Směrnice Rady 1999/32/ES
ze dne 26. dubna 1999
o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech a o změně směrnice 93/12/EHS
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 130s odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189c uvedené Smlouvy [3],
(1) vzhledem k tomu, že cíle a zásady environmentální politiky Společenství stanovené v environmentálních akčních programech, zejména v Pátém environmentálním akčním programu [4], na základě principů zakotvených v článku 130r Smlouvy, se zaměřují zvláště na účinnou ochranu lidstva před prokázanými riziky emisí oxidu siřičitého a na ochranu životního prostředí předcházením depozici síry překračující kritická zatížení a limity;
(2) vzhledem k tomu, že článek 129 Smlouvy stanoví, že požadavky na ochranu zdraví tvoří nedílnou součást ostatních politik Společenství; že čl. 3 písm. o) také stanoví, že aktivity Společenství by měly přispívat k dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví;
(3) vzhledem k tomu, že emise oxidu siřičitého výrazně přispívají k problému acidifikace ve Společenství; že oxid siřičitý má také přímý vliv na lidské zdraví a životní prostředí;
(4) vzhledem k tomu, že acidifikace a atmosférický oxid siřičitý poškozují citlivé ekosystémy, omezují biologickou rozmanitost a omezují hodnotu životních podmínek stejně jako škodlivě ovlivňují produkci plodin a růst lesů; že kyselý déšť může ve městech způsobovat významné škody na budovách a architektonickém dědictví; že znečištění oxidem siřičitým může také mít významný účinek na lidské zdraví, zvláště u skupin populace trpících respiračními chorobami;
(5) vzhledem k tomu, že acidifikace je jev, který překračuje hranice, a vyžaduje řešení jak na úrovni Společenství, tak i na vnitrostátní nebo místní úrovni;
(6) vzhledem k tomu, že emise oxidu siřičitého přispívají k tvorbě částic v ovzduší;
(7) vzhledem k tomu, že Společenství a jednotlivé členské státy jsou smluvními stranami Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přesahujícím hranice států; že druhý protokol EHK OSN o dálkovém znečišťování emisemi oxidu siřičitého stanoví, že smluvní strany by měly omezit emise oxidu siřičitého o 30 % nebo více, jak je stanoveno v prvním protokolu; že protokol EHK OSN je založený na předpokladu, že bude pokračovat překračování kritických zatížení a limitů v některých citlivých oblastech; že budou ještě vyžadována další opatření ke snížení emisí oxidu siřičitého k zabezpečení cílů Pátého environmentálního akčního programu; že by smluvní strany měly uskutečnit další významné snížení emisí oxidu siřičitého;
(8) vzhledem k tomu, že síra přítomná v malých množstvích v ropě a uhlí se po desetiletí pokládá za převládající zdroje emisí oxidu siřičitého, které jsou jednou z hlavních příčin "kyselého deště" a jednou ze závažných příčin znečištění ovzduší v mnohých městských a průmyslových oblastech;
(9) vzhledem k tomu, že Komise nedávno zveřejnila sdělení o hospodárné strategii potlačování acidifikace ve Společenství; že omezování emisí oxidu siřičitého pocházejících ze spalování určitých druhů kapalných paliv je nedílnou součástí této hospodářské strategie; že Společenství uznává nutnost opatření týkajících se všech ostatních paliv;
(10) vzhledem k tomu, že studie prokázaly, že prospěch ze snižování emisí síry dosahovaný snížením obsahu síry v palivech bude často podstatně větší než průmyslem odhadované náklady uváděné v této směrnici a že existují úspěšně ověřené technologie pro snižování obsahu síry v kapalných palivech;
(11) vzhledem k tomu, že ve shodě s principem subsidiarity a s principem proporcionality podle článku 3b Smlouvy nelze cíle snížení emisí oxidu siřičitého vznikajících spalováním určitých druhů kapalných paliv účinně dosáhnout, budou-li členské státy jednat samostatně; že nekoordinovaný postup nedává žádnou záruku dosažení požadovaných cílů, je potenciálně kontraproduktivní a může vyústit v nejistotu na trhu; že z hlediska potřeby snížení emisí oxidu siřičitého v celém Společenství je podstatně účinnější přijmout opatření na úrovni Společenství; že tato směrnice se omezuje na minimální požadavky nezbytné k dosažení požadovaných cílů;
(12) vzhledem k tomu, že ve směrnici Rady 93/12/EHS ze dne 23. března 1999 o obsahu síry v některých kapalných palivech [5] byla Komise vyzvána, aby předložila Radě návrh předepisující nižší mezní hodnoty pro obsah síry v plynovém oleji a nové mezní hodnoty pro letecké petroleje; že by bylo účelné stanovit mezní hodnoty obsahu síry i pro další kapalná paliva, zvláště těžké topné oleje, lodní topné oleje, lodní plynové oleje a plynové oleje, a to na základě studií účinnosti vynaložených nákladů;
