Nařízení Rady (EHS) č. 574/72
ze dne 21. března 1972,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 2, 7 a 51 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se ve Společenství [1], a zejména na článek 97 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise přijatý po konzultaci se Správní komisí pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k tomu, že nařízení č. 3 o sociálním zabezpečení pro migrující pracovníky [2] bylo nahrazeno nařízením (EHS) č. 1408/71, jehož článek 99 také nahradil nařízení č. 4, kterým se stanoví prováděcí pravidla a doplňuje nařízení č. 3 o sociálním zabezpečení pro migrující pracovníky [3], je nezbytné stanovit prováděcí pravidla přizpůsobená novým základním pravidlům a novým zkušenostem získaným při uplatňování znění těchto předpisů po dobu dvanácti let;
vzhledem k tomu, že je zejména nezbytné určit příslušné instituce každého členského státu, doklady, které mají předložit, a formality, které mají plnit, dotyčné osoby za účelem získání dávek, postupy správních kontrol a lékařských vyšetření a podmínky pro náhradu dávek poskytnutých institucemi jednoho členského státu na účet instituce jiného členského státu, jakož i povinnosti účetní komise,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
a) "nařízením" se rozumí nařízení (EHS) č. 1408/71,
b) "prováděcím nařízením" se rozumí toto nařízení,
c) mají definice v článku 1 nařízení význam přiřazený jim v uvedeném článku.
Článek 2
Tištěné vzorové formuláře - Informace o právních předpisech - Návody
1. Správní komise vypracuje vzory osvědčení, potvrzení, prohlášení, žádostí a ostatních dokladů nezbytných k uplatňování nařízení a prováděcího nařízení. Dva členské státy nebo jejich příslušné úřady mohou vzájemnou dohodou po obdržení stanoviska správní komise přijmout zjednodušené vzory těchto dokladů pro vzájemné vztahy.
2. Ve prospěch příslušných úřadů každého členského státu může správní komise shromažďovat informace o vnitrostátních právních předpisech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
3. Správní komise připraví návody, jak informovat dotyčné osoby o jejich právech a o administrativních formalitách, které musí pro uplatnění těchto práv splnit.
Před sestavením těchto návodů konzultuje poradní výbor.
Článek 3
Styčná místa - Komunikace mezi institucemi a mezi osobami a institucemi
1. Příslušné úřady mohou určit styčná místa, která mohou komunikovat přímo spolu navzájem.
2. Každá instituce členského státu a každá osoba mající bydliště nebo pobývající na území členského státu se může obrátit na instituci jiného členského státu, buď přímo, nebo prostřednictvím styčných míst.
Článek 4
Přílohy
1. Příslušný úřad nebo úřady každého členského státu jsou uvedeny v příloze I.
2. Příslušné instituce každého členského státu jsou uvedeny v příloze 2.
3. Instituce bydliště a místa pobytu každého členského státu jsou uvedeny v příloze 3.
4. Styčná místa určená na základě čl. 3 odst. 1 prováděcího nařízení jsou uvedena v příloze 4.
5. Ustanovení uvedená v článku 5, čl. 53 odst. 3, článku 104, čl. 105 odst. 2, článcích 116 a 120 prováděcího nařízení jsou vymezena v příloze 5.
6. Postup vyplácení dávek vybraný institucemi příslušnými pro vyplácení v každém členském státě v souladu s čl. 53 odst. 1 prováděcího nařízení je vymezen v příloze 6.
7. Názvy a sídla bank uvedených v čl. 55 odst. 1 prováděcího nařízení jsou vyjmenovány v příloze 7.
8. Členské státy, na které se vztahují ustanovení čl. 10 odst. 2 písm. d) prováděcího nařízení při vzájemných vztazích, jsou uvedeny v příloze 8.
9. Systémy, které je třeba vzít v úvahu při výpočtu průměrných ročních nákladů na věcné dávky v souladu s čl. 94 odst. 3 písm. a) a čl. 95 odst. 3 písm. a) prováděcího nařízení, jsou uvedeny v příloze 9.
10. Instituce nebo subjekty určené příslušnými úřady, zejména na základě čl. 6 odst. 1, čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 2 a odst. 3, čl. 14 odst. 1, 2 a 3, čl. 38 odst. 1, čl. 70 odst. 1, čl. 80 odst. 2, článku 81, čl. 82 odst. 2, čl. 85 odst. 2, čl. 89 odst. 1, čl. 91 odst. 2, čl. 102 odst. 2, čl ánkab 110 a čl. 113 odst. 2 prováděcího nařízení, jsou uvedeny v příloze 10.
HLAVA II
PROVEDENÍ OBECNÝCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ
Provedení článků 6 a 7 nařízení
Článek 5
Nahrazení ujednání o provádění úmluv prováděcím nařízením
Prováděcí nařízení nahrazuje ujednání o provádění úmluv uvedených v článku 6 tohoto nařízení; také nahrazuje prováděcí ustanovení úmluv uvedených v čl. 7 odst. 2 písm. c) nařízení, jestliže nejsou uvedena v příloze 5 nařízení.
Provedení článku 9 nařízení
Článek 6
Přístup k dobrovolnému nebo volitelnému pokračujícímu pojištění
1. Splňuje-li dotyčná osoba, s přihlédnutím k článku 9 a čl. 15 odst. 3 nařízení, podmínky vyžadované pro přistoupení k dobrovolnému nebo volitelnému pokračujícímu systému pojištění pro případ invalidity, stáří a úmrtí (důchody) ve více systémech pojištění podle právních předpisů jednoho členského státu a nepodléhala povinnému pojištění v rámci jednoho z těchto systémů na základě svého posledního zaměstnání, může přistoupit podle uvedených článků k systému dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění určeného právními předpisy uvedeného členského státu nebo, není-li určen, k systému podle svého výběru.
2. K uplatnění čl. 9 odst. 2 nařízení musí dotyčná osoba předložit instituci dotyčného členského státu potvrzení týkající se dob pojištění získaných podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu. Potvrzení vydává nebo vydávají na žádost dotyčné osoby instituce, které uplatňují právní předpisy, podle kterých osoba doby pojištění získala.
Provedení článku 12 nařízení
Článek 7
Obecná prováděcí pravidla k ustanovení o zákazu souběhu dávek - Uplatňování ustanovení o dávkách při invaliditě, stáří a úmrtí (důchody)
1. Pokud má osoba, která má nárok na dávky náležející podle právních předpisů jednoho členského státu, rovněž nárok na dávky podle právních předpisů jednoho nebo více dalších členských států, použijí se tato pravidla:
a) má-li uplatňování čl. 12 odst. 2 nebo 3 nařízení za následek snížení nebo současné pozastavení těchto dávek, nesmí být žádná z nich snížena ani pozastavena o částku větší, než je částka získaná vydělením částky, která podléhá snížení nebo pozastavení podle právních předpisů, na základě nichž dávka náleží, počtem dávek podléhajících snížení nebo pozastavení, na které má dotyčná osoba nárok;
b) v případě dávek v invaliditě, stáří nebo při úmrtí (důchody) přiznaných podle čl. 46 odst. 2 nařízení institucí členského státu bere tato instituce v úvahu všechny dávky odlišného druhu a jakýkoli příjem nebo odměnu, které by mohly způsobit snížení nebo pozastavení dávky náležející od uvedené instituce, nikoli pro výpočet teoretické výše uvedené v čl. 46 odst. 2 písm. a) nařízení, ale výhradně pro snížení nebo pozastavení částky uvedené v čl. 46 odst. 2 písm. b) nařízení. V úvahu se však bere pouze část celkové částky těchto dávek, příjmu nebo odměny, která se určí v poměru k délce získaných dob pojištění v souladu s čl. 46 odst. 2 písm. b) nařízení;
c) v případě dávek v invaliditě, stáří nebo při úmrtí (důchody) přiznaných podle čl. 46 odst. 1 prvního pododstavce nařízení institucí členského státu, bere uvedená instituce v případech, na které se vztahuje čl. 46 odst. 3 nařízení, v úvahu všechny dávky různého druhu a jakýkoli příjem nebo odměnu, které by mohly způsobit snížení nebo zastavení dávky náležející od uvedené instituce, ne pro výpočet částky uvedené v čl. 46 odst. 1 nařízení, ale výhradně pro snížení nebo zastavení částky vyplývající z uplatňování čl. 46 odst. 3 nařízení. V úvahu se však bere pouze část celkové částky těchto dávek, příjmu nebo odměny, která se získá použitím koeficientu rovnajícího se poměru mezi částkou dávky vyplývající z uplatnění čl. 46 odst. 3 nařízení a částkou vyplývající z uplatnění čl. 46 odst. 1 prvního pododstavce nařízení na uvedenou částku.
2. Pro účely čl. 12 odst. 2, 3 a 4 nařízení si příslušné dotčené instituce na žádost vyměňují veškeré potřebné informace.
Článek 8
Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na dávky v mateřství podle právních předpisů několika členských států
Má-li pracovník nebo jeho rodinný příslušník nárok na dávky v mateřství podle právních předpisů dvou nebo více členských států, poskytují se tyto dávky výhradně podle právních předpisů toho členského státu, na jehož území došlo k porodu, nebo pokud k porodu nedošlo na území žádného z těchto členských států, výhradně podle právních předpisů členského státu, kterým pracovník naposledy podléhal.
Článek 9
Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na pohřebné podle právních předpisů několika členských států
1. Pokud k úmrtí dojde na území členského státu, zachová se pouze nárok na pohřebné získaný podle právních předpisů uvedeného členského státu, zatímco nárok získaný podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu zaniká.
2. Pokud dojde k úmrtí na území jednoho členského státu, třebaže nárok na pohřebné byl získán podle právních předpisů dvou nebo více jiných členských států, nebo pokud k úmrtí dojde mimo území členského státu a uvedený nárok byl získán podle právních předpisů dvou nebo více členských států, zachovává se pouze nárok získaný podle právních předpisů členského státu, kde pracovník získal poslední dobu pojištění, zatímco nárok získaný podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu zaniká.
Článek 10
Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na rodinné dávky nebo přídavky nebo pokud pracovník podléhá postupně právním předpisům několika členských států během stejného období nebo části období
1. Náležejí-li za stejné období rodinné dávky nebo přídavky dvěma osobám pro stejného rodinného příslušníka podle čl. 73 odst. 1 nebo 2 nebo čl. 74 odst. 1 nebo 2 nařízení a podle právních předpisů země bydliště uvedeného rodinného příslušníka, použijí se v případě souběhu nároků na rodinné dávky nebo přídavky ustanovení stanovená právními předpisy země bydliště rodinného příslušníka. Za tím účelem se nárok na rodinné dávky nebo přídavky podle čl. 73 odst. 1 nebo 2 nebo čl. 74 odst. 1 nebo 2 nařízení vezme v úvahu, jako by se jednalo o nárok získaný podle právních předpisů země bydliště dotyčného rodinného příslušníka.
