NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 906/2008
ze dne 15. září 2008,
kterým se zastavuje pro nového vývozce uskutečněný přezkum nařízení (ES) č. 1659/2005 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského Společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh, který předložila Komise po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Stávající opatření
(1)
Rada nařízením (ES) č. 1659/2005 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz některých magnezitových cihel pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). Opatření má formu valorického cla ve výši 39,9 %, s výjimkou šesti společností výslovně uvedených v původním nařízení, na které se vztahují individuální sazby cla.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
Po zavedení konečných opatření obdržela Komise od čínského vyvážejícího výrobce, společnosti Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (dále jen „žadatel“), žádost o zahájení přezkumu nařízení (ES) č. 1659/2005 pro nového vývozce podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Žadatel tvrdil, že není ve spojení s žádnými vyvážejícími výrobci v ČLR, na něž se vztahují platná antidumpingová opatření týkající se magnezitových cihel. Dále tvrdil, že v období původního šetření (od 1. dubna 2003 do 31. března 2004) magnezitové cihly nevyvážel, nýbrž je do Společenství vyvážel až po tomto období.
1.3 Zahájení přezkumu pro nového vývozce
(3)
Komise přezkoumala zřejmé důkazy, které předložil žadatel, a usoudila, že dostatečně ospravedlňují zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co byla dotčenému výrobnímu odvětví Společenství dána možnost se k věci vyjádřit, zahájila Komise nařízením (ES) č. 1536/2007 (3) přezkum nařízení (ES) č. 1659/2005 týkající se žadatele.
(4)
Podle nařízení (ES) č. 1536/2007 bylo antidumpingové clo ve výši 39,9 % uložené nařízením (ES) č. 1659/2005 zrušeno, pokud jde o dovoz magnezitových cihel vyrobených a prodávaných na vývoz do Společenství žadatelem. Zároveň byly podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení celní orgány vyzvány, aby učinily příslušné kroky k zavedení celní evidence těchto dovozů.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(5)
Dotčený výrobek je stejný jako dotčený výrobek popsaný v původním nařízení, tj. chemicky vázané, nepálené magnezitové cihly, jejichž hořčíková složka obsahuje alespoň 80 % MgO, též obsahující magnezit, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 a ex 6815 99 90 (kódů TARIC 6815910010, 6815991020 a 6815999020).
(6)
Obdobný výrobek je rovněž stejný jako obdobný výrobek vymezený v původním nařízení.
1.5 Dotčené strany
(7)
Komise o zahájení přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Společenství, žadatele a zástupce vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(8)
Komise žadateli zaslala formulář žádosti o status tržního hospodářství a dotazník a obdržela odpověď ve stanoveném termínu. Komise ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení dumpingu, a uskutečnila inspekce v prostorách žadatele a níže uvedených spolupracujících společností ve spojení v ČLR:
-
Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (žadatel),
-
Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd. (mateřská společnost),
-
Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (výrobce ve spojení),
-
Dalian Dalmond Trading Co. Ltd. (vývozce ve spojení).
1.6 Období šetření
(9)
Šetření dumpingu se týkalo období od 1. dubna 2006 do 30. září 2007 (dále jen „období šetření“).
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Status nového vývozce
(10)
Výrobní odvětví Společenství namítalo, že žadatel vyvážel dotčený výrobek do Společenství již v roce 2004 a podepřelo toto tvrzení několika internetovými stránkami a katalogy žadatele, v nichž byl zmiňován prodej ve Společenství. V těchto dokumentech však nebyl zmiňován konkrétně dotčený výrobek nebo datum vývozu a přezkoumání evidence odbytu žadatele a jeho společností ve spojení neobjevilo žádný důkaz o takovém vývozu. Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během období původního šetření a že ho začal vyvážet do Společenství až po tomto období.
(11)
Kromě toho byl žadatel schopen uspokojivým způsobem prokázat, že neměl žádné přímé ani nepřímé vazby s žádným z čínských vyvážejících výrobců, na které se vztahují antidumpingová opatření platná pro dotčený výrobek.
(12)
Bylo tudíž potvrzeno, že by uvedená společnost měla být považována za „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
2.2 Status tržního hospodářství
(13)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se při antidumpingových šetřeních týkajících se dovozů z ČLR běžná hodnota určuje podle čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení v případě těch výrobců, kteří splnili kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, tj. pokud bylo prokázáno, že pokud jde o výrobu a prodej obdobného výrobku, převažují podmínky tržního hospodářství. Uvedená kritéria lze shrnout takto:
-
obchodní rozhodnutí jsou přijímána na základě tržních signálů bez zásadních zásahů státu a náklady odrážejí tržní hodnoty,
-
společnosti mají jednoznačné a jasné účetnictví, které je kontrolováno nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používá se pro všechny účely,
-
nedochází k výraznému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství,
-
zákony o úpadku a o vlastnictví zaručují stabilitu a právní jistotu,
-
převody měn se provádí podle tržních kurzů.
(14)
Žadatel požádal o status tržního hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a byl vyzván k vyplnění formuláře žádosti o status tržního hospodářství.