(13) vzhledem k tomu, že tato směrnice, v souladu s článkem 130t Smlouvy, nebrání žádnému členskému státu v udržování nebo přijímání přísnějších ochranných opatření; že taková opatření musí být slučitelná se Smlouvou a měla by být oznámena Komisi;
(14) vzhledem k tomu, že členské státy mají před zavedením nových, přísnějších ochranných opatření sdělit Komisi návrh opatření v souladu se směrnicí Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů [6];
(15) vzhledem k tomu, že s ohledem na mezní hodnoty obsahu síry v těžkých olejích je prozíravé žádat o odchylky pro členské státy a regiony, kde to environmentální podmínky dovolují;
(16) vzhledem k tomu, že s ohledem na mezní hodnoty obsahu síry v těžkém topném oleji je také prozíravé žádat odchylky pro jejich používání ve spalovacích zařízeních, která dodržují mezní hodnoty emisí stanovené směrnicí Rady 88/609/EES ze dne 24. listopadu 1988 [7] o omezení emisí některých znečišťujících látek z velkých spalovacích zařízení do ovzduší; že s pohledu nadcházejícího přezkumu směrnice 88/609/EHS může být nutné přezkoumat a v případě nutnosti revidovat některých ustanovení této směrnice;
(17) vzhledem k tomu, že pro rafinérská spalovací zařízení vyňatá z oblasti působnosti čl. 3 odst. 3 písm. i písm. c této směrnice by emise oxidu siřičitého vypočtené jako průměr pro tato zařízení neměly překročit mezní hodnoty stanovené směrnicí 88/609/EHS nebo kteroukoliv budoucí změn této směrnice; že by členské státy při uplatňování této směrnice měly mít na mysli, že nahrazení paliv jinými, než těmi, která jsou uvedena v článku 2, by nemělo způsobit přírůstek emisí škodlivin způsobujících acidifikaci;
(18) vzhledem k tomu, že mezní hodnota 0,2 % pro obsah síry v plynových olejích byla již stanovena na základě směrnice 93/12/EHS; že tato mezní hodnota má být do 1. ledna 2008 změněna na 0,1 %;
(19) vzhledem k tomu, že v souladu s aktem o přistoupení z roku 1994 mají Rakousko a Finsko odchylku na období čtyř let od data přistoupení, pokud jde o ustanovení směrnice 93/12/EHS o obsahu síry v plynovém oleji;
(20) vzhledem k tomu, že mezní hodnoty 0,2 % (od roku 2000) a 0,1 % (od roku 2008) obsahu síry v plynových olejích užívaných v námořní dopravě na oceánských plavidlech mohou působit technické a hospodářské problémy na celém území Řecka, ve Španělsku, pokud jde o Kanárské ostrovy, ve Francii, pokud jde o zámořské departementy, a v Portugalsku, pokud jde o autonomní oblasti Madeira a Azory; že by odchylka poskytnutá Řecku, Kanárským ostrovům, francouzským zámořským departementům a autonomním oblastem Madeira a Azory neměla mít negativní vliv na trh s plynovými oleji užívanými v námořní dopravě za předpokladu, že by vývozy plynového oleje užívaného v námořní dopravě z Řecka, Kanárských ostrovů, francouzských zámořských departementů a souostroví Madeira a Azory do jiných členských států měly splňovat požadavky platné v dovážejícím členském státu; že by se tedy Řecku, Kanárským ostrovům, francouzským zámořským departementům a autonomním oblastem Madeira a Azory měly povolit odchylky od mezních hodnot hmotnostního obsahu síry v plynových olejích používaných v námořní dopravě;
(21) vzhledem k tomu, že emise síry z lodní dopravy pocházející ze spalování lodních topných olejů s vysokým obsahem síry přispívají ke znečištění oxidem siřičitým a k problémům acidifikace; že Společenství se bude při nastávajících jednáních o úmluvě MARPOL v rámci Mezinárodní námořní organizace (IMO) zasazovat o účinnější ochranu oblastí citlivých k emisím SOx a o snížení obvyklých mezních hodnot pro lodní topný olej (ze současných 4,5 %); že by měly pokračovat iniciativy Společenství vyhlásit Severní moře/průliv La Manche za oblast zvláště nízkých emisí SOx;
(22) vzhledem k tomu, že je potřeba mnohem důkladnější výzkum účinků acidifikace na ekosystémy a lidský organismus; že Společenství takovému výzkumu napomáhá Pátým rámcovým výzkumným programem [8];
(23) vzhledem k tomu, že v případě přerušení dodávky ropy, ropných produktů nebo jiných uhlovodíků může Komise povolit členskému státu používat na svém území vyšší mezní hodnotu;
(24) vzhledem k tomu, že členské státy by měly zavést vhodný mechanismus sledování souladu s požadavky této směrnice; že zprávy o obsahu síry v kapalných palivech mají být předkládány Komisi;
(25) vzhledem k tomu, že z důvodů srozumitelnosti bude nezbytné pozměnit směrnici 93/12/EHS,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Účelem této směrnice je snížit emise oxidu siřičitého vznikající spalováním určitých typů kapalných paliv a tím snížit škodlivé účinky těchto emisí na člověka a životní prostředí.
