NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 15/2009
ze dne 8. ledna 2009,
kterým se mění nařízení (ES) č. 367/2006, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího z Indie, a nařízení (ES) č. 1292/2007, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na články 19 a 24 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
I. Předchozí šetření a stávající vyrovnávací opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2597/1999 (2) uložila Rada v prosinci 1999 konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátového PET filmu kódů KN ex 3920 62 19 a ex 3920 62 90, pocházejícího z Indie (dále jen „dotčený výrobek“). Na šetření, které vedlo k přijetí uvedeného nařízení, se zde dále odkazuje jako na „původní šetření“. Opatření měla podobu valorického vyrovnávacího cla v rozmezí od 3,8 do 19,1 % uloženého na dovoz jednotlivě vyjmenovaných vývozců se zbytkovou celní sazbou 19,1 % uloženou na dovoz dotčeného výrobku od všech ostatních společností. Šetření v rámci původního šetření se vztahovalo na období od 1. října 1997 do 30. září 1998.
(2)
Nařízením (ES) č. 367/2006 (3) Rada v březnu 2006 zachovala konečné vyrovnávací clo uložené nařízením (ES) č. 2597/1999 z dovozu PET filmu pocházejícího z Indie, a to na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle článku 18 základního nařízení. Období přezkumného šetření trvalo od 1. října 2003 do 30. září 2004.
(3)
Nařízením (ES) č. 1288/2006 (4) Rada v srpnu 2006 na základě prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování indického výrobce PET filmu, společnosti Garware Polyester Limited, změnila konečné vyrovnávací clo uložené této společnosti nařízením (ES) č. 367/2006.
(4)
Nařízením (ES) č. 1124/2007 (5) Rada v září 2007 na základě částečného prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování jiného indického výrobce PET filmu, společnosti Jindal Poly Films, Limited, dříve známé jako Jindal Polyester Ltd, změnila konečné vyrovnávací clo uložené této společnosti nařízením (ES) č. 367/2006.
II. Stávající antidumpingová opatření
(5)
Rada nařízením (ES) č. 1676/2001 (6) uložila v srpnu 2001 konečné antidumpingové clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího mimo jiné z Indie. Opatření spočívala ve valorickém antidumpingovém clu v rozmezí 0 až 62,6 % uloženém na dovoz jednotlivě vyjmenovaných vývozců se zbytkovou celní sazbou 53,3 % uloženou na dovoz všech ostatních společností.
(6)
Nařízením (ES) č. 366/2006 (7) Rada v březnu 2006 změnila výši dumpingových rozpětí stanovenou nařízením (ES) č. 1676/2001. Nová dumpingová rozpětí se pohybují v rozmezí od 3,2 do 29,3 % a nové antidumpingové clo v rozmezí od 0 do 18 %, přičemž zohledněna jsou vyrovnávací cla vyplývající z vývozních subvencí uložených na tytéž výrobky pocházející z Indie, jak byla změněna v souladu s nařízením (ES) č. 367/2006, jež bylo přijato na základě přezkumu před pozbytím platnosti nařízení (ES) č. 2579/1999, na které se odkazuje v 1. bodě odůvodnění. Nařízením (ES) č. 1288/2006 Rada v srpnu 2006 na základě prozatímního přezkumu týkajícího se subvencování indického výrobce PET filmu, společnosti Garware Polyester Limited, změnila konečné antidumpingové clo uložené této společnosti nařízením (ES) č. 1676/2001.
(7)
Nařízením (ES) č. 1424/2006 (8) Rada v září 2006 na základě žádosti nového vyvážejícího výrobce změnila nařízení (ES) č. 1676/2001 pro společnost SRF Limited. Nařízení stanovilo dumpingové rozpětí 15,5 % a antidumpingovou celní sazbu 3,5 % pro dotčenou společnost s přihlédnutím k jejímu rozpětí vývozní subvence, které bylo potvrzeno v antisubvenčním šetření, jež vedlo k přijetí nařízení (ES) č. 367/2006. Protože společnost neměla žádné individuální vyrovnávací clo, použila se celní sazba stanovená pro všechny ostatní společnosti.
(8)
Nařízením (ES) č. 1292/2007 (9) Rada uložila konečné antidumpingové clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího z Indie, a to na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (10), (dále jen „základní antidumpingové nařízení“). Totéž nařízení ukončilo částečný prozatímní přezkum ohledně tohoto dovozu, který byl omezen na jednoho indického vývozce podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení.
III. Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(9)
Po prodloužení platnosti konečného vyrovnávacího cla v březnu 2006 učinila indická vláda podání, ve kterých tvrdila, že okolnosti dvou programů subvencí (program „Duty Entitlement Passbook“ a program osvobození od daně z příjmu podle § 80 HHC zákona o dani z příjmů) se změnily a že tyto změny jsou trvalé povahy. V důsledku toho je prý pravděpodobné, že se míra subvencování snížila, a opatření, která částečně vycházela z těchto programů, by proto měla být přezkoumána.
(10)
Komise přezkoumala důkaz předložený indickou vládou a uznala ho za dostatečný k tomu, aby bylo zdůvodněno zahájení přezkumu podle ustanovení článku 19 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem zahájila Komise oznámením zveřejněným dne 12. října 2007 v Úředním věstníku Evropské unie (11) z moci úřední částečný prozatímní přezkum platného vyrovnávacího cla vztahujícího se na dovoz polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího z Indie, který se týkal pouze výše subvencování.
(11)
Účelem šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu je posouzení potřeby pokračování, odstranění nebo pozměnění stávajících opatření pro ty společnosti, které využívaly výhod jednoho nebo obou údajně změněných programů subvencí, pokud byly předloženy dostatečné důkazy v souladu s příslušnými ustanoveními v oznámení o zahájení přezkumu. Šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu také posoudí, zda je třeba v závislosti na zjištěních přezkumu zrevidovat opatření použitelná pro ostatní společnosti, které spolupracovaly při šetření, jež stanovilo úroveň stávajících opatření, nebo zbytkové opatření použitelné pro všechny ostatní společnosti.
(12)
Přezkum se týkal pouze míry subvencování společností uvedených v příloze oznámení o zahájení přezkumu a rovněž ostatních vývozců, kteří byli vyzváni k tomu, aby se přihlásili za podmínek a ve lhůtě uvedených v oznámení o zahájení přezkumu.
IV. Období šetření
(13)
Šetření míry subvencování se týkalo období od 1. října 2006 do 30. září 2007 (dále jen „období přezkumného šetření“).
V. Strany dotčené šetřením
(14)
Komise o zahájení šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu oficiálně uvědomila indickou vládu a indické vyvážející výrobce, kteří spolupracovali při předchozím šetření, byli zmíněni v nařízení (ES) č. 367/2006 a uvedeni v příloze oznámení o zahájení částečného prozatímního přezkumu, pokud bylo zjištěno, že využívali výhod jednoho ze dvou údajně změněných programů subvencí, a rovněž společnosti Du Pont Tejin Films z Lucemburska, Mitsubishi Polyester Film z Německa, Toray Plastics Europe z Francie a Nurell z Itálie, které představují převážnou většinu výroby PET filmu ve Společenství (dále jen „výrobní odvětví Společenství“). Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(15)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají důvod ke slyšení, byly vyslechnuty.
(16)
Písemné a ústní připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a popřípadě zohledněny.
(17)
S ohledem na zjevně velký počet stran účastnících se tohoto přezkumu bylo pro šetření subvencí zamýšleno využití technik výběru vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nezbytný, a na základě toho popřípadě vybrat vzorek, byli vyvážející výrobci podle článku 27 základního nařízení vyzváni, aby se do 15 dnů po zahájení částečného prozatímního přezkumu přihlásili a předložili Komisi informace požadované v oznámení o zahájení přezkumu.
(18)
Po posouzení předložených údajů a s ohledem na počet vyvážejících výrobců v Indii, kteří vyjádřili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není v tomto případě nutný.
(19)
Jedna společnost, SRF Limited, neuvedená v příloze oznámení o zahájení přezkumu, se přihlásila a předložila důkaz, že splňovala věcné předpoklady pro zařazení do šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu, jak je uvedeno v bodě 4 oznámení o zahájení přezkumu. Tato společnost byla následně do přezkumného šetření zařazena.
(20)
Jedna společnost, Flex Industries Limited, na kterou se vztahuje vyrovnávací clo (uložené nařízením (ES) č. 367/2006) a antidumpingové clo (uložené nařízením (ES) č. 1292/2007) změnila svůj název a nyní se jmenuje Uflex Limited. Tato změna názvu nemá vliv na zjištění předchozích šetření.
(21)
S cílem získat informace nezbytné pro šetření zaslala Komise dotazníky vyvážejícím výrobcům, kteří splňovali podmínky stanovené v oznámení o zahájení přezkumu. Kromě toho zaslala dotazník také indické vládě.
(22)
Odpovědi na dotazníky obdržela od pěti indických vyvážejících výrobců a od indické vlády.
(23)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné ke zjištění subvencování. Inspekce na místě byly uskutečněny v prostorách indické vlády (Dillí), vlády státu Maháráštra (Bombaj), Indické centrální banky (Bombaj) a těchto společností:
-
Ester Industries Limited, New Delhi,
-
Garware Polyester Limited, Mumbai,
-
Polyplex Corporation Limited, Noida,
-
SRF Limited, Gurgaon,
-
Uflex Limited, Noida.
VI. Poskytnutí informací a připomínky k postupu
(24)
Indická vláda a ostatní zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo zamýšleno navrhnout změnu celních sazeb použitelných na dotčené spolupracující vyvážející výrobce v Indii a prodloužení stávajících opatření pro všechny ostatní společnosti, které v rámci tohoto částečného prozatímního přezkumu nespolupracovaly. Také jim byla poskytnuta přiměřená doba na vyjádření. Všechna podání a připomínky byly vzaty náležitě v úvahu, jak je uvedeno níže.
B. DOTČENÝ VÝROBEK
(25)
Přezkoumávaným výrobkem je týž výrobek, na který se vztahuje nařízení (ES) č. 367/2006, totiž polyethylentereftalátový (PET) film kódů KN ex 3920 62 19 a ex 3920 62 90 pocházející z Indie.
C. SUBVENCOVÁNÍ
1. Úvod
(26)
Na základě informací předložených indickou vládou a spolupracujícími vyvážejícími výrobci v Indii a na základě odpovědí na dotazník Komise byly prošetřeny následující programy, které údajně zahrnují poskytování subvencí:
a)
program předběžných povolení (původně známý jako program předběžných licencí);
b)
program „Duty Entitlement Passbook“;
c)
program „Export Promotion Capital Goods“;
d)
zvláštní ekonomické zóny/vývozní zpracovatelské zóny/jednotky orientované na vývoz;
e)
program osvobození od daně z příjmu;
f)
program vývozních úvěrů.
g)
Soustava programů pobídek.
(27)
Programy uvedené v 26. bodě odůvodnění písm. a) až d) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu (rozvoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení o vývozní a dovozní politice. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o vývozní a dovozní politice, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Jeden z těchto dokumentů o vývozní a dovozní politice je relevantní pro období přezkumného šetření této věci, konkrétně se jedná o pětiletý plán vztahující se k období od 1. září 2004 do 31. března 2009 (dále jen „politika EXIM 04-09“). Kromě toho indická vláda také stanoví postupy, jimiž se politika EXIM 04-09 řídí, v publikaci „Příručka postupů - 1. září 2004 až 31. března 2009, svazek I.“ (dále jen „PP I 04-09“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(28)
Program osvobození od daně z příjmu uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. e) se zakládá na zákonu o dani z příjmu z roku 1961, který je každoročně novelizován finančním zákonem.
(29)
Program vývozních úvěrů uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. f) vychází z § 21 a § 35A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance (dále jen „ICB“) dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(30)
Program uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. g) řídí státní orgány v Indii.
(31)
V souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení vyzvala Komise indickou vládu k dalším konzultacím ohledně změněných a nezměněných programů s cílem vyjasnit faktickou situaci, pokud jde o uvedené programy, a dospět k oboustranně přijatelnému řešení. Po těchto konzultacích, během nichž nebylo dosaženo oboustranně přijatelného řešení ve vztahu k těmto programům, zahrnula Komise všechny tyto programy do šetření ve věci subvencování.
(32)
Po poskytnutí informací namítli indická vláda a jeden vyvážející vývozce, že nebylo potvrzeno, že by prošetřované programy poskytovaly příjemci výhodu. V souvislosti s tímto tvrzením je třeba poznamenat, že pro každý prošetřovaný program bylo zjišťováno, zda jakákoliv úleva představuje subvenci ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) a odst. 2 základního nařízení, tj. zda se jedná o finanční příspěvek indické vlády, která poskytla zvýhodnění šetřeným vyvážejícím vývozcům. Navíc bylo vysvětleno, proč jsou výhody v rámci různých programů považovány za napadnutelné. Kromě toho obdrželi všichni spolupracující vyvážející výrobci podrobný výpočet, z něhož vyplývalo, jak byly výhody pro každý program určeny. Proto musí být tato námitka zamítnuta.
