Nařízení Rady (ES) č. 1251/1999
ze dne 17. května 1999
o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
s ohledem na stanovisko Výboru regionů [4],
s ohledem na stanovisko Účetního dvora [5],
(1) vzhledem k tomu, že je společná zemědělská politika, s přihlédnutím k situaci na trhu, zaměřena na dosažení cílů uvedených v článku 33 Smlouvy;
(2) vzhledem k tomu, že byl nařízením Rady (EHS) č. 1765/92 ze dne 30. června 1992 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě [6] zaveden nový režim podpor, aby se zajistila lepší rovnováha na trhu;
(3) vzhledem k tomu, že po reformě společné zemědělské politiky v roce 1992 došlo k výraznému zlepšení tržní rovnováhy;
(4) vzhledem k tomu, že vynětí půdy z produkce podle režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě, které bylo zavedeno v roce 1992 společně se snížením intervenční ceny, pomohlo udržet produkci pod kontrolou, zatímco zvýšená konkurenceschopnost cen umožnila použít na domácím trhu dodatečné množství obilovin, především pro výživu zvířat;
(5) vzhledem k tomu, že by podpora na základě režimu zavedeného v roce 1992 měla pokračovat, avšak s přihlédnutím k rozvoji trhu a zkušenostem získaným při používání stávajícího režimu;
(6) vzhledem k tomu, že členské státy mohou za určitých podmínek stanovit, že na silážní píci lze poskytovat platby na plochu podle tohoto režimu;
(7) vzhledem k tomu, že reforma režimu podpor musí přihlédnout k mezinárodním závazkům Společenství;
(8) vzhledem k tomu, že tržní rovnováhy lze nejlépe dosáhnout sblížením cen obilovin ve Společenství a cen na světovém trhu a stanovením neplodinových specifických plateb na plochu;
(9) vzhledem k tomu, že platby na plochu by měly být přepracovány, pokud se tržní podmínky liší od podmínek, jež jsou v současné době předpokládány;
(10) vzhledem k tomu, že plocha, pro niž lze obdržet platby, by měla být omezena na plochu určenou pro plodiny na orné půdě nebo plochu, jež byla v minulosti při vynětí z produkce veřejně financována;
(11) vzhledem k tomu, že je součet ploch, pro něž je podle daného režimu nárok na platbu uplatňován, vyšší než plocha základní, mělo by být stanoveno zmenšení plochy, pro niž lze obdržet platby, pro každý zemědělský podnik, aby se zajistila rovnováha na trhu;
(12) vzhledem k tomu, že členské státy mohou použít jednu nebo více vnitrostátních základních ploch; že se považuje za vhodné, aby členské státy, které si tuto možnost zvolí, byly schopny rozdělit každou vnitrostátní základní plochu na základní podplochy; že byla-li vnitrostátní základní plocha překročena, mělo by být dotčenému členskému státu umožněno, aby soustředil daná opatření zcela nebo částečně na ty plochy, u nichž bylo překročení zaznamenáno;
(13) vzhledem k tomu, že by platby na plochu měly odrážet specifické strukturální vlastnosti, které ovlivňují výnos; že sestavení regionalizačního plánu podle objektivních kritérií by mělo být ponecháno na členských státech; že by měly být prostřednictvím regionalizačních plánů zavedeny jednotné průměrné výnosy; že by tyto plány měly být slučitelné s průměrnými výnosy, jichž bylo v daném období v každém regionu dosaženo, a zohledňovat strukturální rozdíly mezi produkčními regiony; že by měl být stanoven zvláštní postup, aby byly tyto plány zkoumány na úrovni Společenství;
(14) vzhledem k tomu, že diferenciace výnosů může být povolena pro zavlažované a nezavlažované plochy za předpokladu, že je zřízena individuální základní plocha pro zavlažované plodiny a nedojde k rozšíření celkové základní plochy;
(15) vzhledem k tomu, že se výnos kukuřice odlišuje od výnosu ostatních obilovin a že je tedy zvláštní zacházení s kukuřicí oprávněné;
(16) vzhledem k tomu, že se platba na plochu vypočte vynásobením základní částky na tunu "průměrným výnosem obilovin", který je pro příslušný region určen; že by měly být zřízeny individuální základní plochy pro kukuřici, pokud jsou pro ni stanoveny jiné výnosy než pro ostatní obiloviny;
(17) vzhledem k tomu, že by měla být stanovena jednotná základní částka pro plodiny na orné půdě; že základní částky na tunu by měly být zvýšeny s přihlédnutím ke snížení intervenční ceny obilovin, uskutečněnému v několika krocích; že by měla být zavedena zvláštní podpora pro bílkovinné plodiny, aby se zachovala jejich konkurenceschopnost s obilovinami;
(18) vzhledem k tomu, že se při konečném snížení intervenční ceny základní částka zvýší podle stejné vyrovnávací sazby jako v hospodářských letech 2000/01 a 2001/02;
(19) vzhledem k tomu, že by měl být zaveden zvláštní režim pro pšenici tvrdou, aby byla její produkce zajištěna v míře dostatečné pro zásobování uživatelských odvětví a současně udrženy její rozpočtové výdaje pod kontrolou; že tohoto cíle by mělo být dosaženo zavedením příplatku omezeného pro maximální plochu pšenice tvrdé v daném členském státě; že jakékoli překročení těchto ploch by mělo vést ke změně podaných žádostí;
(20) vzhledem k tomu, že pěstování pšenice tvrdé je navíc v některých členských státech dobře zavedeno v regionech mimo tradiční oblasti; že je žádoucí zabezpečit určitou úroveň produkce v těchto regionech poskytnutím zvláštní podpory;
(21) vzhledem k tomu, že by producenti měli vyjmout z produkce předem stanovené procento orné půdy; že by o půdu vyňatou z produkce mělo být pečováno tak, aby vyhovovala určitým minimálním environmentálním normám; že by mělo být rovněž možné využívat plochy vyňaté z produkce k nepotravinářským účelům za předpokladu, že mohou být použity účinné systémy kontrol;
(22) vzhledem k tomu, že za stávající situace na trhu by požadavek na vynětí půdy z produkce měl být pro období 2000-2006 snížen na 10 %; že toto procento by mělo být opětovně přezkoumáno, aby byl zohledněn rozvoj produkce a trhu;
(23) vzhledem k tomu, že by závazek vyjmout půdu z produkce měl být podmíněn řádným vyrovnáním; že by vyrovnání mělo odpovídat platbám na plochu pro obiloviny;
(24) vzhledem k tomu, že by se požadavek na vyjmutí půdy z produkce neměl vztahovat na malovýrobce, jejichž nárok na platby na plochu je pod určitou úrovní; že by tato úroveň měla být stanovena;
(25) vzhledem k tomu, že pro dobrovolné vynětí z produkce by producentům mohla být poskytnuta platba za vynětí půdy z produkce pro půdu dodatečně vyňatou z produkce; že by členské státy měly stanovit maximální plochu;
(26) vzhledem k tomu, že by platby na plochu měly být vypláceny pro uvedenou plochu jednou ročně; že na plochy neobdělávané bezprostředně před vstupem režimu stanoveného nařízením (EHS) č. 1765/92 v platnost by neměly být platby poskytovány; že by se měly zohlednit určité zvláštní situace, při nichž daná opatření vedou k nepřiměřenému omezování, a proto by měly být povoleny určité odchylky, které budou spravovány členskými státy;
(27) vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit určité podmínky pro podávání žádostí o platby na plochu a určit termíny plateb producentům;
(28) vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny výplatní dny, aby bylo zajištěno rovnoměrné rozdělení prodeje plodin na orné půdě v průběhu hospodářského roku;
(29) vzhledem k tomu, že by měly být termíny výsevu přizpůsobeny přírodním podmínkám v různých produkčních regionech;
(30) vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit přechodná prováděcí pravidla, aby se zrušily zvláštní podpory pro olejnatá semena počínaje hospodářským rokem 2002/03; že některá ze stávajících ustanovení v tomto odvětví musí být zachována s ohledem na mezinárodní závazky Společenství;
(31) vzhledem k tomu, že by výdaje členských států, které vyplývají ze závazků spojených s uplatňováním tohoto nařízení, měly být financovány Společenstvím v souladu s články 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 1258/99 ze dne 17. května 1999 o financování společné zemědělské politiky [7];
(32) vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit přechodná opatření a umožnit Komisi, aby v případě potřeby přijala dodatečná přechodná opatření;
(33) vzhledem k tomu, že úpravy režimu podpor pro plodiny na orné půdě by měly být zavedeny od hospodářského roku 2000/01;
(34) vzhledem k tomu, že s přihlédnutím k úpravám stávajícího režimu podpor a k předcházejícím změnám je vhodné z důvodů jasnosti nahradit nařízení (EHS) č. 1765/92 nařízením novým,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Tímto nařízením se zavádí režim plateb na plochu pro producenty plodin na orné půdě.