2. Snížení emisí oxidu siřičitého vznikajících spalováním některých kapalných paliv vyráběných z ropy se dosáhne zavedením mezních hodnot obsahu síry v takových palivech jako podmínky pro jejich používání na území jednotlivých členských států.
Mezní hodnoty obsahu síry v některých kapalných palivech vyráběných z ropy, jak jsou stanoveny touto směrnicí, se však nevztahují na:
a) - kapalná paliva vyrobená z ropy používaná v námořních lodích s výjimkou těch, která jsou definována v čl. 2 odst. 3,
- lodní a plynový olej používaný v lodích překračujících hranice mezi třetí zemí a členskými státem;
b) paliva určená k přepracování před jejich konečným spálením;
c) paliva, která se budou dále zpracovávat v rafinérském průmyslu.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1. těžkým topným olejem:
- jakékoliv kapalné palivo vyrobené z ropy kódů KN 27100071 až 27100078 nebo
- jakékoliv kapalné palivo vyrobené z ropy, jiné než plynový olej definovaný v bodech 2 a 3, které v důsledku svého destilačního rozmezí náleží do kategorie těžkých olejů určených k použití jako palivo a z něhož se do teploty 250 °C vydestiluje s použitím metody ASTM D86 méně než 65 % objemových (včetně ztrát). Pokud není možno provést destilaci podle metody ASTM D86, pokládá se ropný produkt za těžký topný olej;
2. plynovým olejem:
- jakékoliv kapalné palivo vyrobené z ropy kódu KN 27100067 nebo 27100068 nebo
- jakékoliv kapalné palivo vyrobené z ropy, které v důsledku svého destilačního rozmezí náleží do kategorie středních destilátů určených k použití jako palivo a z něhož se do teploty 350 °C vydestiluje za použití metody ASTM D86 nejméně 85 % objemových (včetně ztrát).
Motorové nafty definované v čl. 2 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS [9] se z této definice vylučují. Paliva používaná v pojízdných strojích určených pro používání mimo vozovku a v zemědělských traktorech se rovněž z této definice vylučují;
3. lodním plynovým olejem paliva určená k použití v námořní dopravě, která vyhovují definici v bodu 2 nebo jejichž viskozita nebo hustota je uvnitř rozsahu viskozity nebo hustoty definovaných pro lodní destiláty paliva v tabulce I normy ISO 8217 (1996);
4. metodou ASTM metoda zavedená Americkou společností pro zkoušení a materiály ve sbírce normovaných definic a specifikací pro ropné výrobky a maziva vydané roku 1976;
5. spalovacím zařízením jakékoliv technické zařízení, v němž se oxidují paliva s cílem využití vzniklého tepla;
6. kritickým zatížením kvantitativní odhad nejvyššího vystavení působení jedné nebo více škodlivin, při němž, dle současných znalostí, ještě nenastávají škodlivé účinky na citlivé prvky životního prostředí.
Článek 3
Maximální obsah síry v těžkém topném oleji
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že se od 1. ledna 2003 nebudou na jejich územích používat těžké topné oleje, jejichž obsah síry překročí 1,00 % hmotnostní.
2. Za předpokladu, že jsou respektovány normy kvality ovzduší pro oxid siřičitý stanovené ve směrnici 80/779/EHS [10] nebo v jakémkoliv právním předpisu Společenství, kterým se zrušují a nahrazují tyto normy, a v jiných příslušných předpisech Společenství, a že emise nepřispívají k tomu, aby bylo v kterémkoliv členském státě překročeno kritické zatížení, může členský stát povolit použití těžkých topných olejů s obsahem síry v rozmezí 1,00 % až 3,00 % hmotnostních na svém území nebo jeho části. Takové povolení může být poskytnuto jen tehdy, pokud emise z členského státu nepřispívají k překračování kritického zatížení v kterémkoliv členském státě.
3. i) Za podmínky náležitého sledování emisí příslušnými orgány neplatí odstavce 1 a 2 pro těžké topné oleje používané:
a) ve spalovacích zařízeních spadajících do oblasti působnosti směrnice 88/609/EHS, která se v souladu s definicí v čl. 2 odst. 9 této směrnice pokládají za nová a která splňují mezní hodnoty emisí oxidu siřičitého stanovené pro taková zařízení v článku 4 a v příloze IV výše uvedené směrnice;
b) v jiných spalovacích zařízeních, která nespadají do oblasti působnosti podle písm. a), u nichž emise oxidu siřičitého jsou nižší nebo se rovnají 1700 mg/Nm3 při obsahu kyslíku ve spalinách 3 % objemových vztaženo na suchý plyn;
c) pro spalování v rafineriích, kde měsíční průměr emisí oxidu siřičitého vypočtený pro všechna zařízení v rafinerii (s výjimkou spalovacích zařízení spadajících do oblasti působnosti podle písm. a)), bez ohledu na typ paliva nebo kombinace používaných paliv, v rozmezí stanoveném každým členským státem, které však nepřekročí 1700 mg/Nm3.
ii) Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že žádné spalovací zařízení používající těžký topný olej s obsahem síry vyšším, než je uvedeno v odstavci 1 nebude v provozu bez povolení vydaného příslušným orgánem, který stanoví mezní hodnoty emisí.