2. Pokud pracovník podléhal postupně právním předpisům dvou členských států během období oddělujícího dvě data výplaty rodinných dávek nebo přídavků, která jsou stanovena právními předpisy jednoho nebo obou dotyčných členských států, použijí se tato pravidla:
a) rodinné dávky nebo přídavky, o které může tento pracovník žádat podle právních předpisů každého z těchto států, musí odpovídat počtu denních dávek nebo přídavků náležejících podle příslušných právních předpisů. Pokud tyto právní předpisy nestanoví denní dávky nebo přídavky, přiznají se rodinné dávky nebo přídavky v poměru k délce období, kdy tento pracovník podléhal právním předpisům každého z členských států, v poměru k době stanovené dotyčnými právními předpisy;
b) pokud byly rodinné dávky nebo přídavky poskytovány institucí během období, kdy měly být poskytovány jinou institucí, provedou mezi sebou uvedené instituce vyúčtování;
c) pro účely písmen a) a b), pokud jsou doby zaměstnání získané podle právních předpisů jednoho členského státu vyjádřeny v jednotkách odlišných od těch, které jsou používány při výpočtu rodinných dávek nebo přídavků podle právních předpisů jiného členského státu, jimž pracovník ve stejném období také podléhal, provede se přepočet v souladu s čl. 15 odst. 3 prováděcího nařízení;
d) bez ohledu na písmeno a), v rámci vztahů mezi členskými státy uvedenými v příloze 8 prováděcího nařízení, nese instituce, která nese náklady na rodinné dávky nebo přídavky s ohledem na první zaměstnání během dotyčného období, náklady na ně po celé období.
3. Přemístí-li rodinní příslušníci pracovníka podléhajícího francouzským právním předpisům nebo nezaměstnané osoby pobírající dávky v nezaměstnanosti na základě francouzských právních předpisů své bydliště z území jednoho členského státu na území jiného členského státu během téhož kalendářního měsíce, instituce příslušná pro poskytování rodinných přídavků na počátku tohoto měsíce pokračuje v jejich poskytování po celý běžný měsíc.
HLAVA III
PROVEDENÍ USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ O URČENÍ POUŽITELNÝCH PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ
Provedení článků 13 až 16 nařízení
Článek 11
Formality v případě vyslání
1. V případech uvedených v čl. 14 odst. 1 písm. a) a 2 písm. a) nařízení vydá instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy jsou nadále použitelné, pracovníkovi na jeho žádost nebo na žádost jeho zaměstnavatele, jsou-li splněny vyžadované podmínky, potvrzení o vyslání uvádějící, že až do uvedeného dne nadále podléhá uvedeným právním předpisům.
2. Souhlas stanovený v čl. 14 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení si vyžádá zaměstnavatel.
Článek 12
Zvláštní ustanovení týkající se pojištění v rámci německého systému sociálního zabezpečení
1. Pokud jsou na základě čl. 14 odst. 1 písm. b) a c) nebo odst. 2 písm. a) nařízení na pracovníka zaměstnaného podnikem nebo zaměstnavatelem, jehož sídlo nebo místo podnikání není na německém území, použitelné německé právní předpisy, použijí se tyto právní předpisy, jako by byl pracovník zaměstnán v místě svého bydliště na německém území.
2. Pokud jsou příspěvky placeny po stanovenou dobu na základě právních předpisů jiného členského státu než Německa v rámci povinného systému pojištění pro případ invalidity, stáří, nebo úmrtí (důchody), mohou být za stejnou dobu placeny doplňkové příspěvky na připojištění podle německých právních předpisů (Höherversicherung).
Článek 13
Výkon práva volby osobami zaměstnanými na diplomatických misích nebo konzulárních úřadech
1. Právo volby stanovené v čl. 16 odst. 2 nařízení musí být poprvé uplatněno do tří měsíců ode dne, kdy byl pracovník zaměstnán u dané diplomatické mise nebo na konzulárním úřadě, nebo kdy nastoupil do osobní služby u členů takových misí nebo úřadů. Volba nabývá účinnosti dnem nástupu do zaměstnání.
Pokud pracovník uplatní znovu své právo volby na konci kalendářního roku, nabývá volba účinnosti prvním dnem následujícího kalendářního roku.
2. Pracovník, který uplatní své právo volby, uvědomí instituci určenou příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si zvolí, a současně o tom uvědomí svého zaměstnavatele. Pokud je to nutné, předá uvedená instituce tuto informaci všem ostatním institucím téhož členského státu v souladu se směrnicemi vydanými příslušným úřadem členského státu.
3. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pracovník zvolí, mu vydá potvrzení uvádějící, že podléhá právním předpisům uvedeného členského státu po dobu zaměstnání u dané diplomatické mise nebo na konzulárním úřadě nebo v osobní službě u členů těchto misí nebo úřadů.
4. Pokud si pracovník zvolí uplatňování německých právních předpisů, použijí se, jako by byl zaměstnán v místě, kde má německá vláda sídlo. Příslušný úřad určí příslušnou instituci nemocenského pojištění.
Článek 14
Výkon práva volby pomocnými zaměstnanci Evropských společenství
1. Právo volby stanovené v čl. 16 odst. 3 nařízení musí být uplatněno v době uzavření pracovní smlouvy. Úřad zmocněný k uzavření takové smlouvy uvědomí instituci určenou příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pomocný zaměstnanec zvolí. Pokud je to nutné, předá uvedená instituce tuto informaci všem ostatním institucím téhož členského státu.
2. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pomocný zaměstnanec zvolí, mu vydá potvrzení uvádějící, že podléhá právním předpisům uvedeného členského státu po dobu, co je zaměstnán Evropskými společenstvími jako pomocný zaměstnanec.
3. Pokud je to nutné, určí příslušné úřady členských států instituce příslušné pro pomocné zaměstnance Evropských společenství.
4. Pokud si pomocný zaměstnanec Evropských společenství zaměstnaný na území jiného členského státu než Německa zvolí uplatňování německých právních předpisů, použijí se, jako by byl zaměstnán v místě, kde má německá vláda sídlo. Příslušný úřad určí příslušnou instituci nemocenského pojištění.
HLAVA IV
PROVEDENÍ ZVLÁŠTNÍCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ O RŮZNÝCH KATEGORIÍCH DÁVEK
KAPITOLA 1
OBECNÁ PRAVIDLA PRO SČÍTÁNÍ DOB POJIŠTĚNÍ
Článek 15
1. V případech uvedených v čl. 18 odst. 1, článku 38, čl. 45 odst. 1 a 2, v článku 64 a čl. 67 odst. 1 a 2 nařízení se sčítání dob pojištění provádí v souladu s těmito pravidly:
a) K dobám pojištění získaným podle právních předpisů jednoho členského státu se přičtou doby pojištění získané podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, pokud je to nezbytné k doplnění dob pojištění získaných podle právních předpisů prvního členského státu za účelem získání, zachování nebo obnovení nároků na dávky, pokud se tyto doby pojištění nepřekrývají. Pokud mají dávky při invaliditě, stáří nebo úmrtí (důchody) přiznat instituce dvou nebo více členských států v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení, provede každá z dotyčných institucí samostatné sčítání tak, že vezme v úvahu všechny doby pojištění získané pracovníkem podle právních předpisů všech členských států, kterým podléhal, aniž jsou případně dotčeny čl. 45 odst. 2 a čl. 46 odst. 2 písm. c) nařízení.
b) Pokud se doba povinného pojištění získaná podle právních předpisů jednoho členského státu kryje s dobou dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění podle právních předpisů jiného členského státu, bere se v úvahu pouze doba prvně uvedená.
c) Pokud se doba pojištění jiná, než doba za takovou považovaná, získaná podle právních předpisů jednoho členského státu překrývá s dobou považovanou za dobu pojištění podle právních předpisů jiného členského státu, vezme se v úvahu jen doba prvně uvedená.
d) Jakoukoli dobu považovanou za dobu pojištění na základě právních předpisů dvou nebo více členských států bere v úvahu pouze instituce členského státu, podle jehož právních předpisů byla pojištěná osoba naposledy povinně pojištěna před uvedenou dobou; pokud pojištěná osoba nebyla povinně pojištěna podle právních předpisů členského státu před uvedenou dobou, bere v úvahu posledně uvedenou dobu instituce členského státu, podle jehož právních předpisů byla osoba poprvé povinně pojištěna po uvedené době.
e) Pokud není možné určit přesně období, ve kterém byly některé doby pojištění získány podle právních předpisů jednoho členského státu, předpokládá se, že se tyto doby pojištění nepřekrývají s dobami pojištění získanými podle právních předpisů jiného členského státu, a berou se v úvahu, je-li to výhodné.
f) Pokud se podle právních předpisů jednoho členského státu berou některé doby pojištění v úvahu, pouze pokud jsou získany v určitém období, instituce uplatňující uvedené právní předpisy
i) bere v úvahu doby pojištění získané podle právních předpisů jiného členského státu, pouze pokud byly získány v uvedeném období, nebo
ii) prodlouží toto období o dobu trvání dob pojištění získaných zcela nebo částečně v uvedeném období podle právních předpisů jiného členského státu, pokud doby pojištění podle právních předpisů druhého členského státu mají za následek pouze odklad období, v němž musí být doby pojištění získány.
2. Doby pojištění získané podle právních předpisů členského státu, na které se nařízení nevztahuje, ale které se berou v úvahu podle právních předpisů členského státu, na které se nařízení vztahuje, se považují za doby pojištění, které se mají vzít v úvahu pro účely sčítání.
3. Pokud jsou doby pojištění získané podle právních předpisů jednoho členského státu vyjádřeny v jednotkách odlišných od jednotek používaných právními předpisy jiného členského státu, provede se přepočet nezbytný pro účely sčítání podle těchto pravidel:
a) pokud pracovník podléhal systému šestidenního pracovního týdne,
i) odpovídá jeden den osmi hodinám a opačně;
ii) šest dnů odpovídá jednomu týdnu a opačně;
iii) dvacet šest dnů odpovídá jednomu měsíci a opačně;
iv) tři měsíce nebo třináct týdnů nebo sedmdesát osm dnů odpovídá jednomu čtvrtletí a opačně;
v) pro přepočet týdnů na měsíce a opačně se týdny a měsíce přepočtou na dny;
vi) pro celkový součet dob pojištění získaných během jednoho kalendářního roku nesmí uplatnění předchozích pravidel vést k výsledku, který je vyšší než tři sta dvanáct dní nebo padesát dva týdny nebo dvanáct měsíců nebo čtyři čtvrtletí;
b) pokud pracovník podléhá systému pětidenního pracovního týdne,
i) jeden den odpovídá devíti hodinám a opačně;
ii) pět dnů odpovídá jednomu týdnu a opačně;
iii) dvacet dva dny odpovídají jednomu měsíci a opačně;
iv) tři měsíce nebo třináct týdnů nebo šedesát šest dnů odpovídá jednomu čtvrtletí a opačně;
v) pro přepočet týdnů na měsíce a opačně se týdny a měsíce přepočtou na dny;
vi) pro celkový součet dob pojištění získaných během jednoho kalendářního roku nesmí uplatnění předchozích pravidel vést k výsledku, který je vyšší než dvě stě šedesát čtyři dny nebo padesát dva týdny nebo dvanáct měsíců nebo čtyři čtvrtletí.
KAPITOLA 2
NEMOC A MATEŘSTVÍ
Provedení článku 18 nařízení
Článek 16
Potvrzení dob pojištění
1. K uplatnění článku 18 nařízení předloží pracovník příslušné instituci potvrzení o dobách pojištění získaných podle právních předpisů, kterým naposledy podléhal.