(15)
V průběhu šetření podal žadatel několik žádostí o status tržního hospodářství pro své společnosti ve spojení. Po rozboru těchto žádostí Komise určila čtyři žádosti o status tržního hospodářství za účelem prověření společností zabývajících se výrobou a prodejem dotčeného výrobku. Jedná se o společnosti uvedené v 8. bodě odůvodnění tohoto nařízení. V pozdním stadiu šetření však bylo zjištěno, že je žadatel ve spojení s dalším výrobcem a dalším vývozcem dotčeného výrobku v ČLR. Tyto společnosti nevyplnily svůj formulář žádosti o status tržního hospodářství, a nebylo proto možné posoudit situaci celé skupiny, v jejímž rámci žadatel působí.
(16)
Komise důsledně uplatňuje postup, při kterém zjišťuje, zda skupina společností ve spojení splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství jako celek. Tento postup je považován za nezbytný, aby se zabránilo tomu, že skupina společností uskutečňuje své prodeje prostřednictvím jedné z těchto společností, jestliže jí byla přidělena individuální celní sazba. Proto v případech, kdy je dceřiná nebo jakákoli jiná společnost ve spojení výrobcem a/nebo prodejcem dotčeného výrobku, musí všechny tyto společnosti ve spojení předložit formulář žádosti o status tržního hospodářství, aby bylo možné přezkoumat, zda jsou splněna kritéria čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. To, že žadatel zamlčí existenci těchto společností, je samo o sobě dostačující k přijetí závěru, že není možné stanovit, zda skupina jako celek splňuje všechny podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství.
(17)
Je však třeba poznamenat, že šetření odhalilo, že z uvedených čtyř společností ze skupiny, které předložily formulář žádosti o status tržního hospodářství, pouze jedna společnost splňovala všechny podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství. Zbývající tři společnosti nesplňovaly první tři kritéria uvedená ve 13. bodě odůvodnění výše.
(18)
Pokud jde o mateřskou společnost, tato společnost neprokázala, že je prosta státních zásahů. Za prvé nebylo možné určit zdroj kapitálu společnosti získaného v roce 2001, a účty, na nichž byly tyto kapitálové vklady zaznamenány, nebyly podloženy další dokumentací (kritérium jedna). Za druhé tato společnost nedoložila, že má jednoznačné a jasné účetnictví, vedené a kontrolované v souladu s mezinárodními účetními standardy. Zejména nebyl proveden audit jednotlivých účtů. Byl proveden pouze audit konsolidovaných finančních výkazů, připravených speciálně na žádost věřitele. Neauditované jednotlivé účty navíc vykazovaly několikeré porušení mezinárodních účetních standardů, pokud jde o stálá aktiva a odpisy, účtování některých aktiv a oceňování aktiv (kritérium dvě).
(19)
Pokud jde o žadatele, ten neprokázal, že je prost státních zásahů. Zejména jeho stanovy, které byly poskytnuty státním orgánům, aby společnost mohla získat povolení k podnikání, obsahovaly omezení prodeje na domácím trhu. Společnost navíc nebyla schopna předložit smlouvu na dodávky energie (kritérium jedna). Za druhé tato společnost nedoložila, že má jednoznačné a jasné účetnictví, vedené a kontrolované v souladu s mezinárodními účetními standardy (kritérium dva). Konečně žadatel neprokázal, že u něj nedochází k výrazným zkreslením způsobeným bývalým systémem netržního hospodářství, zejména proto, že ne všechna jeho počáteční aktiva byla nezávisle oceněna a proto, že se těšil významným daňovým výhodám (kritérium tři).
(20)
Pokud jde o třetí ze společností, ta neprokázala, že obchodní rozhodnutí jsou přijímána na základě tržních signálů, bez zásadních zásahů státu a že její náklady odrážejí tržní hodnoty (kritérium jedna). Za druhé tato společnost neprokázala, že má jednoznačné a jasné účetnictví, vedené a kontrolované v souladu s mezinárodními účetními standardy; bylo zaznamenáno několik porušení mezinárodních účetních standardů, např. pozdní účtování výnosů nebo nesprávné odpisy stálých aktiv (kritérium dva). Konečně společnost neprokázala, že u ní nedochází k výrazným zkreslením způsobeným bývalým systémem netržního hospodářství, zejména proto, že počáteční aktiva společnosti nebylo možné považovat za nezávisle oceněná (kritérium tři).
(21)
Na základě výše uvedených skutečností a úvah nemohl být žadateli a skupině, v jejímž rámci žadatel působí, jako celku přiznán status tržního hospodářství.
(22)
Výrobnímu odvětví Společenství, žadateli a orgánům vyvážející země byla dána možnost vyjádřit se ke zjištěním, která se týkají statusu tržního hospodářství. Vyjádření předložil pouze žadatel.
(23)
Žadatel nejprve namítal, že dvě společnosti, jejichž existence vyšla najevo v pozdním stádiu šetření, jak je uvedeno v 15. bodě odůvodnění, nemusí podávat žádost o status tržního hospodářství. Podle žadatele by žádosti o status tržního hospodářství měli podávat ti, kteří dotčený výrobek vyráběli nebo s ním obchodovali v průběhu období šetření. Uvedené dvě společnosti se během období šetření a po jeho skončení nezabývaly výrobou ani prodejem dotčeného výrobku, neboť vývozce ve spojení byl zlikvidován na začátku roku 2008 a výrobce ve spojení nebyl během období šetření plně provozuschopný, neboť nedostal povolení k výrobě.