2. Program předběžných povolení
a) Právní základ
(33)
Podrobný popis programu je obsažen v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 politiky EXIM 04-09 a v kapitolách 4.1 až 4.30 v PP I 04-09. Tento program se během předchozího přezkumného šetření, jež vedlo k uložení nyní platného konečného vyrovnávacího cla prostřednictvím nařízení (ES) č. 367/2006, nazýval program předběžných licencí.
b) Způsobilost
(34)
Program předběžných povolení sestává z šesti podprogramů, jak je podrobněji popsáno v 35. bodě odůvodnění. Tyto podprogramy se mimo jiné liší v rozsahu způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ k pomocným výrobcům, jsou způsobilí pro program předběžných povolení na fyzický vývoz a pro program předběžných povolení na roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro program předběžných povolení na dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 politiky EXIM 04-09, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro program předběžných povolení na domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podprogramů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Praktické provádění
(35)
Předběžná povolení mohou být vydávána na:
i)
Fyzický vývoz: Jedná se o hlavní podprogram. Umožňuje bezcelní dovoz vstupního materiálu potřebného k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. „Fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit indické území. Bezcelní dovozní množství a vývozní povinnost zahrnující typ výrobku určeného na vývoz jsou uvedeny v licenci.
ii)
Roční potřebu: Toto povolení není určeno pro konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž pro širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, až po určitý limit stanovený podle jeho exportní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě veškerých položek spadajících do dané skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla.
iii)
Dodávky meziproduktů: Tento podprogram se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a podílet se na procesu výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat předběžné povolení na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt.
iv)
Domnělý vývoz: Tento podprogram umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelní dovoz vstupů, které jsou potřebné pro výrobu zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím odběratelů vyjmenovaným v odst. 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) politiky EXIM 04-09. Podle indické vlády odkazuje domnělý vývoz na ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, jako např. dodávky zboží pro jednotky orientované na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní ekonomické zóně.
v)
ARO: Držitel předběžného povolení, který hodlá odebírat vstupy z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem použít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce v nich uvedených položek. Schválení ARO dává domácímu dodavateli nárok využívat výhod domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 politiky EXIM 04-09 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V rámci mechanismu ARO jsou daně a cla vraceny dodavateli místo konečnému vývozci ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích vstupů i v případě dovezených vstupů.
vi)
Tuzemský back-to-back akreditiv: Tento podprogram se opět týká domácích dodávek pro držitele předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Na povolení pro přímý dovoz bude banka započítávat pouze hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 politiky EXIM 04-09 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(36)
Tři ze spolupracujících vyvážejících výrobců získali během období přezkumného šetření úlevy spadající pod program předběžných povolení vztahující se k dotčenému výrobku. Dvě z těchto společností využily dvou z podprogramů, tj. i) programu předběžných povolení na fyzický vývoz a iii) programu předběžných povolení na dodávky meziproduktů. Třetí společnost využila podprogram ii), tj. program předběžných povolení na roční potřebu. Tudíž není nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podprogramů.
(37)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 PP I 04-09), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/kontrolor nákladů a provedené práce, který vydává potvrzení, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné. Výše uvedená ustanovení se však použijí pouze v případě předběžných povolení vydaných dne 13. května 2005 a později. Pokud jde o veškerá předběžná povolení nebo předběžné licence vydané před tímto datem, musí držitelé dodržovat ustanovení ohledně ověřování platná dříve, tj. vést pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití dováženého zboží ve vztahu k licenci ve stanoveném formátu podle dodatku 18 (kapitola 4.30 a dodatek 18 HOP I 02-07).
(38)
Pokud jde o podprogramy, kterých během období přezkumného šetření využívali dva spolupracující vyvážející výrobci, tj. fyzický vývoz a dodávky meziproduktů, jsou bezcelní dovozní množství i vývozní povinnost pevně stanoveny indickou vládou, pokud jde o množství a hodnotu, a zaznamenány v povolení. Kromě toho mají být při dovozu a vývozu předmětné transakce pro doložení zaznamenány státními úředníky přímo do povolení. Objem dovozu povolený v rámci programu předběžných povolení je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů. Standardní normy vstupů a výstupů existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku a jsou zveřejněny v PP II 04-09. Nejnovější změny standardních norem vstupů a výstupů pro PET film a PET čipy, meziprodukt, byly revidovány v září 2005.
(39)
Pokud jde o výše uvedený podprogram ii), tj. program předběžných povolení na roční potřebu, kterého využíval jiný vývozce, je na licenci zaznamenána pouze hodnota bezcelního dovozního množství. Držitel licence je povinen „zachovat spojitost mezi vstupy a výsledným výrobkem“ (odst. 4.24A písm. c) PP II 04-09).
(40)
Dovážené vstupní materiály jsou nepřenosné a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců).
(41)
Ověření ukázalo, že skutečná spotřeba hlavních surovin potřebná k výrobě jednoho kilogramu PET filmu byla u dotčených společností nižší než podle příslušné standardní normy vstupů a výstupů. To zjevně platilo v případě staré standardní normy vstupů a výstupů pro PET film a v menším rozsahu také pro revidovanou standardní normu vstupů a výstupů, která vstoupila v platnost v září 2005.
(42)
Na základě ověření bylo také prokázáno, že žádná z dotčených společností nevedla zákonem stanovený registr spotřeby podle 37. bodu odůvodnění. Tudíž může být učiněn pouze ten závěr, že požadavky na ověřování uložené indickými orgány nebyly dodrženy.
d) Závěr
(43)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení, tj. finanční příspěvek indické vlády, která poskytla zvýhodnění šetřeným vývozcům.
(44)
Kromě toho program předběžných povolení na fyzický vývoz, program předběžných povolení na dodávky meziproduktů a program předběžných povolení na roční potřebu jasně právně závisí na vývozní výkonnosti, a tudíž se má za to, že programy jsou specifické a napadnutelné podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z těchto programů.
(45)
Žádný ze tří podprogramů použitých v rámci tohoto případu nemůže být považován za přípustný systém navracení cla či systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nejsou v souladu s pravidly stanovenými v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinně svůj nový ani starý ověřovací systém nebo postup za účelem potvrzení, zda a v jakém množství byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě programů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné. Samotné standardní normy vstupů a výstupů nelze pokládat za systém pro ověřování skutečné spotřeby, jelikož žádná z dotčených společností nevedla požadovaný registr spotřeby, který by indické vládě umožnil s dostatečnou přesností ověřovat objem vstupů spotřebovaných při výrobě na vývoz. Nadto neprovedla indická vláda další přezkoumání založené na skutečných vstupech, přestože by takové přezkoumání bylo při neexistenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému zpravidla nutné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení).
(46)
Tyto tři podprogramy jsou proto napadnutelné.
e) Výpočet výše subvence
(47)
Při neexistenci povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev. Podle čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro programy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak podle čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(48)
Výše subvencí pro tři vývozce, kteří využili programu předběžných povolení, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci tří podprogramů během období přezkumného šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(49)
Tři spolupracující vyvážející výrobci získali v rámci tohoto programu v průběhu období přezkumného šetření výhody ve výši od 0,5 až 2,1 %.
3. Program „Duty entitlement passbook“ (dále jen „DEPB“)
a) Právní základ
(50)
Podrobný popis programu DEPB je obsažen v odstavci 4.3 politiky EXIM 04-09 a v kapitole 4 PP I 04-09.
b) Způsobilost
(51)
Pro tento program je způsobilý kterýkoli vyvážející výrobce nebo vyvážející obchodník.
c) Praktické provádění programu DEPB
(52)
Způsobilý vývozce může zažádat o úvěry v rámci programu DEPB, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto programu. Tyto sazby programu DEPB byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů a berou v úvahu předpokládaný dovozní podíl vstupů ve vyváženém výrobku a daňové zatížení předpokládaného dovozu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno, či nikoli.
(53)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto programu, musí vyvážet. V čase vývozní transakce musí vývozce podat orgánům v Indii prohlášení, že probíhá vývoz v rámci programu DEPB. K tomu, aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během postupu odeslání vývozní přepravní doklad. Tento dokument obsahuje mimo jiné výši úvěru DEPB, který má být poskytnut pro tuto vývozní transakci. V tomto okamžiku zná vývozce výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPB. Pro výpočet výše výhody se použije příslušná sazba DEPB, která je použita v okamžiku podání vývozního prohlášení. Tudíž neexistuje možnost pro pozdější změnu úrovně výhody.
(54)
Úvěry v rámci programu DEPB jsou volně přenosné a platné po dobu dvanácti měsíců ode dne vydání. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv volně dováženého zboží s výjimkou výrobních statků. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak.
(55)
Žádosti o úvěry v rámci programu DEPB se vyplňují elektronicky a mohou pokrývat neomezený počet vývozních transakcí. Fakticky neexistují striktní lhůty pro podání žádosti o úvěry DEPB. Elektronický systém používaný ke správě DEPB automaticky nevylučuje vývozní transakce, které překračují lhůty pro podávání uvedené v kapitole 4.47 PP I 04-09. Navíc, jak jasně stanoví kapitola 9.3 PP I 04-09, mohou být zváženy i žádosti obdržené po uplynutí lhůt, ačkoliv je jejich nedodržení spojeno s uložením menší pokuty (např. 10 % nároku).
d) Závěry k programu DEPB
(56)
DEPB poskytuje subvence ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci programu DEPB je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr DEPB poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(57)
Navíc DEPB právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 3 odst. 4) písm. a) základního nařízení.
(58)
Tento program nelze považovat za povolený systém navracení nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu článku 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení toho, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody programu DEPB bez ohledu na to, zda vůbec nějaký vstupní materiál doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy nárok na výhodu z programu DEPB.
e) Výpočet výše subvence
(59)
V souladu s čl. 2 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení a s metodikou výpočtu použitou pro tento program v nařízení (ES) č. 367/2006 byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a která je zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhoda je poskytnuta příjemci v okamžiku vývozní transakce podle tohoto programu. V tomto okamžiku se indická vláda zříká celních poplatků, čímž vzniká finanční příspěvek ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné i výši úvěru DEPB, která bude pro tuto vývozní transakci poskytnuta, nemůže indická vláda rozhodovat o tom, zda subvenci udělit či nikoli. Spolupracující vyvážející výrobci dále zaúčtovali úvěry v rámci programu DEPB na základě časového rozlišení jako příjem ve stádiu vývozních transakcí.
(60)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1) písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy v zájmu získání subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na dotčený vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(61)
Čtyři spolupracující vyvážející výrobci získali v rámci tohoto programu v průběhu období přezkumného šetření výhody ve výši od 2,7 do 5,9 %.
4. Program „Export promotion capital goods“ (dále jen „EPCG“)
a) Právní základ
(62)
Podrobný popis programu EPCG je obsažen v kapitole 5 politiky EXIM 04-09 a v kapitole 5 PP I 04-09.
b) Způsobilost
(63)
Pro tento program jsou způsobilí vyvážející výrobci, vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatelé služeb.
c) Praktické provádění
(64)
Pod podmínkou povinnosti vývozu je společnosti povoleno dovážet výrobní statky (nové a od dubna 2003 i použité výrobní statky staré až 10 let) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá při požádání a zaplacení poplatku licenci EPCG. Od dubna 2000 zajišťuje program sníženou sazbu dovozního cla ve výši 5 % použitelnou na všechny výrobní statky dovezené podle tohoto programu. Do 31. března 2000 se používala skutečná celní sazba ve výši 11 % (včetně příplatku 10 %) a v případě dovozu vysoké hodnoty sazba v nulové výši. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené výrobní statky v průběhu určitého období využity k výrobě určitého množství zboží na vývoz.
(65)
Držitel licence EPCG může také pořídit výrobní statky z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce výrobních statků využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu těchto výrobních statků. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého dovozu pro dodávky výrobních statků držiteli licence EPCG.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(66)
Po poskytnutí informací jeden vyvážející výrobce upozornil na to, že výrobní statky dovezené v rámci tohoto programu byly využity také k výrobě výrobků, kterých se toto šetření netýkalo, a že by při stanovení rozpětí subvence neměla být zjištěná výše subvence připadající na období přezkumného šetření vydělena pouze vývozem dotčeného výrobku. Bylo shledáno, že tato žádost je oprávněná, a v důsledku toho byla provedena přiměřená úprava výpočtu výše výhody, která byla této společnosti v rámci tohoto programu poskytnuta.
e) Závěr k programu EPCG
(67)
Program EPCG poskytuje subvence ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Snížení cla zakládá finanční příspěvek od indické vlády, protože tato úleva snižuje příjmy z cla indické vlády, které by byly jinak splatné. Navíc snížení cla poskytuje výhodu vývozci, protože poplatky ušetřené při dovozu zlepšují jeho likviditu.
(68)
Navíc EPCG právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(69)
Tento program nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výrobní statky nejsou zahrnuty do rozsahu takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože nejsou spotřebovány ve výrobě vyvážených výrobků.
f) Výpočet výše subvence
(70)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dovážených výrobních statků na dobu odpovídající běžné době amortizace takových výrobních statků v dotčeném výrobním odvětví. V souladu se zavedenou praxí byla takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby odrážela celou výši výhody v průběhu času. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v průběhu období přezkumného šetření v Indii. V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly v souladu s čl. 7 odst. 1. písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy, aby byla získána subvence, od této částky odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(71)
Čtyři spolupracující vyvážející výrobci získali v rámci tohoto programu v průběhu období přezkumného šetření výhody ve výši od 1,0 do 1,9 %.
5. Program vývozních zpracovatelských zón/program zvláštních ekonomických zón (dále jen „ZEZ“)/Program jednotek orientovaných na vývoz
(72)
Bylo zjištěno, že žádný ze spolupracujících vyvážejících výrobců nemá status jednotky orientované na vývoz, ani nemá sídlo ve vývozní zpracovatelské zóně. Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců však má sídlo v ZEZ a v průběhu období přezkumného šetření obdržel napadnutelné subvence. Níže uvedený popis a hodnocení se tedy týkají pouze programu ZEZ.
a) Právní základ
(73)
Kapitola 7 politiky EXIM 04-09 a kapitola 7 PP I 04-09 odkazují na ZEZ. Podrobný popis pravidel a ustanovení již není v politice EXIM ani v Příručce postupů obsažen. Příslušný politický rámec a prováděcí ustanovení jsou stanoveny v zákoně o zvláštních ekonomických zónách z roku 2005 („Special Economic Zones Act“, č. 28/2005) a v pravidlech pro zvláštní ekonomické zóny z roku 2006 („Special Economic Zones Rules“, oznámení ze dne 10. února 2006).
b) Způsobilost
(74)
V zásadě mohou být v rámci programu ZEZ zřizovány všechny společnosti, které se zaváží k vývozu celé své výroby zboží nebo služeb. Patří sem rovněž společnosti, které jsou pouze obchodníky. Na rozdíl od jednotek orientovaných na vývoz neexistují žádné minimální limity základních prostředků, které musí společnosti splňovat, aby byly pro ZEZ způsobilé.
c) Praktické provádění
(75)
Program ZEZ je následníkem dřívějšího programu vývozních zpracovatelských zón. ZEZ jsou specificky ohraničené bezcelní enklávy a jsou považovány za cizí území pro účely obchodních operací, cel a daní. Jednotky ZEZ se musí nacházet ve specifikovaných zónách vytvořených pro tento účel. Sedmnáct ZEZ již po schválení zařízení indickými orgány zahájilo činnost.
