
In view of the precarious economic state of the fishing industry and the dependence of certain coastal communities on fishing, it is necessary to ensure relative stability of fishing activities by the allocation of fishing opportunities among the Member States, based upon a predictable share of the stocks for each Member State.
(17)
In other respects, that stability, given the temporary biological situation of stocks, should safeguard the particular needs of regions where local populations are especially dependent on fisheries and related activities as decided by the Council in its Resolution of 3 November 1976 (4), on certain external aspects of the creation of a 200-mile fishing zone in the Community with effect from 1 January 1977, and in particular Annex VII thereto.
(18)
Therefore, it is in this sense that the notion of relative stability aimed at should be understood.
(19)
In order to ensure effective implementation of the Common Fisheries Policy, the Community control and enforcement system for fisheries should be reinforced and the division of responsibilities between the Member States' authorities and the Commission should be further clarified. To this end it is appropriate to insert in this Regulation the main provisions governing control, inspection and enforcement of the rules of the Common Fisheries Policy, part of which are already contained in Council Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 establishing a control system applicable to the Common Fisheries Policy (5). That Regulation has to remain in force until all the necessary implementing rules have been adopted.
(20)
Provisions on control, inspection and enforcement concern, on the one hand, obligations for the masters of fishing vessels and operators in the marketing chain and, on the other hand, spell out the different responsibilities for the Member States and the Commission.
(21)
The Community should be able to operate deductions of fishing opportunities when a Member State has exceeded the fishing opportunities which have been allocated to it. Where it is established that, as a result of a Member State having exceeded its fishing opportunities, another Member State has suffered damage, part or all of the deduction should be allocated to that Member State.
(22)
Member States should be obliged to adopt immediate measures to prevent the continuation of serious infringements as defined in Council Regulation (EC) No 1447/1999 of 24 June 1999 establishing a list of types of behaviour which seriously infringe the rules of the Common Fisheries Policy (6).
(23)
The Commission should be able to take immediate preventive measures if there is evidence of a risk that fishing activities could lead to a serious threat to conservation of living aquatic resources.
(24)
The Commission should be provided with appropriate powers to carry out its obligation to control and evaluate the implementation of the Common Fisheries Policy by the Member States.
(25)
It is necessary to intensify cooperation and coordination between all relevant authorities in order to achieve compliance with the rules of the Common Fisheries Policy, in particular through the exchange of national inspectors, by requiring Member States to treat inspection reports drawn up by Community inspectors, inspectors of another Member State or Commission inspectors equally to their own inspection reports for the purpose of establishing the facts.
(26)
The measures necessary for the implementation of this Regulation should be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (7).
(27)
To contribute to the achievement of the objectives of the Common Fisheries Policy, Regional Advisory Councils should be established to enable the Common Fisheries Policy to benefit from the knowledge and experience of the fishermen concerned and of other stakeholders and to take into account the diverse conditions throughout Community waters.
(28)
To ensure that the Common Fisheries Policy benefits from the best scientific, technical and economic advice, the Commission should be assisted by an appropriate committee.
(29)
It is necessary and appropriate for the achievement of the basic objective of the sustainable exploitation of living aquatic resources to lay down rules on the conservation and exploitation of those resources. In accordance with the principle of proportionality as set out in Article 5 of the Treaty, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
(30)
By reason of the number and importance of the amendments to be made, Regulation (EEC) No 3760/92 should be repealed. Council Regulation (EEC) No 101/76 of 19 January 1976 laying down a common structural policy for the fishing industry (8) being voided of all substantial provisions should also be repealed,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
CHAPTER I
SCOPE AND OBJECTIVES
Article 1
Scope
1. The Common Fisheries Policy shall cover conservation, management and exploitation of living aquatic resources, aquaculture, and the processing and marketing of fishery and aquaculture products where such activities are practised on the territory of Member States or in Community waters or by Community fishing vessels or, without prejudice to the primary responsibility of the flag State, nationals of Member States.
2. The Common Fisheries Policy shall provide for coherent measures concerning:
(a)
conservation, management and exploitation of living aquatic resources,
(b)
limitation of the environmental impact of fishing,
(c)
conditions of access to waters and resources,
(d)
structural policy and the management of the fleet capacity,
(e)
control and enforcement,
(f)
aquaculture,
(g)
common organisation of the markets, and
(h)
international relations.
Article 2
Objectives
1. The Common Fisheries Policy shall ensure exploitation of living aquatic resources that provides sustainable economic, environmental and social conditions.
For this purpose, the Community shall apply the precautionary approach in taking measures designed to protect and conserve living aquatic resources, to provide for their sustainable exploitation and to minimise the impact of fishing activities on marine eco-systems. It shall aim at a progressive implementation of an eco-system-based approach to fisheries management. It shall aim to contribute to efficient fishing activities within an economically viable and competitive fisheries and aquaculture industry, providing a fair standard of living for those who depend on fishing activities and taking into account the interests of consumers.