2. Pro účely tohoto nařízení:
- začíná hospodářský rok dne 1. července a končí dne 30. června,
- se "plodinami na orné půdě" rozumějí plodiny uvedené v příloze I.
3. Členské státy, v nichž kukuřice není tradiční plodinou, mohou stanovit, že pro silážní píci lze poskytovat platby na plochu pro plodiny na orné půdě na základě stejných podmínek, jako jsou podmínky použitelné pro plodiny na orné půdě.
KAPITOLA I
Článek 2
1. Producenti plodin na orné půdě ve Společenství mohou žádat o platbu na plochu podle podmínek stanovených v tomto nařízení.
2. Platba na plochu je stanovena na základě platby na hektar a je rozlišována podle regionů.
Platba na plochu se poskytuje pro plochu, která je určena pro plodiny na orné půdě nebo podléhá vynětí z produkce podle článku 6 a která nepřekračuje regionální základní plochu. Stanoví se jako průměrný počet hektarů v rámci regionu určených pro plodiny na orné půdě nebo v případě potřeby na půdě ležící ladem v rámci režimu veřejné podpory v letech 1989, 1990 a 1991. Výrazem "region" se podle volby dotyčného členského státu rozumí členský stát, nebo region členského státu.
3. Producenti, kteří žádají o platbu na plochu, podléhají povinnosti vyjmout z produkce půdu svého podniku, a za tento závazek obdrží vyrovnání.
4. Pokud je součet ploch, pro něž se platba podle režimu pro plodiny na orné půdě žádá, včetně ploch podle tohoto režimu vyňatých z produkce, vyšší než základní plocha, bude plocha připadající na jednoho zemědělce, pro niž lze obdržet platbu, úměrně zmenšena pro všechny platby, které jsou podle tohoto nařízení v dotyčném regionu vypláceny během stejného hospodářského roku.
Při výpočtu ploch, pro něž se žádá platba, se rovněž přihlédne k plochám, které žádosti o platbu podle tohoto nařízení nepodléhají, ale používají se ke zdůvodnění žádosti o podporu podle nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [8].
5. V případech, kdy členský stát stanoví, že na silážní píci lze obdržet platby na plochu pro plodiny na orné půdě, bude stanovena samostatná základní plocha. Pokud není základní plochy pro plodiny na orné půdě nebo pro silážní píci dosaženo v uvedeném hospodářském roce, bude zůstatek hektarů přidělen odpovídající základní ploše pro stejný hospodářský rok.
6. Pokud se členský stát rozhodne, že vytvoří jednu nebo více vnitrostátních základních ploch, může každou vnitrostátní základní plochu dále rozdělit na základní podplochy podle objektivních kritérií, která dotyčný členský stát stanoví.
Pro účely uplatnění tohoto odstavce se základní plochy "Secano" a "Regadío" považují za vnitrostátní základní plochy.
Pokud dojde k překročení vnitrostátní základní plochy, příslušný členský stát může v souladu s objektivními kritérii soustředit použitelné opatření podle odstavce 4 zcela nebo částečně na základní podplochy, u kterých bylo překročení zaznamenáno.
Členské státy, které se rozhodly použít možnosti uvedené v tomto odstavci, oznámí producentům a Komisi nejpozději 15. září svá rozhodnutí a předloží příslušná prováděcí pravidla.
Článek 3
1. Pro účely stanovení průměrných výnosů, které mají být použity pro výpočet platby na plochu, sestaví každý členský stát za účelem dosažení odlišných homogenních oblastí regionalizační plán, kterým se stanoví vhodná objektivní kritéria pro určování samostatných produkčních regionů.
V souvislosti s tím vezmou členské státy při sestavování regionalizačních plánů v úvahu zvláštní situace. Mohou upravit zejména průměrné výnosy v souladu se strukturálními rozdíly mezi produkčními regiony.
2. Členské státy mohou rovněž v regionalizačních plánech použít pro kukuřici jiné hodnoty výnosů než pro ostatní obiloviny.
a) Pokud je výnos pro kukuřici vyšší než výnos pro ostatní obiloviny, vytvoří se podle čl. 2 odst. 2 samostatně pro kukuřici základní plocha, která pokrývá jeden nebo více produkčních regionů podle výběru členského státu.
Členské státy mohou rovněž v příslušných regionech vytvořit samostatné základní plochy pro plodiny na orné půdě s výjimkou kukuřice. Není-li v takových případech dosaženo základní plochy pro kukuřici v daném hospodářském roce, přidělí se zůstatek hektarů pro stejný hospodářský rok odpovídající základní ploše pro plodiny na orné půdě s výjimkou kukuřice.
b) Pokud je výnos pro kukuřici stejný nebo nižší než výnos pro ostatní obiloviny, může být základní plocha rovněž vytvořena samostatně pro kukuřici podle písmene a). V takových případech, a rozhodne-li se členský stát, že vytvoří základní plochu pro plodiny na orné půdě s výjimkou kukuřice:
- pokud není dosaženo základní plochy pro kukuřici v daném hospodářském roce, přidělí se zůstatek hektarů odpovídajícím základním plochám pro ostatní plodiny pro stejný hospodářský rok,
- pokud není dosaženo základní plochy pro plodiny na orné půdě s výjimkou kukuřice v daném hospodářském roce, přidělí se zůstatek hektarů pro stejný hospodářský rok odpovídajícím základním plochám pro kukuřici.
Pokud dojde k překročení těchto ploch, použije se čl. 2 odst. 4.
3. Členské státy mohou v regionalizačních plánech stanovit rozdílné výnosy pro zavlažovanou a nezavlažovanou půdu. V takovém případě členské státy vytvoří samostatné základní plochy pro plochy se zavlažovanými plodinami.
Zavlažovaná základní plocha se rovná průměrné ploše zavlažované v letech 1989, 1990 a 1991 za účelem sklizně plodin na orné půdě včetně zvýšení podle čl. 3 odst. 1 čtvrtého pododstavce poslední věty nařízení (EHS) č. 1765/92. Zavlažovaná základní plocha v Portugalsku se nicméně postupně zvýší až na 60000 ha pro plochy, u nichž bylo stanoveno, že investice do zavlažování začaly po 1. srpnu 1992. Toto zvýšení může být podle čl. 3 odst. 2 částečně nebo úplně připočteno k základní ploše pro zavlažovanou kukuřici.
Vytvoření zavlažované základní plochy nesmí vést k žádnému zvýšení celkové základní plochy příslušného členského státu. Pokud dojde k překročení zavlažované základní plochy, použije se čl. 2 odst. 4.
Pokud není dosaženo zavlažované plochy v daném hospodářském roce, zůstatek hektarů se přidělí odpovídající nezavlažované základní ploše pro příslušný hospodářský rok.
4. Regionalizační plán ve všech případech zaručí, že bude v souladu s kritérii uvedenými v odstavci 5 respektován průměrný výnos dotčeného členského státu stanovený pro dané období.