(76)
Žádost o status ZEZ musí zahrnovat podrobné informace týkající se období příštích pěti let, mimo jiné o plánovaných výrobních množstvích, plánované hodnotě vývozu, požadavcích dovozu a požadavcích na domácí zdroje. Pokud orgány žádosti společnosti vyhoví, budou jí oznámeny podmínky příslušného souhlasu. Dohoda o uznání společnosti v rámci programu ZEZ je platná na období pět let. Tato dohoda může být obnovena na další období.
(77)
Určujícím závazkem pro jednotky ZEZ, jak je stanoven v kapitole VI pravidel pro zvláštní ekonomické zóny z roku 2006, je dosáhnout čistých devizových příjmů, tj. v referenčním období (pět let od zahájení komerční výroby) musí být celková hodnota vývozu vyšší než celková hodnota dovezeného zboží.
(78)
Jednotky ZEZ mají nárok na následující úlevy:
i)
osvobození od dovozních cel u všech typů zboží (včetně výrobních statků, surovin a spotřebního materiálu) nezbytných k výrobě, produkci a zpracování nebo v souvislosti s nimi,
ii)
osvobození od spotřební daně u zboží opatřeného z domácích zdrojů,
iii)
osvobození od centrální daně z prodeje zaplacené ze zboží opatřeného z místních zdrojů,
iv)
možnost prodat část výroby na domácím trhu za podmínky splnění pozitivních čistých devizových příjmů při zaplacení příslušného cla, jelikož SEZ nejsou považovány za součást indického daňového/celního území,
v)
100 % osvobození od daně z příjmu pro „zisky z vývozu“ z jednotek ZEZ podle § 10AA zákona o daních z příjmů po dobu prvních pěti let, 50 % osvobození po dobu následujících pěti let a s možností dalších výhod po dobu dalších pěti let a
vi)
osvobození od daně za služby v případě služeb využitých v ZEZ.
(79)
Jednotky působí v rámci programu ZEZ pod dohledem celních úředníků v souladu s příslušnými ustanoveními celního zákona.
(80)
Tyto jednotky jsou ze zákona povinny vést řádnou evidenci, v níž by měla být zaznamenána hodnota dovezeného zboží či zboží opatřeného z vnitřního celního území, spotřeba a využití zboží, výroba zboží a nakládání se zbožím cestou vývozu, prodeje v rámci vnitřního celního území atd. v souladu s pravidlem 22 odst. 2 pravidel pro zvláštní ekonomické zóny z roku 2006.
(81)
Jednotka ZEZ však není nikdy povinna určovat vzájemný vztah mezi každou dovozní zásilkou a příslušným vývozem či převody na jiné jednotky či prodejem v rámci vnitřního celního území podle pravidla 35 pravidel pro zvláštní ekonomické zóny z roku 2006.
(82)
Hodnocení dovozu a opatřování surovin a výrobních statků z domácích zdrojů se provádí na základě autocertifikace. Totéž platí pro prodej na vývoz. Celní orgány tedy neprovádějí žádné běžné kontroly takovýchto zásilek jednotky ZEZ.
(83)
V tomto případě využíval spolupracující vyvážející výrobce programu na dovoz surovin a výrobních statků bez dovozního cla, opatřování zboží z domácích zdrojů bez spotřební daně, opatřování zboží z domácích zdrojů bez placení centrální daně z prodeje a bez daně za služby. Šetření ukázalo, že dotčený vyvážející výrobce nevyužil výhod vyplývajících z ustanovení o osvobození od daně z příjmu ZEZ.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(84)
Po poskytnutí informací vznesl vyvážející výrobce nacházející se v ZEZ řadu připomínek, např. že podprogramy využívané společností jsou povolenými systémy osvobození od daně (navracení cla) a že využívané podprogramy nepředstavují subvenci, jelikož neposkytují výhodu. Tvrzení vyvážejícího výrobce jsou uvedena níže.
e) Závěry k programu SEZ
(85)
V případě osvobození od spotřební daně na zboží opatřené z domácích zdrojů bylo shledáno, že daň zaplacenou u nákupů jednotky jiné než ZEZ lze použít jako úvěr pro vlastní budoucí celní závazky, např. na úhradu spotřební daně z prodeje na domácím trhu (tzv. mechanismus „CENVAT“, mechanismus centralizované DPH). Spotřební daň zaplacená u nákupů tedy není konečná. Prostřednictvím úvěru v rámci mechanismu „CENVAT“ se konečné clo uplatňuje jen u přidané hodnoty, nikoli u vstupních materiálů. Proto osvobozením od spotřební daně u nákupů jednotky ZEZ nedochází k prominutí dalšího příjmu vlády, a v důsledku toho ZEZ nevzniká žádná další výhoda. Za těchto okolností, kdy ZEZ nevzniká žádná další výhoda, není nutné tento podprogram v rámci šetření dále analyzovat.
(86)
Osvobození jednotky ZEZ od dvou typů dovozního cla (základního cla a speciálního dodatečného cla obvykle splatných u dovozu surovin a výrobních statků), osvobození od daně z prodeje zboží opatřeného z domácích zdrojů a osvobození od daně za služby jsou subvencemi ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Příjem vlády, který by byl při neexistenci tohoto programu splatný, je ušlým příjmem, a v důsledku toho z něj plyne jednotce ZEZ výhoda ve smyslu čl. 2 odst. 2 základního nařízení, jelikož zvyšuje její likviditu. Subvence právně závisí na vývozní výkonnosti, a proto jsou považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Vývozní cíl ZEZ, jak je uvedeno v pravidle 2 pravidel pro zvláštní ekonomické zóny z roku 2006, je nutnou podmínkou k získání pobídek.
(87)
Vyvážející výrobce tvrdil, že podprogramy využívané společností jsou povolenými systémy osvobození od daně (navracení cla) podle čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I základního nařízení, a jsou proto napadnutelné. Společnost tvrdila, že příloha i) základního nařízení stanoví, že vývozní subvenci představuje pouze osvobození, úleva nebo vrácení dovozních poplatků, které přesahuje částku dovozních poplatků vybraných za dovezené vstupy, které jsou spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku. Jinak řečeno, pokud nedojde k nadměrné úlevě nebo osvobození, nelze osvobození od dovozních cel u vstupů potřebných k výrobě, produkci nebo zpracování vyváženého výrobku považovat za napadnutelnou subvenci.
(88)
V odpovědi na tuto námitku je v první řadě třeba upozornit, že všechny výhody jednotky ZEZ právně závisí na vývozní výkonnosti. Programy navíc nelze považovat za povolené systémy navracení nebo systémy navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovují přísným pravidlům stanoveným v příloze I (písmena h) a i)), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vzhledem k tomu, že ustanovení o osvobození od daně z prodeje a osvobození od dovozního cla jsou použita pro nákup výrobních statků, nejsou již v souladu s pravidly pro povolené systémy navracení, protože výrobní statky nejsou spotřebovávány ve výrobním procesu, jak požaduje příloha I písm. h) (vrácení daně z prodeje) a i) (prominutí dovozního cla). Navíc bylo potvrzeno, že indická vláda nezavedla účinný ověřovací systém ani postup, aby zjistila, zda a jaká množství vstupů nakoupených bez cla nebo daně z prodeje byla spotřebována při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě systémů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Jednotka ZEZ musí ve skutečnosti dosáhnout čistých devizových příjmů, avšak zaveden není žádný ověřovací systém, jehož účelem je monitorování spotřeby dovozu ve vztahu k výrobě vyváženého zboží.
(89)
Coby alternativní tvrzení vznesl vyvážející výrobce námitku, že podprogramy využívané společností nepředstavují subvence, jelikož společnosti neposkytly žádnou výhodu. Pokud jde o domácí prodej, tvrdili vyvážející výrobci, že vzhledem k tomu, že jednotka ZEZ není považována za součást indického daňového/celního území, musí být cla v plné výši placena z hotových výrobků při jejich prodeji na domácím trhu. K žádnému zvýhodnění údajně nedošlo, jelikož cla prominutá ze vstupních materiálů používaných k výrobě zboží prodávaného na domácím trhu jsou nižší než cla placená společností při prodeji na domácím trhu.
(90)
V souvislosti s touto námitkou je třeba poznamenat, že ačkoliv účelem zřízení jednotky ZEZ je dosáhnout čistých devizových příjmů, může jednotka ZEZ část své výroby prodat na domácím trhu. V rámci programu ZEZ bude se zbožím převedeným v souladu s celními zákony ze zóny na domácí trh nakládáno jako s dovezeným zbožím. Na tomto základě není jednotka ZEZ v jiné situaci než ostatní společnosti působící na domácím trhu, tj. z nakoupeného zboží je třeba platit příslušná cla/daně. V těchto souvislostech by mělo být jasné, že rozhodnutí vlády uložit daň ze zboží určenému ke spotřebě na domácím trhu neznamená, že osvobození jednotky ZEZ od dovozních cel a daní z prodeje není výhodou ve vztahu k vývoznímu prodeji dotčeného výrobku. Kromě toho nemá prodej na domácím trhu žádný dopad na obecnější hodnocení toho, zda existuje příslušný ověřovací systém.
(91)
V souvislosti s prodejem na vývoz argumentoval vyvážející výrobce, že osvobození od dovozních cel a daní nepředstavuje napadnutelnou subvenci, pokud nedojde k nadměrné úlevě. Další námitkou společnosti bylo, že jednotka ZEZ působila pod dohledem celních úřadů a že není možné prodávat vstupy na domácím trhu či začlenit tyto vstupy do výrobků určených k prodeji na domácím trhu, aniž by byla zaplacena příslušná cla. Podle názoru vyvážejícího výrobce z toho důvodu nemůže dojít k žádné nadměrné úlevě.
(92)
V reakci na tuto námitku je třeba připomenout, že neexistuje systém nebo postup, který by potvrdil, které vstupy jsou při výrobním procesu vyváženého výrobku spotřebovány nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozních cel a daní ve smyslu příloh I, II a III základního nařízení. Jednotka ZEZ nemá z právního hlediska v žádném okamžiku povinnost určovat vzájemný vztah mezi každou dovozní zásilkou a místem určení příslušného výsledného výrobku. Pouze pokud by takové kontroly existovaly, mohly by mít indické orgány k dispozici dostatek informací o konečném místě určení vstupů za účelem účinné kontroly, zda osvobození od cla/daně z prodeje nepřevyšuje vstupy pro výrobu na vývoz. Interní systémy společnosti by jako takové nebyly dostačující, jelikož ověřovací systém pro navracení cla by musel být navržen a vynucován státem. Při šetření bylo následně zjištěno, že právní předpisy a ustanovení pro ZEZ výslovně nepožadují, aby ZEZ evidovala souvislost mezi dovezenými materiály a hotovým výrobkem, a že indická vláda nezavedla žádný účinný kontrolní mechanismus ke stanovení toho, jaké vstupy byly spotřebovány ve výrobě na vývoz a v jakých množstvích.
(93)
Nadto neprovedla indická vláda další přezkoumání založené na skutečných vstupech, přestože by takové přezkoumání bylo při neexistenci účinného ověřovacího systému zpravidla nutné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení). Indická vláda ani nepředložila žádné důkazy o tom, že nedošlo k nadměrné úlevě.
f) Výpočet výše subvence
(94)
Obdobně při neexistenci povoleného systému navracení cla nebo navracení u náhradních vstupů je napadnutelnou výhodou prominutí dovozních cel (základního cla a speciálního dodatečného cla), osvobození od placení daně z prodeje zboží opatřeného z domácích zdrojů a osvobození od daně za služby v průběhu období přezkumného šetření.
(95)
Pokud jde o osvobození od základního cla, osvobození od daně z prodeje zboží opatřeného z domácích zdrojů a osvobození od daně za služby, byl čitatel (výše subvence) vypočten na základě částek prominutých během období přezkumného šetření. Nezbytně vynaložené poplatky nutné pro získání subvence byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny, aby byla zjištěna výše subvence (čitatel).
(96)
Na rozdíl od surovin nejsou výrobní statky fyzicky začleněny do hotového zboží. Pokud jde o osvobození od placení daní při nákupu výrobních statků, byla výše subvence odpovídajícím způsobem vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dovážených výrobních statků na dobu odpovídající běžné době amortizace takových výrobních statků v dotčeném výrobním odvětví. V souladu se zavedenou praxí byla takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby odrážela celou výši výhody v průběhu času. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v průběhu období přezkumného šetření v Indii. V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy, aby byla získána subvence, od této částky odečteny.
(97)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto částky subvencí takto vypočtené podle 95. a 96. bodu odůvodnění přepočteny na vývozní obrat během období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených množství. Takto získané rozpětí subvence činilo 5,4 %.
6. Program osvobození od daně z příjmu
(98)
V rámci tohoto programu mohou vývozci využívat výhody částečného osvobození od daně z příjmu ze zisků plynoucích z vývozního prodeje. Právní základ pro toto osvobození je uveden v § 80 HHC ZDP.
(99)
Toto ustanovení bylo zrušeno pro vyměřovací rok 2005-2006 (tj. pro finanční rok od 1. dubna 2004 do 31. března 2005) a dále, a proto § 80 HHC ZDP nepřináší po 31. březnu 2004 žádné výhody. Spolupracující vyvážející výrobci v průběhu období přezkumného šetření nevyužili žádných výhod v rámci tohoto programu. Z toho vyplývá, že vzhledem k tomu, že byl tento program zrušen, nebude v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení napadnut.
7. Program vývozních úvěrů (dále jen „PVÚ“)
a) Právní základ
(100)
Podrobnosti programu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 02/04.02.02/2007-08 (vývozní úvěr v cizí měně) a rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (vývozní úvěr v rupiích) ICB, který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(101)
Pro tento program jsou způsobilí vyrábějící vývozci a obchodující vývozci. Bylo zjištěno, že tři z vyvážejících výrobců využívali výhod v rámci programu PVÚ.
c) Praktické provádění
(102)
Podle tohoto programu nastavuje ICB povinně maximální úrokové sazby použitelné pro vývozní úvěry, jak v indických rupiích, tak v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci. Program PVÚ se skládá ze dvou podprogramů, programu vývozních úvěrů před odesláním (dále jen „balící úvěr“), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výroby, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a programu vývozních úvěrů po odeslání, který zajišťuje půjčky provozního kapitálu za účelem financování vývozních pohledávek. ICB také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru ve prospěch vývozních financí.
