Rozhodnutí Evropského parlamentu
ze dne 9. března 1994
o pravidlech a obecných podmínkách pro výkon funkce veřejného ochránce práv
(94/262/ESUO, ES, Euratom)
EVROPSKÝ PARLAMENT,
s ohledem na smlouvy o založení Evropských společenství, a zejména na čl. 138 E odst. 4 Smlouvy o založení Evropského společenství, čl. 20d odst. 4 Smlouvy o založení Evropského sdružení uhlí a oceli a čl. 107d odst. 4 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
s ohledem na stanovisko Komise,
s ohledem na souhlas Rady,
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit pravidla a obecné podmínky pro výkon funkce veřejného ochránce práv podle ustanovení obsažených ve smlouvách o založení Evropských společenství;
vzhledem k tomu, že je na místě určit podmínky, za kterých může být veřejnému ochránci práv podána stížnost, a vymezit vztahy mezi výkonem funkce veřejného ochránce práv a soudními či správními řízeními;
vzhledem k tomu, že veřejný ochránce práv, který může též jednat z vlastního podnětu, musí mít všechny náležitosti potřebné k výkonu své funkce; že za tímto účelem jsou orgány a instituce Společenství povinny poskytnout veřejnému ochránci práv na požádání všechny informace, jež požaduje, s výhradou řádně odůvodněného utajení, aniž je dotčena povinnost veřejného ochránce práv nesdělovat je; že orgány členských států jsou povinny poskytnout veřejnému ochránci práv všechny potřebné informace, pokud se na tyto informace vztahují právní nebo správní předpisy ukládající mlčenlivost nebo předpisy, jež zabraňují jejich předání; že pokud nebude veřejnému ochránci práv poskytnuta požadovaná pomoc, uvědomí o tom Evropský parlament, a tomu přísluší podniknout náležité kroky;
vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit postupy pro případ, že šetření prováděná veřejným ochráncem práv odhalí případy nesprávného úředního postupu; že je třeba současně stanovit, že veřejný ochránce práv podává každoročně souhrnnou zprávu Evropskému parlamentu na konci ročního zasedacího období;
vzhledem k tomu, že veřejný ochránce práv a jeho zaměstnanci jsou povinni udržovat v tajnosti všechny informace, se kterými se seznámí v souvislosti s výkonem své funkce; že veřejný ochránce práv je však povinen informovat příslušné orgány o skutečnostech, o kterých domnívá, že spadají do oblasti trestního práva, a o nichž se dozví v rámci šetření;
vzhledem k tomu, že je nutné stanovit možnost spolupráce mezi veřejným ochráncem práv a orgány stejného typu, které existují v některých členských státech, při dodržení vnitrostátních právních předpisů;
vzhledem k tomu, že Evropský parlament jmenuje veřejného ochránce práv na začátku svého volebního období pro dané volební období z řad osob, které jsou občany Evropské unie a u kterých jsou veškeré záruky nezávislosti a požadované způsobilosti;
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit podmínky, za nichž funkce veřejného ochránce práv končí;
vzhledem k tomu, že veřejný ochránce práv musí vykonávat funkci zcela nezávisle, k čemuž se slavnostně zavazuje před Evropským soudním dvorem při nástupu do funkce; že je třeba určit veškeré činnosti neslučitelné s výkonem funkce veřejného ochránce práv, dále pak jeho plat, výsady a imunitu;
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit pravidla týkající se úředníků a zaměstnanců sekretariátu, který má být veřejnému ochránci práv nápomocen, a jeho rozpočtu; že sídlo veřejného ochránce práv je v sídle Evropského parlamentu;
vzhledem k tomu, že je na veřejném ochránci práv, aby přijal prováděcí ustanovení k tomuto rozhodnutí; že je třeba mimo jiné stanovit určitá přechodná ustanovení pro prvního veřejného ochránce práv, který bude jmenován poté, co vstoupí v platnost Smlouva o Evropské unii,
ROZHODL TAKTO:
Článek 1
1. Toto rozhodnutí stanoví pravidla a obecné podmínky pro výkon funkce veřejného ochránce práv v souladu s čl. 138e odst. 4 Smlouvy o založení Evropského společenství, čl. 20d odst. 4 Smlouvy o založení Evropského sdružení uhlí a oceli a čl. 107d odst. 4 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
2. Veřejný ochránce práv plní své funkce při respektování pravomocí, jež orgánům a institucím Společenství udělují Smlouvy.