2. Toto potvrzení vydává nebo vydávají na žádost pracovníka instituce členského státu, jehož právním předpisům naposledy podléhal. Nepředloží-li uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušný úřad přímo od dotyčné instituce nebo dotyčných institucí.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně, je-li nezbytné vzít v úvahu doby pojištění získané dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu.
Provedení článku 19 nařízení
Článek 17
Věcné dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání věcných dávek na základě článku 19 nařízení musí pracovník zaregistrovat sebe a své rodinné příslušníky u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že on a jeho rodinní příslušníci mají nárok na uvedené dávky. Potvrzení vydává příslušná instituce, případně na základě informací poskytnutých zaměstnavatelem. Nepředloží-li pracovník nebo jeho rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od příslušné instituce.
2. Potvrzení zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště oznámeno jeho zrušení. Je-li však uvedené potvrzení vydáno francouzskou institucí, platí pouze po dobu tří měsíců ode dne vydání a musí být obnovováno každé tři měsíce.
3. Je-li pracovník sezónním pracovníkem, platí potvrzení uvedené v odstavci 1 po celou předpokládanou dobu sezónní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.
4. Instituce místa bydliště uvědomí příslušnou instituci o každé registraci provedené podle odstavce 1.
5. Při každé žádosti o věcné dávky předloží dotyčná osoba podpůrné doklady vyžadované pro poskytování věcných dávek podle právních předpisů členského státu, na jehož území má bydliště.
6. V případě hospitalizace oznámí instituce místa bydliště příslušné instituci do tří dnů ode dne, kdy se o ní dozví, datum přijetí do nemocnice, pravděpodobné trvání hospitalizace a datum propuštění z nemocnice. Oznámení však není nezbytné, jsou-li náklady na věcné dávky nahrazovány paušální částkou instituci místa bydliště.
7. Instituce místa bydliště uvědomí předem příslušnou instituci o každém rozhodnutí týkajícím se poskytování věcných dávek ze seznamu uvedeného v čl. 24 odst. 2 nařízení. Příslušná instituce má lhůtu patnáct dní ode dne odeslání této informace ke vznesení odůvodněné námitky; není-li v této lhůtě žádná námitka vznesena, instituce místa bydliště tyto věcné dávky přizná. Pokud musí být věcné dávky poskytnuty v případě krajní naléhavosti, uvědomí o tom instituce místa bydliště neprodleně příslušnou instituci. Oznámení odůvodněné námitky není nezbytné, jsou-li náklady na věcné dávky nahrazovány paušální částkou instituci místa bydliště.
8. Pracovník nebo jeho rodinní příslušníci musí uvědomit instituci místa bydliště o každé změně své situace, která může změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o skončení nebo změně zaměstnání pracovníka nebo o jakékoli změně místa bydliště nebo pobytu uvedeného pracovníka nebo jeho rodinného příslušníka. Příslušná instituce rovněž uvědomí instituci místa bydliště o skončení pojištění nebo o zániku nároku pracovníka na věcné dávky. Instituce místa bydliště může kdykoli požádat příslušnou instituci o informace týkající se pojištění pracovníka nebo jeho nároku na věcné dávky.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušných úřadů těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Článek 18
Peněžité dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání peněžitých dávek na základě čl. 19 odst. 1 písm. b) nařízení se pracovník musí do tří dnů od počátku pracovní neschopnosti obrátit na instituci místa bydliště a předložit jí oznámení o zastavení práce nebo, stanoví-li tak právní předpisy uplatňované příslušnou institucí nebo institucí místa bydliště, potvrzení o pracovní neschopnosti vydané lékařem ošetřujícím dotyčného pracovníka.
2. Nevydávají-li ošetřující lékaři v zemi bydliště potvrzení o pracovní neschopnosti, obrátí se pracovník přímo na instituci místa bydliště ve lhůtě stanovené právními předpisy jí uplatňovanými.
Tato instituce nechá neprodleně pracovní neschopnost lékařsky potvrdit a vystavit potvrzení uvedené v odstavci 1. Toto potvrzení, které musí uvádět předpokládanou dobu pracovní neschopnosti, je neprodleně předáno příslušné instituci.
3. V případech, kdy se nepoužije odstavec 2, nechá instituce místa bydliště pracovníka co nejdříve a v každém případě do tří dnů ode dne, kdy se na ni pracovník obrátí, lékařsky vyšetřit, jako by byl u uvedené instituce pojištěn. Zprávu vyšetřujícího lékaře, ve které se uvede zejména předpokládaná doba pracovní neschopnosti, předá do tří dnů ode dne vyšetření instituce místa bydliště příslušné instituci.
4. Instituce místa bydliště poté provede veškeré nezbytné správní kontroly nebo lékařské prohlídky pracovníka, jako by byl u uvedené instituce pojištěn. Jakmile instituce zjistí, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, neprodleně o tom uvědomí pracovníka a příslušnou instituci, přičemž uvede den, kterým pracovní neschopnost pracovníka skončila. Aniž je dotčen odstavec 6, považuje se oznámení pracovníkovi za rozhodnutí přijaté jménem příslušné instituce.
5. Příslušná instituce si ve všech případech vyhrazuje právo nechat pracovníka vyšetřit lékařem podle vlastního výběru.
6. Rozhodne-li se příslušná instituce neudělit peněžité dávky, protože pracovník nesplnil formální náležitosti stanovené právními předpisy země bydliště, nebo zjistí-li, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, oznámí pracovníkovi své rozhodnutí a současně zašle jeho kopii instituci místa bydliště.
7. Jakmile pracovník znovu nastoupí do práce, oznámí to příslušné instituci, vyžadují-li toto oznámení právní předpisy institucí uplatňované.
8. Příslušná instituce vyplácí peněžité dávky vhodným způsobem, zejména mezinárodními poštovními poukázkami, a uvědomí o tom instituci místa bydliště a pracovníka. Pokud peněžité dávky vyplácí instituce místa bydliště na účet příslušné instituce, uvědomí příslušná instituce pracovníka o jeho právech a sdělí instituci místa bydliště výši peněžitých dávek, data plateb a maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Provedení článku 20 nařízení
Článek 19
Zvláštní ustanovení pro příhraniční pracovníky a jejich rodinné příslušníky
V případě příhraničních pracovníků a jejich rodinných příslušníků mohou být léčiva, obvazový materiál, brýle a malé přístroje vydávány a laboratorní rozbory a zkoušky prováděny pouze v tom členském státě, ve kterém byly předepsány nebo doporučeny v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu.
Provedení článku 22 nařízení
Článek 20
Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát - Zvláštní případ vyslaných pracovníků a pracovníků zaměstnaných v mezinárodní dopravě a jejich rodinných příslušníků
1. K pobírání věcných dávek pro sebe a pro své rodinné příslušníky, kteří jej doprovázejí v době jeho vyslání, předloží pracovník uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. a) bodu i) nebo odst. 2 písm. a) instituci místa pobytu potvrzení podle článku 11 prováděcího nařízení. U pracovníka, který předloží toto potvrzení, jsou podmínky pro získání nároku na věcné dávky považovány za splněné.
2. K pobírání věcných dávek pro sebe nebo pro své rodinné příslušníky, kteří jej doprovázejí, předloží pracovník zaměstnaný v mezinárodní dopravě uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. b) nařízení, který se během výkonu svého zaměstnání nachází na území jiného členského státu, než je příslušný stát, co nejdříve instituci místa pobytu zvláštní potvrzení vydané zaměstnavatelem nebo jeho zástupcem během kalendářního měsíce předložení nebo během dvou předcházejících kalendářních měsíců. Potvrzení uvádí zejména datum, od kterého je pracovník u uvedeného zaměstnavatele zaměstnán, a název a adresu příslušné instituce; není-li však podle právních předpisů dotyčného státu zaměstnavatel povinen znát příslušnou instituci, uvede pracovník písemně název a adresu této instituce při podání žádosti instituci místa pobytu. Má se za to, že pracovník, který předložil potvrzení, splňuje podmínky pro získání nároku na věcné dávky. Nemůže-li se pracovník obrátit na instituci místa pobytu před lékařským ošetřením, je ošetřen po předložení potvrzení, jakoby byl pojištěn u uvedené instituce.
3. Instituce místa pobytu si do tří dnů vyžádá od příslušné instituce informaci, zda dotyčná osoba splňuje podmínky pro získání nároku na věcné dávky. Instituce místa pobytu je povinna poskytovat věcné dávky, dokud neobdrží odpověď od příslušné instituce, avšak ne déle než třicet dnů.
4. Příslušná instituce zašle odpověď instituci místa pobytu do deseti dnů od obdržení žádosti od ní. Je-li odpověď kladná, uvede příslušná instituce případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky poskytovány v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy, a instituce místa pobytu pokračuje v poskytování uvedených dávek.
5. Namísto potvrzení nebo zvláštního potvrzení stanovených v odstavci 1 nebo 2 mohou pracovníci uvedení ve zmíněných odstavcích předložit instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že podmínky pro získání nároku na věcné dávky jsou splněny. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány věcné dávky v souladu s právními předpisy příslušného státu.V tom případě se odstavce 1, 2, 3 a 4 nepoužijí.
6. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
7. Věcné dávky poskytované na základě domněnky vyjádřené v odstavcích 1 nebo 2 se nahrazují podle čl. 36 odst. 1 nařízení.
Článek 21
Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát - Pracovníci jiní než uvedení v článku 20 prováděcího nařízení
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu i) nařízení, s výjimkou případů uvedených v článku 20 prováděcího nařízení, předloží pracovník instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že má nárok na věcné dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce na žádost pracovníka pokud možno předtím, než pracovník opustí území členského státu, ve kterém má bydliště, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Nepředloží-li pracovník uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa pobytu přímo od příslušné instituce.
2. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Článek 22
Věcné dávky pro pracovníky, kteří změní bydliště nebo se vrátí do země bydliště, a pro pracovníky oprávněné odjet do jiného členského státu za účelem léčení
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 22 odst. 1 písm. b) bodu i) nařízení předloží pracovník instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má nárok nadále pobírat uvedené dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky nadále poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Potvrzení může být na žádost pracovníka vydáno po jeho odjezdu, nemůže-li být z důvodů vyšší moci vydáno předem.
2. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek v případě uvedeném v čl. 22 odst. 1 písm. c) bodu i) nařízení.
Článek 23
Věcné dávky pro rodinné příslušníky
Články 21 nebo 22 prováděcího nařízení se použijí obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům uvedeným v čl. 23 odst. 3 nařízení.
Článek 24
Peněžité dávky pro pracovníky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát
Článek 18 prováděcího nařízení se použije obdobně na pobírání peněžitých dávek podle čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení. Aniž je dotčena povinnost předložit potvrzení o pracovní neschopnosti, není pracovník, který pobývá na území členského státu, ale nevykonává tam žádnou profesní činnost, povinen předložit oznámení o zastavení práce uvedené v čl. 18 odst. 1 prováděcího nařízení.