2. The Common Fisheries Policy shall be guided by the following principles of good governance:
(a)
clear definition of responsibilities at the Community, national and local levels;
(b)
a decision-making process based on sound scientific advice which delivers timely results;
(c)
broad involvement of stakeholders at all stages of the policy from conception to implementation;
(d)
consistence with other Community policies, in particular with environmental, social, regional, development, health and consumer protection policies.
Article 3
Definitions
For the purpose of this Regulation the following definitions shall apply:
(a)
‘Community waters’ means the waters under the sovereignty or jurisdiction of the Member States with the exception of waters adjacent to the territories mentioned in Annex II to the Treaty;
(b)
‘living aquatic resources’ means available and accessible living marine aquatic species, including anadromous and catadromous species during their marine life;
(c)
‘fishing vessel’ means any vessel equipped for commercial exploitation of living aquatic resources;
(d)
‘Community fishing vessel’ means a fishing vessel flying the flag of a Member State and registered in the Community;
(e)
‘sustainable exploitation’ means the exploitation of a stock in such a way that the future exploitation of the stock will not be prejudiced and that it does not have a negative impact on the marine eco-systems;
(f)
‘fishing mortality rate’ means the catches of a stock over a given period as a proportion of the average stock available to the fishery in that period;
(g)
‘stock’ means a living aquatic resource that occurs in a given management area;
(h)
‘fishing effort’ means the product of the capacity and the activity of a fishing vessel; for a group of vessels it is the sum of the fishing effort of all vessels in the group;
(i)
‘precautionary approach to fisheries management’ means that the absence of adequate scientific information should not be used as a reason for postponing or failing to take management measures to conserve target species, associated or dependent species and non-target species and their environment;
(j)
‘limit reference points’ means values of fish stock population parameters (such as biomass or fishing mortality rate), which should be avoided because they are associated with unknown population dynamics, stock collapse or impaired recruitment;
(k)
‘conservation reference points’ means values of fish stock population parameters (such as biomass or fishing mortality rate) used in fisheries management, for example with respect to an acceptable level of biological risk or a desired level of yield;
(l)
‘safe biological limits’ means indicators of the state of a stock or of its exploitation inside which there is a low risk of transgressing certain limit reference points;
(m)
‘catch limit’ means a quantitative limit on landings of a stock or group of stocks over a given period unless otherwise provided for in Community law;
(n)
‘fishing capacity’ means a vessel's tonnage in GT and its power in kW, as defined in Articles 4 and 5 of Council Regulation (EEC) No 2930/86 (9). For certain types of fishing activity, capacity may be defined by the Council using for example the amount and/or the size of a vessel's fishing gear;
(o)
‘exit from the fleet’ means the removal of a fishing vessel from the fishing fleet register of a Member State, provided that Article 15(1) is complied with;
(p)
‘entry into the fleet’ means the registration in the fishing fleet register of a Member State of a fishing vessel;
(q)
‘fishing opportunity’ means a quantified legal entitlement to fish, expressed in terms of catches and/or fishing effort;
(r)
‘Community fishing opportunity’ means the fishing opportunities available to the Community in Community waters, plus the total Community fishing opportunities outside Community waters, less the Community fishing opportunities allocated to third countries.
CHAPTER II
CONSERVATION AND SUSTAINABILITY
Article 4
Types of measures
1. To achieve the objectives mentioned in Article 2(1), the Council shall establish Community measures governing access to waters and resources and the sustainable pursuit of fishing activities.
2. The measures referred to in paragraph 1 shall be established taking into account available scientific, technical and economic advice and in particular of the reports drawn up by the Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries (STECF) established under Article 33(1) as well as in the light of any advice received from Regional Advisory Councils established under Article 31. They may, in particular, include measures for each stock or group of stocks to limit fishing mortality and the environmental impact of fishing activities by:
(a)
adopting recovery plans under Article 5;
(b)
adopting management plans under Article 6;
(c)
establishing targets for the sustainable exploitation of stocks;
(d)
limiting catches;
(e)
fixing the number and type of fishing vessels authorised to fish;
(f)
limiting fishing effort;
(g)
adopting technical measures, including:
(i)
measures regarding the structure of fishing gear, the number and size of fishing gear on board, their methods of use and the composition of catches that may be retained on board when fishing with such gear;
(ii)
zones and/or periods in which fishing activities are prohibited or restricted including for the protection of spawning and nursery areas;
(iii)
minimum size of individuals that may be retained on board and/or landed;
(iv)
specific measures to reduce the impact of fishing activities on marine eco-systems and non target species;
(h)
establishing incentives, including those of an economic nature, to promote more selective or low impact fishing;
(i)
conducting pilot projects on alternative types of fishing management techniques.
Article 5
Recovery plans
1. The Council shall adopt, as a priority, recovery plans for fisheries exploiting stocks which are outside safe biological limits.
2. The objective of recovery plans shall be to ensure the recovery of stocks to within safe biological limits.
They shall include conservation reference points such as targets against which the recovery of the stocks to within safe biological limits shall be assessed.
Targets shall be expressed in terms of:
(a)
population size and/or
(b)
long-term yields and/or
(c)
fishing mortality rate and/or
(d)
stability of catches.