3. Veřejný ochránce práv nesmí zasahovat do žádného soudního řízení ani zpochybňovat důvodnost soudního rozhodnutí.
Článek 2
1. Veřejný ochránce práv přispívá za podmínek a v mezích stanovených výše uvedenými Smlouvami k odhalování nesprávného úředního postupu při činnosti orgánů a institucí Společenství, s výjimkou Soudního dvora a Soudu prvního stupně při výkonu jejich soudní pravomoci, a doporučuje nápravná opatření. Činnost jiných orgánů či osob nemůže být předmětem stížnosti uplatněné u veřejného ochránce práv.
2. Každý občan Evropské unie nebo každá fyzická nebo právnická osoba s bydlištěm nebo sídlem v členském státě Evropské unie se může obrátit na veřejného ochránce práv buď přímo, nebo prostřednictvím člena Evropského parlamentu se stížností týkající se nesprávného úředního postupu při činnosti orgánů a institucí Společenství s výjimkou Soudního dvora a Soudu prvního stupně při výkonu jejich soudní pravomoci. Veřejný ochránce práv uvědomí dotyčný orgán nebo dotyčnou instituci neprodleně po obdržení stížnosti.
3. Ze stížnosti musí být patrné, oč v ní jde a kdo ji podává; tato osoba může požádat, aby se se stížností nakládalo jako s důvěrnou.
4. Stížnost musí být předložena do dvou let ode dne, kdy se stěžovatel dozví o skutečnostech, kterých se stížnost týká, a musí jí předcházet vhodné administrativní kroky uplatněné u dotyčných orgánů a institucí.
5. Veřejný ochránce práv může stěžovateli poradit, aby se obrátil na jiný orgán.
6. Stížnostmi podanými veřejnému ochránci práv není dotčen běh lhůt k podání opravných prostředků v soudních nebo správních řízeních.
7. Musí-li veřejný ochránce práv z důvodů probíhajícího či ukončeného soudního řízení v téže věci prohlásit nějakou stížnost za nepřípustnou nebo ukončit její zkoumání, výsledky šetření, které případně již provedl, se odkládají.
8. Veřejný ochránce práv se může zabývat stížností, která se týká pracovních vztahů mezi orgány a institucemi Společenství a jejich úředníky a ostatními zaměstnanci pouze tehdy, pokud již dotyčná osoba vyčerpala všechny možnosti vnitřních správních žádostí a stížností, zejména postupy uvedené v čl. 90 odst. 1 a 2 služebního řádu, a pokud již uplynuly lhůty pro odpověď ze strany orgánů, jimž byla věc předložena.
9. Veřejný ochránce práv informuje stěžovatele v co nejkratší době o vyřízení jeho stížnosti.
Článek 3
1. Veřejný ochránce práv provádí z vlastního podnětu nebo na základě stížnosti všechna šetření, která považuje za důvodná pro objasnění každého případného nesprávného úředního postupu při činnosti orgánů a institucí Společenství. Uvědomí o tom dotyčný orgán či dotyčnou instituci a ty mu mohou podat všechny potřebné připomínky.
2. Orgány a instituce Společenství musí poskytnout veřejnému ochránci práv požadované informace a umožnit mu přístup k dotyčné dokumentaci. Mohou to odmítnout pouze na základě řádně odůvodněného utajení.
Přístup k dokumentaci členského státu, na kterou se vztahují právní nebo správní předpisy o utajení, umožní až po předchozím souhlasu tohoto členského státu.
K jiné dokumentaci členského státu umožní přístup poté, co jej o tom uvědomí. V obou těchto případech nesmí veřejný ochránce práv v souladu s článkem 4 obsah této dokumentace rozšiřovat.