5. Členský stát uvede pro každý produkční region podrobnosti o plochách a výnosech plodin na orné půdě, které byly vypěstovány v tomto regionu během pětiletého období od roku 1986/87 do roku 1990/91. Průměrné výnosy obilovin se vypočítají zvlášť pro každý region a při výpočtu se vynechá rok s nejvyšší sklizní a rok s nejnižší sklizní za toto období.
Tento závazek však může být splněn:
- v případě portugalských obilovin poskytnutím dat, která byla dodána podle nařízení Rady (EHS) č. 3653/90 ze dne 11. prosince 1990, kterým se zavádějí přechodná opatření pro společnou organizaci trhu s obilovinami a rýží v Portugalsku [9],
- v případě pěti nových německých spolkových zemí poskytnutím průměrného výnosu ze sklizně, který je použitelný v ostatních spolkových zemích,
- v případě Itálie a Španělska stanovením referenčního výnosu na 3,9 tun/hektar a 2,9 tun/hektar.
Pokud se členský stát rozhodne:
- zacházet s kukuřicí odděleně od ostatních obilovin, průměrný výnos ze sklizně, který nesmí být změněn, se rozepíše mezi kukuřici a ostatní obiloviny,
- zacházet se zavlažovanou půdou odděleně od nezavlažované půdy, odpovídající průměrný výnos, který nesmí být změněn, se rozepíše mezi oba typy.
6. Členské státy předloží Komisi své regionalizační plány do 1. srpna 1999 spolu se všemi nezbytnými podpůrnými informacemi. Aby tento závazek splnily, mohou odkazovat na svůj regionalizační plán, který byl Komisi předložen v souladu s nařízením (EHS) č. 1765/92.
Komise posoudí regionalizační plány předložené členskými státy a zajistí, aby byl každý plán založen na vhodných objektivních kritériích a odpovídal dostupným historickým informacím. Komise může vznášet připomínky k plánům, které nejsou slučitelné s výše uvedenými kritérii, zejména s průměrným výnosem členského státu. V tomto případě budou plány příslušným členským státem po konzultaci s Komisí upraveny.
Regionalizační plán může být posouzen příslušným členským státem na žádost Komise nebo z podnětu daného členského státu postupem podle tohoto článku.
7. Pokud se členský stát rozhodne, že podle odstavce 1 vytvoří produkční regiony, jejichž vymezení neodpovídá vymezení regionálních základních ploch, zašle Komisi souhrnný výkaz žádostí o platby a výnosů, které se k nim vztahují. Pokud z těchto informací vyplyne, že je v členském státě překročen průměrný výnos vyplývající z regionalizačního plánu realizovaného v roce 1993 nebo v případě Rakouska, Finska a Švédska průměrný výnos vyplývající z plánu realizovaného v roce 1995 nebo v případě Itálie a Španělska výnos stanovený v čl. 3 odst. 5, sníží se všechny platby, které mají být provedeny v tomto členském státě pro příští hospodářský rok, v poměru k překročení, které bylo zjištěno. Toto ustanovení se však nepoužije, pokud množství, pro které byly žádosti podány, vyjádřené v tunách obilovin, nepřekročí množství vzešlé z produkce celkových základních ploch členského státu o částku odpovídající výše uvedenému průměrnému výnosu.
Členské státy mohou přezkoumat, zda došlo k překročení průměrného výnosu pro každou základní plochu. V takových případech se ustanovení tohoto odstavce použijí pro platby, jež mají být v každé dotyčné základní ploše zaplaceny.
Článek 4
1. Aniž je dotčen článek 10, vypočítají se platby na plochu vynásobením základní částky za tunu průměrným výnosem obilovin, který je stanoven regionalizačním plánem pro příslušný region.
2. Pro výpočet uvedený v odstavci 1 se použije průměrný výnos obilovin. Pokud je však s kukuřicí zacházeno zvlášť, výnos "kukuřice" se použije pro kukuřici a výnos "obilovin s výjimkou kukuřice" se použije pro obiloviny, olejnatá semena a lněné semeno.
3. Základní částka se stanoví takto:
pro bílkovinné plodiny:
- 72,50 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2000/01;
pro obiloviny, silážní píci a půdu vyňatou z produkce:
- 58,67 EUR/t pro hospodářský rok 2000/01,
- 63,00 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2001/02;
pro lněné semeno:
- 88,26 EUR/t pro hospodářský rok 2000/01,
- 75,63 EUR/t pro hospodářský rok 2001/02,
- 63,00 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2002/03;
pro olejnatá semena:
- 63,00 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2002/03.
Částka ve výši 63 EUR/t může být zvýšena počínaje hospodářským rokem 2002/03 na základě konečného snížení intervenční ceny obilovin podle čl. 3 odst. 4 nařízení (EHS) č. 1766/92.
Toto zvýšení plateb na plochu bude ve stejném poměru ke snížení intervenční ceny jako v letech 2000/01 a 2001/02.
4. Ve Finsku a ve Švédsku na sever od 62. stupně severní šířky a v určitých přilehlých oblastech se srovnatelnými klimatickými podmínkami, jež mimořádně ztěžují zemědělskou činnost, se k platbě na plochu pro obiloviny a olejnatá semena použije doplňková částka ve výši 19 EUR/t vynásobená výnosem použitým pro platby na plochu.
Článek 5
Příplatek k platbě na plochu ve výši 344,50 EUR na hektar se vyplácí do maximální výše stanovené v příloze III pro plochu určenou pro pšenici tvrdou v tradičních produkčních regionech uvedených v příloze II.
Pokud je celkový součet ploch, pro něž je příplatek k platbě na plochu žádán, v průběhu hospodářského roku vyšší než uvedená maximální výše, sníží se poměrně plocha na producenta, kterému může být příplatek vyplacen.
Členské státy však mohou s ohledem na maximální výše stanovené pro členské státy v příloze III a podle rozsahu produkce pšenice tvrdé v rozmezí let 1993 až 1997 rozdělovat plochy označené v této příloze mezi produkční oblasti nebo v případě potřeby mezi produkční regiony uvedené v článku 3. Pokud je za těchto podmínek celkový součet ploch v regionu, pro nějž je příplatek k platbě na plochu žádán, vyšší než odpovídající regionální strop v průběhu hospodářského roku, sníží se poměrně plocha na producenta v produkčním regionu, pro nějž může být příplatek vyplacen. Snížení se provede, jestliže byly v rámci členského státu plochy z regionů, které nedosáhly regionálních stropů, přerozděleny do regionů, ve kterých byly tyto maximální výše překročeny.
V regionech, kde je produkce pšenice tvrdé dobře zavedena, s výjimkou regionů uvedených v příloze II, se poskytuje zvláštní podpora ve výši 138,90 EUR na hektar v mezích množství hektarů stanoveného v příloze IV.
Článek 6
1. Závazek vyjmout půdu z produkce, který se týká producentů žádajících o platby na plochu, je stanoven jako poměr jeho plochy určené pro plodiny na orné půdě, pro níž je požadavek vznášen, a půdy vyňaté z produkce podle tohoto nařízení.
Základní sazba povinného vynětí půdy z produkce je stanovena ve výši 10 % od hospodářského roku 2000/01 do hospodářského roku 2006/07.
2. Členské státy použijí vhodná opatření na ochranu životního prostředí, která odpovídají zvláštní situaci půdy vyňaté z produkce.
3. Půda vyňatá z produkce může být v rámci Společenství použita pro produkci surovin určených pro zpracování produktů, které nejsou primárně určeny k výživě lidí nebo zvířat, za předpokladu, že se použijí účinné systémy kontrol.
Členské státy jsou oprávněny poskytnout státní podporu až do výše 50 % nákladů spojených se zavedením víceletých plodin určených pro produkci biomasy na půdě vyňaté z produkce.