4. Ustanovení odstavce 3 musí být přezkoumány a v případě potřeby pozměněny s ohledem na každou budoucí změnou směrnice 88/609/EHS.
5. Pokud členský stát využije možností uvedených v odstavci 2, uvědomí o tom nejméně 12 měsíců předem Komisi a veřejnost. Komisi musí být předložen dostatek informací, aby mohla posoudit, zda jsou splněna kritéria uvedená v odstavci 2. Komise uvědomí ostatní členské státy.
Komise do šesti měsíců ode dne, kdy obdržela od členského státu informace, přezkoumá zamýšlená opatření a postupem stanoveným v článku 9 přijme rozhodnutí, které sdělí členským státům. Toto rozhodnutí bude přezkoumáno každých osm let na základě informací poskytnutých Komisi dotyčným členským státem v souladu s postupem stanoveným v článku 9.
Článek 4
Maximální obsah síry v plynovém oleji
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že se plynové oleje včetně lodních plynových olejů nebudou na jejich území používat s účinností od:
- července 2000, pokud jejich obsah síry překročí 0,20 % hmotnostních,
- 1. ledna 2008, pokud jejich obsah síry překročí 0,10 % hmotnostních.
2. Odchylně od odstavce 1 může Španělsko pro Kanárské ostrovy, Francie pro zámořské departementy, Řecko pro celé své území nebo jeho část a Portugalsko pro autonomní oblasti Madeiry a Azor povolit používání plynových olejů s obsahem síry přesahujícím mezní hodnoty stanovené v odstavci 1 v námořní dopravě.
3. Za předpokladu, že jsou respektovány normy kvality ovzduší pro oxid siřičitý stanovené ve směrnici 80/779/EHS nebo v jakémkoliv právním předpisu Společenství, kterým se zrušují a nahrazují tyto normy, a v jiných příslušných předpisech Společenství a emise nepřispívají k tomu, aby bylo v kterémkoliv členském státě překročeno kritické zatížení, může členský stát povolit používání plynového oleje s obsahem síry v rozmezí 0,10 % až 0,20 % hmotnostních na svém území nebo jeho části. Takové povolení platí jen do 1. ledna 2013 a pouze tehdy, pokud emise z členského státu nepřispívají k překračování kritického zatížení v kterémkoliv členském státě.
4. Pokud některý členský stát využije možností uvedených v odstavci 3, uvědomí o tom nejméně 12 měsíců předem Komisi a veřejnost. Komisi musí být předložen dostatek informací k posouzení, zda jsou splněna kritéria uvedená v odstavci 3. Komise uvědomí ostatní členské státy.
Komise do šesti měsíců ode dne, kdy obdržela od členského státu informace, přezkoumá zamýšlená opatření a postupem stanoveným v článku 9 přijme rozhodnutí, které sdělí členským státům.
Článek 5
Změna v dodávce paliv
Jestliže nastanou členskému státu následkem náhlé změny v dodávce ropy, ropných výroků nebo jiných uhlovodíků obtíže s dodržováním mezních hodnot maximálního obsahu síry podle článků 3 a 4, uvědomí o tom Komisi. Komise může povolit vyšší mezní hodnoty na území tohoto členského státu po dobu nepřesahující šest měsíců; své rozhodnutí sdělí Radě a členským státům. Každý členský stát může předložit toto rozhodnutí do jednoho měsíce Radě. Rada může do dvou měsíců kvalifikovanou většinou přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 6
Odběr vzorků a analýza
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření ke kontrole odběrem vzorků za účelem zjištění toho, zda obsah síry v používaných palivech je v souladu s články 3 a 4. Odběr vzorků začne do šesti měsíců ode dne, kdy vstoupí v platnost příslušné mezní hodnoty obsahu síry v palivu. Musí se provádět dostatečně často a takovým způsobem, aby vzorky reprezentovaly zkoumané palivo.
2. Ke stanovení obsahu síry se používají tyto referenční metody:
a) metoda ISO 8754 (1992) a PrEN ISO 14596 pro těžký topný olej a lodní plynový olej;
b) metoda EN 24260 (1987), ISO 8754 (1992) a PrEN ISO 14596 pro plynový olej.
Rozhodující metodou bude PrEN ISO 14596. Statistická interpretace ověřování obsahu síry v používaných plynových olejích se bude provádět podle normy ISO 4259 (1992).
Článek 7
Zprávy a přezkum
1. Na základě výsledků odběru vzorků a analýz provedených podle článku 6 předkládají členské státy každoročně do 30. června Komisi krátkou zprávu o obsahu síry v kapalných palivech spadajících do oblasti působnosti této směrnice a používaných na jejich území během předchozího kalendářního roku. Tato zpráva zahrnuje souhrn odchylek poskytnutých na základě čl. 3 odst. 3.