Úředníci a ostatní zaměstnanci orgánů a institucí Společenství musí svědčit na požádání veřejného ochránce práv; vypovídají jménem svého úřadu a v souladu s jeho pokyny a zůstávají vázáni služebním tajemstvím.
3. Orgány členských států musí poskytnout veřejnému ochránci práv, pokud o to požádá, prostřednictvím stálých zastoupení členských států u Evropských společenství veškeré informace, které mohou pomoci objasnit případy nesprávného úředního postupu ze strany orgánů a institucí Společenství, pokud se na tyto informace nevztahují právní nebo správní předpisy ukládající mlčenlivost nebo předpisy zabraňující jejich předání. V posledně uvedeném případě však může daný členský stát sdělit veřejnému ochránci práv tyto informace, pokud se zaváže, že jejich obsah neposkytne jiným osobám.
4. Jestliže není veřejnému ochránci práv poskytnuta spolupráce, kterou požaduje, informuje o tom Evropský parlament a ten podnikne náležité kroky.
5. Podle možností hledá veřejný ochránce práv společně s dotyčným orgánem nebo s dotyčnou institucí řešení, jímž by se dal nesprávný úřední postup napravit a stížnost se uspokojivě vyřídila.
6. Pokud veřejný ochránce práv odhalí nesprávný úřední postup, uvědomí dotyčný orgán nebo dotyčnou instituci, a případně předloží návrhy doporučení. Dotyčný orgán nebo dotyčná instituce zašle veřejnému ochránci práv do tří měsíců odůvodněné stanovisko.
7. Následně podá veřejný ochránce práv zprávu Evropskému parlamentu a dotyčnému orgánu či dotyčné instituci. Může zde též podat doporučení. Stěžovatele veřejný ochránce práv vyrozumí o výsledcích šetření a o stanovisku dotyčného orgánu nebo dotyčné instituce a o případných doporučeních podaných veřejným ochráncem práv.
8. Veřejný ochránce práv podává každoročně na konci ročního zasedacího období zprávu o výsledcích svých šetření Evropskému parlamentu.
Článek 4
1. Veřejný ochránce práv a jeho zaměstnanci, na něž se vztahuje článek 214 Smlouvy o založení Evropského společenství, čl. 47 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského sdružení uhlí a oceli a článek 194 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, jsou povinni nesdělovat informace a dokumenty, se kterými byli seznámeni v rámci svých šetření. Jsou též povinni chránit důvěrnost veškerých informací, které by mohly poškodit stěžovatele nebo jinou zúčastněnou osobu, aniž je dotčen odstavec 2.
2. Jestliže se veřejný ochránce práv v rámci šetření dozví o skutečnostech, jež podle jeho názoru spadají do oblasti trestního práva, neprodleně o tom uvědomí příslušné vnitrostátní orgány prostřednictvím stálých zastoupení členských států u Evropských společenství, a v případě potřeby rovněž orgán Společenství, z nějž pochází dotyčný úředník nebo zaměstnanec, a tento orgán může případně použít čl. 18 druhý pododstavec protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství. Veřejný ochránce práv může také informovat dotyčný orgán nebo dotyčnou instituci Společenství o skutečnostech nasvědčujících tomu, že jednání některého z jejich úředníků či zaměstnanců spadá do působnosti disciplinárních předpisů.
Článek 5
Veřejný ochránce práv může v případě, že to přispěje k vyšší účinnosti šetření a k lepší ochraně práv a zájmů stěžovatelů, spolupracovat s orgány stejného typu, které existují v některých členských státech, při dodržení použitelných vnitrostátních právních předpisů. Veřejný ochránce práv nesmí touto cestou vyžadovat dokumenty, ke kterým by neměl přístup podle článku 3.
Článek 6
1. Veřejný ochránce práv je jmenován Evropským parlamentem po každých volbách Evropského parlamentu na dobu volebního období. Může být jmenován opakovaně.