Recovery plans may include targets relating to other living aquatic resources and the maintenance or improvement of the conservation status of marine eco-systems.
Where more than one target is set, recovery plans shall specify the order of priority of these targets.
3. Recovery plans shall be drawn up on the basis of the precautionary approach to fisheries management and take account of limit reference points recommended by relevant scientific bodies. They shall ensure the sustainable exploitation of stocks and that the impact of fishing activities on marine eco-systems is kept at sustainable levels.
They may cover either fisheries for single stocks or fisheries exploiting a mixture of stocks, and shall take due account of interactions between stocks and fisheries.
The recovery plans shall be multi-annual and indicate the expected time frame for reaching the targets established.
4. Recovery plans may include any measure referred to in points (c) to (h) of Article 4(2) as well as harvesting rules which consist of a predetermined set of biological parameters to govern catch limits.
Recovery plans shall include limitations on fishing effort unless this is not necessary to achieve the objective of the plan. The measures to be included in the recovery plans shall be proportionate to the objectives, the targets and the expected time frame, and shall be decided by the Council having regard to:
(a)
the conservation status of the stock or stocks;
(b)
the biological characteristics of the stock or stocks;
(c)
the characteristics of the fisheries in which the stocks are caught;
(d)
the economic impact of the measures on the fisheries concerned.
5. The Commission shall report on the effectiveness of the recovery plans in achieving the targets.
Article 6
Management plans
1. The Council shall adopt management plans as far as necessary to maintain stocks within safe biological limits for fisheries exploiting stocks at/or within safe biological limits.
2. Management plans shall include conservation reference points such as targets against which the maintenance of stocks within such limits shall be assessed. Points (a) to (d) of Article 5(2) shall apply.
Management plans may include targets relating to other living aquatic resources and the maintenance or improvement of the conservation status of marine eco-systems.
Where more than one target is set, management plans shall specify the order of priority of these targets.
3. Management plans shall be drawn up on the basis of the precautionary approach to fisheries management and take account of limit reference points recommended by relevant scientific bodies. They shall ensure the sustainable exploitation of stocks and that the impact of fishing activities on marine eco-systems is kept at sustainable levels.
They may cover either fisheries for single stocks or fisheries exploiting a mixture of stocks, and shall take due account of interactions between stocks and fisheries.
The management plans shall be multi-annual and indicate the expected time frame for reaching the targets established.
4. The management plans may include any measure referred to in points (d) to (i) of Article 4(2) as well as harvesting rules which consist of a predetermined set of biological parameters to govern catch limits.
The measures to be included in the management plans shall be proportionate to the objectives, the targets and the expected time frame, and shall be decided by the Council having regard to:
(a)
the conservation status of the stock or stocks;
(b)
the biological characteristics of the stock or stocks;
(c)
the characteristics of the fisheries in which the stocks are caught;
(d)
the economic impact of the measures on the fisheries concerned.
5. The Commission shall report on the effectiveness of the management plans in achieving the targets.
Article 7
Commission emergency measures
1. If there is evidence of a serious threat to the conservation of living aquatic resources, or to the marine eco-system resulting from fishing activities and requiring immediate action, the Commission, at the substantiated request of a Member State or on its own initiative, may decide on emergency measures which shall last not more than six months. The Commission may take a new decision to extend the emergency measures for no more than six months.
2. The Member State shall communicate the request simultaneously to the Commission, to the other Member States and to the Regional Advisory Councils concerned. They may submit their written comments to the Commission within five working days of receipt of the request.
The Commission shall take a decision within 15 working days of receipt of the request referred to in paragraph 1.
3. The emergency measures shall have immediate effect. They shall be notified to the Member States concerned, and published in the Official Journal.
4. The Member States concerned may refer the Commission decision to the Council within 10 working days of receipt of the notification.
5. The Council, acting by qualified majority, may take a different decision within one month of the date of receipt of the referral.
Article 8
Member State emergency measures
1. If there is evidence of a serious and unforeseen threat to the conservation of living aquatic resources, or to the marine ecosystem resulting from fishing activities, in waters falling under the sovereignty or jurisdiction of a Member State where any undue delay would result in damage that would be difficult to repair, that Member State may take emergency measures, the duration of which shall not exceed three months.
2. Member States intending to take emergency measures shall notify their intention to the Commission, the other Member States and the Regional Advisory Councils concerned by sending a draft of those measures, together with an explanatory memorandum, before adopting them.
3. The Member States and Regional Advisory Councils concerned may submit their written comments to the Commission within five working days of the date of notification. The Commission shall confirm, cancel or amend the measure within 15 working days of the date of notification.
4. The Commission decision shall be notified to the Member States concerned. It shall be published in the Official Journal of the European Communities.
5. The Member States concerned may refer the Commission decision to the Council within 10 working days of notification of the decision.
6. The Council, acting by qualified majority, may take a different decision within one month of the date of receipt of the referral.