2. Na základě, mimo jiné, výročních zpráv předkládaných podle odstavce 1 a pozorovaného vývoje kvality ovzduší a acidifikace předloží Komise do 31. prosince 2006 Evropskému parlamentu a Radě zprávu. Komise může předložit se svou zprávou návrhy zaměřené na změnu této směrnice, zejména mezních hodnot stanovených pro jednotlivé kategorie paliv a odchylek uvedených v čl. 3 odst. 2 a 3 a čl. 4 odst. 2 a 3.
3. Komise uváží, která opatření by mohla být přijata, aby se snížil příspěvek spalování jiných lodních paliv, než jsou vymezena v čl. 2 odst. 3, k acidifikaci a popřípadě předloží příslušný návrh do konce roku 2000.
Článek 8
Změny směrnice 93/12/EHS
1. Směrnice 93/12/EHS se mění takto:
a) v článku 1 se zrušuje odst. 1 písm. a) a odstavec 2;
b) v článku 2 se zrušuje první pododstavec v odstavci 2 a odstavec 3;
c) články 3 a 4 se zrušují.
2. Odstavec 1 nabývá účinnosti dnem 1. července 2000.
Článek 9
Poradní výbor
Komisi je nápomocen výbor s poradní funkcí složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci, případně hlasováním.
Stanovisko je uvedeno v zápisu, kromě toho má každý členský stát právo požádat, aby byl v tomto zápisu uveden jeho postoj.
Komise přihlíží co nejvíce ke stanovisku výboru. Sdělí výboru způsob, jakým vzala toto stanovisko na vědomí.
Článek 10
Provedení
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 2000. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášením. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 11
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušování vnitrostátních předpisů přijatých podle této směrnice. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 12
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 13
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 26. dubna 1999.
COUNCIL DIRECTIVE 1999/32/EC
of 26 April 1999
relating to a reduction in the sulphur content of certain liquid fuels and amending Directive 93/12/EEC
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 130s(1) thereof,
Having regard to the proposal from the Commission(1),
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee(2),
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 189c of the Treaty(3),
(1) Whereas the objectives and principles of the Community's environmental policy as set out in the action programmes on the environment and in particular the Fifth Environmental Action Programme(4) on the basis of principles enshrined in Article 130r of the Treaty, aim in particular to ensure the effective protection of all people from the recognised risks from sulphur dioxide emissions and to protect the environment by preventing sulphur deposition exceeding critical loads and levels;
(2) Whereas Article 129 of the Treaty provides that health protection requirements are to form a constituent part of the Community's other policies; whereas Article 3(o) of the Treaty also provides that the activities of the Community should include a contribution to the attainment of a high level of health protection;
(3) Whereas emissions of sulphur dioxide contribute significantly to the problem of acidification in the Community; whereas sulphur dioxide also has a direct effect on human health and on the environment;
(4) Whereas acidification and atmospheric sulphur dioxide damage sensitive ecosystems, reduce biodiversity and reduce amenity value as well as detrimentally affecting crop production and the growth of forests; whereas acid rain falling in cities may cause significant damage to buildings and the architectural heritage; whereas sulphur dioxide pollution may also have a significant effect upon human health, particularly among those sectors of the population suffering from respiratory diseases;
(5) Whereas acidification is a transboundary phenomenon requiring Community as well as national or local solutions;
(6) Whereas emissions of sulphur dioxide contribute to the formation of particulate matter in the atmosphere;
(7) Whereas the Community and the individual Member States are Contracting Parties to the UN-ECE Convention on Long-Range Transboundary Air Pollution; whereas the second UN-ECE Protocol on transboundary pollution by sulphur dioxide foresees that the Contracting Parties should reduce sulphur dioxide emissions in line with or beyond the 30 % reduction specified in the first Protocol and whereas the second UN-ECE Protocol is based on the premise that critical loads and levels will continue to be exceeded in some sensitive areas; whereas further measures to reduce sulphur dioxide emissions will still be required if the objectives in the Fifth Environmental Action Programme are to be respected; whereas the Contracting Parties should therefore make further significant reductions in emissions of sulphur dioxide;
(8) Whereas sulphur which is naturally present in small quantities in oil and coal has for decades been recognised as the dominant source of sulphur dioxide emissions which are one of the main causes of "acid rain" and one of the major causes of the air pollution experienced in many urban and industrial areas;
(9) Whereas the Commission has recently published a communication on a cost-effective strategy to combat acidification in the Community; whereas the control of sulphur dioxide emissions originating from the combustion of certain liquid fuels was identified as being an integral component of this cost-effective strategy; whereas the Community recognises the need for measures regarding all other fuels;
(10) Whereas studies have shown that benefits from reducing sulphur emissions by reductions in the sulphur content of fuels will often be considerably greater than the estimated costs to industry in this Directive and whereas the technology exists and is well established for reducing the sulphur level of liquid fuels;