4. Jsou-li stanoveny rozdílné výnosy pro zavlažovanou a nezavlažovanou půdu, použije se platba pro nezavlažovanou půdu vyňatou z produkce. V případě Portugalska se při platbě přihlédne k podpoře poskytnuté podle nařízení (EHS) č. 3653/90.
5. Producentům může být poskytnuta platba za půdu dobrovolně vyňatou z produkce, která převyšuje jejich závazek. Členské státy umožní zemědělcům, aby vyňali z produkce až 10 % ploch pro plodiny na orné půdě, pro které je žádost o platbu podána a které se vyjímají z produkce podle tohoto nařízení. Členský stát může stanovit vyšší procenta s přihlédnutím ke zvláštním situacím a pokud zajistí dostatečné využití zemědělské půdy.
6. Platba za vynětí půdy z produkce může být poskytována v rámci víceletého plánu po dobu nepřekračující pět let.
7. Producenti, kteří žádají o platbu pro plochu, která není větší než plocha, již by bylo na základě výnosů stanovených pro daný region třeba pro vypěstování 92 tun obilovin, nejsou povinni vyjmout půdu z produkce. Na tyto producenty se vztahují odstavce 5 a 6.
8. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 7, plochy:
- vyňaté z produkce podle agroenvironmentálních opatření [články 22, 23 a 24 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení [10]], které nejsou využívány pro zemědělské účely, ani pro žádné lukrativní účely s výjimkou těch, které byly schváleny pro ostatní půdu vyňatou z produkce podle tohoto nařízení, nebo
- zalesněné v rámci zalesňování [článek 31 nařízení (ES) č. 1257/1999],
mohou být v důsledku žádosti podané po 28. červnu 1995 považovány pro účely požadavku na vynětí půdy z produkce, stanoveného v odstavci 1, za vyňaté z produkce až do výše limitu pro jedno hospodářství, který může být stanoven příslušným členským státem. Takový limit je stanoven pouze v rozsahu nezbytném pro to, aby nebyla neúměrná částka z dostupného rozpočtu pro příslušný režim soustředěna na malém počtu hospodářství.
Pro tyto plochy se však neposkytuje platba na plochu blíže určená v článku 4 a podpora poskytovaná podle čl. 24 odst. 1 nebo čl. 31 odst. 1 druhé odrážky nařízení (ES) č. 1257/1999 se omezuje na částku rovnající se nejvýše platbě na plochu za vynětí půdy z produkce, blíže určené v čl. 4 odst. 3.
Členské státy se mohou rozhodnout, že režim uvedený v tomto odstavci nepoužijí pro nového žadatele v regionu, v němž existuje trvalé riziko, že bude regionální základní plocha výrazně překročena.
Článek 7
Žádosti o platby se nesmějí podávat pro půdu, která byla k 31. prosinci 1991 stálou pastvinou, byla osázena trvalými kulturami nebo stromy nebo byla využívána pro nezemědělské účely.
Členské státy se rovněž mohou na základě pravidel, která budou stanovena, od prvního pododstavce odchýlit, aby byly vzaty v úvahu určité zvláštní okolnosti týkající se zejména ploch zapojených do restrukturalizačních programů nebo ploch, jež podléhají běžnému střídání víceletých plodin na orné půdě s plodinami uvedenými v příloze I. V takových případech podniknou členské státy kroky, aby zabránily výraznému zvýšení celkové zemědělské plochy, pro niž lze obdržet platby. To může především znamenat, že oblasti, pro něž bylo v uplynulé době možné obdržet platby, budou v rámci vyrovnávacích opatření považovány za plochy, pro něž obdržet platby nelze.
Členské státy se rovněž mohou od prvního pododstavce odchýlit, aby byly vzaty v úvahu určité zvláštní okolnosti týkající se některé z forem veřejné intervence, pokud v důsledku této intervence zemědělec pěstuje plodiny na půdě, která byla dříve považována za plochu, pro niž platbu obdržet nelze, tak, aby mohl pokračovat v obvyklé zemědělské činnosti, a pokud příslušná intervence spočívá v tom, že pro půdu, pro niž původně bylo možné platby obdržet, již toto možné není, v důsledku čehož se celkové množství ploch, pro něž lze platby obdržet, významně nezvýší.
Členské státy se navíc mohou v případech, které nespadají do oblasti působnosti druhého a třetího pododstavce, odchýlit od prvního pododstavce, pokud v plánu předloženém Komisi prokáží, že celkové množství půdy, pro niž lze obdržet platby, zůstává nezměněno.
Článek 8
1. Platby se uskuteční v období mezi 16. listopadem a 31. lednem následujícím po sklizni. Pokud se však použije čl. 6 odst. 3, platby na plochu pro půdu vyňatou z produkce se vyplatí v období mezi 16. listopadem a 31. březnem.
2. Producent provede výsev nejpozději 31. května předcházejícího příslušné sklizni a nejpozději 15. května podá žádost, aby mu mohla být vyplacena platba na plochu.
3. Členské státy učiní nezbytná opatření, aby připomněly žadatelům, že je nutné respektovat právní předpisy v oblasti životního prostředí.
Článek 9
Prováděcí pravidla k této kapitole se stanoví postupem podle článku 23 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [11]. Jde o pravidla, která se týkají zejména:
- zřizování a správy základních ploch,
- sestavení produkčních regionalizačních plánů,
- siláže píce,
- poskytování platby na plochu,
- minimální plochy, pro niž lze poskytovat platbu; pravidla zohlední zejména požadavky kontroly a účinnosti zavedeného režimu,
- způsobu, jakým se určí, zda lze pro pšenici tvrdou poskytnout příplatek k platbě na plochu podle článku 5 a podmínek pro poskytnutí zvláštní podpory uvedené v uvedeném článku, a zejména způsobu, jakým se vymezí regiony, jež mají být vzaty v úvahu,
- vynětí půdy z produkce, a zejména čl. 6 odst. 3; tyto podmínky mohou zahrnovat pěstování produktů bez náhrady,
- podmínek pro použití článku 7; tyto podmínky vymezují, za jakých okolností se lze odchýlit od ustanovení článku 7, a členským státům určují povinnost předložit připravované kroky Komisi ke schválení,
- souladu s memorandem o porozumění o některých olejnatých semenech mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými v rámci GATT, které bylo schváleno rozhodnutím 93/355/EHS [12].
Stejným postupem může Komise:
- podmínit poskytování plateb tím, že bude použito specifické osivo, certifikované osivo pro pšenici tvrdou, některé odrůdy pro olejnatá semena, pšenici tvrdou a lněná semena nebo umožnit členským státům, aby podmínily poskytnutí plateb těmito podmínkami,
- umožnit, aby se termíny uvedené v čl. 8 odst. 2 pro určité oblasti upravily, pokud výjimečné klimatické podmínky znemožňují jejich dodržování,
- s ohledem na danou rozpočtovou situaci umožnit členským státům, aby v určitých regionech schvalovaly odchylně od ustanovení čl. 8 odst. 1 platby poskytované před 16. listopadem až do výše 50 % plateb na plochu a platby za vynětí půdy z produkce v letech, kdy se v důsledku výjimečných klimatických podmínek snížily výnosy natolik, že producentům vznikly vážné finanční obtíže.
KAPITOLA II
Článek 10
1. Pro hospodářské roky 2000/01 a 2001/02 se platby na plochu pro olejnatá semena vypočítají vynásobením těchto částek průměrným výnosem obilovin, který je stanoven v regionalizačním plánu pro příslušný region:
- 81,74 EUR/t pro hospodářský rok 2000/01,
- 72,37 EUR/t pro hospodářský rok 2001/02.
Členské státy však mají možnost pokračovat se stanovováním plateb pro olejnatá semena na základě předchozích regionálních výnosů olejnatých semen. V takovém případě se výnos vynásobí číslem 1,95.