(103)
Na základě rámcových oběžníků ICB mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (dále jen „hotovostní úvěry“), které jsou čistě stanoveny za tržních podmínek. Rozdíl v sazbách se může pro společnosti s dobrým úvěrovým hodnocením snížit. Společnosti s vysokým hodnocením mohou ve skutečnosti získat vývozní úvěry a hotovostní úvěry za stejných podmínek.
d) Závěry k programu PVÚ
(104)
Preferenční úrokové sazby úvěru PVÚ stanovené rámcovým oběžníkem ICB uvedeným v 100. bodě odůvodnění mohou snížit úrokové náklady vývozce ve srovnání s úrokovými náklady čistě stanovenými tržními podmínkami a poskytují v tomto případě takovému vývozci výhodu ve smyslu čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Financování vývozu není samo o sobě bezpečnější než tuzemské financování. Obvykle je ve skutečnosti vnímáno jako rizikovější a rozsah požadovaných záruk pro určitý úvěr bez ohledu na předmět financování je čistě komerčním rozhodnutím dané komerční banky. Rozdíly v sazbách s ohledem na různé banky jsou výsledkem metodiky ICB spočívající ve stanovení maximální úvěrové sazby pro každou komerční banku individuálně. Kromě toho by komerční banky nemusely poskytovat půjčovatelům vývozního financování výhodnější úrokové sazby pro vývozní úvěry v cizí měně.
(105)
Bez ohledu na skutečnost, že jsou preferenční úvěry v rámci PVÚ poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu iv) nařízení. V tomto kontextu je třeba poznamenat, že ani čl. 2 odst. 1 písm. a) bod iv) základního nařízení ani DSVO nevyžaduje pro zjištění subvence výdej veřejných finančních prostředků, např. odškodnění komerčních bank ze strany indické vlády, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) bodech i), ii) nebo iii) základního nařízení. ICB je veřejnoprávním subjektem a spadá tedy pod definici „vláda“, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 3 základního nařízení. Je to subjekt ve 100 % vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno indickou vládou. ICB dává pokyny soukromým subjektům ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu vi) druhé odrážky základního nařízení, protože komerční banky jsou vázány podmínkami, které ICB stanoví, mimo jiné maximálními stropy úrokových sazeb pro úroky z vývozních úvěrů stanovenými v rámcových oběžnících ICB a ustanoveními ICB, že komerční banky musí poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch vývozního financování. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl. 2 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu. Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a výkon této funkce se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) bodem iv) základního nařízení. Tato subvence je považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(106)
Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěry využité během období přezkumného šetření a částkou, která by byla splatná za běžné komerční úvěry využité spolupracujícími vyvážejícími výrobci. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel) v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, neboť subvence je závislá na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(107)
Tři spolupracující vyvážející výrobci získali v rámci tohoto programu v průběhu období přezkumného šetření výhody ve výši od 0,3 do 0,4 %.
8. Soustava programů pobídek (dále jen „SPP“)
a) Právní základ
(108)
V předchozích šetřeních týkajících se PET filmu, včetně přezkumného šetření, které vedlo k uložení v současné době platného konečného vyrovnávacího cla nařízením (ES) č. 367/2006, bylo prošetřeno několik indických státních programů zahrnujících pobídky poskytované místním společnostem. Státní programy spadají pod bod „Soustava programů pobídek“, jelikož sem mohou patřit pobídky různého druhu. Z šetření vyplynulo, že nárok společnosti na výhody v rámci programu je stanoven v certifikátu způsobilosti. Šetřením bylo zjištěno, že dva ze spolupracujících výrobců byli osvobozeni od obchodní daně (daně z prodeje) v rámci soustavy programů pobídek v průběhu období přezkumného šetření podle § 4A zákona o obchodní dani státu Uttarpradéš. Uvedené daňové ustanovení promíjí zvýhodněné společnosti zaplacení daně z prodeje (jak místní daně z prodeje, tak i centrální daně z prodeje) u prodeje uskutečněného na domácím trhu.
b) Způsobilost
(109)
K tomu, aby byly pro tento program způsobilé, platí jako obecné pravidlo, že společnosti musí investovat do méně rozvinutých oblastí, kde buď založí nový průmyslový podnik, nebo umístí rozsáhlou investici do rozvoje nebo diverzifikace stávajícího průmyslového podniku. Hlavním hlediskem pro určení výše pobídek je klasifikace oblasti, ve které se dotčený podnik nachází nebo ve které bude umístěn, a velikost investice.
c) Praktické provádění
(110)
V rámci programů osvobození od daně z prodeje nebyly vybrané jednotky povinny u svých prodejních transakcí účtovat žádnou daň z prodeje. Obdobně byly vybrané jednotky osvobozeny od placení daně z prodeje v případě nákupu zboží od dodavatelů, kteří jsou sami též způsobilí k využití těchto programů. Zatímco osvobození s ohledem na prodejní transakci se za výhodu vybraným prodejním jednotkám nepovažuje, osvobození v případě nákupních transakcí výhodu vybraným prodejním jednotkám poskytuje.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(111)
Po poskytnutí informací poznamenal jeden vyvážející výrobce, že při kvantifikaci výhody získané v rámci tohoto programu se mělo za to, že dodavatelé hlavních surovin použitých ve výrobě dotčeného výrobku byli osvobozeni od daně z prodeje. Prodejní faktury však odhalily, že dotčení dodavatelé ve skutečnosti daň ze svého prodeje účtovali dotčené společnosti. Jelikož daň z prodeje platila společnost, nevznikla vyvážejícímu výrobci z tohoto nákupu žádná napadnutelná výhoda a výše subvence byla odpovídajícím způsobem opravena.
e) Závěry
(112)
Soustava programů pobídek poskytuje subvence ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Osvobození od placení daní z prodeje při nákupu představuje finanční příspěvek, protože tato úleva snižuje příjmy vlády, které by byly jinak splatné. Kromě toho poskytuje toto osvobození společnostem výhodu, neboť zlepšuje její likviditu.
(113)
Soustava programů pobídek je k dispozici pouze pro společnosti, které investovaly v rámci vymezených územních oblastí v pravomoci indického státu. Není přístupný společnostem sídlícím mimo tyto oblasti. Výše výhody se liší podle dotčené oblasti. Program je specifický v souladu s čl. 3 odst. 2 písm. a) a odst. 3 základního nařízení, a je proto napadnutelný.
f) Výpočet výše subvence
(114)
Pokud jde o osvobození od daně z prodeje, byla výše subvence vypočtena na základě částky daně z prodeje, která byla za normálních okolností v průběhu období přezkumného šetření splatná, avšak nebyla zaplacena.
(115)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše subvence (čitatel) přepočtena na celkový vývozní obrat a domácí prodej v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence není závislá na vývozu a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(116)
Dvěma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům byly v rámci tohoto programu v průběhu období přezkumného šetření poskytnuty subvence ve výši 0,3 % a 1,4 %.
9. Výše napadnutelných subvencí
(117)
Připomíná se, že v nařízení (ES) č. 367/2006 a v pozdějších předpisech uvedených v 2., 3. a 4. bodě odůvodnění byla výše napadnutelných subvencí vyjádřená valoricky zjištěna v rozsahu od 12 do 19,1 % pro dotčené spolupracující vyvážející výrobce, kteří spolupracovali při tomto částečném prozatímním přezkumu.
(118)
Částka napadnutelných subvencí, vyjádřená valoricky, zjištěná v průběhu tohoto částečného prozatímního přezkumu, činí od 5,4 do 8,6 %, jak je uvedeno níže:
Program→
PPP (12)
DEPB (12)
EPCG (12)
ZEZ (12)
PVÚ (12)
SPP
Celkem
Společnost↓
%
%
%
%
%
%
%
Ester Industries Limited
5,8
1,0
0,4
7,2
Garware Polyester Limited
0,5
3,9
1,0
zanedbatelná
5,4
Polyplex Corporation Limited
1,7
3,2
1,9
0,4
1,4
8,6
SRF Limited
5,4
5,4
Uflex Limited
2,1
2,7
1,0
0,3
0,3
6,4
10. Vyrovnávací opatření
(119)
V souladu s článkem 19 základního nařízení a na základě tohoto částečného prozatímního přezkumu uvedeného v odstavci 3 oznámení o zahájení přezkumu se stanoví, že se míra subvencování, pokud jde o dotčené vyvážející výrobce, snížila, a proto je třeba odpovídajícím způsobem změnit sazby vyrovnávacích cel uložené pro tyto vyvážející výrobce nařízením (ES) č. 367/2006.
(120)
Změněné sazby vyrovnávacích cel by měly být stanoveny novými sazbami subvencování, zjištěnými při tomto prozatímním přezkumu, jelikož rozpětí újmy vypočtená při původním antisubvenčním šetření zůstávají vyšší.
(121)
Pokud jde o všechny ostatní společnosti, které tímto částečným prozatímním přezkumem nebyly dotčeny, je třeba poznamenat, že faktické modality prošetřovaných programů a jejich napadnutelnost se oproti předchozímu šetření nezměnily. Neexistuje tedy žádný důvod pro nový výpočet sazeb subvencí a celních sazeb těchto společností. Celní sazby použitelné na všechny ostatní strany kromě pěti vyvážejících výrobců, kteří spolupracovali při tomto přezkumu, tedy zůstávají nezměněny.
(122)
Individuální sazby vyrovnávacích cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení odrážejí situaci zjištěnou během částečného prozatímního přezkumu. Vztahují se proto výhradně na dovoz dotčeného výrobku vyráběného těmito společnostmi. Dovoz dotčeného výrobku vyráběného kteroukoli jinou společností, která nebyla konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s uvedenými společnostmi ve spojení, nemůže těžit z těchto sazeb a bude podléhat celní sazbě vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
(123)
Jakákoli žádost o uplatnění těchto individuálních sazeb vyrovnávacích cel (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měla být bezodkladně adresována Evropské komisi (13) se všemi příslušnými informacemi, obzvláště o jakékoli změně činností společnosti spojených s výrobou, domácím a vývozním prodejem např. v souvislosti se změnou názvu nebo se změnou výrobních či prodejních subjektů. V případě potřeby a po konzultaci s poradním výborem bude toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno aktualizací seznamu společností využívajících individuálních celních sazeb.
11. Antidumpingová opatření
(124)
Jak je stanoveno v posledním odstavci bodě 3 oznámení o zahájení přezkumu, bude mít změna sazby vyrovnávacího cla dopad na konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 1292/2007, jelikož konečné antidumpingové clo bylo při předchozích antidumpingových šetřeních upraveno, aby se zabránilo dvojímu započtení účinků výhod vyplývajících z vývozních subvencí (připomíná se, že konečné antidumpingové clo vycházelo z dumpingového rozpětí, jelikož dumpingové rozpětí bylo shledáno nižším než úroveň odstranění újmy). Podle čl. 24 odst. 1 základního nařízení a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 nesmí být žádný výrobek podroben zároveň antidumpingovým a vyrovnávacím opatřením za účelem řešení jedné a téže situace, jež vznikla dumpingem nebo subvencováním vývozu. V původním šetření bylo zjištěno, že některé z prošetřovaných programů subvencí, které byly napadnutelné, tvořily vývozní subvence ve smyslu čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Tyto subvence jako takové ovlivnily vývozní ceny indických vyvážejících výrobců, a tak vedly ke zvýšeným rozpětím dumpingu. Podle čl. 24 odst. 1 základního nařízení byly proto sazby konečného antidumpingového cla upraveny tak, aby odrážely skutečné dumpingové rozpětí zachované po uložení konečného vyrovnávacího cla k vyrovnání účinku vývozních subvencí (viz 59. bod odůvodnění nařízení (ES) č. 366/2006 a 11. bod odůvodnění nařízení (ES) č. 1424/2006).
(125)
Sazby konečného antidumpingového cla pro dotčené vyvážející výrobce proto nyní musí být upraveny tak, aby zohledňovaly přezkoumanou výši výhody získané z vývozních subvencí v průběhu období přezkumného šetření v rámci tohoto antisubvenčního šetření a aby odrážely skutečné dumpingové rozpětí zachované po uložení upraveného konečného vyrovnávacího cla k vyrovnání účinku vývozních subvencí.
(126)
Dumpingová rozpětí zjištěná dříve pro společnosti Ester Industries Limited, Garware Polyester Limited, Polyplex Corporation Limited a Uflex Limited (tehdy jako Flex Industries Limited) (14) byla stanovena v nařízení (ES) č. 366/2006 (viz 50. bod odůvodnění) a činila pro dotčené čtyři společnosti 29,3 %, 20,1 %, 3,7 % a 3,2 % (v uvedeném pořadí). Výše dumpingového rozpětí pro společnost SRF Limited stanovená v nařízení (ES) č. 1424/2006 činila 15,5 %.
(127)
S přihlédnutím k výhodám z vývozních subvencí zjištěným v průběhu období přezkumného šetření a k výši dříve zjištěného dumpingového rozpětí by rozpětí a celní sazby použitelné na dotčené společnosti proto měly být vypočteny, jak je uvedeno v této tabulce:
Společnost
Rozpětí vývozní subvence
Celkové rozpětí subvence
Dříve zjištěné dumpingové rozpětí
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Celková celní sazba
Ester Industries Limited
7,2 %
7,2 %
29,3 %
7,2 %
22,1 %
29,3 %
Garware Polyester Limited
5,4 %
5,4 %
20,1 %
5,4 %
14,7 %
20,1 %
Polyplex Corporation Limited
7,2 %
8,6 %
3,7 %
8,6 %
0,0 %
8,6 %
SRF Limited
5,4 %
5,4 %
15,5 %
5,4 %
10,1 %
15,5 %
Uflex Limited
6,1 %
6,4 %
3,2 %
6,4 %
0,0 %
6,4 %
(128)
Aby byla zohledněna přezkoumaná výše antidumpingového cla pro pět dotčených vyvážejících výrobců, mělo by být nařízení (ES) č. 1292/2007 odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení (ES) č. 367/2006 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením se pro výrobky vyráběné společnostmi uvedenými níže stanoví takto:
Společnost
Konečné clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Indie
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Indie
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indie
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Indie
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Indie
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, Indie
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indie
6,4
A027
Všechny ostatní společnosti
19,1
A999“
Článek 2
V článku 2 nařízení (ES) č. 1292/2007 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením se pro výrobky vyráběné společnostmi uvedenými níže stanoví takto:
Společnost
Konečné clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Indie
22,1
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Indie
14,7
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indie
0,0
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Indie
18,0
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Indie
0,0
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, Indie
10,1
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indie
0,0
A027
Všechny ostatní společnosti
17,3
A999“
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. ledna 2009.