Provedení čl. 23 odst. 3 nařízení
Článek 25
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří se mají vzít v úvahu při výpočtu peněžitých dávek
1. K pobírání dávek podle čl. 23 odst. 3 nařízení předloží pracovník příslušné instituci potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
2. Potvrzení vydává instituce místa bydliště rodinných příslušníků.
Platí dvanáct měsíců ode dne vydání. Může být obnoveno; v tom případě platí ode dne obnovení.
Pracovník je povinen ihned oznámit příslušné instituci každou událost vyžadující změnu potvrzení. Tato změna nabývá účinnosti ode dne této události.
3. Namísto potvrzení stanoveného v odstavci 1 může příslušná instituce požadovat na pracovníkovi předložení nejnovějších listin o osobním stavu jeho rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
Provedení čl. 25 odst. 1 nařízení
Článek 26
Dávky nezaměstnaným osobám, které odcházejí do jiného členského státu, než je příslušný stát, za účelem hledání zaměstnání
1. K pobírání peněžitých a věcných dávek na základě čl. 25 odst. 1 nařízení pro sebe a své rodinné příslušníky předloží nezaměstnaná osoba instituci nemocenského pojištění místa, kam odešla, potvrzení od příslušné instituce nemocenského pojištění, o které měla požádat před odchodem. Nepředloží-li uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa, kam osoba odešla, od příslušné instituce.
Potvrzení musí osvědčovat existenci nároku na uvedené dávky za podmínek vymezených v čl. 69 odst. 1 písm. a) nařízení, určovat dobu trvání tohoto nároku, s přihlédnutím k čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení, a uvádět výši peněžitých dávek, které mají být případně poskytnuty na základě nemocenského pojištění během výše uvedeného období v případě pracovní neschopnosti nebo hospitalizace.
2. Instituce pojištění v nezaměstnanosti místa, kam nezaměstnaná osoba odešla, osvědčí na kopii potvrzení uvedeného v článku 83 prováděcího nařízení, která se zašle instituci nemocenského pojištění stejného místa, že podmínky stanovené v čl. 69 odst. 1 písm. b) nařízení jsou splněny, a upřesní datum, od kterého jsou splněny, a datum, od kterého má nezaměstnaná osoba nárok na dávky v nezaměstnanosti od příslušné instituce.
Potvrzení platí po dobu stanovenou v čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení, pokud jsou podmínky splněny. Nejsou-li podmínky nadále plněny, uvědomí o tom instituce pojištění v nezaměstnanosti místa, kam nezaměstnaná osoba odešla, do tří dnů uvedenou instituce nemocenského pojištění.
3. Ustanovení čl. 17 odst. 6 a 7 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Provedení čl. 25 odst. 3 nařízení
Článek 27
Věcné dávky pro rodinné příslušníky nezaměstnaných osob v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
Článek 17 prováděcího nařízení se použije obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům nezaměstnaných osob, pokud tito rodinní příslušníci mají bydliště na území jiného členského státu, než je příslušný stát. Při registraci rodinných příslušníků nezaměstnaných osob pobírajících dávky podle čl. 69 odst. 1 nařízení musí být předloženo potvrzení uvedené v čl. 26 odst. 1 prováděcího nařízení. Potvrzení platí po dobu poskytování dávek podle čl. 69 odst. 1 nařízení.
Provedení článku 26 nařízení
Článek 28
Věcné dávky pro žadatele o důchod a jejich rodinné příslušníky
1. K pobírání věcných dávek na území členského státu, kde má bydliště, na základě čl. 26 odst. 1 nařízení, se žadatel a jeho rodinní příslušníci zaregistrují u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že má nárok podle právních předpisů jiného členského státu na uvedené dávky pro sebe a pro své rodinné příslušníky. Potvrzení vydává instituce tohoto jiného členského státu, která je příslušná pro věcné dávky.
2. Instituce místa bydliště uvědomí instituci, která potvrzení vydala, o každé registraci provedené podle odstavce 1.
Provedení článku 28 nařízení
Článek 29
Věcné dávky pro důchodce a jejich rodinné příslušníky, kteří nemají bydliště v členském státě, podle jehož právních předpisů mají na dávky nárok
1. K pobírání věcných dávek podle čl. 28 odst. 1 nařízení na území členského státu, ve kterém má bydliště, se důchodce a jeho rodinní příslušníci zaregistrují u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že má nárok na uvedené dávky pro sebe a pro své rodinné příslušníky na základě právních předpisů, podle kterých je vyplácen důchod.
2. Potvrzení vydává na žádost důchodce instituce nebo jedna z institucí příslušných pro vyplácení důchodu nebo případně instituce zmocněná stanovit nárok na věcné dávky, jakmile důchodce splní podmínky pro získání nároku na tyto dávky. Nepředloží-li důchodce potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od instituce nebo institucí příslušných pro vyplácení důchodu nebo případně od instituce zmocněné je vydat. Do obdržení potvrzení může instituce místa bydliště na základě přijatých dokladů zaregistrovat důchodce a jeho rodinné příslušníky dočasně. Tato registrace není pro instituci příslušnou pro vyplácení věcných dávek závazná, dokud instituce místa bydliště nedodá potvrzení stanovené v odstavci 1.
3. Instituce místa bydliště uvědomí instituci, která vydala potvrzení stanovené v odstavci 1, o každé registraci provedené podle uvedeného odstavce.
4. Při každé žádosti o věcné dávky musí důchodce prokázat instituci místa bydliště stvrzenkou nebo kontrolním ústřižkem od peněžní poukázky poslední uskutečněné platby, že má stále nárok na důchod.
5. Důchodce nebo jeho rodinní příslušníci musí instituci místa bydliště uvědomit o každé změně situace, která by mohla změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o zastavení nebo odnětí důchodu a o jakékoli změně jejich bydliště. O každé takové změně instituce příslušné pro důchod rovněž uvědomí instituce místa bydliště důchodce.
6. Správní komise stanoví v případě potřeby postup pro určení instituce, která nese náklady na výplaty věcných dávek v případě uvedeném v čl. 28 odst. 2 písm. b) nařízení.
Provedení článku 29 nařízení
Článek 30
Věcné dávky pro rodinné příslušníky, kteří mají bydliště v jiném členském státě, než ve kterém má bydliště důchodce
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 29 odst. 1 nařízení na území členského státu, ve kterém mají bydliště, se rodinní příslušníci zaregistrují u instituce svého místa bydliště předložením dokladu vyžadovaného právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí pro poskytování těchto dávek rodinným příslušníkům důchodce, spolu s potvrzením osvědčujícím, že důchodce má nárok na věcné dávky pro sebe a své rodinné příslušníky. Potvrzení, které vydává instituce místa bydliště důchodce, zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště jeho rodiny oznámeno jeho zrušení. Pokud je však uvedené potvrzení vydáno francouzskou institucí, platí pouze po dobu dvanácti měsíců ode dne vydání a musí být obnovováno každý rok.
2. Stanoví-li právní předpisy uplatňované institucí, že při podání žádosti musí být předložen doklad o nároku na důchod, předloží rodinní příslušníci při podání žádosti o věcné dávky instituci místa bydliště potvrzení uvedené v odstavci 1.
3. Instituce místa bydliště důchodce uvědomí instituci místa bydliště rodinných příslušníků o pozastavení nebo odnětí důchodu a o každé změně bydliště důchodce. Instituce místa bydliště rodinných příslušníků může kdykoli požadovat od instituce místa bydliště důchodce poskytnutí jakýchkoli informací týkajících se nároku na věcné dávky.
4. Rodinní příslušníci musí instituci místa bydliště uvědomit o všech změnách v jejich situaci, které by mohly změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o každé změně bydliště.
Provedení článku 31 nařízení
Článek 31
Věcné dávky pro důchodce a jejich rodinné příslušníky pobývající v jiném členském státě, než ve kterém mají bydliště
1. K pobírání věcných dávek na základě článku 31 nařízení předloží důchodce instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že má nárok na uvedené dávky. Potvrzení, které vydává instituce místa bydliště důchodce, pokud možno před jeho opuštěním území členského státu, ve kterém má bydliště, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být dávky poskytovány v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu. Nepředloží-li důchodce uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa pobytu přímo od instituce místa bydliště.
2. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně. V tom případě se instituce místa bydliště důchodce považuje za příslušnou instituci.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům uvedeným v článku 31 nařízení.
Provedení čl. 35 odst. 1 nařízení
Článek 32
Instituce, na které se mohou pracovníci dolů a podobných provozů a jejich rodinní příslušníci obracet v případě pobytu nebo bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. V případech uvedených v čl. 35 odst. 1 nařízení, pokud jsou v zemi pobytu nebo bydliště dávky poskytované v rámci systému nemocenského pojištění nebo pojištění v mateřství vztahujícího se na dělníky v ocelářském průmyslu rovné dávkám poskytovaným podle zvláštního systému pro pracovníky v dolech a podobných provozech, mohou se pracovníci této kategorie a jejich rodinní příslušníci obrátit na nejbližší instituci na území členského státu, ve kterém pobývají nebo mají bydliště, uvedenou v příloze 3 prováděcího nařízení, i když je tato nejbližší instituce institucí spravující systém vztahující se na dělníky v ocelářském průmyslu, a tato instituce je povinna dávky poskytnout.
2. Pokud jsou dávky stanovené zvláštním systémem pro pracovníky v dolech a podobných provozech výhodnější, mají tito pracovníci a jejich rodinní příslušníci možnost požádat buď instituci příslušnou pro správu uvedeného systému, nebo nejbližší instituci na území členského státu, kde pobývají nebo kde mají bydliště, která spravuje systém pro dělníky v ocelářském průmyslu. Ve druhém případě dotyčná instituce osobu upozorní, že obrátí-li se na instituci příslušnou pro správu výše uvedeného zvláštního systému, obdrží výhodnější dávky; navíc ji musí informovat o názvu a adrese této instituce.
Provedení čl. 35 odst. 3 nařízení
Článek 33
Přihlížení k době, ve které byly dávky poskytovány institucí jiného členského státu
Pro účely čl. 35 odst. 3 nařízení může instituce členského státu vyzvaná k poskytování dávek požádat instituci jiného členského státu o zaslání informací týkajících se doby, po kterou posledně uvedená instituce dávky již poskytovala pro stejný případ nemoci nebo mateřství.
Článek 34
Náhrada výdajů vzniklých během pobytu v jednom členském státě příslušnou institucí jiného členského státu
1. Není-li během pracovníkova pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát, možné splnit formální náležitosti stanovené v čl. 20 odst. 1, 2 a 5 a v článcích 21, 23 a 31 prováděcího nařízení, nahradí jeho výdaje na jeho žádost příslušná instituce místa pobytu v souladu se sazbami náhrad uplatňovanými institucí místa pobytu.