2. Pro hospodářské roky 2000/01 a 2001/02 bude zřízena maximální zaručená plocha (MZP) pro specifické platby na plochu pro olejnatá semena v rozloze 5482000 hektarů, která je snížena podle sazby pro povinné vynětí z produkce použitelné pro tento hospodářský rok, nebo snížena o 10 %, pokud je daná sazba nižší než 10 %. Pokud po použití článku 2 dojde k překročení platby na plochu, Komise sníží částky uvedené v odstavci 1 v souladu s odstavci 3 a 4.
3. Pokud plocha pro olejnatá semena, pro niž lze poskytovat specifické platby pro plochy určené pro olejnatá semena, překročí v některém roce MZP, sníží Komise základní částku pro daný rok o 1 % za každý procentní bod, o který je MZP překročena. Pokud je MZP překročena více než o prahovou procentní sazbu, použijí se zvláštní pravidla. Do výše prahové procentní sazby je snížení částky jednotné ve všech členských státech. Je-li prahová procentní sazba překročena, použije se vhodné dodatečné snížení v členských státech, které překročily vnitrostátní referenční plochy stanovené v příloze V, jež byly sníženy podle sazby uvedené v odstavci 4. Pro Německo však lze dodatečné snížení na jeho vlastní žádost přiměřeně zcela nebo částečně upravit v souladu s regionální základní plochou; pokud dojde k překročení této možnosti, Německo sdělí bez odkladu Komisi údaje potřebné pro výpočet snížení, která mají být použita.
Komise stanoví postupem podle článku 23 nařízení (EHS) č. 1766/92 velikost a rozdělení vhodných snížení, která budou použita, a především zajistí, aby vážené průměrné snížení na úrovni Společenství odpovídalo procentní sazbě, o niž byla MZP překročena.
4. Prahová procentní sazba uvedená v odstavci 3 by měla být stanovena na 0 %.
5. Pokud je platba na plochu za olejnatá semena snížena podle odstavců 3 a 4, sníží Komise příslušné základní částky pro následující hospodářský rok podle stejné procentní sazby v případě, že k překročení nedojde v roce, kdy Komise stanoví, že se dané snížení nepoužije.
6. Pokud je MZP v hospodářském roce 2000/01 překročena, sníží Komise základní částku pro hospodářský rok 2000/01 podle procentní sazby, která byla použita pro regionální srovnávací částky v hospodářském roce 1999/2000.
7. Aniž by byl dotčen tento článek mohou členské státy, v nichž existuje výrazné riziko, stanovit že bude vnitrostátní referenční plocha stanovená v příloze V výrazně překročena, omezit plochu, pro kterou může producent obdržet platby pro olejnatá semena a která je uvedena v tomto článku. Tento limit se vypočte jako procento plochy se zemědělskou půdou členského státu nebo jako procento regionální základní plochy, pro niž lze poskytovat platby na plochu uvedené v tomto nařízení, a použije se pro zemědělskou plochu daného producenta, pro niž lze poskytovat platby. Tento limit lze na základě objektivních kritérií rozdělit mezi regionální základní plochy nebo podplochy. Členské státy oznámí tento limit nejpozději do dne 1. srpna hospodářského roku, který předchází roku, pro nějž je platba na plochu žádána, nebo dříve, pokud je v daném členské státu nebo v regionu v rámci členského státu výsadba pro příslušný hospodářský rok provedena před dnem 1. srpna.
8. Snížení vyplývající z překročení MZP, které je použito podle tohoto článku, nesmí vést k částce nižší než:
- 58,67 EUR/t pro hospodářský rok 2000/01,
- 63,00 EUR/t pro hospodářský rok 2001/02.
9. Na producenty semen slunečnice cukrářského typu, setých pro sklizeň, se režim podpor poskytovaných podle podmínek tohoto článku nevztahuje.
10. Komise předloží Radě do dvou let od použití tohoto článku zprávu o rozvoji trhu s olejnatými semeny. Pokud se výrazně zhorší produkční potenciál, bude tato zpráva v případě potřeby doplněna vhodnými návrhy.
Článek 11
Výše plateb na plochu, plateb za vynětí půdy z produkce a procento plochy, která má být z produkce vyňata, jež jsou stanoveny tímto nařízením, mohou být s ohledem na vývoj produkce, produktivity a trhů postupem pozměněny podle čl. 37 odst. 2 Smlouvy.
Článek 12
Případná nezbytná zvláštní opatření k usnadnění přechodu od stávajícího režimu k režimu vytvořenému tímto nařízením se přijmou postupem podle článku 23 nařízení (EHS) č. 1766/92.
Článek 13
Opatření definovaná v tomto nařízení se považují za intervence zaměřené na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1258/1999.
Článek 14
Zrušují se nařízení (EHS) č. 1765/92 a nařízení (EHS) č. 1872/94.
Článek 15
1. Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
2. Toto nařízení se použije počínaje hospodářským rokem 2000/01.
3. Nařízení (EHS) č. 1765/92 a nařízení (EHS) č. 1872/94 dále zůstávají v platnosti pro hospodářské roky 1998/99 a 1999/2000.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. května 1999.
COUNCIL REGULATION (EC) No 1251/1999
of 17 May 1999
establishing a support system for producers of certain arable crops
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Articles 36 and 37 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission(1),
Having regard to the opinion of the European Parliament(2),
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee(3),
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions(4),
Having regard to the opinion of the European Court of Auditors(5),
(1) Whereas the common agricultural policy aims to attain the objectives referred to in Article 33 of the Treaty, taking account of the market situation;
(2) Whereas, in order to ensure better market balance, a new scheme of support was introduced by Council Regulation (EEC) No 1765/92 of 30 June 1992 establishing a support system for producers of certain arable crops(6);
(3) Whereas, after the 1992 reform of the common agricultural policy, there has been a particular improvement of market balances;
(4) Whereas set-aside under the support system for producers of certain arable crops, introduced in 1992 in addition to a lowering of the intervention price, has helped to keep production under control, while increased price competitiveness has allowed significant additional cereals quantities to be used on the domestic market, mainly for animal feed;
(5) Whereas the support on the basis of the scheme introduced in 1992 should be continued, taking into account, however, market developments and experience acquired in applying the current scheme;
(6) Whereas Member States may, under certain conditions, make grass silage eligible for area payments under this regime;
(7) Whereas the reform of the support scheme has to take into account the international obligations of the Community;
(8) Whereas the best way to achieve market balance is to approximate the Community prices of cereals to the prices on the world market and to provide for non-crop specific area payments;
(9) Whereas area payments should be revised if the market conditions differ from those currently foreseen;
(10) Whereas the area eligible should be restricted to the area down to arable crops or publicly funded set aside in the past;
(11) Whereas, when the sum of the areas for which payment is claimed under the scheme is in excess of the base area, a reduction of the eligible area per farm should be provided for in order to ensure market balance;
(12) Whereas Member States may apply one or more national base areas; whereas it is considered appropriate that the Member States which choose this option should be able to divide each national base area into sub-base areas; whereas, when a national base area has been exceeded, the Member State concerned should be allowed to concentrate the application of the measures totally or partially on those areas for which the overshoot has been noted;
(13) Whereas area payments should reflect the specific structural characteristics that influence yield; whereas the drawing up of a regionalisation plan based on objective criteria should be left to the Member States; whereas uniform average yields should be established by the regionalisation plans; whereas these plans should be consistent with the average yields of each region achieved in a given period, taking into account any structural differences between production regions; whereas a specific procedure should be provided in order to examine these plans at Community level;
(14) Whereas differentiation of yields may be permitted for irrigated and non-irrigated areas provided that a separate base area for irrigated crops is established and there is no extension of the total base area;
(15) Whereas maize has a different yield which distinguishes it from other cereals and therefore may justify a separate treatment;
(16) Whereas, in order to calculate the area payment, a basic amount per tonne should be multiplied by the "average cereals yield" determined for the region concerned; whereas when different yields for maize and for other cereals are fixed, separate base areas for maize should be established;
(17) Whereas a single basic amount should be fixed for arable crops; whereas the basic amounts per tonne should be increased taking into account the reduction in several steps in the cereals intervention price; whereas a specific aid should be established for protein crops in order to preserve their competitiveness with cereals;
(18) Whereas in the case of a final reduction in intervention price the basic amount shall be increased applying the same compensation rate as that used in the 2000/2001 and 2001/2002 marketing years;
(19) Whereas a special scheme for durum wheat should be established to ensure a durum wheat production level which is sufficient to supply user industries while keeping budgetary expenditure in check; whereas that objective should be achieved by introducing a supplement limited, for each Member State concerned, to a maximum area of durum wheat; whereas any overshoot of those areas should lead to an adjustment to the applications submitted;