(11) Whereas, in conformity with the principle of subsidiarity and the principle of proportionality referred to in Article 3b of the Treaty, the objective of reducing the emissions of sulphur dioxide arising from the combustion of certain types of liquid fuels cannot be achieved effectively by Member States acting individually; whereas unconcerted action offers no guarantee of achieving the desired objective, is potentially counterproductive and will result in considerable uncertainty in the market for the fuel products affected; whereas, in view of the need to reduce sulphur dioxide emissions across the Community, it is therefore more effective to take action at the level of the Community; whereas this Directive limits itself to the minimum requirements necessary to achieve the desired objective;
(12) Whereas in Council Directive 93/12/EEC of 23 March 1993 relating to the sulphur content of certain liquid fuels(5) the Commission was asked to submit to the Council a proposal prescribing lower limits for the sulphur content in gas oil and new limits for aviation kerosene; whereas it would be appropriate to lay down limits for the sulphur content of other liquid fuels, in particular heavy fuel oils, bunker fuel oils, marine gas oils and gas oils, on the basis of cost effectiveness studies;
(13) Whereas, in accordance with Article 130t of the Treaty, this Directive should not prevent any Member State from maintaining or introducing more stringent protective measures; whereas such measures must be compatible with the Treaty and should be notified to the Commission;
(14) Whereas a Member State, before introducing new, more stringent protective measures, should notify the draft measures to the Commission in accordance with Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations(6);
(15) Whereas, with regard to the limit on the sulphur content of heavy fuel oil, it is appropriate to provide for derogations in Member States and regions where the environmental conditions allow;
(16) Whereas, with regard to the limit on the sulphur content of heavy fuel oil, it is also appropriate to provide for derogations for their use in combustion plants which comply with the emission limit values laid down in Council Directive 88/609/EEC of 24 November 1988(7) on the limitation of emissions of certain pollutants into the air from large combustion plants; whereas in the light of the forthcoming revision of Directive 88/609/EEC, it may be necessary to review and, if appropriate, to revise certain provisions of this Directive;
(17) Whereas for refinery combustion plants excluded from the scope of Article 3(3)(i)(c) of this Directive the emissions of sulphur dioxide averaged over such plants should not exceed the limits set out in Directive 88/609/EEC or any future revision of that Directive; whereas, in the application of this Directive, Member States should bear in mind that substitution by fuels other than those pursuant to Article 2 should not produce an increase in emissions of acidifying pollutants;
(18) Whereas a limit value of 0,2 % for the sulphur content of gas oils has already been established pursuant to Directive 93/12/EEC; whereas that limit value should be changed to 0,1 % until 1 January 2008;
(19) Whereas, in accordance with the 1994 Act of Accession, Austria and Finland have a derogation for a period of four years from the date of accession regarding the provisions in Directive 93/12/EEC concerning the sulphur content of gas oil;
(20) Whereas the limit values of 0,2 % (from the year 2000) and of 0,1 % (from the year 2008) for the sulphur content of gas oils intended for marine use in sea-going ships may present technical and economic problems for Greece throughout its territory, for Spain with regard to the Canary Islands, for France with regard to the French Overseas Departments, and for Portugal with regard to the archipelagoes of Madeira and Azores; whereas a derogation for Greece, the Canary Islands, the French Overseas Departments and the Archipelagoes of Madeira and Azores should not have a negative effect upon the market in gas oil intended for marine use and given that exports of gas oil for marine use from Greece, the Canary Islands, the French Overseas Departments and the Archipelagoes of Madeira and Azores to other Member States should satisfy the requirements in force in the importing Member State; whereas Greece, the Canary Islands, the French Overseas Departments and the Archipelagoes of Madeira and Azores should therefore be afforded a derogation from the limit values of sulphur by weight for gas oil used for marine purposes;
(21) Whereas sulphur emissions from shipping due to the combustion of bunker fuels with a high sulphur content contribute to sulphur dioxide pollution and problems of acidification; whereas the Community will be advocating more effective protection of areas sensitive to SOx emissions and a reduction in the normal limit value for bunker fuel oil (from the present 4,5 %) at the continuing and future negotiations on the MARPOL Convention within the International Maritime Organisation (IMO); whereas the Community initiatives to have the North Sea/Channel declared a special low SOx emission control area should be continued;
(22) Whereas more profound research into the effects of acidification on ecosystems and the human body is needed; whereas the Community is assisting such research under the Fifth Framework Research Programme(8);
(23) Whereas in the case of a disruption in the supply of crude oil, petroleum products or other hydrocarbons, the Commission may authorise application of a higher limit within a Member State's territory;
(24) Whereas Member States should establish the appropriate mechanisms for monitoring compliance with the provisions of this Directive; whereas reports on the sulphur content of liquid fuels should be submitted to the Commission;
(25) Whereas, for reasons of clarity, it will be necessary to amend Directive 93/12/EEC,
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
Purpose and scope
1. The purpose of this Directive is to reduce the emissions of sulphur dioxide resulting from the combustion of certain types of liquid fuels and thereby to reduce the harmful effects of such emissions on man and the environment.
2. Reductions in the emissions of sulphur dioxide resulting from the combustion of certain petroleum-derived liquid fuels shall be achieved by imposing limits on the sulphur content of such fuels as a condition for their use within the territory of the Member States.