(24)
V tomto ohledu je třeba připomenout, že žadateli byla dána možnost podat žádost o status tržního hospodářství za většinu svých společností ve spojení a že ten tak učinil. Neuvedl však údaje o těchto dvou společnostech ve lhůtách k tomu stanovených, jak je blíže vysvětleno ve 25. a 26. bodě odůvodnění.
(25)
Existence uvedeného údajně zlikvidovaného vývozce byla zjištěna Komisí a potvrzena žadatelem těsně před uskutečněním inspekce na místě v ČLR. Uvedená společnost nepodala žádost o status tržního hospodářství a žadatel navíc i přes žádost Komise neposkytl žádné účetní záznamy a další relevantní informace, aby bylo jasné, jaká byla přesně činnost této společnosti v průběhu období šetření. Komise proto nebyla schopna určit, zda se tato společnost v průběhu období šetření nezabývala prodejem dotčeného výrobku.
(26)
Pokud jde o výrobce ve spojení, jeho existence byla Komisi oznámena v průběhu inspekce na místě v ČLR, a jelikož se tento výrobce nacházel v jiné provincii, nebyla Komise schopna ověřit na místě přesný charakter jeho činnosti ani zjistit, zda tato společnost ve skutečnosti nezahájila výrobu dotčeného výrobku. Bylo zjištěno, že ačkoli tato společnost ještě nedostala povolení k výrobě, její povolení k podnikání udělené v roce 2007, tedy v průběhu období šetření, se vztahuje na výrobu dotčeného výrobku. Tento výrobce ve spojení by tudíž měl podat žádost o status tržního hospodářství.
(27)
Skutečnost, že žadatel Komisi o existenci těchto dvou společností neinformoval a že nebyly podány žádosti o status tržního hospodářství, Komisi znemožnila ověřit následně poskytnuté informace o jejich činnosti a posoudit, zda uvedená skupina společností splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství.
(28)
Žadatel rovněž uvedl, že mateřská společnost by neměla být zahrnuta do šetření týkajícího se statusu tržního hospodářství vzhledem k tomu, že není ani výrobcem, ani vývozcem dotčeného výrobku.
(29)
Mateřská společnost kontroluje své společnosti ve spojení, včetně jejich aktivit, pokud jde o dotčený výrobek. Proto mají jakákoli zjištění, z nichž by vyplývalo, že mateřská společnost neuplatňuje zásady tržního hospodářství, přímý dopad na celou skupinu. Z šetření vyplynulo, že mezi mateřskou společností a jejími dceřinými společnostmi existují silné vazby, zejména pak s žadatelem a s další spolupracující společností z uvedené skupiny, která má co do činění s dotčeným výrobkem. Mezi uvedenými společnostmi se uskutečnilo mnoho transakcí. Aktiva a režijní náklady navíc nebyly jasně odděleny. Mateřská společnost navíc v průběhu inspekce na místě uvedla, že v budoucnu zamýšlí vyrábět magnezitové cihly a že v jejím povolení k podnikání není uvedeno nic, co by jí v tom bránilo. Z tohoto důvodu muselo být toto tvrzení rovněž odmítnuto.
(30)
Žadatel uznal, že společnost uvedená ve 20. bodě odůvodnění nesplňuje všechna kritéria pro status tržního hospodářství, ale uvedl, že by tato společnost neměla být nadále považována za výrobce, neboť v současné době pronajímá své výrobní prostory výrobci ve spojení.
(31)
V tomto ohledu bylo zjištěno, že tato společnost je schopna znovu sama zahájit výrobu, a to kdykoli v budoucnu. Proto toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(32)
Žadatel uvedl další tvrzení a poukázal na nové prvky údajně dokazující, že společnost zmíněná v 19. bodě odůvodnění splňuje všechna kritéria statusu tržního hospodářství. Tato tvrzení jsou blíže popsána a rozebrána níže.
(33)
Pokud jde o kritérium jedna, žadatel dále namítl, že jakékoli omezení ve stanovách je čistě soukromou dohodou mezi akcionáři, do níž stát nezasahoval. Žadatel rovněž uvedl, že čínské smluvní právo neukládá povinnost podepsat písemnou smlouvu na dodávky energie.
(34)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že čínské smluvní právo stanoví, že stanovy společnosti jsou závazné pro společnost, akcionáře, ředitele, vedoucí oddělení a vyšší vedení. Stanovy a jakékoli změny stanov musí být navíc registrovány u státních orgánů. V rozporu s tvrzením žadatele bylo rovněž zjištěno, že čínské smluvní právo jasně hovoří o smlouvách o dodávkách a využití energie a obsahuje jasná ustanovení o obsahu takových smluv. Na základě těchto skutečností byla tvrzení ohledně kritéria jedna odmítnuta.
(35)
Pokud jde o kritérium dva, žadatel předložil dokumenty, z nichž údajně vyplývá, že nedostatky v účetnictví, zejména pokud jde o transakce mezi společnostmi ve spojení, byly odstraněny později v dubnu 2008, a tvrdil, že kritérium dva je tedy splněno.
(36)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že jakákoli údajná náprava, která proběhla v roce 2008, nemůže napravit skutečnost, že účetnictví žadatele, které bylo předloženo spolu s žádostí, nebylo spolehlivé, jak se uvádí v 19. bodě odůvodnění. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(37)
Pokud jde o kritérium tři, žadatel namítl, že ověřující zpráva týkající se kapitálu připojená k žádosti o status tržního hospodářství by měla sama o sobě dostatečně potvrzovat ocenění jeho aktiv. Žadatel rovněž uvedl, že daňové úlevy by neměly být v rámci tohoto antidumpingového šetření brány v úvahu, neboť tato otázka je relevantní pouze při antisubvenčním šetření.