2. Veřejný ochránce práv je vybírán z osob, které jsou občany Evropské unie, mají plná občanská a politická práva, poskytují veškeré záruky nezávislosti, splňují podmínky požadované pro výkon nejvyšších soudních funkcí ve své zemi nebo mají obecně uznávané zkušenosti a způsobilost pro výkon funkce veřejného ochránce práv.
Článek 7
1. Výkon funkce veřejného ochránce práv končí buď uplynutím jeho funkčního období, anebo odstoupením či odvoláním.
2. Kromě případu odvolání vykonává veřejný ochránce práv svou funkci až do okamžiku, kdy je jmenován jeho nástupce.
3. V případě předčasného skončení výkonu funkce veřejného ochránce práv je nástupce jmenován do tří měsíců od uvolnění funkce na dobu zbývající do konce volebního období.
Článek 8
Veřejný ochránce práv, který již nesplňuje podmínky požadované k výkonu funkce nebo který se dopustí vážného pochybení, může být odvolán Soudním dvorem Evropských společenství na žádost Evropského parlamentu.
Článek 9
1. Veřejný ochránce práv vykonává svou funkci zcela nezávisle v obecném zájmu Společenství a občanů Evropské unie. Při plnění funkce nesmí požadovat ani přijímat pokyny od žádné vlády ani orgánu. Zdrží se veškeré činnosti neslučitelné s povahou jeho funkce.
2. Při nástupu do funkce se slavnostně zavazuje před Soudním dvorem Evropských společenství, že bude vykonávat svou funkci zcela nezávisle a nestranně a plnit po celou dobu výkonu funkce i po jejím ukončení povinnosti z ní vyplývající, zejména povinnost čestného a zdrženlivého jednání při přijímání některých funkcí nebo některých výhod po skončení výkonu funkce veřejného ochránce práv.
Článek 10
1. Po dobu své funkce nesmí veřejný ochránce práv vykonávat žádnou jinou politickou nebo správní funkci ani jinou výdělečnou nebo nevýdělečnou profesionální činnost.
2. Pokud jde o platy, náhrady a důchody, je veřejný ochránce práv postaven naroveň soudci Soudního dvora Evropských společenství.
3. Články 12 až 15 a článek 18 protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství se vztahují na veřejného ochránce práv i úředníky a zaměstnance jeho sekretariátu.
Článek 11
1. Veřejnému ochránci práv je nápomocen sekretariát, jehož vedoucího sám jmenuje.
2. Na úředníky a zaměstnance sekretariátu veřejného ochránce práv se vztahují nařízení a předpisy vztahující se na úředníky a zaměstnance Evropských společenství. Jejich počet je každoročně stanoven v rámci rozpočtového procesu [1].
3. Úředníci Evropských společenství a členských států, kteří jsou jmenováni zaměstnanci sekretariátu veřejného ochránce práv, jsou ve služebním zájmu vyčleněni pro veřejného ochránce práv se zárukou, že budou přijati zpět do své původní instituce.
4. V otázkách svých zaměstnanců je veřejný ochránce práv postaven naroveň orgánům ve smyslu článku 1 služebního řádu Evropských společenství.
Článek 12
Rozpočet veřejného ochránce práv je obsažen v příloze oddílu 1 (Parlament) souhrnného rozpočtu Evropských společenství.
Článek 13
Sídlem veřejného ochránce práv je sídlo Evropského parlamentu [2].
Článek 14
Veřejný ochránce práv přijímá prováděcí předpisy k tomuto rozhodnutí.
Článek 15
První veřejný ochránce práv jmenovaný poté, co vstoupí v platnost Smlouva o Evropské unii, je jmenován na dobu zbývající do konce volebního období.
Článek 16
Evropský parlament stanoví ve svém rozpočtu lidské i hmotné zdroje, které umožní prvnímu veřejnému ochránci práv od okamžiku jmenování vykonávat svěřené úkoly.
Článek 17
Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství. Vstupuje v platnost dnem zveřejnění.
Ve Štrasburku dne 9. března 1994.