COUNCIL REGULATION (EC) No 15/2009
of 8 January 2009
amending Regulation (EC) No 367/2006 imposing a definitive countervailing duty on imports of polyethylene terephthalate (PET) film originating in India and amending Regulation (EC) No 1292/2007 imposing a definitive anti-dumping duty on imports of polyethylene terephthalate (PET) film originating in India
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community,
Having regard to Council Regulation (EC) No 2026/97 of 6 October 1997 on protection against subsidised imports from countries not members of the European Community (1) (the basic Regulation), and in particular Articles 19 and 24 thereof,
Having regard to the proposal submitted by the Commission after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
A. PROCEDURE
I. Previous investigation and existing countervailing measures
(1)
In December 1999, by Regulation (EC) No 2597/1999 (2), the Council imposed a definitive countervailing duty on imports of polyethylene terephthalate (PET) film (the product concerned) falling within CN codes ex 3920 62 19 and ex 3920 62 90, originating in India. The investigation which led to the adoption of that Regulation is hereinafter referred to as the ‘original investigation’. The measures took the form of an ad valorem countervailing duty, ranging between 3,8 % and 19,1 % imposed on imports from individually named exporters, with a residual duty rate of 19,1 % imposed on imports of the product concerned from all other companies. The investigation period of the original investigation was 1 October 1997 to 30 September 1998.
(2)
In March 2006, by Regulation (EC) No 367/2006 (3), the Council, following an expiry review pursuant to Article 18 of the basic Regulation, maintained the definitive countervailing duty imposed by Regulation (EC) No 2597/1999 on imports of PET film originating in India. The review investigation period was 1 October 2003 to 30 September 2004.
(3)
In August 2006, by Regulation (EC) No 1288/2006 (4), the Council, following an interim review concerning the subsidisation of an Indian PET film producer, Garware Polyester Limited (Garware), amended the definitive countervailing duty imposed on Garware by Regulation (EC) No 367/2006.
(4)
In September 2007, by Regulation (EC) No 1124/2007 (5), the Council, following a partial interim review concerning the subsidisation of another Indian PET film producer, Jindal Poly Films, Limited, formerly known as Jindal Polyester Ltd, (Jindal), amended the definitive countervailing duty imposed on Jindal by Regulation (EC) No 367/2006.
II. Existing anti-dumping measures
(5)
In August 2001, by Regulation (EC) No 1676/2001 (6), the Council imposed a definitive anti-dumping duty on imports of polyethylene terephthalate (PET) film originating, inter alia, in India. The measures consisted of an ad valorem anti-dumping duty ranging between 0 % and 62,6 % imposed on imports from individually named exporters, with a residual duty rate of 53,3 % on imports from all other companies.
(6)
In March 2006, by Regulation (EC) No 366/2006 (7), the Council amended the level of dumping margins calculated by Regulation (EC) No 1676/2001. The new dumping margins range between 3,2 % and 29,3 % and the new dumping duty range between 0 % and 18 % taking into account the countervailing duties resulting from export subsidies imposed on the same products originating in India, as modified according to Regulation (EC) No 367/2006, which was adopted following an expiry review of Regulation (EC) No 2579/1999 referred to in recital 1 above. In August 2006, by Regulation (EC) No 1288/2006, the Council, following an interim review concerning the subsidisation of an Indian PET film producer, Garware Polyester Limited (Garware), amended the definitive anti-dumping duty imposed on Garware by Regulation (EC) No 1676/2001.
(7)
In September 2006, by Regulation (EC) No 1424/2006 (8), the Council, following a new exporting producer request amended Regulation (EC) No 1676/2001 in respect of SRF Limited. The Regulation established a dumping margin of 15,5 % and a dumping duty rate of 3,5 % for the company concerned taking into account the company’s export subsidy margin as ascertained in the anti-subsidy investigation which led to the adoption of Regulation (EC) No 367/2006 referred to above. Since the company did not have an individual countervailing duty, the rate established for all other companies was applied.
(8)
The Council, by Regulation (EC) No 1292/2007 (9) imposed a definitive anti-dumping duty on imports of polyethylene terephthalate (PET) film originating in India following an expiry review pursuant to Article 11(2) of Council Regulation (EC) No 384/96 of 22 December 1995 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (10) (the basic anti-dumping Regulation). The same Regulation terminated a partial interim review of such imports limited to one India exporter pursuant to Article 11(3) of the basic anti-dumping Regulation.
III. Initiation of a partial interim review
(9)
Following the extension of the validity of the definitive countervailing duty in March 2006, the Government of India (GOI) made submissions that the circumstances with regard to two subsidy schemes (the Duty Entitlement Passbook Scheme and the Income Tax Exemption under Section 80 HHC of the Income Tax Act) had changed and that these changes were of a lasting nature. Consequently, it was argued that the level of subsidisation was likely to have decreased and thus measures that had been established partly on these schemes should be revised.
(10)
The Commission examined the evidence submitted by the GOI and considered it sufficient to justify the initiation of a review in accordance with the provisions of Article 19 of the basic Regulation. After consultation of the Advisory Committee, the Commission initiated, by a Notice of Initiation published in the Official Journal of the European Union on 12 October 2007 (11), an ex officio partial interim review limited to the level of subsidisation of the countervailing duty in force in respect of imports of polyethylene terephthalate (PET) film originating in India.
(11)
The purpose of the partial interim review investigation is to assess the need for the continuation, removal or amendment of the existing measures in respect of those companies which benefited from one or both subsidy schemes that had allegedly changed, where sufficient evidence was provided in line with the relevant provisions of the Notice of Initiation. The partial interim review investigation would also assess the need, depending on the review findings, to revise the measures applicable to other companies that cooperated in the investigation that set the level of the existing measures and/or the residual measure applicable for all other companies.
(12)
The review was limited to the level of subsidisation of the companies listed in the Annex to the Notice of Initiation as well as to other exporters that were invited to make themselves known under the conditions and within the time limit set out in the Notice of Initiation.
IV. Investigation period
(13)
The investigation of the level of subsidisation covered the period from 1 October 2006 to 30 September 2007 (‘review investigation period’ or ‘RIP’).
V. Parties concerned by the investigation
(14)
The Commission officially informed the GOI and those Indian exporting producers who cooperated in the previous investigation, were mentioned under Regulation (EC) No 367/2006 and were listed in the Annex to the Notice of Initiation of the partial interim review, that were found to benefit from any of the two allegedly changed subsidy schemes, as well as Du Pont Tejin Films, Luxembourg, Mitsubishi Polyester Film, Germany, Toray Plastics Europe, France and Nurell, Italy, which represent the overwhelming majority of Community PET film production (hereinafter the Community industry), of the initiation of the partial interim review investigation. Interested parties were given the opportunity to make their views known in writing and to request a hearing within the time limit set out in the Notice of Initiation.
(15)
All interested parties, who so requested and showed that there were particular reasons why they should be heard, were granted a hearing.
(16)
The written and oral comments submitted by the parties were considered and, where appropriate, taken into account.
(17)
In view of the apparent number of parties involved in this review, the use of sampling techniques for the investigation of subsidisation was envisaged in accordance with Article 27 of the basic Regulation. In order to enable the Commission to decide whether sampling would be necessary and, if so, to select a sample, exporting producers were requested, pursuant to Article 27 of the basic Regulation, to make themselves known within 15 days of the initiation of the partial interim review and to provide the Commission with the information requested in the Notice of Initiation.
(18)
After examination of the information submitted, given the number of exporting producers in India indicating their willingness to cooperate, it was decided that sampling was not necessary in this case.
(19)
One company, SRF Limited, not listed in the Annex to the Notice of Initiation, made itself known and provided evidence that it fulfilled the eligibility provisions of the scope of the partial interim review investigation as those set out in point 4 of the Notice of Initiation. Consequently this company was included in this review investigation.
(20)
One company, Flex Industries Limited, subject to a countervailing duty (Regulation (EC) No 367/2006) and an anti-dumping duty (Regulation (EC) No 1292/2007) has changed its name and is now known as Uflex Limited. This change of name does not affect the findings of previous investigations.
(21)
In order to obtain the information necessary for its investigation, the Commission sent questionnaires to the exporting producers which fulfilled the conditions set out in the Notice of Initiation. In addition, a questionnaire was sent to the GOI.
(22)
Replies from the questionnaires were received from five Indian exporting producers, and from the GOI.
(23)
The Commission sought and verified all information it deemed necessary for the determination of subsidisation. Verification visits were carried out at the premises of GOI in Delhi, the Government of Maharashtra in Mumbai, the Reserve Bank of India in Mumbai, and the following companies:
-
Ester Industries Limited, New Delhi,
-
Garware Polyester Limited, Mumbai,
-
Polyplex Corporation Limited, Noida,
-
SRF Limited, Gurgaon,
-
Uflex Limited, Noida.
VI. Disclosure and comments on procedure
(24)
The GOI and the other interested parties were informed of the essential facts and considerations upon which it was intended to propose to amend the duty rates applicable to the concerned cooperating Indian exporting producers and prolong existing measures for all other companies which did not cooperate with this partial interim review. They were also given a reasonable time to comment. All submissions and comments were taken duly into consideration as set out below.
B. PRODUCT CONCERNED
(25)
The product covered by this review is the same product as the one concerned by Regulation (EC) No 367/2006, namely polyethylene terephthalate (PET) film falling within CN codes ex 3920 62 19 and ex 3920 62 90 originating in India.
C. SUBSIDISATION
1. Introduction
(26)
On the basis of the information submitted by the GOI and the cooperating Indian exporting producers and the replies to the Commission’s questionnaire, the following schemes, which allegedly involve the granting of subsidies, were investigated:
(a)
Advance Authorisation Scheme (formerly known as Advance Licence Scheme);
(b)
Duty Entitlement Passbook Scheme;
(c)
Export Promotion Capital Goods Scheme;
(d)
Special Economic Zones/Export Processing Zones/Export Oriented Units;
(e)
Income Tax Exemption Scheme;
(f)
Export Credit Scheme;
(g)
Package Scheme of Incentives (PSI).
(27)
The schemes (a) to (d) specified above are based on the Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (No 22 of 1992) which entered into force on 7 August 1992 (Foreign Trade Act). The Foreign Trade Act authorises the GOI to issue notifications regarding the export and import policy. These are summarised in ‘Export and Import Policy’ documents, which are issued by the Ministry of Commerce every five years and updated regularly. One Export and Import Policy document is relevant to the RIP of this case, i.e. the five-year plan relating to the period 1 September 2004 to 31 March 2009 (EXIM-policy 04-09). In addition, the GOI also sets out the procedures governing the EXIM-policy 04-09 in a ‘Handbook of Procedures - 1 September 2004 to 31 March 2009, Volume I’ (HOP I 04-09). The Handbook of Procedure is also updated on a regular basis.
(28)
The Income Tax Scheme specified above under (e) is based on the Income Tax Act of 1961, which is amended yearly by the Finance Act.
(29)
The Export Credit Scheme specified above under (f) is based on sections 21 and 35A of the Banking Regulation Act 1949, which allow the Reserve Bank of India (RBI) to direct commercial banks in the field of export credits.
(30)
The scheme specified above under (g) is managed by State authorities in India.
(31)
In accordance with Article 11(10) of the basic Regulation, the Commission invited the GOI for additional consultations with respect to both changed and unchanged schemes with the aim of clarifying the factual situation as regards the alleged schemes and arriving at a mutually agreed solution. Following these consultations, and in the absence of a mutually agreed solution in relation to these schemes, the Commission included all these schemes in the investigation of subsidisation.
(32)
Following disclosure, the GOI and one exporting producer argued that it has not been determined that the schemes investigated confer a benefit to the recipient. In addressing this claim, it should be noted that for each scheme under investigation, it was established whether any concession is a subsidy within the meaning of Article 2(1)(a) and Article 2(2) of the basic Regulation, i.e. a financial contribution of the GOI which conferred a benefit upon the investigated exporting producers. Moreover, it has been explained why benefits under the various schemes are considered countervailable. In addition, all cooperating exporting producers have received a detailed calculation sheet explaining how the benefits were established under each scheme. Consequently, this claim has to be rejected.
2. Advance Authorisation Scheme (AAS)
(a) Legal basis
(33)
The detailed description of the scheme is contained in paragraphs 4.1.1 to 4.1.14 of the EXIM-policy 04-09 and chapters 4.1 to 4.30 of the HOP I 04-09. This scheme was called Advance Licence Scheme during the previous review investigation that led to the imposition by Regulation (EC) No 367/2006 of the definitive countervailing duty currently in force.
(b) Eligibility
(34)
The AAS consists of six sub-schemes, as described in more detail in recital 35. Those sub-schemes differ, inter alia, in the scope of eligibility. Manufacturer-exporters and merchant-exporters ‘tied to’ supporting manufacturers are eligible for the AAS physical exports and for the AAS for annual requirement. Manufacturer-exporters supplying the ultimate exporter are eligible for AAS for intermediate supplies. Main contractors which supply to the ‘deemed export’ categories mentioned in paragraph 8.2 of the EXIM-policy 04-09, such as suppliers of an export oriented unit (EOU), are eligible for AAS deemed export. Eventually, intermediate suppliers to manufacturer-exporters are eligible for ‘deemed export’ benefits under the sub-schemes Advance Release Order (ARO) and back-to-back inland letter of credit.