The limitations on the sulphur content of certain petroleum-derived liquid fuels as laid down in this Directive shall not, however, apply to:
(a) - petroleum derived liquid fuels used by seagoing ships, except those fuels falling within the definition in Article 2(3),
- marine gas oil used by ships crossing a frontier between a third country and a Member State;
(b) fuels intended for processing prior to final combustion;
(c) fuels to be processed in the refining industry.
Article 2
Definitions
For the purpose of this Directive:
1. heavy fuel oil means:
- any petroleum-derived liquid fuel falling within CN code 2710 00 71 to 2710 00 78, or
- any petroleum-derived liquid fuel, other than gas oil as defined in points 2 and 3, which, by reason of its distillation limits, falls within the category of heavy oils intended for use as fuel and of which less than 65 % by volume (including losses) distils at 250 °C by the ASTM D86 method. If the distillation cannot be determined by the ASTM D86 method, the petroleum product is likewise categorised as a heavy fuel oil;
2. gas oil means:
- any petroleum-derived liquid fuel falling within CN code 2710 00 67 or 2710 00 68, or
- any petroleum-derived liquid fuel which, by reason of its distillation limits, falls within the category of middle distillates intended for use as fuel and of which at least 85 % by volume (including losses) distils at 350 °C by the ASTM D86 method.
Diesel fuels as defined in Article 2(2) of Directive 98/70/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 1998 relating to the quality of petrol and diesel fuels and amending Council Directive 93/12/EEC(9) are excluded from this definition. Fuels used in non-road mobile machinery and agricultural tractors are also excluded from this definition;
3. marine gas oil means fuels intended for marine use which meet the definition in point 2 or which have a viscosity or density falling within the ranges of viscosity or density defined for marine distillates in Table I of ISO 8217 (1996);
4. ASTM method means the methods laid down by the American Society for Testing and Materials in the 1976 edition of standard definitions and specifications for petroleum and lubricating products;
5. combustion plant means any technical apparatus in which fuels are oxidised in order to use the heat generated;
6. critical load means a quantitative estimate of exposure to one or more pollutants below which significant harmful effects on sensitive elements of the environment do not occur according to current knowledge.
Article 3
Maximum sulphur content of heavy fuel oil
1. Member States shall take all necessary steps to ensure that as from 1 January 2003 within their territory heavy fuel oils are not used if their sulphur content exceeds 1,00 % by mass.
2. Provided that the air quality standards for sulphur dioxide laid down in Directive 80/779/EEC(10) or in any Community legislation which repeals and replaces these standards and other relevant Community provisions are respected and the emissions do not contribute to critical loads being exceeded in any Member State, a Member State may authorise heavy fuel oils with a sulphur content of between 1,00 and 3,00 % by mass to be used in part or the whole of its territory. Such authorisation shall apply only while emissions from a Member State do not contribute to critical loads being exceeded in any Member State.
3. (i) Subject to appropriate monitoring of emissions by competent authorities paragraphs 1 and 2 shall not apply to heavy fuel oils used:
(a) in combustion plants which fall within the scope of Directive 88/609/EEC, which are considered new plants in accordance with the definition given in Article 2(9) of that Directive and which comply with the sulphur dioxide emission limits for such plants set out in Article 4 of and Annex IV to that Directive;
(b) in other combustion plants, which do not fall under the scope of (a), where the emissions of sulphur dioxide from the plant are less than or equal to 1700 mg/Nm3 at an oxygen content in the flue gas of 3 % by volume on a dry basis;
(c) for combustion in refineries, where the monthly average of emissions of sulphur dioxide averaged over all plants in the refinery (excluding combustion plants which fall under the scope of (a)), irrespective of the type of fuel or fuel combination used, are within a limit to be set by each Member State, which shall not exceed 1700 mg/Nm3.
(ii) Member States shall take the necessary measures to ensure that any combustion plant using heavy fuel oil with a sulphur concentration greater than that referred to in paragraph 1 shall not be operated without a permit issued by a competent authority, which specifies the emission limits.
4. The provisions of paragraph 3 shall be reviewed and, if appropriate, revised in the light of any future revision of Directive 88/609/EEC.
5. If a Member State avails itself of the possibilities referred to in paragraph 2, it shall, at least 12 months beforehand, inform the Commission and the public. The Commission shall be given sufficient information to assess whether the criteria mentioned in paragraph 2 are met. The Commission shall inform the other Member States.
Within six months of the date on which it receives the information from the Member State, the Commission shall examine the measures envisaged and, in accordance with the procedure set out in Article 9, take a decision which it shall communicate to the Member States. This decision shall be reviewed every eight years on the basis of information to be provided to the Commission by the Member States concerned in accordance with the procedure set out in Article 9.
Article 4
Maximum sulphur content in gas oil
1. Member States shall take all necessary steps to ensure that gas oils, including marine gas oils, are not used within their territory as from:
- July 2000 if their sulphur content exceeds 0,20 % by mass,
- 1 January 2008 if their sulphur content exceeds 0,10 % by mass.