DECISION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT of 9 March 1994 on the regulations and general conditions governing the performance of the Ombudsman's duties (94/262/ECSC, EC, Euratom)
THE EUROPEAN PARLIAMENT,
Having regard to the Treaties establishing the European Communities, and in particular Article 138e (4) of the Treaty establishing the European Community Article 20d (4) of the Treaty establishing the European Community, Article 107d (4) of the Treaty establishing the European Atomic Energy Community,
Having regard to the opinion of the Commission,
Having regard to the Council's approval,
Whereas the regulations and general conditions governing the performance of the Ombudsman's duties should be laid down, in compliance with the provisions of the Treaties establishing the European Communities;
Whereas the conditions under which a complaint may be referred to the Ombudsman should be established as well as the relationship between the performance of the duties of Ombudsman and legal or administrative proceedings;
Whereas the Ombudsman, who may also act on his own initiative, must have access to all the elements required for the performance of his duties; whereas to that end Community institutions and bodies are obliged to supply the Ombudsman, at his request, with any information which he requests of them, unless there are duly substantial grounds for secrecy, and without prejudice to the ombudsman's obligation not to divulge such information; whereas the Member States' authorities are obliged to provide the Ombudsman with all necessary information save where such information is covered by laws or regulations on secrecy or by provisions preventing its being communicated; whereas if the Ombudsman finds that the assistance requested is not forthcoming, he shall inform the European Parliament, which shall make appropriate representtions;
Whereas it is necessary to lay down the procedures to be followed where the Ombudsman's enquiries reveal cases of maladministration; whereas provision should also be made for the submission of a comprehensive report by the Ombudsman to the European Parliament at the end of each annual session;
Whereas the Ombudsman and his staff are obliged to treat in confidence any information which they have acquired in the course of their duties; whereas the Ombudsman is, however, obliged to inform the competent authorities of facts which he considers might relate to criminal law and which have come to this attention in the course of his enquiries;
Whereas provision should be made for the possibility of cooperation between the Ombudsman and authorities of the same type in certain Member States, in compliance with the national laws applicable;
Whereas it is for the European Parliament to appoint the Ombudsman at the beginning of its mandate and for the duration thereof, choosing him from among persons who are Union citizens and offer every requisite guarantee of independence and competence;
Whereas conditions should be laid down for the cessation of the Ombudsman's duties;
Whereas the Ombudsman must perform his duties with complete independence and give a solemn undertaking before the Court of Justice of the European Communities that he will do so when taking up his duties; whereas activities incompatible with the duties of Ombudsman should be laid down as should the renumeration, privileges and immunities of the Ombudsman;
Whereas provisions should be laid down regarding the officials and servants of the Ombudsman's secretariat which will assist him and the budget thereof; whereas the seat of the Ombudsman should be that of the European Parliament;
Whereas it is for the Ombudsman to adopt the implementing provisions for this Decision; whereas furthermore certain transitional provisions should be laid down for the first Ombudsman to be appointed after the entry into force of the Treaty on European Union,
HAS DECIDED AS FOLLOWS:
Article 1
1. The regulations and general conditions governing the performance of the Ombudsman's duties shall be as laid down by this Decision in accordance with Article 138e (4) of the Treaty establishing the European Community, Article 20d (4) of the Treaty establishing the European Coal and Steel Community and Article 107d (4) of the Treaty establishing the European Atomic Energy Community.
2. The Ombudsman shall perform his duties in accordance with the powers conferred on the Community institutions and bodies by the Treaties.
3. The Ombudsman may not intervene in cases before courts or question the soundness of a court's ruling.
Article 2
1. Within the framework of the aformentioned Treaties and the conditions laid down therein, the Ombudsman shall help to uncover maladaministration in the activities of the Community institutions and bodies, with the exception of the Court of Justice and the Court of First Instance acting in their judicial role, and make recommendations with a view to putting an end to it. No action by any other authority or person may be the subject of a complaint to the Ombudsman.