(38)
Je třeba poznamenat, že šetřením bylo zjištěno, že v ověřující zprávě týkající se kapitálu byly zjištěny chyby, a nemohla být tudíž považována za věrohodný nezávislý základ pro ocenění aktiv. Pokud jde o daňové úlevy, kterým se žadatel těšil, má se za to, že významným způsobem zkreslují finanční situaci společnosti a skutečně mají dopad na třetí kritérium statusu tržního hospodářství. Proto musela být tvrzení týkající se kritéria tři odmítnuta.
(39)
Na základě výše uvedených skutečností Komise trvá na svých zjištěních a závěrech, pokud jde o kritéria jedna až tři. Je tedy potvrzeno, že žadateli a skupině, v níž působí, nemůže být přiznán status tržního hospodářství.
2.3 Individuální zacházení
(40)
Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení se pro země, na které se vztahují ustanovení tohoto článku, případné clo stanoví s celostátní platností, ledaže jsou společnosti schopny prokázat, že splňují veškerá kritéria pro individuální zacházení stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Uvedená kritéria lze shrnout takto:
-
v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky,
-
vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny,
-
většinu akcií vlastní soukromé osoby a musí být prokázáno, že společnost je dostatečně nezávislá na státní intervenci,
-
převod směnných kursů se provádí podle tržních kursů,
-
státní intervence není takového rozsahu, aby umožňovala obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(41)
Žadatel, kromě toho, že požádal o status tržního hospodářství, požádal rovněž o individuální zacházení v případě, že mu nebude přiznán status tržního hospodářství.
(42)
Jak je vysvětleno v 16. bodě odůvodnění, Komise důsledně uplatňuje postup, při kterém zjišťuje, zda skupina společností ve spojení splňuje podmínky pro individuální zacházení jako celek. Jak je uvedeno v 15. bodě odůvodnění, existoval v období šetření jeden další výrobce a jeden vývozce, kteří byli s žadatelem ve spojení a kteří při stávajícím šetření nespolupracovali. Proto nebylo možné učinit žádný závěr ohledně toho, zda tyto dvě společnosti splňují kritéria pro individuální zacházení.
(43)
Proto se konstatuje, že žadateli by neměl být přiznán ani status tržního hospodářství, ani individuální zacházení.
(44)
Žadatel, orgány vyvážející země i zúčastněné strany dostali možnost vyjádřit se k uvedeným zjištěním. Pouze žadatel předložil níže uvedené připomínky.
(45)
Žadatel nejprve zopakoval své tvrzení, že šetření pro účely statusu tržního hospodářství i individuálního zacházení by se mělo týkat pouze těch, kteří dotčený výrobek vyráběli nebo s ním obchodovali během období šetření, a uvedl, že uvedené dvě společnosti, které při šetření nespolupracovaly, se nezabývaly výrobou ani prodejem dotčeného výrobku. Dále uvedl, že pracovníci Komise dostali veškeré potřebné informace, aby mohli posoudit individuální zacházení pro uvedené dvě společnosti, které při šetření nespolupracovaly, když prováděli inspekce na místě.
(46)
Pokud jde o první tvrzení, je třeba poznamenat, že přesná činnost těchto dvou společností během období šetření nemohla být prověřena při inspekci na místě právě z důvodu jejich nespolupráce, jak je uvedeno zejména v 15. bodě odůvodnění. Žadatel tedy neprokázal, že uvedené dvě společnosti, které při šetření nespolupracovaly, během období šetření nevyráběly dotčený výrobek nebo se nezabývaly jeho prodejem. Rovněž je třeba poznamenat, že ať byla činnost výrobce během období šetření jakákoli, měla by být vzata v úvahu při posuzování uvedené skupiny z důvodů vysvětlených zejména v 16. bodě odůvodnění. Komise proto trvá na tom, že tyto dvě společnosti měly při šetření spolupracovat.
(47)
Jak je uvedeno ve 24. až 27. bodě odůvodnění, informace poskytnuté během inspekce na místě nebyly dostatečné k posouzení individuálního zacházení pro uvedené dvě společnosti, které při šetření nespolupracovaly. Tyto informace navíc nebyly poskytnuty ve stanovené lhůtě pro podání žádosti o individuální zacházení a byly poskytnuty tak pozdě, že je Komise nemohla ověřit. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(48)
Žadatel dále uvedl, že běžná praxe Komise při posuzování kritérií pro individuální zacházení je porušením článku 2.3 antidumpingové dohody WTO, neboť tato dohoda by měla být považována za nedílnou součást právního řádu ES.
(49)
Vzhledem k nespolupráci dvou společností ve spojení však nebyla kritéria pro individuální zacházení při tomto šetření dále posuzována a otázka, zda jsou v souladu s pravidly WTO, byla v tomto případě irelevantní. Toto tvrzení proto nebylo dále bráno v úvahu.
(50)
Na základě výše uvedených skutečností a úvah je tedy potvrzeno, že žadateli a skupině, v níž působí, nemohlo být přiznáno individuální zacházení.