Article 9
Member State measures within the 12 nautical mile zone
1. A Member State may take non-discriminatory measures for the conservation and management of fisheries resources and to minimise the effect of fishing on the conservation of marine eco-systems within 12 nautical miles of its baselines provided that the Community has not adopted measures addressing conservation and management specifically for this area. The Member State measures shall be compatible with the objectives set out in Article 2 and no less stringent than existing Community legislation.
Where measures to be adopted by a Member State are liable to affect the vessels of another Member State, such measures shall be adopted only after the Commission, the Member State and the Regional Advisory Councils concerned have been consulted on a draft of the measures accompanied by an explanatory memorandum.
2. Measures applying to fishing vessels from other Member States shall be subject to the procedures laid down in Article 8(3) to (6).
Article 10
Member State measures applicable solely to fishing vessels flying their flag
Member States may take measures for the conservation and management of stocks in waters under their sovereignty or jurisdiction provided that:
(a)
they apply solely to fishing vessels flying the flag of the Member State concerned and registered in the Community or, in the case of fishing activities which are not conducted by a fishing vessel, to persons established in the Member State concerned and
(b)
they are compatible with the objectives set out in Article 2(1) and no less stringent than existing Community legislation.
CHAPTER III
ADJUSTMENT OF FISHING CAPACITY
Article 11
Adjustment of fishing capacity
1. Member States shall put in place measures to adjust the fishing capacity of their fleets in order to achieve a stable and enduring balance between such fishing capacity and their fishing opportunities.
2. Member States shall ensure that the reference levels expressed in GT and kW for fishing capacity referred to in Article 12 and paragraph 4 of this Article are not exceeded.
3. No exit from the fleet supported by public aid shall be permitted unless preceded by the withdrawal of the fishing licence as defined in Council Regulation (EC) No 3690/93 (10) and, where provided for, the fishing authorisations as defined in the relevant regulations. The capacity corresponding to the licence, and where necessary to the fishing authorisations for the fisheries concerned, cannot be replaced.
4. Where public aid is granted for the withdrawal of fishing capacity that goes beyond the capacity reduction necessary to comply with the reference levels under Article 12(1), the amount of the capacity withdrawn shall be automatically deducted from the reference levels. The reference levels thus obtained shall become the new reference levels.
5. On fishing vessels of 5 years of age or more, modernisation over the main deck to improve safety on board, working conditions, hygiene and product quality may increase the tonnage of the vessel, provided that such modernisation does not increase the ability of the vessel to catch fish. The reference levels under this Article and Article 12 shall be adapted accordingly. The corresponding capacity need not be taken into account for the establishment of the balance of entries and exits by Member States under Article 13.
The detailed rules and conditions for such measures may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 12
Reference levels for fishing fleets
1. The Commission shall establish for each Member State reference levels expressed in GT and kW for the total fishing capacity of the Community fishing vessels flying the flag of that Member State in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
The reference levels shall be the sum of the objectives of the Multi-annual Guidance Programme 1997-2002 for each segment as fixed for 31 December 2002 pursuant to Council Decision 97/413/EC (11).
2. Implementing rules for the application of this Article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 13
Entry/Exit scheme and overall capacity reduction
1. Member States shall manage entries into the fleet and exits from the fleet in such a way that, from 1 January 2003:
(a)
the entry of new capacity into the fleet without public aid is compensated by the previous withdrawal without public aid of at least the same amount of capacity,
(b)
the entry of new capacity into the fleet with public aid granted after 1 January 2003 is compensated by the previous withdrawal without public aid of:
(i)
at least the same amount of capacity, for the entry of new vessels equal or less than 100 GT, or
(ii)
at least 1,35 times that amount of capacity, for the entry of new vessels of more than 100 GT.
2. From 1 January 2003 until 31 December 2004 each Member State which chooses to enter into new public aid commitments for fleet renewal after 31 December 2002 shall achieve a reduction in the overall capacity of its fleet of 3 % for the whole period in comparison to the reference levels referred to in Article 12.
3. Implementing rules for the application of this Article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 14
Exchange of information
1. Each year the Commission shall present a summary of the results of Member States' efforts to achieve a sustainable balance between fishing capacity and fishing opportunities. This summary shall be based on a yearly report from each Member State to be sent to the Commission not later than 30 April of the following year.
The Commission's summary with the Member States' reports attached, shall be sent before the end of the year to the European Parliament and the Council accompanied by the opinions of the STECF and the Committee for Fisheries and Aquaculture established under Article 30(1).
2. Implementing rules for these exchanges may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 15
Fishing fleet registers
1. Each Member State shall keep a register of the Community fishing vessels flying its flag which shall include the minimum information on vessel characteristics and activity that is necessary for the management of measures established at Community level.
2. Each Member State shall make available to the Commission the information referred to in paragraph 1.
3. The Commission shall set up a Community fishing fleet register containing the information that it receives under paragraph 2 and shall make it available to Member States. It shall comply with Community provisions regarding the protection of personal data.