2. Instituce místa pobytu musí poskytnout příslušné instituci na její žádost nezbytné informace o těchto sazbách.
KAPITOLA 3
INVALIDITA, STÁŘÍ A ÚMRTÍ (DŮCHODY)
Podávání a zpracování žádostí o dávky
Článek 35
Žádosti o dávky v invaliditě, pokud byl pracovník pojištěn výhradně na základě právních předpisů uvedených v příloze III nařízení a v případě uvedeném v čl. 40 odst. 2 nařízení
1. K pobírání dávek na základě článků 37, 38 a 39 nařízení, včetně případů uvedených v čl. 40 odst. 2, čl. 42 odst. 1 a čl. 42 odst. 2 nařízení, podá pracovník žádost buď instituci členského státu, jehož právním předpisům podléhal v době vzniku pracovní neschopnosti následované invaliditou nebo zhoršením invalidity, nebo instituci místa bydliště, která poté žádost postoupí dříve uvedené instituci, přičemž vyznačí datum, kdy byla podána; toto datum se považuje za datum podání žádosti dříve uvedené instituci. Pokud však byly poskytovány peněžité dávky nemocenského pojištění, považuje se případně za datum podání žádosti o důchod den, ke kterému bylo poskytování těchto peněžitých dávek zastaveno.
2. V případě uvedeném v čl. 41 odst. 1 písm. b) nařízení sdělí žadateli instituce, u které byl naposledy pojištěn, výši a datum splatnosti dávek náležejících na základě jí uplatňovaných právních předpisů instituci původně příslušné pro vyplácení těchto dávek. S účinností od uvedeného dne se dávky náležející před zhoršením invalidity zrušují nebo snižují na částku nepřevyšující doplatek uvedený v čl. 41 odst. 1 písm. c) nařízení.
3. Odstavec 2 se nepoužije v případě uvedeném v čl. 41 odst. 1 písm. d) nařízení. V tom případě se instituce, u které byl žadatel naposledy pojištěn, obrátí na nizozemskou instituci za účelem zjištění částky náležející od uvedené instituce.
Článek 36
Žádosti o dávky ve stáří, pozůstalostní dávky (s výjimkou dávek pro sirotky) a dávky v invaliditě v případech neuvedených v článku 35 prováděcího nařízení
1. K pobírání dávek na základě článků 40 až 51 nařízení, s výjimkou případů uvedených v článku 35 prováděcího nařízení, podá dotyčná osoba žádost instituci místa bydliště postupem stanoveným právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí. Nezískal-li pracovník doby pojištění podle uvedených právních předpisů, postoupí instituce místa bydliště žádost instituci členského státu, jehož právním předpisům žadatel naposledy podléhal, přičemž vyznačí datum, kdy byla žádost podána. Toto datum se považuje za datum podání žádosti posledně uvedené instituci.
2. Pokud má žadatel bydliště na území členského státu, podle jehož právních předpisů pracovník nezískal doby pojištění, může žádost podat instituci členského státu, jehož právním předpisům pracovník naposledy podléhal.
3. Pokud má žadatel bydliště na území státu, který není členským státem, podá svou žádost příslušné instituci toho členského státu, jehož právním předpisům pracovník naposledy podléhal.
Pokud žadatel podá svou žádost instituci členského státu, jehož je státním příslušníkem, postoupí tato instituce žádost příslušné instituci.
4. Žádost o dávky podaná instituci jednoho členského státu automaticky zahrnuje souběžné přiznání dávek podle právních předpisů všech dotčených členských států, jejichž podmínky žadatel splňuje, s výjimkou případu, kdy podle čl. 44 odst. 2 nařízení žadatel žádá o odklad poskytování jakýchkoli dávek ve stáří, na které by měl nárok.
Článek 37
Doklady a informace, které by měly doprovázet žádosti o dávky uvedené v článku 36 prováděcího nařízení
Podávání žádostí uvedených v článku 36 prováděcího nařízení podléhá těmto pravidlům:
a) žádost musí být podána společně s potřebnými podpůrnými doklady a musí být sepsána na formuláři stanoveném právními předpisy
i) členského státu, na jehož území má žadatel bydliště, v případě uvedeném v čl. 36 odst. 1;
ii) členského státu, kterým pracovník naposledy podléhal, v případech uvedených v čl. 36 odst. 2 a 3;
b) správnost informací dodaných žadatelem musí být prokázána úředními doklady připojenými k žádosti nebo potvrzena příslušnými subjekty členského státu, na jehož území má žadatel bydliště;
c) žadatel musí uvést, pokud je to možné, buď instituci nebo instituce pojištění pro případ invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) všech členských států, u kterých byl pracovník pojištěn, nebo zaměstnavatele, pro kterého nebo pro které pracoval na území kteréhokoli z členských států, předložením jakéhokoli potvrzení o zaměstnání, které má v držení;
d) žádá-li v souladu s čl. 44 odst. 2 nařízení žadatel o odklad poskytování jakýchkoli dávek ve stáří, na které by měl nárok podle právních předpisů jednoho nebo více členských států, musí upřesnit, na základě kterých právních předpisů o dávky žádá.
Článek 38
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří se mají vzít v úvahu při stanovení výše dávek
1. K pobírání dávek podle čl. 39 odst. 4 nebo čl. 47 odst. 3 nařízení předloží žadatel potvrzení týkající se rodinných příslušníků, s výjimkou jeho dětí, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém má sídlo instituce příslušná pro přiznání dávek.
Potvrzení vydává instituce nemocenského pojištění místa bydliště rodinných příslušníků nebo jiná instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území mají bydliště. Ustanovení čl. 25 odst. 2 druhého a třetího pododstavce prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Namísto potvrzení stanoveného v prvním odstavci může instituce příslušná pro přiznání dávek požadovat na žadateli předložení nejnovějších listin o osobním stavu jeho rodinných příslušníků, s výjimkou jeho dětí, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém se nachází uvedená instituce.
2. Vyžadují-li v případě uvedeném v odstavci 1 právní předpisy uplatňované dotyčnou institucí, aby rodinní příslušníci žili ve společné domácnosti s důchodcem, musí být skutečnost, že rodinní příslušníci, kteří tuto podmínku nesplňují, jsou nicméně výživou odkázáni hlavně na žadatele, prokázána doklady potvrzujícími, že jim žadatel pravidelně posílá část svého příjmu.
Článek 39
Zpracování žádostí o dávky v invaliditě v případě, kdy byl pracovník pojištěn výhradně na základě právních předpisů uvedených v příloze III nařízení
1. Podá-li pracovník žádost o dávky v invaliditě a instituce stanoví, že se použije čl. 37 odst. 1 nařízení, vyžádá si uvedená instituce, je-li to nezbytné, od instituce, u které byl pracovník naposledy pojištěn, potvrzení o dobách pojištění jím získaných podle právních předpisů uplatňovaných touto posledně uvedenou institucí.
2. Pokud je nezbytné vzít v úvahu doby pojištění získané dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu, použije se odstavec 1 obdobně.
3. V případě uvedeném v čl. 39 odst. 3 nařízení zašle instituce, která žadatelův případ zpracovala, jeho spis instituci, u které byl pracovník naposledy pojištěn.
4. Články 41 až 50 prováděcího nařízení se nevztahují na zpracování žádostí uvedených v odstavcích 1, 2 a 3.
Článek 40
Určení stupně invalidity
Pro účely určení stupně invalidity přihlíží instituce členského státu k dokladům a lékařským zprávám a k informacím správní povahy získaným institucí kteréhokoli členského státu. Každá instituce si však ponechává právo nechat žadatele vyšetřit lékařem podle vlastního výběru, s výjimkou případů, kdy se použije čl. 40 odst. 3 nařízení.
Zpracování žádostí o dávky v invaliditě, ve stáří a pro pozůstalé v případech uvedených v článku 36 prováděcího nařízení
Článek 41
Určení instituce příslušné ke zpracování žádosti
1. Žádosti o dávky zpracovává instituce, které byly podány nebo postoupeny v souladu s článkem 36 prováděcího nařízení.
2. Instituce provádějící zpracování žádosti neprodleně uvědomí o žádostech o dávky všechny dotčené instituce na zvláštních formulářích tak, aby všechny tyto instituce mohly žádosti zpracovat současně a bez prodlení.
Článek 42
Formuláře pro zpracování žádosti o dávky
1. Při zpracování žádostí o dávky používá instituce provádějící zpracování žádosti formulář, který obsahuje zejména přehled a souhrn dob pojištění získaných pracovníkem podle právních předpisů všech dotyčných členských států.
2. Předání těchto formulářů instituci kteréhokoli jiného členského státu nahrazuje předání podpůrných dokladů.
Článek 43
Postupy dotyčných institucí při zpracovávání žádostí
1. Instituce provádějící zpracování žádosti zaznamená na formulář uvedený v čl. 42 odst. 1 prováděcího nařízení doby pojištění získané podle jí uplatňovaných právních předpisů a kopii uvedeného formuláře zašle instituci pojištění pro případ invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) kteréhokoli členského státu, u kterého byl pracovník pojištěn, přičemž případně přiloží potvrzení o zaměstnání předložená žadatelem.
2. Pokud je dotčena pouze jedna další instituce, vyplní tato instituce uvedený formulář a zároveň uvede
a) doby pojištění získané podle jí uplatňovaných právních předpisů;
b) výši dávky, kterou žadatel může žádat pouze za tyto doby pojištění;
c) teoretickou a skutečnou výši dávek vypočtenou v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení.
Takto vyplněný formulář vrátí instituci provádějící zpracování žádosti.
Je-li nárok na dávky získán s přihlédnutím pouze k dobám pojištění získaným podle právních předpisů uplatňovaných institucí druhého členského státu a je-li možné výši dávky odpovídající těmto dobám pojištění stanovit bez prodlení, zatímco výpočet uvedený v písmenu c) vyžaduje značně delší dobu, vrátí se formulář instituci provádějící zpracování žádosti s informacemi uvedenými v písmenech a) a b); informace uvedené v písmenu c) jsou instituci provádějící zpracování žádosti sděleny co nejdříve.
3. Jsou-li dotčeny dvě nebo více institucí, vyplní každá z těchto institucí uvedený formulář vyznačením dob pojištění získaných podle jí uplatňovaných právních předpisů a vrátí jej instituci provádějící zpracování žádosti.
Je-li nárok na dávky získán s přihlédnutím pouze k dobám pojištění získaným podle právních předpisů uplatňovaných jednou nebo více těmito institucemi a je-li možné výši dávky odpovídající těmto dobám pojištění stanovit bez prodlení, je instituci provádějící zpracování žádosti oznámena tato výše současně s dobami pojištění; představuje-li určení výše určité zdržení, oznámí se instituci provádějící zpracování žádosti tato výše, jakmile je určena.
Po obdržení všech formulářů obsahujících informace o dobách pojištění a případně částkách náležejících podle právních předpisů jednoho nebo více dotyčných členských států zašle instituce provádějící zpracování žádosti kopii takto vyplněných formulářů každé dotčené instituci, a ty do něj vyznačí teoretickou a skutečnou výši dávek vypočtených v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení a vrátí formulář instituci provádějící zpracování žádosti.
4. Jakmile instituce provádějící zpracování žádosti po obdržení informací uvedených v odstavci 2 nebo 3 zjistí, že je třeba použít čl. 40 odst. 2 nebo čl. 48 odst. 2 nebo 3 nařízení, uvědomí o tom ostatní dotčené instituce.
5. V případě zmíněném v čl. 37 písm. d) prováděcího nařízení uvedou instituce členských států, jejichž právním předpisům žadatel podléhal, ale u kterých žádal o odklad poskytování dávek, do formuláře uvedeného v čl. 42 odst. 1 prováděcího nařízení pouze doby pojištění získané žadatelem podle jimi uplatňovaných právních předpisů.