(c) Practical implementation
(35)
Advance authorisations can be issued for:
(i)
Physical exports: This is the main sub-scheme. It allows for duty-free import of input materials for the production of a specific resulting export product. ‘Physical’ in this context means that the export product has to leave Indian territory. An import allowance and export obligation including the type of export product are specified in the licence;
(ii)
Annual requirement: Such an authorisation is not linked to a specific export product, but to a wider product group (e.g. chemical and allied products). The licence holder can - up to a certain value threshold set by its past export performance - import duty free any input to be used in manufacturing any of the items falling under such a product group. It can choose to export any resulting product falling under the product group using such duty-exempt material;
(iii)
Intermediate supplies: This sub-scheme covers cases where two manufacturers intend to produce a single export product and divide the production process. The manufacturer-exporter who produces the intermediate product can import duty-free input materials and can obtain for this purpose an AAS for intermediate supplies. The ultimate exporter finalises the production and is obliged to export the finished product;
(iv)
Deemed exports: This sub-scheme allows a main contractor to import inputs free of duty which are required in manufacturing goods to be sold as ‘deemed exports’ to the categories of customers mentioned in paragraph 8.2.(b) to (f),(g),(i) and (j) of the EXIM policy 04-09. According to the GOI, deemed exports refer to those transactions in which the goods supplied do not leave the country. A number of categories of supply is regarded as deemed exports provided the goods are manufactured in India, e.g. supply of goods to an EOU or to a company situated in a special economic zone (SEZ);
(v)
ARO: The AAS holder intending to source the inputs from indigenous sources, in lieu of direct import, has the option to source them against AROs. In such cases the Advance Authorisations are validated as AROs and are endorsed to the indigenous supplier upon delivery of the items specified therein. The endorsement of the ARO entitles the indigenous supplier to the benefits of deemed exports as set out in paragraph 8.3 of the EXIM-policy 04-09 (i.e. AAS for intermediate supplies/deemed export, deemed export drawback and refund of terminal excise duty). The ARO mechanism refunds taxes and duties to the supplier instead of refunding the same to the ultimate exporter in the form of drawback/refund of duties. The refund of taxes/duties is available both for indigenous inputs as well as imported inputs;
(vi)
Back-to-back inland letter of credit: This sub-scheme again covers indigenous supplies to an Advance Authorisation holder. The holder of an Advance Authorisation can approach a bank for opening an inland letter of credit in favour of an indigenous supplier. The authorisation will be invalidated by the bank for direct import only in respect of the value and volume of items being sourced indigenously instead of importation. The indigenous supplier will be entitled to deemed export benefits as set out in paragraph 8.3 of the EXIM-policy 04-09 (i.e. AAS for intermediate supplies/deemed export, deemed export drawback and refund of terminal excise duty).
(36)
Three of the cooperating exporting producers received concessions under the AAS linked to the product concerned during the RIP. Two of these companies made use two of the sub-schemes, i.e. (i) AAS physical exports and (iii) AAS for intermediate supplies. The third company used sub-scheme (ii) AAS for annual requirement. It is therefore not necessary to establish the countervailability of the remaining unused sub-schemes.
(37)
For verification purposes by the Indian authorities, an Advance Authorisation holder is legally obliged to maintain ‘a true and proper account of consumption and utilisation of duty-free imported/domestically procured goods’ in a specified format (chapters 4.26, 4.30 and Appendix 23 HOP I 04-09), i.e. an actual consumption register. This register has to be verified by an external chartered accountant/cost and works accountant who issues a certificate stating that the prescribed registers and relevant records have been examined and the information furnished under Appendix 23 is true and correct in all respects. Nevertheless, the aforesaid provisions apply only to Advance Authorisations issued on or after 13 May 2005. For all Advance Authorisations or Advance Licences issued before that date, holders are requested to follow the previously applicable verification provisions, i.e. to keep a true and proper account of licence-wise consumption and utilisation of imported goods in the specified format of Appendix 18 (chapter 4.30 and Appendix 18 HOP I 02-07).
(38)
With regard to the sub-schemes used during the RIP by two cooperating exporting producers, i.e. physical exports and intermediate supplies, both the import allowance and the export obligation are fixed in volume and value by the GOI and are documented on the authorisation. In addition, at the time of import and of export, the corresponding transactions are to be documented by government officials on the authorisation. The volume of imports allowed under the AAS is determined by the GOI on the basis of standard input-output norms (SIONs). SIONs exist for most products including the product concerned and are published in the HOP II 04-09. The most recent changes in the SIONs for PET film and PET chips, an intermediate product, were revised in September 2005.
(39)
With regard to sub-scheme (ii) listed above (AAS for annual requirement) that was used by the other exporter, only the import allowance in value is documented on the licence. The licence holder is obliged to ‘maintain the nexus between inputs and the resultant product’ (paragraph 4.24A(c) HOP I 04-09).
(40)
Imported input materials are not transferable and have to be used to produce the resultant export product. The export obligation must be fulfilled within a prescribed time-frame after issuance of the licence (24 months with two possible extensions of six months each).
(41)
The verification showed that the actual consumption rate for the companies concerned of key raw materials needed to produce one kilogram of PET film was lower than the corresponding SION. This was clearly the case with regard to the old SION for PET film, and to a lesser extent, to the revised SION which came into force in September 2005.
(42)
The verification further established that none of the companies concerned had kept the legally required consumption register referred to in recital 37 above. Consequently, it can only be concluded that the verification requirements stipulated by the Indian authorities were not honoured.
(d) Conclusion
(43)
The exemption from import duties is a subsidy within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) and Article 2(2) of the basic Regulation, i.e. a financial contribution of the GOI which conferred a benefit upon the investigated exporters.
(44)
In addition, AAS physical exports, AAS for intermediate supply and AAS for annual requirement are clearly contingent in law upon export performance, and therefore deemed to be specific and countervailable under Article 3(4)(a) of the basic Regulation. Without an export commitment a company cannot obtain benefits under these schemes.
(45)
None of the three sub-schemes used in the present case can be considered as permissible duty drawback systems or substitution drawback systems within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) of the basic Regulation. They do not conform to the rules laid down in Annex I item (i), Annex II (definition and rules for drawback) and Annex III (definition and rules for substitution drawback) of the basic Regulation. The GOI did not effectively apply neither its new nor its old verification system or procedure to confirm whether and in what amounts inputs were consumed in the production of the exported product (Annex II(II)(4) of the basic Regulation and, in the case of substitution drawback schemes, Annex III(II)(2) of the basic Regulation). The SIONs for the product concerned were not sufficiently precise. The SION’s themselves cannot be considered a verification system of actual consumption, because none of the companies concerned kept the required consumption register to enable the GOI to verify with sufficient precision what amounts of inputs were consumed in the export production. In addition, the GOI did not carry out a further examination based on actual inputs involved, although this would normally need to be carried out in the absence of an effectively applied verification system (Annex II(II)(5) and Annex III(II)(3) to the basic Regulation).
(46)
These three sub-schemes are therefore countervailable.
(e) Calculation of the subsidy amount
(47)
In the absence of permitted duty drawback systems or substitution drawback systems, the countervailable benefit is the remission of total import duties normally due upon importation of inputs. In this respect, it is noted that the basic Regulation does not only provide for the countervailing of an ‘excess’ remission of duties. According to Article 2(1)(a)(ii) and Annex I(i) of the basic Regulation only when the conditions of Annexes II and III of the basic Regulation are met that the excess remission of duties can be countervailed. However, these conditions were not fulfilled in the present case. Thus, if an adequate monitoring process is not demonstrated, the above exception for drawback schemes is not applicable and the normal rule of the countervailing of the amount of unpaid duties (revenue forgone), applies, rather than of any purported excess remission. As set out in Annexes II(II) and III(II) of the basic Regulation the burden is not upon the investigating authority to calculate such excess remission. To the contrary, according to Article 2(1)(a)(ii) of the basic Regulation, the investigating authority only has to establish sufficient evidence to refute the appropriateness of an alleged verification system.
(48)
The subsidy amount for the three exporters which used the AAS was calculated on the basis of import duties forgone (basic customs duty and special additional customs duty) on the material imported under the three sub-schemes during the RIP (numerator). In accordance with Article 7(1)(a) of the basic Regulation, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted from the subsidy amount where justified claims were made. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation, this subsidy amount was allocated over the export turnover during the RIP as appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(49)
Three cooperating exporting producers obtained benefits from this scheme during the RIP ranging from 0,5 % to 2,1 %.
3. Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS)
(a) Legal Basis
(50)
The detailed description of the DEPBS is contained in paragraph 4.3 of the EXIM-policy 04-09 and in chapter 4 of the HOP I 04-09.
(b) Eligibility
(51)
Any manufacturer-exporter or merchant-exporter is eligible for this scheme.
(c) Practical implementation of the DEPBS
(52)
An eligible exporter can apply for DEPBS credits which are calculated as a percentage of the value of products exported under this scheme. Such DEPBS rates have been established by the Indian authorities for most products, including the product concerned. They are determined on the basis of SIONs, taking into account a presumed import content of inputs in the export product and the customs duty incidence on such presumed imports, regardless of whether import duties have actually been paid or not.
(53)
To be eligible for benefits under this scheme, a company must export. At the point in time of the export transaction, a declaration must be made by the exporter to the authorities in India indicating that the export is taking place under the DEPBS. In order for the goods to be exported, the Indian customs authorities issue an export shipping bill, during the dispatch procedure. This document shows, inter alia, the amount of DEPBS credit which is to be granted for that export transaction. At this point in time, the exporter knows the benefit it will receive. Once the customs authorities issue an export shipping bill, the GOI has no discretion over the granting of a DEPBS credit. The relevant DEPBS rate to calculate the benefit is that which applied at the time the export declaration is made. Therefore, there is no possibility for a retroactive amendment to the level of the benefit.
(54)
DEPBS credits are freely transferable and valid for a period of 12 months from the date of issue. They can be used for payment of customs duties on subsequent imports of any goods unrestrictedly importable, except capital goods. Goods imported against such credits can be sold on the domestic market (subject to sales tax) or used otherwise.
(55)
Application for DEPBS credits are electronically filed and can cover an unlimited amount of export transactions. De facto no strict deadlines apply to DEPBS credits. The electronic system used to manage DEPBS is not excluding automatically export transactions exceeding the deadline submission periods mentioned in chapter 4.47 HOP I 04-09. Furthermore, as clearly provided in chapter 9.3 HOP I 04-09 applications received after the expiry of submission deadlines can always be considered with the imposition of a minor penalty fee (i.e. 10 % on the entitlement).
(d) Conclusions on the DEPBS
(56)
The DEPBS provides subsidies within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) and Article 2(2) of the basic Regulation. A DEPBS credit is a financial contribution by the GOI, since the credit will eventually be used to offset import duties, thus decreasing the GOI’s duty revenue which would be otherwise due. In addition, the DEPBS credit confers a benefit upon the exporter, because it improves its liquidity.
(57)
Furthermore, the DEPBS is contingent in law upon export performance, and therefore deemed to be specific and countervailable under Article 3(4)(a) of the basic Regulation.
(58)
This scheme cannot be considered a permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) of the basic Regulation. It does not conform to the strict rules laid down in Annex I item (i), Annex II (definition and rules for drawback) and Annex III (definition and rules for substitution drawback) of the basic Regulation. An exporter is under no obligation to actually consume the goods imported free of duty in the production process and the amount of credit is not calculated in relation to actual inputs used. Moreover, there is no system or procedure in place to confirm which inputs are consumed in the production process of the exported product or whether an excess payment of import duties occurred within the meaning of item (i) of Annex I and Annexes II and III of the basic Regulation. Lastly, an exporter is eligible for the DEPBS benefits regardless of whether it imports any inputs at all. In order to obtain the benefit, it is sufficient for an exporter to simply export goods without demonstrating that any input material was imported. Thus, even exporters which procure all of their inputs locally and do not import any goods which can be used as inputs are still entitled to benefit from the DEPBS.
(e) Calculation of the subsidy amount
(59)
In accordance with Articles 2(2) and 5 of the basic Regulation and the calculation methodology used for this scheme in Regulation (EC) No 367/2006, the amount of countervailable subsidies was calculated in terms of the benefit conferred on the recipient found to exist during the RIP. In this regard, it was considered that the benefit is conferred on the recipient at the point in time when an export transaction is made under this scheme. At this moment, the GOI is liable to forego the customs duties, which constitutes a financial contribution within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) of the basic Regulation. Once the customs authorities issue an export shipping bill which shows, inter alia, the amount of DEPBS credit which is to be granted for that export transaction, the GOI has no discretion as to whether or not to grant the subsidy. Furthermore, the cooperating exporting producers booked the DEPBS credits on an accrual basis as income at the stage of the export transactions.
(60)
Where justified claims were made, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted from the credits so established to arrive at the subsidy amount as numerator, pursuant to Article 7(1)(a) of the basic Regulation. In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation this subsidy amount has been allocated over the export turnover concerned during the review investigation period as appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(61)
Four cooperating exporting producers obtained benefits from this scheme during the RIP ranging from 2,7 % to 5,9 %.
4. Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS)
(a) Legal basis
(62)
The detailed description of the EPCGS is contained in chapter 5 of the EXIM-policy 04-09 and in chapter 5 of the HOP I 04-09.
(b) Eligibility
(63)
Manufacturer-exporters, merchant-exporters ‘tied to’ supporting manufacturers and service providers are eligible for this scheme.
(c) Practical implementation
(64)
Under the condition of an export obligation, a company is allowed to import capital goods (new and - since April 2003 - second-hand capital goods up to 10 years old) at a reduced rate of duty. To this end, the GOI issues upon application and payment of a fee an EPCGS licence. Since April 2000, the scheme provides for a reduced import duty rate of 5 % applicable to all capital goods imported under the scheme. Until 31 March 2000, an effective duty rate of 11 % (including a 10 % surcharge) and, in case of high value imports, a zero duty rate was applicable. In order to meet the export obligation, the imported capital goods must be used to produce a certain amount of export goods during a certain period.
(65)
The EPCGS licence holder can also source the capital goods indigenously. In such case, the indigenous manufacturer of capital goods may avail of the benefit for duty-free import of components required to manufacture such capital goods. Alternatively, the indigenous manufacturer can claim the benefit of deemed export in respect of supply of capital goods to an EPCGS licence holder.