2. Any citizen of the Union or any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State of the Union may, directly or through a Member of the European Parliament, refer a complaint to the Ombudsman in respect of an instance of maladministration in the activities of Community institutions or bodies, with the exception of the Court of Justice and the Court of First Instance acting in their judicial role. The Ombudsman shall inform the institution or body concerned as soon as a complaint is referred to him.
3. The complaint must allow the person lodging the complaint and the object of the complaint to be identified; the person lodging the complaint may request that his complaint remain confidential.
4. A complaint shall be made within two years of the date on which the facts on which it is based came to the attention of the person lodging the complaint and must be preceded by the appropriate administrate approaches to the institutions and bodies concerned.
5. The Ombudsman may advise the person lodging the complaint to address it to another authority.
6. Complaints submitted to the Ombudsman shall not affect time limits for appeals in administrative or judicial proceedings.
7. When the Ombudsman, because of legal proceedings in progress or concluded concerning the facts which have been put forward, has to declare a complaint inadmissible or terminate consideration of it, the outcome of any enquiries he has carried out up to that point shall be filed without further action.
8. No complaint may be made to the Ombudsman that concerns work relationships between the Community institutions and bodies and their officials and other servants unless all the possibilities for the submission of internal administrative requests and complaints, in particular the procedures referred to in Article 90 (1) and (2) of the Staff Regulations, have been exhausted by the person concerned and the time limits for replies by the authority thus petitioned have expired.
9. The Ombudsman shall as soon as possible inform the person lodging the complaint of the action he has taken on it.
Article 3
1. The Ombudsman shall, on his own initiative or following a complaint, conduct all the enquiries which he considers justified to clarify any suspected maladministration in the activities of Community institutions and bodies. He shall inform the institution or body concerned of such action, which may submit any useful comment to him.
2. The Community institutions and bodies shall be obliged to supply the Ombudsman with any information he has requested of them and give him access to the files concerned. They may refuse only on duly substantial grounds of secrecy.
They shall give access to documents originating in a Member State and classed as secret by law or regulation only where that Member State has given its prior agreement.
They shall give access to other documents originating in a Member State after having informed the Member State concerned. In both cases, in accordance with Article 4, the Ombudsman may not divulge the content of such documents.
Officials and other servants of Community institutions and bodies must testify at the request of the Ombudsman; they shall speak on behalf of and in accordance with instructions from their administrations and shall continue to be found by their duty of professional secrecy.
3. The Member States' authorities shall be obliged to provide the Ombudsman, whenever he may so request, via the Permanent Representations of the Member States to the European Communities, with any information that may help to clarify instances of maladministration by Community institutions or bodies unless such information is covered by laws or regulations on secrecy or by provisions preventing its being communicated. Nonetheless, in the latter case, the Member State concerned may allow the Ombudsman to have this information provided that he undertakes not to divulge it.
4. If the assistance which he requests is not forthcoming, the Ombudsman shall inform the European Parliament, which shall make appropriate representations.
5. As far as possible, the Ombudsman shall seek a solution with the institution or body concerend to eliminate the instance of maldadministration and satisfy the complaint.
6. If the Ombudsman finds there has been maladministration, he shall inform the institution or body concerned, where appropriate making draft recommendations. The institution or body so informed shall send the Ombudsman a detailed opinion within three months.
7. The Ombudsman shall then send a report to the European Parliament and to the institution or body concerned. He may make recommendations in his report. The person lodging the complaint shall be informed by the Ombudsman of the outcome of the inquiries, of the opinion expressed by the institution or body concerned and of any recommendations made by the Ombudsman.
8. At the end of each annual session the Ombudsman shall submit to the European Parliament a report on the outcome of his inquiries.
Article 4
1. The Ombudsman and his staff, to whom Article 214 of the Treaty establishing the European Community, Article 47 (2) of the Treaty establishing the European Coal and Steel Community and Article 194 of the Treaty establishing the European Atomic Energy Community shall apply, shall be required not to divulge information or documents which they obtain in the course of their inquiries. They shall also be required to treat in confidence any inforamtion which could harm the person lodging the complaint or any other person involved, without prejudice to paragraph 2.