4. The information referred to in paragraph 1 and the procedures for its transmission referred to in paragraphs 2 and 3 may be determined in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 16
Conditionality of Community financial assistance and reduction of fishing effort
1. Financial assistance under Council Regulation (EC) No 2792/1999 of 17 December 1999 laying down the detailed rules and arrangements regarding Community structural assistance in the fisheries sector (12), with the exception of funds for the scrapping of fishing vessels, can be granted only as far as a Member State has complied with Articles 11, 13 and 15 of this Regulation and has provided the information required under Council Regulation (EC) No 2792/99 and Commission Regulation (EC) No 366/2001 (13).
In this context, the Commission shall, after having afforded the Member State concerned the possibility of being heard and as far as proportionate to the degree of non compliance, suspend financial assistance under Council Regulation (EC) No 2792/1999 for the Member State concerned.
2. If, on the basis of the information available, the Commission deems that the capacity of the fleet of a Member State exceeds the capacity which it is bound to respect under Articles 11, 13 and 15, it shall inform the Member State concerned thereof. This Member State shall immediately reduce its fishing effort to the level which would have existed had Articles 11, 13 and 15 been complied with, without prejudice to the obligations resulting from these Articles. The Member State concerned shall communicate its reduction plan to the Commission for verification, in conformity with the procedure laid down in Article 30(2), whether or not the reduction is equivalent to the exceeded capacity.
CHAPTER IV
RULES ON ACCESS TO WATERS AND RESOURCES
Article 17
General rules
1. Community fishing vessels shall have equal access to waters and resources in all Community waters other than those referred to in paragraph 2, subject to the measures adopted under Chapter II.
2. In the waters up to 12 nautical miles from baselines under their sovereignty or jurisdiction, Member States shall be authorised from 1 January 2003 to 31 December 2012 to restrict fishing to fishing vessels that traditionally fish in those waters from ports on the adjacent coast, without prejudice to the arrangements for Community fishing vessels flying the flag of other Member States under existing neighbourhood relations between Member States and the arrangements contained in Annex I, fixing for each Member State the geographical zones within the coastal bands of other Member States where fishing activities are pursued and the species concerned.
By 31 December 2011 the Commission shall present to the European Parliament and the Council a report on the arrangements set out in this paragraph. The Council shall decide before 31 December 2012 on the provisions which will follow the abovementioned arrangements.
Article 18
Shetland Box
1. For species of special importance in the region defined in Annex II which are biologically sensitive by reason of their exploitation characteristics, fishing activity by Community fishing vessels of a length between the perpendiculars of not less than 26 metres, for demersal species other than Norway pout and blue whiting, shall be governed by a system of prior authorisation in accordance with the conditions laid down in this Regulation and, in particular, in Annex II.
2. Detailed rules of application and procedures for implementing paragraph 1 may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 19
Review of access rules
1. By 31 December 2003 the Commission shall present to the European Parliament and the Council a report on the rules concerning access to waters and resources laid down in Community legislation other than those referred to in Article 17(2), assessing the justification for these rules in terms of conservation and sustainable exploitation objectives.
2. On the basis of the report referred to in paragraph 1 and having regard to the principle established in Article 17(1), the Council shall decide by 31 December 2004 on any necessary adjustments to be made to these rules.
Article 20
Allocation of fishing opportunities
1. The Council, acting by qualified majority on a proposal from the Commission, shall decide on catch and/or fishing effort limits and on the allocation of fishing opportunities among Member States as well as the conditions associated with those limits. Fishing opportunities shall be distributed among Member States in such a way as to assure each Member State relative stability of fishing activities for each stock or fishery.
2. When the Community establishes new fishing opportunities the Council shall decide on the allocation for those opportunities, taking into account the interests of each Member State.
3. Each Member State shall decide, for vessels flying its flag, on the method of allocating the fishing opportunities assigned to that Member State in accordance with Community law. It shall inform the Commission of the allocation method.
4. The Council shall establish the fishing opportunities available to third countries in Community waters and allocate those opportunities to each third country.
5. Member States may, after notifying the Commission, exchange all or part of the fishing opportunities allocated to them.
CHAPTER V
COMMUNITY CONTROL AND ENFORCEMENT SYSTEM
Article 21
Objectives
Under the Community control and enforcement system, access to waters and resources and the pursuit of activities as set out in Article 1 shall be controlled and compliance with the rules of the Common Fisheries Policy enforced.
Article 22
Conditions for access to waters and resources and for marketing of fisheries products
1. Activities within the scope of the Common Fisheries Policy shall be prohibited, unless the following requirements are met:
(a)
a fishing vessel shall carry on board its licence and, where provided for, its authorisations for fishing;
(b)
a fishing vessel shall have installed on board a functioning system which allows detection and identification of that vessel by remote monitoring systems. This requirement applies to vessels exceeding 18 metres length overall as from 1 January 2004 and to vessels exceeding 15 metres length overall as from 1 January 2005;
(c)
the master shall without undue delay record and report information on fishing activities, including landings and transhipments. Copies of the records shall be made available to the authorities. The Council shall decide in 2004 on the obligation to transmit such records electronically. In order to assess the technology to be used, Member States, in cooperation with the Commission, shall carry out pilot projects before 1 June 2004;
(d)
the master shall accept inspectors on board and cooperate with them; and where an observer scheme applies, the master shall also accept observers on board and cooperate with them;
(e)
the master shall respect conditions and restrictions relating to landings, transhipments, joint fishing operations, fishing gear, nets and the marking and identification of vessels.