Článek 44
Instituce zmocněná k přijetí rozhodnutí o stupni invalidity
1. S výhradou odstavců 2 a 3 je pouze instituce provádějící zpracování žádosti zmocněna k přijetí rozhodnutí uvedeného v čl. 40 odst. 3 nařízení o stupni invalidity žadatele. Toto rozhodnutí přijme, jakmile je schopna určit, případně s přihlédnutím k článku 45 nařízení, zda jsou splněny podmínky pro uplatnění nároku stanovené jí uplatňovanými právními předpisy. Neprodleně toto rozhodnutí oznámí ostatním dotčeným institucím.
2. Nejsou-li s přihlédnutím k článku 45 nařízení splněny podmínky pro uplatnění nároku (jiné než týkající se stupně invalidity) stanovené jí uplatňovanými právními předpisy, uvědomí instituce provádějící zpracování žádosti neprodleně instituci příslušnou v oblasti invalidity jiného členského státu, jehož právním předpisům pracovník naposledy podléhal.
Jsou-li splněny podmínky pro uplatnění nároku stanovené jí uplatňovanými právními předpisy, je tato instituce zmocněna přijmout rozhodnutí o stupni invalidity žadatele a neprodleně je oznámí ostatním dotyčným institucím.
3. Případně může být případ za stejných podmínek vrácen příslušné instituci v oblasti invalidity členského státu, jehož právním předpisům pracovník poprvé podléhal.
Článek 45
Prozatímní výplaty a zálohy dávek
1. Zjistí-li instituce provádějící zpracování žádosti, že žadatel má nárok na dávky podle jí uplatňovaných právních předpisů, aniž by bylo nutné přihlížet k dobám pojištění získaným podle právních předpisů jiných členských států, vyplácí ihned prozatímní dávky.
2. Nemá-li žadatel nárok na dávky na základě odstavce 1, ale z informací poskytnutých instituci provádějící zpracování žádosti podle čl. 43 odst. 2 nebo 3 prováděcího nařízení vyplývá, že nárok na dávky je získán podle právních předpisů jiného členského státu pouze s přihlédnutím k dobám pojištění získaným podle nich, vyplácí instituce uplatňující uvedené právní předpisy tyto dávky prozatímně, jakmile ji instituce provádějící zpracování žádosti informuje o její povinnosti tak učinit.
3. Je-li v případě uvedeném v odstavci 2 nárok na dávku získán podle právních předpisů více než jednoho členského státu s přihlédnutím pouze k dobám pojištění získaným podle každého z těchto systémů právních předpisů, je pro prozatímní výplatu dávek příslušná instituce, která první informuje instituci provádějící zpracování žádosti o existenci nároku; instituce provádějící zpracování žádosti je povinna uvědomit ostatní dotčené instituce.
4. Instituce, která má vyplácet dávky podle odstavců 1, 2 nebo 3, o této skutečnosti neprodleně uvědomí žadatele, přičemž jej výslovně upozorní na prozatímní povahu přijatého opatření a na skutečnost, že se proti němu nelze odvolat.
5. Nevyplácí-li se žadateli na základě odstavců 1, 2 nebo 3 žádná prozatímní dávka, ale z obdržených informací vyplývá, že vznikl nárok podle čl. 46 odst. 2 nařízení, vyplácí mu instituce provádějící zpracování žádosti přiměřenou vratnou zálohu, jejíž výše je co nejbližší částce, která mu bude pravděpodobně přiznána podle čl. 46 odst. 2 nařízení.
6. Dva členské státy nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou dohodnout na uplatňování jiných metod prozatímní výplaty dávek v případech, které se týkají pouze institucí těchto států.
Veškeré dohody uzavřené v této oblasti se oznamují správní komisi.
Článek 46
Výpočet dávek v případě souběhu dob pojištění
1. Pro výpočet teoretické a skutečné výše dávky v souladu s čl. 46 odst. 2 písm. a) nebo b) nařízení se použijí pravidla stanovená v čl. 15 odst. 1 písm. b), c) a d) prováděcího nařízení.
Skutečná výše takto zjištěná se zvyšuje o částku odpovídající dobám dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění, určenou v souladu s právními předpisy, podle kterých byly tyto doby pojištění získany.
2. Pro účely čl. 46 odst. 3 nařízení se neberou v úvahu částky dávek odpovídající dobám dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně v případě dobrovolného připojištění uvedeného v čl. 15 odst. 3 druhém pododstavci nařízení.
Pro účely německých právních předpisů se příspěvky, které se neberou v úvahu podle čl. 15 odst. 1 písm. b) prováděcího nařízení, vezmou v úvahu při výpočtu doplňkových částek dobrovolného připojištění. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně.
Článek 47
Konečný výpočet výše dávek náležejících od institucí uplatňujících čl. 46 odst. 3 nařízení
V případě uvedeném v čl. 46 odst. 3 druhém pododstavci nařízení vypočte instituce provádějící zpracování žádosti a oznámí každé dotyčné instituci konečnou výši dávek, které musí každá instituce poskytnout.
Článek 48
Oznámení rozhodnutí institucí žadatelům
1. Konečné rozhodnutí přijaté každou z dotčených institucí, s přihlédnutím případně k oznámení uvedenému v článku 47 prováděcího nařízení, se doručí instituci provádějící zpracování žádosti. Každé rozhodnutí musí uvádět opravné prostředky a lhůty pro jejich podání stanovené příslušnými právními předpisy. Po obdržení všech těchto rozhodnutí je instituce provádějící zpracování žádosti oznámí žadateli v jeho jazyce prostřednictvím souhrnné zprávy, ke které se připojí uvedená rozhodnutí. Lhůty pro podání opravných prostředků běží teprve ode dne obdržení souhrnné zprávy žadatelem.
2. Při odeslání souhrnné zprávy stanovené v odstavci 1 žadateli zašle instituce provádějící zpracování žádosti současně kopii každé dotčené instituci a přiloží k ní kopii rozhodnutí ostatních institucí.
Článek 49
Přepočet dávek
1. Pro účely čl. 49 odst. 2 a 3 a čl. 51 odst. 2 nařízení se články 45 a 47 prováděcího nařízení použijí obdobně.
2. Přepočet, odnětí nebo pozastavení dávek oznámí instituce, která odpovídající rozhodnutí přijala, neprodleně dotyčné osobě a každé instituci, u které uvedené osobě vznikne nárok na dávku případně prostřednictvím instituce provádějící zpracování žádosti. Rozhodnutí musí uvádět opravné prostředky a lhůty pro jejich podání stanovené příslušnými právními předpisy. Lhůty pro podání opravných prostředků běží teprve ode dne obdržení rozhodnutí dotyčnou osobou.
Článek 50
Opatření k urychlení přiznávání dávek
1. a) i) Pokud pracovník, který je státním příslušníkem jednoho členského státu, podléhá právním předpisům jiného členského státu, předá instituce příslušná v oblasti důchodů tohoto jiného členského státu za použití všech prostředků, které má k dispozici, v době registrace uvedeného pracovníka subjektu určenému příslušným úřadem téhož členského státu (země zaměstnání) veškeré informace týkající se totožnosti pracovníka, datum nástupu do zaměstnání a název uvedené příslušné instituce a číslo pojištění přidělené touto institucí.
ii) Navíc příslušná instituce uvedená v bodě i), je-li to možné, předá subjektu určenému podle bodu i) veškeré další informace, které mohou usnadnit a urychlit konečné přiznání důchodů.
iii) Tyto informace se předávají za podmínek stanovených správní komisí subjektu určenému příslušným úřadem dotyčného členského státu.
iv) Pro účely bodů i), ii) a iii) se osoby bez státního občanství a uprchlíci považují za státní příslušníky členského státu, jehož právním předpisům podléhali prvně.
b) Dotčené orgány na žádost pracovníka nebo instituce, u které je v současnosti pojištěn, sestaví průběh pojištění pracovníka nejpozději jeden rok před tím, než dosáhne důchodového věku.
2. Prováděcí pravidla k odstavci 1 stanoví správní komise.
Správní kontroly a lékařské prohlídky
Článek 51
1. Pokud osoba přijímající dávky, zejména
a) dávky v invaliditě,
b) dávky ve stáří poskytované v případě pracovní nezpůsobilosti,
c) dávky ve stáří poskytované starším nezaměstnaným osobám,
d) dávky ve stáří poskytované v případě skončení profesní činnosti,
e) pozůstalostní dávky poskytované v případě invalidity nebo pracovní nezpůsobilosti,
f) dávky poskytované pod podmínkou, že prostředky příjemce nepřevyšují předepsanou mez,
pobývá nebo má bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém se nachází instituce příslušná pro vyplácení dávky, provádí na žádost uvedené instituce správní kontrolu a lékařské prohlídky instituce místa pobytu nebo místa bydliště příjemce postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými posledně uvedenou institucí. Instituci příslušné pro vyplácení dávky však zůstává zachováno právo zařídit prohlídku příjemce lékařem podle vlastního výběru.
2. Zjistí-li se, že příjemce uvedený v odstavci 1 je zaměstnán nebo má prostředky převyšující předepsanou mez a současně pobírá dávky, zašle instituce místa pobytu nebo bydliště zprávu instituci příslušné pro vyplácení dávky, která požádala o kontrolu nebo lékařskou prohlídku. Zpráva uvádí zejména povahu zaměstnání, výši příjmu nebo prostředků, které dotyčná osoba měla za poslední ukončené čtvrtletí, běžnou odměnu vyplácenou ve stejné oblasti pracovníku na stejné úrovni, jako je dotyčná osoba, v povolání, které vykonávala před počátkem invalidity po referenční období, které určí instituce příslušná pro vyplácení dávky, a případně posudek odborného lékaře o zdravotním stavu dotyčné osoby.
Článek 52
Pokud dotyčná osoba po pozastavení vyplácení dávek, které pobírala, znovu získá nárok na dávky a má bydliště na území jiného členského státu, než je příslušný stát, poskytují si dotyčné instituce veškeré informace související se znovuzískáním nároku na poskytování uvedených dávek.
Vyplácení dávek
Článek 53
Metoda vyplácení dávek
1. Pokud instituce příslušná pro vyplácení dávky v členském státě nevyplácí přímo osobám majícím nárok na dávky, které mají bydliště na území jiného členského státu, dávky jim náležející, vyplácejí se tyto dávky na žádost instituce příslušné pro vyplácení dávky prostřednictvím styčného místa posledně uvedeného členského státu nebo prostřednictvím instituce místa bydliště uvedených osob majících nárok na dávky postupem stanoveným v článku 54 až 58 prováděcího nařízení; vyplácí-li instituce příslušná pro vyplácení dávky osobám majícím nárok na dávky přímo, oznámí tuto skutečnost instituci místa bydliště. Postup pro vyplácení, který má instituce členského státu použít, je uveden v příloze 6.
2. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou dohodnout na jiných postupech vyplácení dávek v případě, kdy jsou příslušné instituce členských států jedinými dotyčnými institucemi. Veškeré dohody uzavřené v této oblasti se oznamují správní komisi.