3. ZÁVĚR
(51)
Účelem tohoto přezkumu bylo určit individuální dumpingové rozpětí žadatele, které se údajně lišilo od stávajícího zbytkového rozpětí pro dovoz dotčeného výrobku z ČLR. Žádost se zakládala zejména na tvrzení, že žadatel splnil kritéria pro status tržního hospodářství.
(52)
Jelikož šetření došlo zejména k závěru, že kvůli nespolupráci jeho výrobce a vývozce ve spojení žadateli nebyl přiznán ani status tržního hospodářství, ani individuální zacházení, Komise nemohla určit, zda se individuální dumpingové rozpětí žadatele skutečně lišilo od zbytkového dumpingového rozpětí stanoveného v původním šetření. Žádost, kterou žadatel podal, by proto měla být zamítnuta a přezkum pro nového vývozce zastaven. Zbytkové antidumpingové clo, které bylo zjištěno v průběhu původního šetření a které činí 39,9 %, by v důsledku toho mělo být u dotčeného žadatele zachováno.
4. ZPĚTNÝ VÝBĚR ANTIDUMPINGOVÉHO CLA
(53)
Jelikož výsledkem přezkumu bylo stanovení dumpingu pro dotyčnou společnost, mělo by se antidumpingové clo z dovozu dotčeného výrobku, který podléhal evidenci podle článku 3 nařízení (ES) č. 1536/2007, platné pro tuto společnost, vybrat se zpětnou platností.
5. OZNÁMENÍ A DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(54)
Žadatel byl informován o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit konečné antidumpingové clo na jeho dovoz do Společenství, a dostal příležitost vyjádřit své připomínky.
(55)
Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy nařízení (ES) č. 1659/2005 pozbývá platnost podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Přezkum pro nového vývozce, který byl zahájen nařízením (ES) č. 1536/2007, se zastavuje a na dovoz podle článku 1 nařízení (ES) č. 1536/2007 se ukládá antidumpingové clo, které se podle článku 1 nařízení (ES) č. 1659/2005 vztahuje na „všechny ostatní společnosti“ v Čínské lidové republice.
2. Antidumpingové clo, které se podle článku 1 nařízení (ES) č. 1659/2005 vztahuje na „všechny ostatní společnosti“ v Čínské lidové republice se s účinkem od 22. prosince 2007 vybírá z dovozu některých magnezitových cihel, který byl zaevidován podle článku 3 nařízení (ES) č. 1536/2007.
3. Celní orgány se vyzývají, aby zastavily celní evidenci dovozu vedenou podle článku 3 nařízení (ES) č. 1536/2007.
4. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 2 se použije s účinkem ode dne 22. prosince 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. září 2008.
COUNCIL REGULATION (EC) No 906/2008
of 15 September 2008
terminating the new exporter review of Regulation (EC) No 1659/2005 imposing a definitive anti-dumping duty on imports of certain magnesia bricks originating in the People’s Republic of China
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community,
Having regard to Council Regulation (EC) No 384/96 of 22 December 1995 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community (1) (the basic Regulation), and in particular Article 9(4) and Article 11(4) thereof,
Having regard to the proposal submitted by the Commission after consulting the Advisory Committee,
Whereas:
1. PROCEDURE
1.1. Existing measures
(1)
The Council, by Regulation (EC) No 1659/2005 (2) (the original Regulation), imposed a definitive anti-dumping duty on imports of certain magnesia bricks originating in the People’s Republic of China (the PRC). The measures consist of an ad valorem duty rate of 39,9 %, with the exception of six companies expressly mentioned in the original Regulation which are subject to individual duty rates.
1.2. Request for a review
(2)
Subsequent to the imposition of definitive measures, the Commission received an application to initiate a new exporter review of Regulation (EC) No 1659/2005, pursuant to Article 11(4) of the basic Regulation, from a Chinese exporting producer, Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd (the applicant). The applicant claimed that it was not related to any of the exporting producers in the PRC subject to the anti-dumping measures in force with regard to magnesia bricks. Furthermore, it claimed that it had not exported magnesia bricks during the original period of investigation (from 1 April 2003 to 31 March 2004), but had exported them to the Community after that period.
1.3. Initiation of a new exporter review
(3)
The Commission examined the prima facie evidence submitted by the applicant and considered it sufficient to justify the initiation of a review in accordance with Article 11(4) of the basic Regulation. After consultation of the Advisory Committee and after the Community industry concerned had been given the opportunity to comment, the Commission initiated, by Regulation (EC) No 1536/2007 (3), a review of Regulation (EC) No 1659/2005 with regard to the applicant.
(4)
Pursuant to Commission Regulation (EC) No 1536/2007, the anti-dumping duty of 39,9 % imposed by Regulation (EC) No 1659/2005 was repealed with regard to imports of magnesia bricks produced and sold for exports to the Community by the applicant. Simultaneously, pursuant to Article 14(5) of the basic Regulation, customs authorities were directed to take appropriate steps to register such imports.
1.4. Product concerned and like product
(5)
The product concerned is the same as that described in the original Regulation, i.e. chemically bonded, unfired magnesia bricks, whose magnesia component contains at least 80 % MgO, whether or not containing magnesite, originating in the PRC, currently classifiable within CN codes ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 and ex 6815 99 90 (TARIC codes 6815910010, 6815991020 and 6815999020).