2. The marketing of fisheries products shall be subject to the following requirements:
(a)
fisheries products shall only be sold from a fishing vessel to registered buyers or at registered auctions;
(b)
the buyer of fisheries products from a fishing vessel at first sale shall be registered with the authorities;
(c)
the buyer of fisheries products at first sale shall submit invoices or sales notes to the authorities, unless the sale takes place at a registered auction which is itself obliged to submit invoices or sales notes to the authorities;
(d)
all fisheries products landed in or imported into the Community for which neither invoices nor sales notes have been submitted to the authorities and which are transported to a place other than that of landing or import shall be accompanied by a document drawn up by the transporter until the first sale has taken place;
(e)
the persons responsible for premises or transport vehicles shall accept inspectors and cooperate with them;
(f)
where a minimum size has been fixed for a given species, operators responsible for selling, stocking or transporting must be able to prove the geographical origin of the products.
A buyer acquiring products which are not thereafter placed on the market but used only for private consumption shall be exempt from the requirements of this paragraph.
3. For the implementation of paragraphs 1 and 2, detailed rules may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
These rules may cover, in particular, documentation, recording, reporting and information obligations of Member States, masters, and any other legal and natural persons engaged in activities falling within the scope of Article 1.
The rules may also provide exemptions from the obligations in paragraphs 1 and 2, where they may be justified by the negligible impact on living aquatic resources or by the disproportionate burden the obligations would create compared to the economic importance of the activity.
Article 23
Responsibilities of Member States
1. Unless otherwise provided for in Community law, Member States shall ensure effective control, inspection and enforcement of the rules of the Common Fisheries Policy.
2. Member States shall control the activities carried out within the scope of the Common Fisheries Policy on their territory or in the waters subject to their sovereignty or jurisdiction. They shall also control access to waters and resources and fishing activities outside Community waters by Community fishing vessels flying their flag and, without prejudice to the primary responsibility of the flag State of their nationals. They shall be responsible for placing observers on board fishing vessels and for taking appropriate decisions, including the prohibition of fishing activities.
3. Member States shall adopt the measures, allocate the financial and human resources and set up the administrative and technical structure necessary for ensuring effective control, inspection and enforcement, including satellite based monitoring systems. The Council shall decide in 2004 on the obligation to set up a means of remote sensing. In order to assess the technology to be used, Member States in cooperation with the Commission shall carry out pilot projects before 1 June 2004. In each Member State, a single authority shall be responsible for coordinating the collection and verification of information on fishing activities and for reporting to and cooperating with the Commission.
4. When the Commission has established that a Member State has exceeded the fishing opportunities which have been allocated to it, the Commission shall operate deductions from future fishing opportunities of that Member State.
If, as a direct result of a Member State having exceeded the fishing opportunities which had been allocated to it, another Member State has not been able to exhaust its own fishing opportunities, fishing opportunities equivalent to those deducted under paragraph 1 may, totally or partly, be reallocated to this Member State. Such reallocation shall be decided taking into account the interest to conserve resources, as well as the interest in compensation of both Member States concerned.
Decisions shall be taken by the Commission in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
5. Implementing rules for this article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2), including for the designation by the Member States of the authority referred to in paragraph 3 of this Article, and the rules for the deployment of observers, their responsibilities, tasks and costs.
Article 24
Inspection and enforcement
Member States shall take the inspection and enforcement measures necessary to ensure compliance with the rules of the Common Fisheries Policy on their territory or in the waters subject to their sovereignty or jurisdiction. They shall also take enforcement measures relating to the fishing activities outside Community waters of Community fishing vessels flying their flag and of their nationals.
Such measures shall include:
(a)
spot checks and inspections on fishing vessels, the premises of businesses and other bodies with activities relating to the Common Fisheries Policy;
(b)
sightings of fishing vessels;
(c)
investigation, legal pursuit of infringements and sanctions in accordance with Article 25;
(d)
preventive measures in accordance with Article 25(5);
(e)
measures to prevent the involvement of their nationals in fisheries activities that do not respect the applicable conservation and management measures, without prejudice to the primary responsibility of the flag State.
The measures taken shall be properly documented. They shall be effective, dissuasive and proportionate.
Implementing rules, including benchmarks, for this Article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(3).
Article 25
Follow-up of infringements
1. Member States shall ensure that appropriate measures are taken, including administrative action or criminal proceedings in conformity with their national law, against the natural or legal persons responsible where the rules of the Common Fisheries Policy have not been respected.
2. The proceedings initiated pursuant to paragraph 1 shall be capable, in accordance with the relevant provisions of national law, of effectively depriving those responsible of the economic benefit of the infringements and of producing results proportionate to the seriousness of such infringements, effectively discouraging further offences of the same kind.