3. Ustanovení dohod týkající se vyplácení dávek použitelná ke dni předcházejícímu vstupu nařízení v platnost jsou použitelná i nadále, pokud jsou uvedena v příloze 5.
Článek 54
Sdělení podrobného rozvrhu splatných částek vyplácejícímu subjektu
Instituce příslušná pro vyplácení dávky zašle styčnému místu členského státu, na jehož území má osoba mající nárok na dávky bydliště, nebo instituci místa bydliště (obojí dále jen "vyplácející subjekt") podrobný rozvrh splatných částek, který by měl být vyplácejícímu subjektu doručen nejpozději do dvaceti dní přede dnem splatnosti těchto dávek.
Článek 55
Platby splatných částek na účet vyplácejícího subjektu
1. Deset dní přede dnem splatnosti dávek zaplatí instituce příslušná pro vyplácení dávky v měně členského státu, na jehož území má sídlo, částku nezbytnou pro platby uvedené v rozvrhu stanoveném v článku 54 prováděcího nařízení. Platba se uskutečňuje prostřednictvím národní banky nebo prostřednictvím jiné banky členského státu, na jehož území má sídlo instituce příslušná pro vyplácení dávky, na účet zřízený u národní banky nebo jiné banky členského státu, na jehož území má sídlo vyplácející subjekt, ve prospěch vyplácejícího subjektu. Tato platba má zprošťující účinek. Instituce příslušná pro vyplácení dávky současně zašle sdělení o platbě vyplácejícímu subjektu.
2. Banka, na jejíž účet se platba uskuteční, připíše ve prospěch vyplácejícího subjektu protihodnotu platby v měně členského státu, na jehož území má vyplácející subjekt sídlo.
3. Názvy a sídla bank uvedených v odstavci 1 jsou uvedeny v příloze 7.
Článek 56
Výplata splatných částek vyplácejícím subjektem osobám majícím nárok na dávky
1. Platby uvedené v rozvrhu stanoveném v článku 54 prováděcího nařízení vyplácí osobě mající nárok na dávky vyplácející subjekt na účet instituce příslušné pro vyplácení dávky. Tyto platby se uskutečňují postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými vyplácejícím subjektem.
2. Jakmile se vyplácející subjekt nebo kterýkoli jiný subjekt jím určený dozví o jakýchkoli okolnostech odůvodňujících pozastavení nebo odnětí dávek, zastaví veškeré platby. Totéž platí i v případě, kdy osoba mající nárok na dávky přemístí své bydliště na území jiného členského státu.
3. Vyplácející subjekt sdělí instituci příslušné pro vyplácení dávky všechny důvody pro jejich nevyplácení. V případě úmrtí osoby mající nárok na dávky nebo jejího manžela nebo manželky nebo v případě nového sňatku vdovy nebo vdovce oznámí vyplácející subjekt uvedené instituci datum této události.
Článek 57
Účetní závěrka v případě plateb uvedených v článku 56 prováděcího nařízení
1. Účetní závěrka v případě plateb uvedených v článku 56 prováděcího nařízení se provádí na konci každého výplatního období za účelem zjištění částek skutečně vyplacených osobám majícím nárok na dávky nebo jejich zákonným nebo zmocněným zástupcům, jakož i nevyplacených částek.
2. Celková částka vyjádřená číselně i slovy v měně členského státu, na jehož území má sídlo instituce příslušná pro vyplácení dávky, se potvrdí jako částka odpovídající platbám uskutečněným vyplácejícím subjektem a opatří se podpisem zástupce vyplácejícího subjektu.
3. Vyplácející subjekt zajistí řádné uskutečňování určených plateb.
4. Rozdíl mezi částkami vyplacenými institucí příslušnou pro vyplácení dávky, vyjádřené v měně členského státu, na jehož území má uvedená instituce sídlo, a hodnota, vyjádřená ve stejné měně, plateb prokázaných vyplácejícím subjektem se započte proti částkám, které má zaplatit následně v rámci téže kapitoly instituce příslušná pro vyplácení dávky.
Článek 58
Náhrada výdajů spojených s vyplácením dávek
Výdaje spojené s vyplácením dávek, zejména poštovní a bankovní poplatky, může vyplácející subjekt získat od příjemců za podmínek stanovených právními předpisy uplatňovanými tímto subjektem.
Článek 59
Oznámení o změně bydliště osoby mající nárok na dávky
Pokud osoba mající nárok na dávky splatné podle právních předpisů jednoho nebo více členských států přemístí své bydliště z území jednoho státu na území jiného státu, oznámí tuto skutečnost instituci příslušné pro vyplácení těchto dávek a vyplácejícímu subjektu.
KAPITOLA 4
PRACOVNÍ ÚRAZY A NEMOCI Z POVOLÁNÍ
Provedení článků 52 a 53 nařízení
Článek 60
Věcné dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání věcných dávek podle čl. 52 písm. a) nařízení předloží pracovník instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má na tyto věcné dávky nárok. Potvrzení vydává příslušná instituce, popřípadě na základě informací poskytnutých zaměstnavatelem. Kromě toho, stanoví-li tak právní předpisy příslušného státu, předloží pracovník instituci místa bydliště potvrzení o oznámení pracovního úrazu nebo nemoci z povolání od příslušné instituce. Nepředloží-li pracovník tyto doklady, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od příslušné instituce a do jejich obdržení mu poskytuje věcné dávky v rámci nemocenského pojištění za předpokladu, že splňuje podmínky nároku na ně.
2. Potvrzení zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště oznámeno jeho zrušení. Je-li však uvedené potvrzení vydáno francouzskou institucí, platí pouze tři měsíce ode dne jeho vydání a musí být obnovováno každé tři měsíce.
3. Je-li pracovník sezonním pracovníkem, platí potvrzení po celou předpokládanou dobu sezonní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.
4. Při každé žádosti o věcné dávky předloží pracovník podpůrné doklady vyžadované pro poskytování věcných dávek na základě právních předpisů členského státu, na jehož území má bydliště.
5. V případě hospitalizace oznámí instituce místa bydliště příslušné instituci do tří dnů ode dne, kdy se o ní dozví, datum přijetí do nemocnice, pravděpodobné trvání hospitalizace a datum propuštění z nemocnice.
6. Instituce místa bydliště uvědomí předem příslušnou instituci o každém rozhodnutí týkajícím se poskytování věcných dávek ze seznamu v čl. 24 odst. 2 nařízení, přičemž přiloží nezbytné podpůrné doklady. Příslušná instituce má lhůtu patnáct dní ode dne odeslání této informace na vznesení případných odůvodněných námitek; není-li v této lhůtě žádná námitka vznesena, instituce místa bydliště věcné dávky přizná. Pokud musí být věcné dávky poskytnuty v případě krajní naléhavosti, uvědomí o tom neprodleně instituce místa bydliště příslušnou instituci.
7. Pracovník musí instituci místa bydliště uvědomit o každé změně situace, která by mohla změnit jeho nárok na věcné dávky, zejména o skončení nebo změně zaměstnání nebo o jakékoli změně místa bydliště nebo pobytu. Příslušná instituce rovněž uvědomí instituci místa bydliště o skončení pojištění nebo o zániku nároku pracovníka na věcné dávky. Instituce místa bydliště může kdykoli požádat příslušnou instituci o informace týkající se pojištění pracovníka nebo jeho nároku na věcné dávky.
8. V případě příhraničních pracovníků mohou být léčiva, obvazový materiál, brýle a malé přístroje vydávány a laboratorní rozbory a zkoušky prováděny pouze v členském státě, ve kterém byly předepsány nebo doporučeny v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Článek 61
Peněžité dávky jiné než důchody v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání peněžitých dávek jiných než důchodů na základě čl. 52 písm. b) nařízení se musí pracovník obrátit do tří dnů od počátku pracovní neschopnosti na instituci místa bydliště a předložit jí oznámení o zastavení práce nebo, stanoví-li tak právní předpisy uplatňované příslušnou institucí nebo institucí místa bydliště, potvrzení o pracovní neschopnosti vydané lékařem ošetřujícím dotyčného pracovníka.
2. Nevydávají-li ošetřující lékaři v zemi bydliště potvrzení o pracovní neschopnosti, obrátí se pracovník přímo na instituci místa bydliště ve lhůtě stanovené jí uplatňovanými právními předpisy.
Tato instituce dá neprodleně pracovní neschopnost lékařsky ověřit a vystavit potvrzení uvedené v odstavci 1. Toto potvrzení, které musí uvádět předpokládanou dobu pracovní neschopnosti, je neprodleně předáno příslušné instituci.
3. V případech, kdy se nepoužije odstavec 2, nechá instituce místa bydliště pracovníka co nejdříve a v každém případě do tří dnů ode dne, kdy se na něj pracovník obrátí, lékařsky vyšetřit, jako by byl u této instituce pojištěn. Zprávu vyšetřujícího lékaře, ve které se uvede zejména předpokládaná doba pracovní neschopnosti, postoupí instituce místa bydliště příslušné instituci do tří dnů ode dne lékařské prohlídky.
4. Instituce místa bydliště poté provede veškeré nezbytné správní kontroly nebo lékařské prohlídky pracovníka, jako by u ní byl pojištěn. Jakmile instituce zjistí, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, neprodleně o tom uvědomí pracovníka a příslušnou instituci, přičemž uvede den, kterým pracovníkova pracovní neschopnost skončila. Aniž je dotčen odstavec 6, považuje se oznámení pracovníkovi za rozhodnutí přijaté jménem příslušné instituce.
5. Příslušná instituce si ve všech případech vyhrazuje právo nechat pracovníka prohlédnout lékařem podle vlastního výběru.
6. Rozhodne-li se příslušná instituce peněžité dávky neudělit, protože pracovník nesplnil formální náležitosti stanovené právními předpisy země bydliště, nebo zjistí-li, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, oznámí pracovníkovi své rozhodnutí a současně zašle jeho kopii instituci místa bydliště.
7. Jakmile pracovník znovu nastoupí do práce, oznámí to příslušné instituce, vyžadují-li toto oznámení právní předpisy uplatňované uvedenou institucí.
8. Příslušná instituce vyplácí peněžité dávky vhodným způsobem, zejména mezinárodními poštovními poukázkami, a uvědomí o tom instituci místa bydliště a pracovníka. Pokud peněžité dávky vyplácí instituce místa bydliště na účet příslušné instituce, uvědomí příslušná instituce pracovníka o jeho právech a sdělí instituci místa bydliště výši peněžitých dávek, data splatnosti a maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Provedení článku 55 nařízení
Článek 62
Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání věcných dávek předloží pracovník uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. a) bodu i) nebo odst. 2 písm. a) nařízení instituci místa pobytu potvrzení podle článku 11 prováděcího nařízení. U pracovníka, který předloží toto potvrzení, se podmínky k získání nároku na věcné dávky považují za splněné.