(20) Whereas, moreover, in some Member States, the production of durum wheat is well established in regions outside traditional zones; whereas it is desirable to safeguard a certain level of production in those regions by the grant of special aid;
(21) Whereas, in order to benefit from the area payments, producers should set aside a predetermined percentage of their arable area; whereas the land set aside should be cared for so as to meet certain minimum environmental standards; whereas the areas set aside should also be eligible for use for non-food purposes, provided effective control systems can be applied;
(22) Whereas in the current market situation, the set-aside requirement should be reduced to 10 % for the period 2000-2006; whereas this percentage should be re-examined to take account of production and market developments;
(23) Whereas the set-aside obligation should be subject to due compensation; whereas the compensation should be equivalent to the area payments for cereals;
(24) Whereas no set-aside requirement should be imposed for small producers whose claim for area payments is below a certain level, whereas this level should be fixed;
(25) Whereas for voluntary set-aside, producers may be granted set-aside payment for land additionally set-aside; whereas a maximum area limit should be fixed by Member States;
(26) Whereas area payments should be paid once a year for a given area; whereas areas not cultivated immediately before the entry into force of the scheme established by Regulation (EEC) No 1765/92 should not be eligible for payment; whereas to take account of certain specific situations, where this provision is unduly restrictive, certain derogations should be permitted to be managed by the Member States;
(27) Whereas it is necessary to determine certain conditions for applying for area payments and to specificy when producers should be paid;
(28) Whereas payment dates should be fixed in order to ensure an even distribution of arable crops sales during the marketing year;
(29) Whereas sowing dates should be adapted to natural conditions in the different production areas;
(30) Whereas it is necessary to provide for transitional rules in order to abolish crop specific payments for oilseeds from the 2002/2003 marketing year onwards; whereas some of the existing provisions in this sector have to be maintained taking into account the international obligations of the Community;
(31) Whereas expenditure incurred by the Member States as a result of the obligations arising out of the application of this Regulation should be financed by the Community in accordance with Articles 1 and 2 of Council Regulation (EC) No 1258/99 of 17 May 1999 on the financing of the common agricultural policy(7);
(32) Whereas it is necessary to provide for transitional measures and to enable the Commission to adopt, if necessary, additional transitional measures;
(33) Whereas the adaptations to the arable crops support system should be introduced as from the marketing year 2000/2001;
(34) Whereas, in view of the present adaptations to the current support scheme and to previous modifications, it is appropriate, for reasons of clarity, to replace Regulation (EEC) No 1765/92 by a new Regulation,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. This Regulation hereby establishes a system of area payments for producers of arable crops.
2. For the purposes of this Regulation:
- the marketing year shall run from 1 July to 30 June,
- "arable crops" are taken to mean those listed in Annex I.
3. Member States where maize is not a traditional crop may make grass silage eligible for the arable crops area payments, under the same conditions as those applicable for arable crops.
CHAPTER I
Article 2
1. Community producers of arable crops may apply for an area payment under the conditions set out in this Regulation.
2. The area payment shall be fixed on a per hectare basis and regionally differentiated.
The area payment shall be granted for the area which is down to arable crops or subject to set-aside in accordance with Article 6 and which does not exceed a regional base area. This is established as the average number of hectares within a region down to arable crops or, where appropriate, fallow in conformity with a publicly funded scheme during 1989, 1990 and 1991. A region in this sense shall be understood to mean a Member State or a region within the Member State, at the option of the Member State concerned.
3. Producers applying for the area payment shall be subject to an obligation to set aside part of the land of their holding from production and shall receive compensation for this obligation.
4. When the sum of the areas for which payment is claimed under the arable crops' scheme, including the set-aside provided for under that scheme, is in excess of the base area, the eligible area per farmer shall be reduced proportionately for all the payments granted under this Regulation in the region in question, during the same marketing year.
Areas which are not the subject of an application for payment under this Regulation but are used to support an application for aid under Council Regulation (EC) No 1254/1999 of 17 May 1999 on the common organisation of the market in beef and veal(8) shall also be taken into account for the calculation of areas for which payment is claimed.
5. If a Member State makes grass silage eligible for the arable crops area payments, a separate base area shall be defined. If the base area for arable crops or grass silage is not reached in a given marketing year, the balance of hectares shall be allocated for the same marketing year to the corresponding base area.
6. Where a Member State has chosen to establish one or more national base areas, it may subdivide each national base area into sub-base areas according to objective criteria to be defined by the Member State.
For the purposes of applying this paragraph, the "Secano" and "Regadío" base areas shall be considered as national base areas.
Where there is an overshoot of a national base area, the Member State concerned may, in accordance with objective criteria, concentrate the measure applicable under paragraph 4 totally or partially on the sub-base areas for which the overshoot has been noted.
Member States which have decided to apply the possibilities provided for in this paragraph, shall notify producers and the Commission by 15 September of their choices and the detailed rules for their application.
Article 3
1. For the purpose of setting average yields to be used for calculation of the area payment, each Member State shall establish a regionalisation plan setting out the relevant objective criteria for determination of the separate production regions in order to arrive at distinct homogeneous areas.
With this in mind, Member States shall take due account of specific situations in drawing up their regionalisation plans. They may in particular adjust average yields in line with any structural differences between production regions.
2. Member States may also apply a different yield figure for maize than for other cereals in their regionalisation plans.
(a) Where the yield for maize is higher than for other cereals, a base area, as referred to in Article 2(2), shall be established separately for maize, covering one or more maize production regions, at the choice of the Member State.
Member States may also, in the regions in question, establish separate base areas for arable crops other than maize. In such cases, if the base area for maize is not reached in a given marketing year, the balance of hectares shall be allocated for the same marketing year to the corresponding base area for arable crops other than maize.
(b) Where the yield for maize is equal to or less than that for other cereals, a base area may also be established separately for maize in accordance with point (a). In such cases and if the Member States chooses to establish a base area for "arable crops other than maize":
- if the base area for "maize" is not reached in a given marketing year, the balance of hectares shall be allocated for the same marketing year to the corresponding base areas for other crops,
- if the base area for "arable crops other than maize" is not reached in a given marketing year, the balance of hectares shall be allocated for the same marketing year to the base area for "maize" concerned.
Should these base areas be exceeded, Article 2(4) shall apply.
3. Member States may in their regionalisation plans set different yields for irrigated and non-irrigated land. In that case, Member States shall establish a separate base area for areas bearing irrigated crops.
The irrigated base area shall be equal to the average area irrigated from 1989 to 1991 with a view to harvesting arable crops including the increases made pursuant to Article 3(1), fourth subparagraph, last sentence of Regulation (EEC) No 1765/92. However, the irrigated base area in Portugal shall be progressively increased by up to 60000 ha, for those areas where it has been established that investment in irrigation began after 1 August 1992. This increase may be added partially or totally to the irrigated maize base area as referred to in Article 3(2).
The establishment of the irrigated base area must not lead to any increase in the total base area of the Member State concerned. Should the irrigated base area be exceeded, Article 2(4) shall apply.
If the irrigated base area is not reached in a given marketing year, the balance of hectares shall be allocated for the same marketing year to the corresponding non-irrigated base area.
4. The regionalisation plan shall in all cases ensure that the average yield of the Member State concerned established for the period and in accordance with the criteria referred to in paragraph 5 is respected.