3. The sanctions arising from the proceedings referred to in paragraph 2 may include, in particular, depending on the gravity of the offence:
(a)
fines;
(b)
seizure of prohibited fishing gear and catches;
(c)
sequestration of the vessel;
(d)
temporary immobilisation of the vessel;
(e)
suspension of the licence;
(f)
withdrawal of the licence.
4. Notwithstanding the obligations referred to in paragraphs 1, 2 and 3, the Council shall establish, on the basis of the list set out in paragraph 3, a catalogue of measures to be applied by Member States relating to serious infringements, as defined in Regulation (EC) No 1447/1999. The catalogue shall be without prejudice to the choice of Member States to implement these measures by way of administrative action or criminal proceedings in conformity with their national law, as referred to in paragraph 1.
5. Member States shall take immediate measures to prevent vessels, natural or legal persons found in flagrante delicto while committing a serious infringement, as defined in Regulation (EC) No 1447/1999, from continuing to do so.
Article 26
Responsibilities of the Commission
1. Without prejudice to the responsibilities of the Commission under the Treaty, the Commission shall evaluate and control the application of the rules of the Common Fisheries Policy by the Member States, and facilitate coordination and cooperation between them.
2. If there is evidence that rules on conservation, control, inspection or enforcement under the Common Fisheries Policy are not being complied with and that this may lead to a serious threat to the conservation of living aquatic resources or the effective operation of the Community control and enforcement system necessitating urgent action, the Commission shall inform in writing the Member State concerned of its findings and set a deadline of no less than 15 working days to demonstrate compliance and to give its comments. The Commission shall take account of Member States' comments in any action it may take under paragraph 3.
3. If there is evidence of a risk that fishing activities carried out in a given geographical area could lead to a serious threat to the conservation of living aquatic resources, the Commission may take preventive measures.
These measures shall be proportionate to the risk of a serious threat to the conservation of living aquatic resources.
They shall not exceed three weeks in duration. They may be prolonged up to a maximum of six months, as far as necessary for the conservation of living aquatic resources, by a decision taken in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
The measures shall be lifted immediately when the Commission finds that the risk no longer exists.
4. In the event of a Member State's quota, allocation or available share being deemed to be exhausted, the Commission may, on the basis of the information available, immediately stop fishing activities.
5. Notwithstanding Article 23(2) the Commission shall control fishing activities in Community waters by fishing vessels flying the flag of a third country where this is provided for in Community law. To this end, the Commission and the relevant Member States shall cooperate and coordinate their actions.
6. Detailed rules for the application of this Article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Article 27
Evaluation and control by the Commission
1. For the purpose of evaluating and controlling the application of the rules of the Common Fisheries Policy by Member States, the Commission may, of its own accord and by its own means, initiate and carry out audits, inquiries, verifications and inspections concerning the application of the rules of the Common Fisheries Policy by the Member States. It may in particular verify:
(a)
the implementation and application of those rules by Member States and their competent authorities;
(b)
the conformity of national administrative practices and inspection and surveillance activities with the rules;
(c)
the existence of the required documents and their concordance with the applicable rules;
(d)
the circumstances in which control and enforcement activities are carried out by Member States.
For these purposes, the Commission may carry out inspections on fishing vessels as well as on the premises of businesses and other bodies with activities relating to the Common Fisheries Policy and shall have access to all information and documents needed to exercise its responsibility. Inspections by the Commission carried out of its own accord and without the assistance of inspectors of the Member State concerned shall take place only on fishing vessels and places of first landing or first sales, and shall be limited to areas or stocks subject to a specific monitoring programme decided under Article 34c of Regulation (EEC) No 2847/93.
Commission inspectors shall produce written authority stating their identity and capacity. Commission inspectors shall have no powers going beyond those of national inspectors and they shall have no police and enforcement powers. In particular, a Commission inspection without assistance of inspectors of the Member State concerned may not be carried out if the inspected party objects.
Member States shall afford the Commission such assistance as it needs to fulfil these tasks.
2. Inspection reports shall be made available to the Member State concerned.
The Commission shall provide the Member State concerned with the possibility to comment on the findings in the report. It shall comply with Community provisions regarding the protection of personal data.
When the Commission carries out an inspection on its own accord and not accompanied by national inspectors of the Member State concerned, it shall inform that Member State thereof within one day of the end of the inspection and make available, within one month, a report on the findings.
Member States shall not be obliged to act against individuals on the basis of the findings in the abovementioned report.
3. Detailed rules for the application of this Article may be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
4. Every three years the Commission shall draw up an evaluation report to be submitted to the European Parliament and the Council on its action under paragraph 1 and on the application of the Common Fisheries Policy rules by the Member States. Each year Member States shall be informed of the number of inspections under paragraph 1 carried out by the Commission in each Member State, broken down by type of inspection.
Article 28
Cooperation and coordination
1. Member States shall cooperate with each other and with third countries to ensure compliance with the rules of the Common Fisheries Policy. To this end, Member States shall afford other Member States and third countries the assistance needed to ensure compliance with those rules.
2. In the case of control and inspection of transboundary fishing activities, Member States shall ensure that their actions under this Chapter are coordinated. To this end, Member States shall exchange inspectors.