2. By way of derogation from paragraph 1, Spain, for the Canary Islands, France, for the French Overseas Departments, Greece, for the whole or part of its territory, and Portugal, for the archipelagoes of Madeira and Azores may authorise the use of gas oils for marine use with a sulphur content in excess of the limits set out in paragraph 1.
3. Provided that the air quality standards for sulphur dioxide laid down in Directive 80/779/EEC or in any Community legislation which repeals and replaces these standards and other relevant Community provisions are respected and the emissions do not contribute to critical loads being exceeded in any Member State, a Member State may authorise gas oil with a sulphur content between 0,10 and 0,20 % by mass to be used in part or the whole of its territory. Such authorisation shall apply only while emissions from a Member State do not contribute to critical loads being exceeded in any Member State and shall not extend beyond 1 January 2013.
4. If a Member State avails itself of the possibilities referred to in paragraph 3, it shall, at least 12 months beforehand, inform the Commission and the public. The Commission shall be given sufficient information to assess whether the criteria mentioned in paragraph 3 are met. The Commission shall inform the other Member States.
Within six months of the date on which it receives the information from the Member State, the Commission shall examine the measures envisaged and, in accordance with the procedure set out in Article 9, take a decision which it shall communicate to the Member States.
Article 5
Change in the supply of fuels
If, as a result of a sudden change in the supply of crude oil, petroleum products or other hydrocarbons, it becomes difficult for a Member State to apply the limits on the maximum sulphur content referred to in Articles 3 and 4, that Member State shall inform the Commission thereof. The Commission may authorise a higher limit to be applicable within the territory of that Member State for a period not exceeding six months; it shall notify its decision to the Council and the Member States. Any Member State may refer that decision to the Council within one month. The Council, acting by a qualified majority, may adopt a different decision within two months.
Article 6
Sampling and analysis
1. Member States shall take all necessary measures to check by sampling that the sulphur content of fuels used complies with Articles 3 and 4. The sampling shall commence within six months of the date on which the relevant limit for maximum sulphur content in the fuel comes into force. It shall be carried out with sufficient frequency and in such a way that the samples are representative of the fuel examined.
2. The reference method adopted for determining the sulphur content shall be that defined by:
(a) ISO method 8754 (1992) and PrEN ISO 14596 for heavy fuel oil and marine gas oil;
(b) EN method 24260 (1987), ISO 8754 (1992) and PrEN ISO 14596 for gas oil.
The arbitration method will be PrEN ISO 14596. The statistical interpretation of the verification of the sulphur content of the gas oils used shall be carried out in accordance with ISO standard 4259 (1992).
Article 7
Reporting and review
1. On the basis of the results of the sampling and analysis carried out in accordance with Article 6, Member States shall by 30 June of each year supply the Commission with a short report on the sulphur content of the liquid fuels falling within the scope of this Directive and used within their territory during the preceding calendar year. This report shall include a summary of derogations granted pursuant to Article 3(3).
2. On the basis inter alia of the annual reports submitted in accordance with paragraph 1 and the observed trends in air quality and acidification, the Commission shall, by 31 December 2006, submit a report to the European Parliament and to the Council. The Commission may submit with its report proposals aimed at revising this Directive and in particular the limit values laid down for each fuel category and the exceptions and derogations provided for in Article 3(2) and (3), and Article 4(2) and (3).
3. The Commission shall consider which measures could be taken to reduce the contribution to acidification of the combustion of marine fuels other than those specified in Article 2(3) and, if appropriate, make a proposal by the end of 2000.
Article 8
Amendments to Directive 93/12/EEC
1. Directive 93/12/EEC is amended as follows:
(a) in Article 1, paragraph 1(a) and paragraph 2 are deleted;
(b) in Article 2, the first subparagraph of paragraph 2 and paragraph 3 are deleted;
(c) Articles 3 and 4 are deleted.
2. Paragraph 1 shall apply as from 1 July 2000.
Article 9
Advisory Committee
The Commission shall be assisted by a committee of an advisory nature composed of the representatives of the Member States and chaired by the representative of the Commission.
The representative of the Commission shall submit to the committee a draft of the measures to be taken. The committee shall deliver its opinion on the draft, within a time limit which the chairman may lay down according to the urgency of the matter, if necessary by taking a vote.
The opinion shall be recorded in the minutes; in addition, each Member State shall have the right to ask to have its position recorded in the minutes.
The Commission shall take the utmost account of the opinion delivered by the committee. It shall inform the committee of the manner in which its opinion has been taken into account.
Article 10
Transposition
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive before 1 July 2000. They shall immediately inform the Commission thereof.
When Member States adopt these provisions, these shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference at the time of their official publication. The procedure for such reference shall be adopted by Member States.
Member States shall communicate to the Commission the text of the provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Article 11
Penalties
Member States shall determine the penalties applicable to breaches of the national provisions adopted pursuant to this Directive. The penalties determined must be effective, proportionate and dissuasive.
Article 12
Entry into force
This Directive shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities.
Article 13
Addressees
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Luxembourg, 26 April 1999.