(6)
The like product is also the same as that defined in the original Regulation.
1.5. Parties concerned
(7)
The Commission officially advised the Community industry, the applicant and the representatives of the exporting country of the initiation of the review. Interested parties were given the opportunity to make their views known in writing and to be heard.
(8)
The Commission sent a market economy treatment (MET) claim form and a questionnaire to the applicant and received a reply within the deadline set for that purpose. The Commission sought to verify all the information it deemed necessary for the determination of dumping, and verification visits were carried out at the premises of the applicant and the following cooperating related companies in the PRC:
-
Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd (the applicant),
-
Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd (the mother company),
-
Yingkou Guangshan Refractories Co. Ltd (related producer),
-
Dalian Dalmond Trading Co. Ltd (related exporter).
1.6. Investigation period
(9)
The investigation of dumping covered the period from 1 April 2006 to 30 September 2007 (‘investigation period’ or ‘IP’).
2. RESULTS OF THE INVESTIGATION
2.1. New exporter qualification
(10)
The Community industry argued that the applicant was exporting the product concerned to the Community as early as 2004 and backed this assertion by various website pages and catalogues of the applicant mentioning sales in the Community. However, these documents did not mention specifically the product concerned or the date of the export, and the examination of the sales ledger of the applicant and its related companies showed no evidence of such exports. The investigation confirmed that the applicant had not exported the product concerned during the original investigation period and that it had begun exporting to the Community after that period.
(11)
Furthermore, the applicant was able to satisfactorily demonstrate that it did not have any links, direct or indirect, with any of the Chinese exporting producers subject to the anti-dumping measures in force with regard to the product concerned.
(12)
Accordingly, it was confirmed that the company should be considered a ‘new exporter’ in accordance with Article 11(4) of the basic Regulation.
2.2. Market economy treatment (MET)
(13)
Pursuant to Article 2(7)(b) of the basic Regulation, in anti-dumping investigations concerning imports from the PRC, normal value shall be determined in accordance with paragraphs 1 to 6 of Article 2 of the basic Regulation for those producers which were found to meet the criteria laid down in Article 2(7)(c) of the basic Regulation, i.e. where it is shown that market economy conditions prevail in respect of the manufacture and sale of the like product. These criteria are set out in a summarised form below:
-
business decisions are made in response to market signals, without significant State interference, and costs reflect market values,
-
firms have one clear set of basic accounting records which are independently audited in line with international accounting standards (IAS) and applied for all purposes,
-
there are no significant distortions carried over from the former non-market economy system,
-
bankruptcy and property laws guarantee stability and legal certainty,
-
currency exchanges are carried out at market rates.
(14)
The applicant requested MET pursuant to Article 2(7)(b) of the basic Regulation and was invited to complete a MET claim form.
(15)
In the course of the investigation the applicant submitted a number of MET claims for its related companies. After analysis of the claims, the Commission identified four MET claims for verification of companies involved in the production and sale of the product concerned. These companies are listed in recital 8 of this Regulation. However, at a late stage of the investigation, it was found that the applicant was related to another producer and another exporter of the product concerned located in the PRC. These companies did not fill a separate MET claim form and thus it was not possible to assess the situation of the whole group within which the applicant is operating.
(16)
It is the Commission’s consistent practice to examine whether a group of related companies, as a whole, fulfils the conditions for MET. This is deemed to be necessary to avoid sales of a group of companies being channelled via one of the related companies in the group, should a preferential individual duty rate be granted to that company. Therefore, in cases where a subsidiary or any other related company is a producer and/or a seller of the product concerned, all such related companies have to provide a MET claim form to enable an examination of whether the criteria in Article 2(7)(c) of the basic Regulation are met. The failure of the applicant to disclose the existence of these companies alone is sufficient to conclude that it cannot be established whether the group as a whole fulfils all the conditions for MET.
(17)
Nevertheless, it should be noted that the investigation revealed that out of the four companies of the group that submitted MET claim forms, only one company fulfilled all the conditions for granting MET. The remaining three companies did not fulfil the first three criteria mentioned in recital 13 above.
(18)
As regards the mother company, this company did not demonstrate that it was free from State interference. Firstly, the source of the capital of the company incorporated in 2001 could not be established and the accounts demonstrating the capital import could not be reconciled (criterion one). Secondly, this company did not substantiate that it had one clear set of basic accounting records prepared and audited in compliance with IAS. In particular, the company did not have individual audited accounts. It only had audited consolidated financial statements, specifically prepared upon request of a creditor. Furthermore, the unaudited individual accounts also showed several breaches of the IAS, concerning fixed assets and depreciation, booking of certain assets and the revaluation of assets (criterion two).
(19)
As regards the applicant, it did not demonstrate that it was free from State interference. In particular, its articles of association (AoA), which were communicated to the State authorities in order to obtain a business licence, contained restrictions for sales on the domestic market. In addition, the company was unable to provide a contract for the supply of energy (criterion one). Secondly, the company did not substantiate that it had one clear set of basic accounting records, which were prepared and audited in compliance with IAS (criterion two). Finally, the applicant did not demonstrate that it was free from significant distortions carried over from the former non-market economy system, in particular because not all its initial assets were independently evaluated, and because it benefited from significant tax rebates (criterion three).