3. Without prejudice to the primary responsibility of the coastal Member State, Member States shall be authorised to inspect Community fishing vessels flying their flag in all Community waters outside waters under the sovereignty of another Member State.
Member States shall also be authorised to carry out inspections in accordance with the rules of the Common Fisheries Policy relating to fishing activities in all Community waters outside waters under their sovereignty on fishing vessels, only:
(a)
after authorisation by the coastal Member State concerned, or
(b)
where a specific monitoring programme has been adopted in accordance with Article 34c of Regulation (EEC) No 2847/93.
Member States shall be authorised to inspect Community fishing vessels flying the flag of another Member State in international waters.
In cases other than those provided for in this paragraph, Member States may authorise each other to carry out inspections in accordance with the rules of the Common Fisheries Policy.
4. On the basis of appointments by Member States communicated to the Commission, the Commission shall establish, in accordance with the procedure laid down in Article 30(2), a list of Community inspectors, inspection vessels and inspection aircraft and other means of inspection authorised to carry out inspections under this Chapter in Community waters and on Community fishing vessels.
5. Inspection and surveillance reports drawn up by Community inspectors or inspectors of another Member State or Commission inspectors shall constitute admissible evidence in administrative or judicial proceedings of any Member State. For establishing facts they shall be treated equally to inspection and surveillance reports of the Member States.
6. Detailed rules for the application of this Article may be drawn up in accordance with the procedure laid down in Article 30(2).
Paragraphs 3 and 4 of this Article shall only apply once implementing rules have been laid down.
CHAPTER VI
DECISION-MAKING AND CONSULTATION
Article 29
Decision-making procedure
Except where otherwise provided for in this Regulation, the Council shall act in accordance with the procedure laid down in Article 37 of the Treaty.
Article 30
Committee for fisheries and aquaculture
1. The Commission shall be assisted by a Committee for Fisheries and Aquaculture.
2. Where reference is made to this paragraph, Articles 4 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply.
The period laid down in Article 4(3) of Decision 1999/468/EC shall be set at 20 working days.
3. Where reference is made to this paragraph, Articles 5 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply.
The period laid down in Article 5(6) of Decision 1999/468/EC shall be set at 60 working days.
4. The Committee shall adopt its rules of procedure.
Article 31
Regional Advisory Councils
1. Regional Advisory Councils shall be established to contribute to the achievement of the objectives of Article 2(1) and in particular to advise the Commission on matters of fisheries management in respect of certain sea areas or fishing zones.
2. Regional Advisory Councils shall be composed principally of fishermen and other representatives of interests affected by the Common Fisheries Policy, such as representatives of the fisheries and aquaculture sectors, environment and consumer interests and scientific experts from all Member States having fisheries interests in the sea area or fishing zone concerned.
3. Representatives of national and regional administrations having fisheries interests in the sea area or fishing zone concerned shall have the right to participate in the Regional Advisory Councils as members or observers. The Commission may be present at their meetings.
4. Regional Advisory Councils may be consulted by the Commission in respect of proposals for measures, such as multi-annual recovery or management plans, to be adopted on the basis of Article 37 of the Treaty that it intends to present and that relate specifically to fisheries in the area concerned. They may also be consulted by the Commission and by the Member States in respect of other measures. These consultations shall be without prejudice to the consultation of the STECF and of the Committee for Fisheries and Aquaculture.
5. Regional Advisory Councils may:
(a)
submit recommendations and suggestions, of their own accord or at the request of the Commission or a Member State, on matters relating to fisheries management to the Commission or the Member State concerned;
(b)
inform the Commission or the Member State concerned of problems relating to the implementation of Community rules and submit recommendations and suggestions addressing such problems to the Commission or the Member State concerned;
(c)
conduct any other activities necessary to fulfil their functions.
Regional Advisory Councils shall inform the Committee for Fisheries and Aquaculture of their activities.
Article 32
Procedure for the establishment of Regional Advisory Councils
The Council shall decide on the establishment of a Regional Advisory Council. A Regional Advisory Council shall cover sea areas falling under the jurisdiction of at least two Member States. A Regional Advisory Council shall adopt its rules of procedure.
Article 33
Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries
1. A Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries (STECF) shall be established. The STECF shall be consulted at regular intervals on matters pertaining to the conservation and management of living aquatic resources, including biological, economic, environmental, social and technical considerations.
2. The Commission shall take into account the advice from the STECF when presenting proposals on fisheries management under this Regulation.
CHAPTER VII
FINAL PROVISIONS
Article 34
Repeal
1. Regulations (EEC) No 3760/92 and (EEC) No 101/76 are hereby repealed.
2. References to the provisions of the Regulations repealed under paragraph 1 shall be construed as references to the corresponding provisions of this Regulation.
Article 35
Review
The Commission shall report to the European Parliament and the Council on the operation of the Common Fisheries Policy with respect to Chapters II and III before the end of 2012.
Article 36
Entry into force
This Regulation shall enter into force on 1 January 2003.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 20 December 2002.