5. For each production region, the Member State shall give details of the areas and yields of arable crops produced in that region during the five-year period 1986/1987 to 1990/1991. Average cereals yields shall be separately calculated for each region by excluding the year with the highest and the year with the lowest yield during that period.
However, this obligation may be fulfilled in the case of:
- Portuguese cereals by providing data having been supplied pursuant to Council Regulation (EEC) No 3653/90 of 11 December 1990 introducing transitional measures governing the common organisation of the market in cereals and rice in Portugal(9),
- the five new German Länder by providing the average crop yield applicable in the other German Länder,
- Italy and Spain by fixing the reference yield at 3,9 tonnes/hectare and 2,9 tonnes/hectare respectively.
If a Member State decides to treat:
- maize separately from other cereals, the average cereals yield, which shall not be altered, shall be broken down between maize and other cereals,
- irrigated land separately from non-irrigated land, the corresponding average yield, which shall not be altered, shall be broken down between the two types.
6. Member States shall submit their regionalisation plan to the Commission by 1 August 1999 together with all necessary supporting information. In order to fulfil this obligation, they may refer to their regionalisation plan submitted to the Commission in accordance with Regulation (EEC) No 1765/92.
The Commission shall examine the regionalisation plans submitted by the Member States and shall ensure that each plan is based on appropriate, objective criteria and is consistent with available historical information. The Commission may object to plans that are not compatible with the aforementioned relevant criteria in particular with the average yield of the Member State. In this case the plans shall be subject to adjustment by the Member State concerned after consultation with the Commission.
The regionalisation plan may be revised by the Member State concerned at the request of the Commission or at the initiative of that Member State in accordance with the same procedure as outlined in this Article.
7. Should a Member State, pursuant to paragraph 1, choose to establish production regions the demarcation of which does not correspond to that of regional base areas, it shall send the Commission a summary statement of payment applications and the yields pertaining to these. If it emerges from this information that, in a Member State, the average yield resulting from the regionalisation plan applied in 1993 or, in the case of Austria, Finland and Sweden, the average yield resulting from the plan applied in 1995 or, in the case of Italy and Spain the yield as fixed in Article 3(5) is exceeded, all payments to be made in that Member State for the following marketing year shall be reduced in proportion to the overrun which has been recorded. However, this provision shall not apply where the quantity for which applications were made, expressed in tonnes of cereals, does not exceed that resulting from the product of the total base areas of the Member State by the aforementioned average yield.
Member States may decide to ascertain whether there has been any exceeding of the average yield for each base area. In such cases, the provisions of this paragraph shall be applied to the payments to be paid in each base area concerned.
Article 4
1. Without prejudice to Article 10, the area payment shall be calculated by multiplying the basic amount per tonne by the average cereal yield determined in the regionalisation plan for the region concerned.
2. The calculation mentioned in paragraph 1 shall be made using the average cereals yield. However, where maize is treated separately, the "maize" yield shall be used for maize and the "cereals other than maize" yield shall be used for cereals, oilseeds and linseed.
3. The basic amount shall be fixed as follows:
for protein crops:
- EUR 72,50/t from the 2000/2001 marketing year onwards;
for cereals, grass silage and set-aside:
- EUR 58,67/t for the 2000/2001 marketing year,
- EUR 63,00/t from the 2001/2002 marketing year onwards;
for linseed:
- EUR 88,26/t for the 2000/2001 marketing year,
- EUR 75,63/t for the 2001/2002 marketing year,
- EUR 63,00/t from the 2002/2003 marketing year onwards;
for oilseeds:
- EUR 63,00/t from the 2002/2003 marketing year onwards.
The amount of EUR 63/t may be increased from the 2002/2003 marketing year onwards in the light of a final reduction in the intervention price for cereals provided for in Article 3(4) of Regulation (EEC) No 1766/92.
This increase in area payments will bear the same proportion to the intervention price reduction as that applicable in 2000/2001 and 2001/2002.
4. In Finland and in Sweden north of the 62nd Parallel and some adjacent areas affected by comparable climatic conditions rendering agricultural activity particularly difficult a supplementary amount to the area payment of EUR 19/t, multiplied by the yield utilised for the area payments, shall be applied for cereals and oilseeds.
Article 5
A supplement to the area payment of EUR 344,50 per hectare shall be paid for the area down to durum wheat in the traditional production zones listed in Annex II, subject to the limits fixed in Annex III.
Should the total of the areas for which a supplement to the area payment is claimed be greater than the limit referred to above during the course of a marketing year, the area per producer for which the supplement may be paid shall be reduced proportionately.
However, subject to the limits per Member State laid down in Annex III, Member States may distribute the areas indicated in that Annex among the production zones as defined in Annex II, or, if necessary, the production regions referred to in Article 3, according to the extent of the production of durum wheat during the period 1993 to 1997. Where this is done, should the total of the areas within a region for which a supplement to the area payment is requested be greater than the corresponding regional limit during the course of a marketing year, the area per producer in that production region for which the supplement may be paid shall be reduced proportionately. The reduction shall be made when, within a Member State, the areas in regions, which have not reached their regional limits, have been distributed to regions in which those limits have been exceeded.
In regions where the production of durum wheat is well established, other than those referred to in Annex II, special aid amounting to EUR 138,90 per hectare shall be granted up to a limit of the number of hectares laid down in Annex IV.
Article 6
1. The set-aside obligation for each producer applying for area payments shall be fixed as a proportion of his area down to arable crops and for which a claim is made and left in set-aside pursuant to this Regulation.
The basic rate of compulsory set-aside is fixed at 10 % from the 2000/2001 marketing year up to the 2006/2007 marketing year.
2. Member States shall apply appropriate environmental measures which correspond to the specific situation of the land set-aside.
3. The land set-aside may be used for the provision of materials for the manufacture within the Community of products not primarily intended for human or animal consumption, provided that effective control systems are applied.
Member States shall be authorised to pay national aid up to 50 % of the costs associated with establishing multiannual crops intended for bio-mass production on set-aside land.
4. Where different yields are set for irrigated and non-irrigated land, the payment for set-aside for non-irrigated land apply. In the case of Portugal, payment shall take account of the aid granted under Regulation (EEC) No 3653/90.
5. Producers may be granted the set-aside payment on land voluntarily set aside in excess of their obligation. Member States shall allow farmers to set-aside up to at least 10 % of the area down to arable crops and for which a payment application is made, and left in set-aside pursuant to this Regulation. Higher percentages may be set by a Member State taking into account specific situations and ensuring sufficient occupation of farmland.
6. The set-aside payment may be granted on a multiannual basis for a period up to five years.
7. Producers who make a payment application for an area no bigger than the area which would be needed to produce 92 tonnes of cereals, on the basis of the yields determined for their region, are not bound by the set-aside obligation. Paragraphs 5 and 6 shall apply to these producers.
8. Without prejudice to Article 7, areas:
- set aside pursuant to agri-environment (Articles 22 to 24 of Council Regulation (EC) No 1257/1999 of 17 May 1999 on support for rural development from the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) and amending certain Regulations(10), which are neither put to any agricultural use nor used for any lucrative purposes other than those accepted for other land set aside under this Regulation, or
- afforested pursuant to afforestation (Article 31 of Regulation (EC) No 1257/1999,
as a result of an application made after 28 June 1995, may, up to any limit per holding which may be set by the Member State concerned, be counted as being set aside for the purposes of the set-aside requirement indicated in paragraph 1. Such limit shall be set only to the extent necessary to avoid a disproportionate amount of the available budget relating to the scheme in question being concentrated on a small number of farms.
However, on these areas, the area payment specified in Article 4 shall not be granted and the support granted under Article 24(1), or Article 31(1), second indent of Regulation (EC) No 1257/1999 (rural development regulation) shall be limited to an amount equal at most to the area payment for set aside specified in Article 4(3).
Member States may decide not to apply the scheme provided for in this paragraph to a new applicant in any region in which there is a continuing risk of a significant overshoot of the regional base area.