(20)
As regards the third company, it did not demonstrate that business decisions were made in response to market signals, without significant State interference, and that its costs reflect market values (criterion one). Secondly, this company did not demonstrate that it had one clear set of basic accounting records, which were prepared and audited in compliance with IAS: several breaches of IAS were noted such as the late booking of revenues, or incorrect depreciation of fixed assets (criterion two). Finally, the company did not demonstrate that it was free from significant distortions carried over from the former non-market economy system, in particular because the initial assets of the company could not be considered as independently evaluated (criterion three).
(21)
Based on the above facts and considerations, the applicant and the group as a whole, in which it operates, could not be granted MET.
(22)
The Community industry, the applicant and the authorities of the exporting country were given an opportunity to comment on the findings concerning MET. Only the applicant submitted such comments.
(23)
The applicant first argued that the two companies discovered at a late stage of the investigation as mentioned in recital 15 above did not have to submit MET claims. According to the applicant, MET claims should be submitted by producers and traders of the product concerned during the IP. The two companies in question were not involved in the production or sale of the product concerned during the IP and beyond because the related exporter was liquidated at the beginning of 2008, and the related producer was not fully operational during the IP since it has not obtained a production licence.
(24)
In this regard it is recalled that the applicant was given an opportunity to and provided MET claims for most of its related companies. However, it failed to disclose the existence of these two companies within the deadlines set for this purpose, as explained in the following recitals 25 and 26.
(25)
The existence of the alleged liquidated exporter was discovered by the Commission and confirmed by the applicant just before the verification visit in the PRC. The company did not file an MET claim and, in addition, the applicant, despite a request from the Commission, did not provide any accounting records and other relevant information to clarify the exact activities of this company during the IP. Therefore, the Commission was unable to establish that this company was not involved in the sale of the product concerned during the IP.
(26)
As regards the related producer, its existence was communicated to the Commission during the verification visit in the PRC and thus, since this producer was located in another province, the Commission was unable to verify on the spot the exact nature of its operations and whether in fact the company had not started production of the product concerned. It was found that although the company has not yet obtained a production licence, its business licence granted in 2007, namely during the IP, covers the manufacturing of the product concerned. This related producer should therefore have submitted an MET claim.
(27)
The failure to disclose the existence of these two companies and submit MET claims deprived the Commission of the possibility to verify the subsequently submitted information on their activities and to assess whether the group of companies satisfied the conditions for granting MET.
(28)
The applicant also claimed that the parent company should not have been included in the scope of the MET investigation given that it is neither a producer nor an exporter of the product concerned.
(29)
The parent company exercises control over its related companies, including their activities with regard to the product concerned. Thus any finding showing that the parent company is not following market economy principles has a direct impact on the whole group. The investigation demonstrated that strong links existed between the mother company and its subsidiaries, in particular with the applicant and another cooperating company of the group involved in the product concerned. There were many transactions between the said companies. In addition, the assets and overhead expenses were not clearly separated. Moreover, the parent company indicated during the verification visit its intention to produce magnesia bricks in the future, and there was nothing in its business licence to prevent this company from doing so. On this basis this claim had also to be rejected.
(30)
The applicant acknowledged that the company mentioned in recital 20 above does not fulfil all MET criteria, but claimed that it should no longer be considered as a producer since it was currently renting its production facilities to a related producer.
(31)
In this respect it was found that this company has the capability to resume production on its own right at any time in the future. Therefore, this claim had to be rejected.
(32)
The applicant made further claims and brought new elements allegedly demonstrating that the company mentioned in recital 19 above meets all the MET criteria. These claims are described and discussed below.
(33)
As regards criterion one, the applicant further argued that any restriction in the AoA is purely a private agreement between shareholders in which the State did not interfere. The applicant also claimed that the Chinese Contract Law did not impose any obligation to sign a written contract for energy supply.
(34)
In this regard, it is noted that the Chinese Company Law provides that the AoA of companies are binding on the company, shareholders, directors, supervisors and senior management. Moreover, the AoA and any changes thereof are required to be registered with the State authorities. Contrary to the claim of the applicant, it was also found that the Chinese Contract Law makes clear reference to contracts for supply and use of energy and contains clear provisions on the content of such contracts. On this basis, the claims concerning criterion one were rejected.
(35)
As regards criterion two, the applicant provided documents alleging that shortcomings found in the accounts, in particular for a transaction between related companies, were corrected later in April 2008, and argued that criterion two was thus fulfilled.
(36)
In this respect, it is noted that any alleged remedy applied in 2008 cannot remedy the fact that the accounts of the applicant which were provided in the claim form were not reliable as indicated in recital 19 above. On this basis, this claim had to be rejected.
(37)
As regards criterion three, the applicant claimed that the capital verification report provided in its MET claim should be sufficient in itself to certify the evaluation of its assets. The applicant also claimed that the tax rebates should not have been taken into account in the framework of the present anti-dumping investigation as this issue is relevant only for anti-subsidy investigations.
(38)
It is noted that the investigation found that the capital verification report was found to be erroneous and thus cannot be considered as a reliable independent basis for the evaluation of the assets. Concerning the tax rebates obtained by the applicant, it is considered that it distorts significantly the financial situation of the company and indeed has an impact on the third MET criterion. Therefore, these claims concerning criterion three had to be rejected.
(39)
On the basis of the above, the Commission maintained its findings and conclusions concerning the criteria one to three. It is thus confirmed that the applicant and the group in which it operates cannot be granted MET.