(d) Disclosure comments
(66)
Following disclosure, one exporting producer highlighted that the capital goods imported under this scheme were also used for the production of products not concerned with this investigation, and that, when determining the subsidy margin, the subsidy amount established and attributable to the RIP should be divided by exports of not only the product concerned. This claim was found to be warranted and an appropriate adjustment was made in calculating the amount of benefit to this company under this scheme.
(e) Conclusion on EPCG scheme
(67)
The EPCGS provides subsidies within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) and Article 2(2) of the basic Regulation. The duty reduction constitutes a financial contribution by the GOI, since this concession decreases the GOI’s duty revenue, which would be otherwise due. In addition, the duty reduction confers a benefit upon the exporter, because the duties saved upon importation improve its liquidity.
(68)
Furthermore, the EPCGS is contingent in law upon export performance, since such licences can not be obtained without a commitment to export. Therefore, it is deemed to be specific and countervailable under Article 3(4)(a) of the basic Regulation.
(69)
Eventually, this scheme can not be considered a permissible duty drawback system or substitution drawback system within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) of the basic Regulation. Capital goods are not covered by the scope of such permissible systems, as set out in Annex I, item (i), of the basic Regulation, because they are not consumed in the production of the exported products.
(f) Calculation of the subsidy amount
(70)
The subsidy amount was calculated, in accordance with Article 7(3) of the basic Regulation, on the basis of the unpaid customs duty on imported capital goods spread across a period which reflects the normal depreciation period of such capital goods in the industry concerned. In accordance with the established practice, the amount so calculated, which is attributable to the RIP, has been adjusted by adding interest during this period in order to reflect the full value of the benefit over time. The commercial interest rate during the review investigation period in India was considered appropriate for this purpose. Where justified claims were made, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted in accordance with Articles 7(1)(a) of the basic Regulation. In accordance with Article 7(2) and 7(3) of the basic Regulation, this subsidy amount has been allocated over the export turnover during the RIP as appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(71)
Four cooperating exporting producers obtained benefits from this scheme during the RIP ranging from 1,0 % to 1,9 %.
5. Export Processing Zones (EPZS)/Special Economic Zones Scheme (SEZS)/Export Oriented Units Scheme (EOUS)
(72)
It was found that none of the cooperating exporting producers had the status of an EOU nor were any of them located in an EPZS. However, one of the cooperating exporting producers was located in an SEZS and received countervailable subsidies in the RIP. The description and assessment below is therefore limited to the SEZS.
(a) Legal basis
(73)
Chapter 7 of the EXIM-policy 04-09 and chapter 7 the HOP I 04-09 makes reference to SEZS. The details of the rules and provisions are no longer in the EXIM policy book and the Handbook of procedures. The relevant policy and implementation provisions are the Special Economic Zones Act of 2005 (No 28 of 2005) and the Special Economic Zones Rules of 2006 (Notification dated 10 February 2006).
(b) Eligibility
(74)
All enterprises which, in principle, undertake to export their entire production of goods or services may be set up under the SEZS. This also includes pure trading companies. Unlike EOUS, there are no minimum investment thresholds in fixed assets which companies have to fulfil to be eligible for the SEZS.
(c) Practical implementation
(75)
The SEZS is the successor scheme of the former Export Processing Zones Scheme (EPZS). SEZS are specifically delineated duty-free enclaves and considered as foreign territory for the purpose of trade operations, duties and taxes. SEZS units have to be located within specified zones developed for that purpose. Seventeen SEZS are already in operation following the approval of their establishment by the India authorities.
(76)
An application for SEZ status must include details for the next five years of, inter alia, planned production quantities, projected value of exports, import requirements and indigenous requirements. Upon acceptance by the authorities of the company’s application, the terms and conditions attached to this acceptance will be communicated to the company. The agreement to be recognised as a company under the SEZS is valid for a five-year period. The agreement may be renewed for further periods.
(77)
A crucial obligation for SEZS units as set out in Chapter VI of Special Economic Zones Rules of 2006 is to achieve Net Foreign Exchange (NFE) earnings, i.e. in a reference period (five years from the commencement of commercial production), the total value of exports has to be higher than the total value of imported goods.
(78)
SEZS units are entitled to the following concessions:
(i)
exemption from import duties on all types of goods (including capital goods, raw materials and consumables) required for the manufacture, production, processing, or in connection therewith;
(ii)
exemption from excise duty on goods procured from indigenous sources;
(iii)
exemption from central sales tax paid on goods procured locally;
(iv)
the facility to sell part of the production on the domestic market, subject to fulfilment of positive NFE earnings upon payment of applicable duties as the SEZS are not considered part of the Indian fiscal/customs territory;
(v)
100 % Income Tax Exemption on ‘profits from exports’ from SEZ units under Section 10AA of the Income Tax Act for the first five years, 50 % for the next five years thereafter and with the possibility for further benefits for the next five years; and
(vi)
exemption from service tax for services consumed in an SEZ.
(79)
Units operating under SEZS are bonded under the surveillance of customs officials in accordance with the relevant provisions of the Customs Act.
(80)
These units are legally obliged to maintain proper accounts which should indicate in value terms the goods imported or procured from the domestic tariff area, consumption and utilisation of goods, production of goods and disposal of goods by way of exports, sales in the domestic tariff area etc. in accordance with rule 22(2) of the Special Economic Zones Rules of 2006.
(81)
However, at no point in time is a SEZ unit required to co-relate every import consignment with its exports or transfers to other units, or with its sales in the domestic tariff area, according to rule 35 of the Special Economic Zones Rules of 2006.
(82)
The assessment of imports and domestic procurement of raw materials and capital goods is based on a self-certification basis. The same applies in case of export sales. Thus, no routine examinations of such consignments of an SEZ unit by customs authorities take place.
(83)
In the present case, the cooperating exporting producer utilised the scheme to import raw materials and capital goods free of import duties, to procure goods domestically free of excise duty, to procure goods domestically without payment of central sales tax, and to be exempted from service tax. The investigation showed that the exporting producer concerned did not avail of benefits under the income tax exemption provisions of the SEZS.
(d) Disclosure comments
(84)
Following disclosure, the exporting producer located in an SEZS made a number of comments arguing e.g. that the sub-schemes used by the company are permissible duty exemption schemes (duty drawback) and that the sub-schemes used do not constitute a subsidy since they do not confer a benefit. The arguments of the exporting producer are addressed below.
(e) Conclusions on the SEZS
(85)
In the case of exemption from excise duty on goods procured from indigenous sources, it was found that the duty paid on purchases by a non-SEZS unit can be used as a credit for its own future duty liabilities, e.g. towards payment of excise duty on domestic sales (the so-called ‘CENVAT’ mechanism). Therefore, the excise duty paid on purchases is not definitive. By the means of ‘CENVAT’-credit, only an added value bears a definitive duty, not the input materials. Thus, by granting an exemption from excise duty on purchases by an SEZS unit, no additional government revenue is forgone and consequently no additional benefit accrues to the SEZS. In these circumstances, as no additional benefit accrues to the SEZS it is not necessary to further analyse this sub-scheme in this investigation.
(86)
The exemption of a SEZS unit from two types of import duties (basic customs duty and special additional customs duty normally due on imports of raw materials and capital goods), the exemption from payment of sales tax on goods procured domestically and the exemption from service tax constitute subsidies within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) of the basic Regulation. Government revenue which would be due in the absence of this scheme is forgone, thus conferring a benefit upon the SEZS unit within the meaning of Article 2(2) of the basic Regulation, because it improves its liquidity. The subsidies are contingent in law upon export performance and, therefore, deemed to be specific and countervailable under Article 3(4)(a) of the basic Regulation. The export objective of SEZS as set out in rule 2 of the Special Economic Zones Rules of 2006 is a conditio sine qua non to obtain the incentives.
(87)
The exporting producer argued that the sub-schemes used by the company constitute permissible duty exemption (duty drawback) schemes pursuant to Article 2(1)(a)(ii) and Annex I of the basic Regulation and are therefore not countervailable. The company submitted that Annex (i) to the basic Regulation provide that only the exemption, remission or drawback of import charges in excess of those levied on imported inputs that are consumed in the production of the exported product constitutes an export subsidy. In other words, as long as there is no excess remission or exemption, the exemption from imported duties on inputs required for the manufacture, production or processing of the exported product cannot be considered as a countervailable subsidy.
(88)
In reply to this argument, it should first of all be noted that the benefits an SEZ unit enjoys are all contingent in law upon export performance. Furthermore, the schemes cannot be considered as permissible duty drawback systems or substitution drawback systems within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) of the basic Regulation. They do not conform to the strict rules laid down in Annex I (items (h) and (i)), Annex II (definition and rules for drawback) and Annex III (definition and rules for substitution drawback) of the basic Regulation. In the circumstance that the sales tax exemption and import duty exemption provisions are used for purchasing capital goods, they are already not in conformity with the rules for permitted drawback systems since capital goods are not consumed in the production process, as required by Annex I item (h) (sales tax reimbursement) and by Annex I item (i) (import duty remission). In addition, it was confirmed that the GOI has no effective verification system or procedure in place to confirm whether and in what amounts duty and or the tax free procured inputs were consumed in the production of the exported product (Annex II(II)(4) of the basic Regulation, and, in the case of substitution drawback schemes, Annex III(II)(2) of the basic Regulation). In fact, an SEZ unit is required to achieve Net Foreign Exchange (NFE) earnings, but there is no verification system in place aiming to monitor the consumption of imports in relation to the production of exported goods.
(89)
As an alternative argument, the exporting producer submitted that the sub-schemes used by the company do not constitute subsidies as no benefit had been conferred upon the company. With respect to domestic sales, the exporting producers argued that, since a SEZ unit is not considered to be part of the India fiscal/customs territory, full customs duties need to be paid on the finished products when sold to the domestic market. It was alleged that no benefit has been obtained since duties exempted on the inputs used in the production of goods sold on the domestic market are lower than the duties paid by the company when selling on the domestic market.
(90)
In addressing this claim, it should be noted that though the purpose for setting up as a SEZ unit is to achieve Net Foreign Exchange (NFE) earnings, the SEZ unit has the possibility to sell part of its production on the domestic market. Under the SEZ scheme, the goods cleared from the zone to the domestic market will be treated as imported goods. As such, an SEZ is not in a different situation than other companies operating on the domestic market, i.e. applicable duties/taxes would have to be paid on purchased goods. In this context, it should be clear that, a decision of the Government to tax goods for consumption on the domestic market, does not mean, that the exemption of a SEZS unit from import duties and sales taxes is not a benefit in relation to the export sales of the product concerned. Moreover, the sales on the domestic market have no impact on the more general assessment of the adequacy of whether there is an appropriate verification system in place.
(91)
In respect of export sales, the exporting producer argued that the exemption from import duties and taxes does not constitute a countervailable subsidy as long as there is no excess remission. The company further argues that the SEZ unit is bonded under surveillance of customs officials, and that it is not possible to sell inputs on the domestic market or to incorporate these inputs in products to be sold on the domestic market without paying the applicable duties. In the view of the exporting producer, there can be thus no excess remission.
(92)
In reply to this, it should be recalled that there is no system or procedure in place to confirm which inputs are consumed in the production process of the exported product and whether an excess payment of import duties and taxes occurred within the meaning of Annexes I, II and III to the basic Regulation. A SEZ unit is already de jure and at no point in time required to co-relate every import consignment with the destination of the corresponding resultant product. Only if such controls were in place would the Indian authorities be able to obtain sufficient information about the final destination of inputs so as to allow for an efficient check that the duty/sales tax exemptions do not exceed inputs for export production. Company internal systems would not as such suffice since a duty drawback verification system would need to be designed and enforced by a government. Consequently, the investigation has established that the SEZ is explicitly not required by the legal rules and provisions for SEZS to record nexus between imported materials and the finished product and no effective control mechanism was set up by the GOI to determine which inputs were consumed in export production and in what amounts.
(93)
Also, the GOI neither carried out a further examination based on actual inputs involved, although this would normally be required in the absence of an effective verification system (Annex II(II)(5) and Annex III(II)(3) to the basic Regulation). Furthermore, no evidence was provided by the GOI demonstrating that no excess remission took place.
(f) Calculation of the subsidy amount
(94)
Accordingly, in the absence of a permitted duty drawback system or substitution drawback system, the countervailable benefit is the remission of customs duties (basic customs duty and special additional customs duty) the exemption from payment of sales tax for goods procured domestically and the exemption from service tax, during the investigation period.
(95)
As regards the exemption from payment of basic customs duties, the exemption from payment of sales tax for goods procured domestically and the exemption from service tax, the numerator (subsidy amount) was calculated on the basis of the exempted amounts during the RIP. Fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted in accordance with Article 7(1)(a) of the basic Regulation from this sum to arrive at the subsidy amount as the numerator.
(96)
Unlike raw materials, capital goods are not physically incorporated into the finished goods. Accordingly, in regard to exemptions from payment of taxes on purchases of capital goods, the subsidy amount was calculated, in accordance with Article 7(3) of the basic Regulation, on the basis of the unpaid customs duty on imported capital goods spread across a period which reflects the normal depreciation period of such capital goods in the industry concerned. In accordance with the established practice, the amount so calculated, which is attributable to the RIP, has been adjusted by adding interest during this period in order to reflect the full value of the benefit over time. The commercial interest rate during the RIP in India was considered appropriate for this purpose. Where substantiated claims were made, fees necessarily incurred to obtain the subsidy were deducted in accordance with Article 7(1)(a) of the basic Regulation.
(97)
In accordance with Article 7(2) of the basic Regulation these subsidy amounts thus established under recital 95 and recital 96 above were allocated over the export turnover generated during the RIP as the appropriate denominator, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported. The subsidy margin thus obtained was 5,4 %.
6. Income Tax Exemption Scheme (ITES)
(98)
Under this scheme exporters could avail the benefit of a partial income tax exemption on profits derived from export sales. The legal basis for this exemption was set by Section 80HHC of the ITA.
(99)
This provision was abolished for the assessment year 2005-2006 (i.e. for the financial year from 1 April 2004 to 31 March 2005) onwards and thus 80HHC of the ITA does not confer any benefits after 31 March 2004. The cooperating exporting producers did not avail any benefits under this scheme during the RIP. Consequently, since the scheme has been withdrawn, it shall therefore not be countervailed, in accordance with Article 15(1) of the basic Regulation.