Article 7
Applications for payments may not be made in respect of land that on 31 December 1991 was under permanent pasture, permanent crops or trees or was used for non-agricultural purposes.
Member States may, on terms to be determined, depart from these provisions under certain specific circumstances, in particular for areas subject to restructuring programmes or for areas subject to standard rotations of multiannual arable crops with those crops listed in Annex I. In such cases, they shall take action to prevent any significant increase in the total eligible agricultural area. This may in particular involve deeming previously eligible areas ineligible as an offsetting measure.
Member States may also depart from the provisions of the first subparagraph under certain specific circumstances relating to one or other form of public intervention where such intervention results in a farmer growing crops on land previously regarded as ineligible in order to continue his normal agricultural activity and the intervention in question means that land originally eligible ceases to be so with the result that the total amount of eligible land is not increased significantly.
Moreover, Member States may, in certain cases not covered by the previous two subparagraphs, depart from the first subparagraph if they provide proof in a plan submitted to the Commission that the total amount of eligible land remains unchanged.
Article 8
1. Payments shall be made between 16 November and 31 January following the harvest. However, where Article 6(3) applies, area payments for the land set aside shall be paid between 16 November and 31 March.
2. In order to qualify for the area payment, a producer shall by 31 May at the latest preceding the relevant harvest have sown the seed and by 15 May at the latest have lodged an application.
3. Member States shall take the necessary measures to remind applicants of the need to respect environmental legislation.
Article 9
Detailed rules for the application of this Chapter shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organisation of the market in cereals(11) and in particular:
- those relating to the establishment and management of base areas,
- those relating to the establishment of production regionalisation plans,
- those relating to grass silage,
- those relating to the granting of the area payment,
- those relating to the minimum area eligible for payment; such rules shall take particular account of the monitoring requirements and of the desired effectiveness of the scheme in question,
- those determining, for durum wheat, the eligibility for the supplement to the area payment referred to in Article 5 and the eligibility requirements for the special aid referred to in that Article, and in particular determination of the regions to be taken into consideration,
- those relating to set-aside, in particular those relating to Article 6(3); these conditions may include the growing of products without compensation,
- those relating to the conditions for applying Article 7; these conditions shall specify under what circumstances the provisions of Article 7 may be waived and Member States' obligation to refer envisaged action to the Commission for approval,
- those relating to compliance with the Memorandum of Understanding on certain oil seeds between the European Economic Community and the United States of America within the framework of the GATT approved by Decision 93/355/EEC(12).
According to the same procedure, the Commission may:
- either make the granting of payments subject to the use of specific seeds, certified seeds in the case of durum wheat, certain varieties in the cases of oilseeds, durum wheat and linseeds or provide for the possibility for Member States to make the granting of payments subject to such conditions,
- allow the dates in Article 8(2) to be varied in certain zones where exceptional climatic conditions render the normal dates inapplicable,
- allow Member States, subject to the budgetary situation, to authorise, by way of derogation from Article 8(1), payments prior to 16 November in certain regions, of up to 50 % of the area payments and of the payment for set-aside in years in which exceptional climatic conditions have so reduced yields that producers face severe financial difficulties.
CHAPTER II
Article 10
1. For the 2000/2001 and 2001/2002 marketing years the area payments for oilseeds are calculated by multiplying the following amounts by the average cereals yield determined in the regionalisation plan in the region concerned:
- EUR 81,74/t for the 2000/2001 marketing year,
- EUR 72,37/t for the 2001/2002 marketing year.
However, Member States shall have the possibility of continuing to fix the oilseeds payments on the basis of historical regional oilseeds yield. In that case the yield shall be multiplied by 1,95.
2. For the 2000/2001 and 2001/2002 marketing years, a maximum guaranteed area (MGA) shall be established for the crop-specific oilseeds area payments of 5482000 hectares, reduced by the rate of compulsory set-aside applicable for that marketing year, or by 10 % if that rate is less than 10 %. If after the application of Article 2 the maximum guaranteed area is exceeded, the Commission shall reduce the amounts referred to in paragraph 1, in accordance with the provisions of paragraphs 3 and 4.
3. If the area of oilseeds already determined as eligible for crop specific oilseeds area payments in any year exceeds the MGAs, the Commission shall reduce, by 1 % for each percentage point by which the MGA is exceeded, the basic amount for that year. If the MGA is exceeded by more than a threshold percentage, special rules shall apply. Up to the threshold percentage, the reduction of the amount shall be uniform in all Member States. Beyond the threshold percentage, appropriate additional reductions shall apply in those Member States that have exceeded the national reference areas set out in Annex V, reduced by the rate referred to in paragraph 4. However, in the case of Germany the appropriate additional reduction may be adjusted at its request, in whole or in part, according to the regional base area; where this option is exercised, Germany shall immediately send the Commission the data used to calculate the reductions to be applied.
The Commission shall, in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92, establish the size and distribution of the appropriate reductions to be applied and shall, in particular, ensure that the weighted average reduction for the Community as a whole is equal to the percentage by which the MGA has been exceeded.
4. The threshold percentage provided for in paragraph 3 should be 0 %.
5. If the oilseeds area payment is reduced in accordance with the provisions in paragraphs 3 and 4, the Commission shall reduce the relevant basic amounts for the following marketing year by the same percentage unless the MGA is not exceeded in that year, in which case the commission may determine that such a reduction shall not apply.
6. If the MGA for the Community is exceeded in 2000/2001 marketing year, the percentage of reduction of the regional reference amounts applied for the 1999/2000 marketing year shall be applied by the Commission to the relevant basic amount for the 2000/2001 marketing year by the same percentage.
7. Notwithstanding the provisions in this Article, Member States in which there is a significant risk of the National Reference Area set out in Annex V being substantially exceeded in the following marketing year may limit the area for which an individual producer may receive the oilseed area payments referred to in this article. Such limit shall be calculated as a percentage of the arable land area, of either the Member State or the regional base area, that is eligible for the area payments provided for in this Regulation and shall be applied to the eligible arable area of the producer. This limit may be differentiated between regional base areas or sub-base areas on the basis of objective criteria. Member States shall announce such limit, at the latest, by 1 August of the marketing year prior to that in respect of which the area payment is requested, or by an earlier date in the case of a Member State, or regions within a Member State, where plantings for the marketing year concerned take place prior to 1 August.
8. The reduction resulting from the overshoot of the MGA, applied in accordance with the provisions of this Article, cannot lead to an amount less than:
- EUR 58,67/t for the 2000/2001 marketing year,
- EUR 63,00/t for the 2001/2002 marketing year.
9. Producers of confectionery sunflower seed, sown for harvest, shall be excluded from the benefit of the support provided for under the terms of this article.
10. Within two years from the application of the present article the Commission will submit a report to the Council on the development on the oilseeds market. If necessary this report will be accompanied by appropriate proposals should the production potential deteriorate seriously.
Article 11
The amounts of the area payments and the payment for set-aside as well as the percentage area to be set aside fixed in this Regulation may be changed in the light of developments in production, productivity and the markets, according to the procedure laid down in Article 37(2) of the Treaty.
Article 12
Should specific measures be necessary to facilitate the transition from the system in force to that established by this Regulation, such measures shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92.
Article 13
The measures defined in this Regulation shall be deemed to be intervention intended to stabilise agricultural markets within the meaning of Article 1(2)(b) of Council Regulation (EC) No 1258/1999.
Article 14
Regulation (EEC) No 1765/92 and Regulation (EEC) No 1872/94 are hereby repealed.
Article 15
1. This Regulation shall enter into force seven days after its publication in the Official Journal of the European Communities.
2. This Regulation shall apply from the 2000/2001 marketing year onwards.
3. Regulation (EEC) No 1765/92 and Regulation (EEC) No 1872/94 shall continue to be applied in relation to the 1998/1999 and 1999/2000 marketing years.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 17 May 1999.