2. If, in the course of inquiries, he learns of facts which he considers might relate to criminal law, the Ombudsman shall immediately notify the competent national authorities via the Permanent Representations of the Member States to the European Communities and, if appropriate, the Community institution with authority over the official or servant concerned, which may apply the second paragraph of Aticle 18 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities. The Ombudsman may also inform the Community institution or body concerned of the facts calling into question the conduct of a member of their staff from a disciplinary point of view.
Article 5
Insofar as it may help to make his enquiries more efficient and better safeguard the rights and interests of persons who make complaints to him, the Ombudsman may cooperate with authorities of the same type in certain Member States provided he complies with the national law applicable. The Ombudsman may not by this means demand to see documents to which he would not have access under Article 3.
Article 6
1. The Ombudsman shall be appointed by the European Parliament after each election to the European Parliament for the duration of the parliamentary term. He shall be eligible for reappointment.
2. The Ombudsman shall be chosen from among persons who are Union citizens, have full civil and political rights, offer every guarantee of independence, and meet the conditions required for the exercice of the highest judicial office in their country or have the acknowledgement competence and experience to undertake the duties of Ombudsman.
Article 7
1. The Ombudsman shall cease to exercise his duties either at the end of this term of office or on his resignation or dismissal.
2. Save in the event of his dismissal, the Ombudsman shall remain in office until his successor has been appointed.
3. In the event of early cessation of duties, a successor shall be appointed within three months of the office's falling vacant for the remainder of the parliamentary term.
Article 8
An Ombudsman who no longer fulfils the conditions required for the performance of his duties or is guilty of serious misconduct may be dismissed by the Court of Justice of the European Communities at the request of the European Parliament.
Article 9
1. The Ombudsman shall perform his duties with complete independence, in the general interest of the Communities and of the ciitzens of the Union. In the performance of his duties he shall neither seek nor accept instructions from any government or other body. He shall refrain from any act incompatible with the nature of his duties.
2. When taking up his duties, the Ombudsman shall give a solemn undertaking before the Court of Justice of the European Communities that he will perform his duties with complete independence and impartiality and that during and after his term of office he will respect the obligations arising therefrom, in particular his duty to behalve with integrety and discretion as regards the acceptance, after he has ceased to hold office, of certain appointments or benefits.
Article 10
1. During his term of office, the Ombudsman may not engage in any other political or administrative duties, or any other occupation, whether gainful or not.
2. The Ombudsman shall have the same rank in terms of remuneration, allowances and pension as a judge at the Court of Justice of the European Communities.
3. Articles 12 to 15 and Article 18 of the Protocol on the Privileges and Immunities of the European Communities shall apply to the Ombudsman and to the officials and servants of his secretariat.
Article 11
1. The Ombudsman shall be assisted by a secretariat, the principal officer of which he shall appoint.
2. The officials and servants of the Ombudsman's secretariat shall be subject to the rules and regulations applicable to officials and other servants of the European Communities. Their number shall be adopted each year as part of the budgetary procedure (1).
3. Servants of the European Communities and of the Member States appointed to the Ombudsman's secretariat shall be seconded in the interests of the service and guaranteed automatic reinstatement in their institution of origin.
4. In matters concerning his staff, the Ombudsman shall have the same status as the institutions within the meaning of Article 1 of the Staff Regulations of Officials of the European Communities.
Article 12
The Ombudsman's budget shall be annexed to section I (Parliament) of the general budget of the European Communities.
Article 13
The seat of the Ombudsman shall be that of the European Parliament (2).
Article 14
The Ombudsman shall adopt the implementing provisions for this Decision.
Article 15
The first Ombudsman to be appointed after the entry into force of the Treaty on European Union shall be appointed for the remainder of the parliamentary term.
Article 16
The European Parliament shall make provision in its budget for the staff and material facilities required by the first Ombudsman to perform his duties as soon as he is appointed.
Article 17
This Decision shall be published in the Official Journal of the European Communities. It shall enter into force on the date of its publication.
Done at Strasbourg, 9 March 1994.