7. Export Credit Scheme (ECS)
(a) Legal basis
(100)
The details of the scheme are set out in the Master Circular DBOD No DIR.(Exp).BC 02/04.02.02/2007-08 (Export Credit in Foreign Currency) and the Master Circular DBOD No DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Rupee Export Credit) of the Reserve Bank of India (RBI), which is addressed to all commercial banks in India.
(b) Eligibility
(101)
Manufacturing exporters and merchant exporters are eligible for this scheme. It was established that three of the exporting producers availed of benefits under the ECS.
(c) Practical implementation
(102)
Under this scheme, the RBI mandatorily sets maximum ceiling interest rates applicable to export credits, both in Indian rupees or in foreign currency, which commercial banks can charge an exporter. The ECS consists of two sub-schemes, the Pre-Shipment Export Credit Scheme (packing credit), which covers credits provided to an exporter for financing the purchase, processing, manufacturing, packing and/or shipping of goods prior to export, and the Post-Shipment Export Credit Scheme, which provides for working capital loans with the purpose of financing export receivables. The RBI also directs the banks to provide a certain amount of their net bank credit towards export finance.
(103)
As a result of the RBI Master Circulars exporters can obtain export credits at preferential interest rates as compared with the interest rates for ordinary commercial credits (cash credits), which are purely set under market conditions. The difference in rates might decrease for companies with good credit ratings. In fact, high rating companies might be in a position to obtain export credits and cash credits at the same conditions.
(d) Conclusion on the ECS
(104)
The preferential interest rates of an ECS credit set by the RBI Master Circulars mentioned in recital 100 can decrease the interest costs of an exporter as compared with credit costs purely set by market conditions and confer in this case a benefit in the meaning of Article 2(2) of the basic Regulation on such exporter. Export financing is not per se more secure than domestic financing. In fact, it is usually perceived as being more risky and the extent of security required for a certain credit, regardless of the finance object, is a purely commercial decision of a given commercial bank. Rate differences with regard to different banks are the result of the methodology of the RBI to set maximum lending rates for each commercial bank individually. In addition, commercial banks would not be obliged to pass through to borrowers of export financing any more advantageous interest rates for export credits in foreign currency.
(105)
Despite the fact that the preferential credits under the ECS are granted by commercial banks, this benefit is a financial contribution by a government within the meaning of Article 2(1)(a)(iv) of the Regulation. In this context, it should be noted that neither Article 2(1)(a)(iv) of the basic Regulation nor the ASCM require a charge on the public accounts, e.g. reimbursement of the commercial banks by the GOI, to establish a subsidy, but only government direction to carry out functions illustrated in points (i), (ii) or (iii) of Article 2(1)(a) of the basic Regulation. The RBI is a public body and falls therefore under the definition of ‘government’ as set out in Article 1(3) of the basic Regulation. It is 100 % government-owned, pursues public policy objectives, e.g. monetary policy, and its management is appointed by the GOI. The RBI directs private bodies, within the meaning of the second indent of Article 2(1)(a)(iv) of the basic Regulation, since the commercial banks are bound by the conditions it imposes, inter alia, with regard to the maximum ceilings for interest rates on export credits mandated in the RBI Master Circulars and the RBI provisions that commercial banks have to provide a certain amount of their net bank credit towards export finance. This direction obliges commercial banks to carry out functions mentioned in Article 2(1)(a)(i) of the basic Regulation, in this case provide loans in the form of preferential export financing. Such direct transfer of funds in the form of loans under certain conditions would normally be vested in the government, and the practice differs, in no real sense, from practices normally followed by governments, within the meaning of Article 2(1)(a)(iv) of the basic Regulation. This subsidy is deemed to be specific and countervailable since the preferential interest rates are only available in relation to the financing of export transactions and are therefore contingent upon export performance, pursuant to Article 3(4)(a) of the basic Regulation.
(e) Calculation of the subsidy amount
(106)
The subsidy amount has been calculated on the basis of the difference between the interest paid for export credits used during the RIP and the amount that would have been payable for ordinary commercial credits used by the cooperating exporting producers. This subsidy amount (numerator) has been allocated over the export turnover during the RIP as appropriate denominator in accordance with Article 7(2) of the basic Regulation, because the subsidy is contingent upon export performance and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(107)
Three cooperating exporting producers obtained benefits from this scheme during the RIP ranging from 0,3 % to 0,4 %.
8. Package Scheme of Incentives (PSI)
(a) Legal basis
(108)
In previous investigations regarding PET film, including the review investigation that led to the imposition by Regulation (EC) No 367/2006 of the definitive countervailing duty currently in force, several Indian State schemes involving incentives granted to local companies were investigated. The State schemes fall under the heading ‘Package Scheme of Incentives’ (PSI), as there can be different kind of incentives involved. The investigation established that a company’s entitlement to benefits under the scheme is stipulated in the ‘Eligibility Certificate’. The investigation revealed that two of the cooperating producers enjoyed trade tax (sales tax) exemption under the PSI during the RIP pursuant to Section 4A of the State of Uttar Pradesh Trade Tax Act. This tax provision excuses home-market sales by a company from payment of sales tax (both local sales tax and central sales tax).
(b) Eligibility
(109)
In order to be eligible, companies must as a general rule invest in less developed areas of a state either by setting up a new industrial establishment or by making a large scale capital investment in expansion or diversification of an existing industrial establishment. The main criterion to establish the amount of incentives is the classification of the area in which the enterprise is or will be located and the size of the investment.
(c) Practical implementation
(110)
Under the sales tax exemption schemes, designated units were not required to collect any sales tax on their sales transactions. Similarly, designated units were exempted from the payment of sales tax on their purchases of goods from suppliers eligible for the schemes. Whereas the exemption in relation to sales transaction is not considered to confer any benefit on the designated sales units, the exemption in relation to purchase transactions, however, does confer a benefit on the designated purchasing units.
(d) Disclosure comments
(111)
Following disclosure, one exporting producer noted that, when quantifying the benefit received under this scheme, it has been considered that the suppliers of a main raw material used in the production of the product concerned enjoyed exemption from sales tax. The sales invoices, however, revealed that the suppliers in question did, in fact, charge the tax on their sales to the company concerned. Consequently, as the sales tax was paid by the company, no countervailable benefit arose for the exporting producer on these purchases, and the amount of subsidy was revised accordingly.
(e) Conclusion
(112)
The PSI provides subsidies within the meaning of Article 2(1)(a)(ii) and Article 2(2) of the basic Regulation. The exemption from payment of sales taxes on purchases constitutes a financial contribution, since this concession decreases the government’s revenue which would be otherwise due. In addition, this exemption confers a benefit upon the companies as it improves their liquidity.
(113)
The PSI is only available to companies having invested within certain designated geographical areas within the jurisdiction of a State in India. It is not available for companies located outside these areas. The level of benefit is different according to the area concerned. The scheme is specific in accordance with Article 3(2)(a) and Article 3(3) of the basic Regulation and therefore countervailable.
(f) Calculation of the subsidy amount
(114)
Concerning the sales tax exemption, the subsidy amount was calculated on the basis of the amount of the sales tax normally due during the RIP but which remained unpaid.
(115)
Pursuant to Article 7(2) of the basic Regulation, the amount of subsidy (numerator) has then been allocated over the total turnover of export and domestic sales during the review investigation period as the appropriate denominator, because the subsidy is not export-contingent and it was not granted by reference to the quantities manufactured, produced, exported or transported.
(116)
The two cooperating exporting producers obtained subsidies from this scheme during the RIP of 0,3 % and 1,4 % respectively.
9. Amount of countervailable subsidies
(117)
It is recalled that in Regulation (EC) No 367/2006 and subsequent amendments, referred to in recitals 2, 3 and 4 above, the amount of countervailable subsidies, expressed ad valorem, was found to be ranging from 12 % to 19,1 % for the concerned cooperating exporting producers that cooperated in the present partial interim review.
(118)
During the present partial interim review the amount of countervailable subsidies, expressed ad valorem, was found to be ranging from 5,4 % to 8,6 %, as listed hereunder:
Scheme→
AAS (12)
DEPBS (12)
EPCGS (12)
SEZS (12)
ECS (12)
PSI
Total
Company↓
%
%
%
%
%
%
%
Ester Industries Limited
5,8
1,0
0,4
7,2
Garware Polyester Limited
0,5
3,9
1,0
Negligible
5,4
Polyplex Corporation Limited
1,7
3,2
1,9
0,4
1,4
8,6
SRF Limited
5,4
5,4
Uflex Limited
2,1
2,7
1,0
0,3
0,3
6,4
10. Countervailing measures
(119)
In line with the provisions of Article 19 of the basic Regulation and the grounds of this partial interim review stated under point 3 of the Notice of Initiation, it is established that the level of subsidisation with regard to the concerned exporting producers has decreased and, therefore, the rates of countervailing duties imposed to these exporting producers by Regulation (EC) No 367/2006 should be amended accordingly.
(120)
The amended countervailing duty rates should be established at the new rates of subsidisation found during the present interim review, as the injury margins calculated in the original anti-subsidy investigation remains higher.
(121)
With regard to all other companies that were not concerned by the present partial interim review, it is noted that the actual modalities of the investigated schemes and their countervailability have not changed with respect to the previous investigation. Thus there is no reason to recalculate the subsidy and duty rates of these companies. Consequently, the rates of the duty applicable to all other parties except the five exporting producers that cooperated in the current review remain unchanged.
(122)
The individual company countervailing duty rates specified in this Regulation reflect the situation found during the partial interim review. Thus, they are solely applicable to imports of the product concerned produced by these companies. Imports of the product concerned manufactured by any other company not specifically mentioned in the operative part of this Regulation, including entities related to those specifically mentioned, cannot benefit from these rates and shall be subject to the duty rate applicable to ‘all other companies’.
(123)
Any claim requesting the application of these individual countervailing duty rates (e.g. following a change in the name of the entity or following the setting up of new production or sales entities) should be addressed to the Commission (13) forthwith with all relevant information, in particular any modification in the company’s activities linked to production, domestic and export sales associated with, for instance, that name change or that change in the production and sales entities. If appropriate, and after consultation of the Advisory Committee, the Regulation will be amended accordingly by updating the list of companies benefiting from individual duty rates.
11. Anti-dumping measures
(124)
As provided in the last paragraph under point 3 of the Notice of Initiation, the amendment of the countervailing duty rate will have an impact on the definitive anti-dumping duty imposed by Regulation (EC) No 1292/2007, as the latter in previous anti-dumping investigations was adjusted in order to avoid any double counting of the effects of benefits from export subsidies (it is recalled that the definitive anti-dumping duty was based on the dumping margin since the latter was found to be lower than the injury elimination level). Article 24(1) of the basic Regulation and Article 14(1) of Regulation (EC) No 384/96 provide that no product shall be subject to both anti-dumping and countervailing measures for the purpose of dealing with one and the same situation arising from dumping or export subsidisation. It was found in the original investigation that certain of the subsidy schemes investigated which were countervailable, constituted export subsidies within the meaning of Article 3(4)(a) of the basic Regulation. As such, these subsidies affected the export prices of the Indian exporting producers, thus leading to increased margins of dumping. Therefore, pursuant to Article 24(1) of the basic Regulation, the definitive anti-dumping duty rates were adjusted to reflect the actual dumping margin remaining after the imposition of the definitive countervailing duty offsetting the effect of the export subsidies (see recital 59 of Regulation (EC) No 366/2006 and recital 11 of Regulation (EC) No 1424/2006).
(125)
Consequently, the definitive anti-dumping duty rates for the exporting producers concerned must now be adjusted to take account of the revised level of benefit received from export subsidies in the RIP of the current anti-subsidy investigation to reflect the actual dumping margin remaining after the imposition of the adjusted definitive countervailing duty offsetting the effect of the export subsidies.
(126)
The dumping margins previously established in respect of Ester Industries Limited, Garware Polyester Limited, Polyplex Corporation Limited and Uflex Limited (at that time known as Flex Industries Limited) (14), were established in Regulation (EC) No 366/2006 (see recital 50) and amounted for the four companies concerned to 29,3 %, 20,1 %, 3,7 % and 3,2 % respectively. The level of the dumping margin for SRF Limited established in Regulation (EC) No 1424/2006 was 15,5 %.
(127)
Taking into the account the benefits from exports subsidies found in the RIP and the level of the dumping margin previously established, the margins and duty rates applicable to the companies concerned should therefore be calculated as indicated in the table below:
Company
Export subsidy margin
Total subsidy margin
Dumping margin previously established
CVD duty
AD duty
Total duty rate
Ester Industries Limited
7,2 %
7,2 %
29,3 %
7,2 %
22,1 %
29,3 %
Garware Polyester Limited
5,4 %
5,4 %
20,1 %
5,4 %
14,7 %
20,1 %
Polyplex Corporation Limited
7,2 %
8,6 %
3,7 %
8,6 %
0,0 %
8,6 %
SRF Limited
5,4 %
5,4 %
15,5 %
5,4 %
10,1 %
15,5 %
Uflex Limited
6,1 %
6,4 %
3,2 %
6,4 %
0,0 %
6,4 %
(128)
In order to take account of the revised level of anti-dumping duty for the five exporting producers concerned, Regulation (EC) No 1292/2007 should be amended accordingly,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Article 1(2) of Regulation (EC) No 367/2006 shall be replaced by the following:
‘2. The rate of the definitive countervailing duty applicable to the net free-at-Community-frontier price, before duty, of the products manufactured by the companies listed below, shall be as follows:
Company
Definitive duty (%)
TARIC additional code
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, India
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
6,4
A027
All other companies
19,1
A999’
Article 2
Article 2(2) of Regulation (EC) No 1292/2007 shall be replaced by the following:
‘2. The rate of the definitive anti-dumping duty applicable to the net, free-at-Community-frontier price, before duty, of the products manufactured by the companies listed below, shall be as follows:
Company
Definitive duty (%)
TARIC additional code
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
22,1
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
14,7
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
0,0
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
18,0
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
0,0
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, India
10,1
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
0,0
A027
All other companies
17,3
A999’
Article 3
This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 8 January 2009.