2.3. Individual treatment (IT)
(40)
Further to Article 2(7) of the basic Regulation, a country-wide duty, if any, is established for countries falling under that Article, except in those cases where companies are able to demonstrate that they meet all criteria for individual treatment (IT) set out in Article 9(5) of the basic Regulation. These criteria are set out in a summarised form below:
-
in the case of wholly or partly foreign owned firms or joint ventures, exporters are free to repatriate capital and profits,
-
export prices and quantities, and conditions and terms of sale are freely determined,
-
the majority of the shares belong to private persons, and it must be demonstrated that the company is sufficiently independent from State interference,
-
exchange rate conversions are carried out at the market rate,
-
State interference is not such as to permit circumvention of measures if individual exporters are given different rates of duty.
(41)
The applicant, as well as requesting MET, also claimed IT in the event of not being granted MET.
(42)
As explained in recital 16 above, it is the Commission’s consistent practice to examine whether a group of related companies, as a whole, fulfils the conditions for IT. As indicated in recital 15, there was one additional producer and one exporter related to the applicant during the IP which did not cooperate with the present investigation. Thus, no conclusion could be made on whether these two companies fulfilled the criteria for IT.
(43)
It is therefore concluded that neither MET nor IT should be granted to the applicant.
(44)
The applicant, the authorities of the exporting country and the interested parties were given an opportunity to comment on the above findings. Only the applicant submitted the comments below.
(45)
The applicant first reiterated its claim that the investigation on both MET and IT should focus only on producers and traders of the product concerned during the IP, and alleged that the two companies which did not cooperate were not involved in the production or sale of the product concerned. Then it further argued that the Commission officials received all necessary information to assess IT for the two non-cooperating companies while they were on the spot.
(46)
On the first claim, it is noted that the exact activity of these two companies during the IP could not be checked during the verification visit precisely because of non-cooperation, as mentioned in particular in recital 15 above. Therefore, the applicant did not demonstrate that the two non-cooperating companies had not produced or were not involved in the sale of the product concerned during the IP. It is also noted that, whatever the activity of the producer during the IP, it should be included in the assessment of the group for the reasons explained in particular in recital 16 above. It is thus maintained that these two companies should have cooperated in the investigation.
(47)
As mentioned in recital 24 to 27 above, the information provided during the on-the-spot visit was insufficient to make an assessment concerning IT for the two non-cooperating companies. In addition, this information was not provided within the time limit set for the submission of the IT claim and was provided so late that it did not allow its verification by the Commission. Therefore this claim had to be rejected.
(48)
The applicant further submitted that the Commission’s current practice to examine IT criteria is an infringement of Article 2.3 of the WTO Anti Dumping Agreement, since this agreement should be considered as an integral part of the EC legal order.
(49)
However, given the non-cooperation from two related companies, IT criteria were not further examined in the present investigation, and the issue of their compatibility with WTO rules was thus irrelevant in the present case. Therefore this claim could not be further considered.
(50)
Based on the above facts and considerations, it is thus confirmed that the applicant and the group in which it operates cannot be granted IT.
3. CONCLUSION
(51)
The purpose of the present review was to determine the individual margin of dumping of the applicant, which was allegedly different from the current residual margin applicable to imports of the product concerned from the PRC. The request was mainly based on the allegation that the applicant fulfilled the criteria for MET.
(52)
As the investigation concluded in particular that, in the absence of cooperation from its related producer and exporter, the applicant was granted neither MET nor IT, the Commission could not establish that the applicant’s individual dumping margin was indeed different from the residual dumping margin established in the original investigation. Therefore, the request made by the applicant should be rejected and the new exporter review terminated. The residual anti-dumping duty found during the original investigation, i.e. 39,9 %, should consequently be maintained as far as the applicant is concerned.
4. RETROACTIVE LEVYING OF THE ANTI-DUMPING DUTY
(53)
As the review has resulted in a determination of dumping in respect of the company, the anti-dumping duty applicable to the company should be levied retro-actively on imports of the product concerned which have been made subject to registration pursuant to Article 3 of Regulation (EC) No 1536/2007.
5. DISCLOSURE AND DURATION OF THE MEASURES
(54)
The applicant was informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to impose a definitive anti-dumping duty on its imports into the Community and was given the opportunity to comment.
(55)
This review does not affect the date on which Regulation (EC) No 1659/2005 will expire pursuant to Article 11(2) of the basic Regulation,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. The new exporter review initiated by Regulation (EC) No 1536/2007 is hereby terminated and the anti-dumping duty applicable according to Article 1 of Regulation (EC) No 1659/2005 to ‘all other companies’ in the People’s Republic of China is hereby imposed on imports identified in Article 1 of Regulation (EC) No 1536/2007.
2. The anti-dumping duty applicable according to Article 1 of Regulation (EC) No 1659/2005 to ‘all other companies’ in the People’s Republic of China is hereby levied with effect from 22 December 2007 on imports of certain magnesia bricks which have been registered pursuant to Article 3 of Regulation (EC) No 1536/2007.
3. The customs authorities are hereby directed to cease the registration of imports carried out pursuant to Article 3 of Regulation (EC) No 1536/2007.
4. Unless otherwise specified, the provisions in force concerning customs duties shall apply.
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 1(2) shall apply with effect from 22 December 2007.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 15 September 2008.