2. K pobírání věcných dávek předloží pracovník zaměstnaný v mezinárodní dopravě uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. b) nařízení, který se během výkonu svého zaměstnání nachází na území jiného členského státu, než je příslušný stát, co nejdříve instituci místa pobytu zvláštní potvrzení vydané zaměstnavatelem nebo jeho zástupcem během kalendářního měsíce předložení nebo během dvou předcházejících kalendářních měsíců. Potvrzení uvádí zejména datum, od kterého je pracovník zaměstnán uvedeným zaměstnavatelem, a název a adresu příslušné instituce. U pracovníka, který předloží toto potvrzení, se podmínky k získání nároku na věcné dávky považují za splněné. Nemůže-li se pracovník obrátit na instituci místa pobytu před lékařským ošetřením, je ošetřen po předložení potvrzení, jako by byl pojištěn u uvedené instituce.
3. Instituce místa pobytu si do tří dnů vyžádá od příslušné instituce informaci, zda pracovník uvedený odstavcích 1 nebo 2 splňuje podmínky pro získání nároku na věcné dávky. Instituce místa pobytu je povinna poskytovat věcné dávky, dokud neobdrží odpověď od příslušné instituce, avšak ne déle než třicet dnů.
4. Příslušná instituce zašle svou odpověď instituci místa pobytu do deseti dnů od obdržení žádosti od ní. Je-li odpověď kladná, uvede příslušná instituce případnou maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány věcné dávky v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy, a instituce místa pobytu pokračuje v poskytování uvedených dávek.
5. Věcné dávky poskytované na základě domněnky vyjádřené v odstavci 1 nebo 2 se nahrazují podle čl. 36 odst. 1 nařízení.
6. Namísto potvrzení nebo zvláštního potvrzení stanoveného v odstavci 1 nebo případně 2 mohou pracovníci uvedení v uvedených odstavcích předložit instituci místa pobytu potvrzení podle odstavce 7.
7. K pobírání věcných dávek na základě čl. 55 odst. 1 písm. a) bodu i) nařízení, s výjimkou případů, kde platí domněnka podle odstavců 1 a 2, předloží pracovník instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že má nárok na věcné dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce pokud možno před tím, než pracovník opustí území členského státu, ve kterém má bydliště, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány věcné dávky v souladu s právními předpisy příslušného státu. Nepředloží-li pracovník uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa pobytu od příslušné instituce.
8. Ustanovení čl. 60 odst. 5, 6 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Článek 63
Věcné dávky pro pracovníky, kteří změní bydliště nebo se vrátí do země bydliště, a pro pracovníky oprávněné odjet do jiného členského státu za účelem léčení
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 55 odst. 1 písm. b) bodu i) nařízení pracovník předloží instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má nárok nadále pobírat uvedené dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky nadále poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Potvrzení může být na žádost pracovníka vydáno po jeho odjezdu, nemůže-li být z důvodů vyšší moci vydáno předem.
2. Ustanovení čl. 60 odst. 5, 6 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek v případě uvedeném v čl. 55 odst. 1 písm. c) bodu i) nařízení.
Článek 64
Jiné peněžité dávky než důchody v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát
Článek 61 prováděcího nařízení se použije obdobně na pobírání jiných peněžitých dávek než důchodů na základě čl. 55 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení. Aniž je dotčena povinnost předložit potvrzení o pracovní neschopnosti, nemusí pracovník, který pobývá na území členského státu, ale nevykonává tam žádnou profesní činnost, předkládat oznámení o zastavení práce uvedené v čl. 61 odst. 1 prováděcího nařízení.
Provedení článků 52 až 56 nařízení
Článek 65
Oznámení, vyšetřování a výměna informací mezi institucemi týkající se pracovního úrazu nebo nemoci z povolání, k nimž došlo v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. Pokud k pracovnímu úrazu dojde nebo nemoc z povolání je poprvé lékařsky zjištěna na území jiného členského státu, než je příslušný stát, učiní se oznámení pracovního úrazu nebo nemoci z povolání v souladu s právními předpisy příslušného státu, aniž jsou dotčeny právní předpisy platné na území členského státu, ve kterém došlo k pracovnímu úrazu nebo ve kterém byla poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, jež v takovém případě zůstávají použitelné. Toto oznámení se zašle příslušné instituci a kopie se zašle instituci místa bydliště nebo instituci místa pobytu.
2. Instituce členského státu, na jehož území dojde k pracovnímu úrazu nebo je poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, zašle příslušné instituci dvojmo lékařské zprávy vystavené na uvedeném území a všechny důležité informace, které může posledně uvedená instituce požadovat.
3. Existují-li v případě úrazu, ke kterému dojde cestou na území jiného členského státu, než je příslušný stát, důvody pro vyšetřování na území dříve uvedeného státu, může příslušná instituce pro tento účel jmenovat vyšetřovatele a uvědomit o tom úřady uvedeného členského státu. Tyto úřady jsou vyšetřovateli nápomocny zejména jmenováním osoby, která mu má pomáhat s nahlížením do protokolů a všech dalších dokumentů týkajících se úrazu.
4. Po ukončení léčení se příslušné instituci zašle podrobná zpráva spolu s lékařskými potvrzeními týkajícími se trvalých následků úrazu nebo nemoci a zejména současného stavu oběti a zotavování se zranění nebo jejich stabilizace. Příslušnou částku uhradí instituce místa bydliště nebo případně instituce místa pobytu v souladu se sazbou používanou uvedenou institucí na účet příslušné instituce.
5. Příslušná instituce oznámí instituci místa bydliště nebo případně instituci místa pobytu na požádání rozhodnutí určující datum zotavení ze zranění nebo jejich stabilizace, a popřípadě rozhodnutí týkající se poskytování důchodu.
Článek 66
Pochybnosti, zda se jedná o pracovní úraz nebo nemoc z povolání
1. Pokud v případech uvedených v článku 52 nebo čl. 55 odst. 1 nařízení příslušná instituce zpochybňuje uplatnění právních předpisů týkajících se pracovních úrazů nebo nemocí z povolání, neprodleně o tom uvědomí instituci místa bydliště nebo instituci místa pobytu, která poskytla věcné dávky; tyto dávky jsou pak považovány za dávky nemocenského pojištění a jsou na tomto základě poskytovány nadále až do předložení potvrzení nebo zvláštního potvrzení uvedených v článcích 20 a 21 prováděcího nařízení.
2. Jakmile je v této věci dosaženo konečného rozhodnutí, sdělí příslušná instituce tuto skutečnost neprodleně instituci místa bydliště nebo instituci místa pobytu, která věcné dávky poskytovala. Pokud případ není pracovním úrazem ani nemocí z povolání, poskytuje uvedená instituce uvedené dávky nadále v rámci nemocenského pojištění, má-li na ně pracovník nárok. Jinak se věcné dávky obdržené pracovníkem v rámci nemocenského pojištění považují za dávky při pracovním úrazu nebo nemoci z povolání.
Provedení článku 57 nařízení
Článek 67
Postup v případě vystavení nebezpečí nemoci z povolání v několika členských státech
1. V případě uvedeném v čl. 57 odst. 1 nařízení se oznámení o nemoci z povolání zašle buď instituci příslušné pro nemoci z povolání ve členském státě, podle jehož právních předpisů nemocný naposledy vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc, nebo instituci místa bydliště, která oznámení doručí uvedené příslušné instituci.
2. Zjistí-li příslušná instituce uvedená v odstavci 1, že činnost způsobilá vyvolat dotyčnou nemoc z povolání byla vykonávána podle právních předpisů jiného členského státu, postoupí oznámení a doprovodné doklady odpovídající instituci uvedeného členského státu.
3. Pokud instituce členského státu, podle jehož právních předpisů nemocný naposledy vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc z povolání, zjistí, že tato osoba nebo pozůstalí po ní nesplňují podmínky uvedených právních předpisů s přihlédnutím k čl. 57 odst. 2 a čl. 57 odst. 3 písm. a) a b) nařízení, tato instituce
a) bez prodlení postoupí instituci členského státu, podle jehož právních předpisů nemocný dříve vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc, oznámení a všechny doprovodné doklady včetně nálezů a zpráv z lékařských vyšetření sjednaných dříve uvedenou institucí a kopii rozhodnutí uvedeného v písmenu b);
b) současně uvědomí dotyčnou osobu o svém rozhodnutí, přičemž uvede zejména důvody odmítnutí dávek, opravné prostředky a lhůty pro jejich podání a datum, kdy byl spis zaslán instituci uvedené v písmenu a).
4. Případně musí být případ vrácen stejným postupem odpovídající instituci členského státu, podle jehož právních předpisů nemocný poprvé vykonával činnost způsobilou vyvolat nemoc z povolání.
Článek 68
Výměny informací mezi institucemi v případě odvolání proti rozhodnutí o odmítnutí žádosti - Vyplácení záloh v případě odvolání
1. Pokud je podáno odvolání proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti přijatému institucí některého z členských států, podle jehož právních předpisů nemocný vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc z povolání, uvedená instituce informuje instituci, které bylo oznámení postoupeno postupem podle čl. 67 odst. 3 prováděcího nařízení, a následně ji uvědomí o konečném rozhodnutí, kterého bylo dosaženo.
2. Byl-li nárok na dávky získán podle právních předpisů uplatňovaných posledně uvedenou institucí s přihlédnutím k čl. 57 odst. 2 a 3 písm. a) a písm. b) nařízení, vyplácí tato instituce zálohy až do stanovené částky, případně po konzultaci s institucí, proti jejímuž rozhodnutí bylo odvolání podáno. Posledně uvedená instituce nahradí částku vyplacených záloh, jestliže je po ní v důsledku odvolání požadováno poskytování dávek. Uvedená částka se pak odečte z celkové výše dávek splatných dotyčné osobě.
Článek 69
Rozdělení nákladů na peněžité dávky v případech sklerogenické pneumokoniózy
Na uplatňování čl. 57 odst. 3 písm. c) nařízení se vztahují tato pravidla:
a) příslušná instituce členského státu, na základě jehož právních předpisů se přiznávají peněžité dávky podle čl. 57 odst. 1 nařízení (dále jen "instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek") použije formulář obsahující zejména přehled a souhrn všech dob pojištění (starobní pojištění) získaných nemocným podle právních předpisů každého z dotčených členských států;
b) instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek postoupí uvedený formulář všem institucím starobního pojištění, u kterých byl nemocný pojištěn v každém z těchto států; každá z uvedených institucí na formulář zapíše doby pojištění (starobní pojištění) získané podle jí uplatňovaných právních předpisů a formulář vrátí instituci příslušné pro vyplácení peněžitých dávek;
c) instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek pak rozdělí náklady mezi sebe a ostatní dotyčné příslušné instituce; rozdělení těmto institucím oznámí ke schválení spolu s podklady, zejména s ohledem na celkovou výši poskytovaných peněžitých dávek a na výpočet procentní hodnoty tohoto rozdělení;
d) na konci každého kalendářního roku zašle instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek každé z ostatních dotyčných příslušných institucí přehled peněžitých dávek vyplacených během daného finančního roku, uvádějící částku náležející od každé z nich podle rozdělení stanoveného v písmenu c); každá z těchto institucí nahradí tuto částku instituci příslušné pro vyplácení peněžitých dávek co nejdříve, a nejpozději do tří měsíců.
Provedení čl. 58 odst. 3 nařízení
Článek 70
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, ke kterým se má přihlédnout při výpočtu peněžitých dávek včetně důchodů
1. K pobírání dávek podle článku 58 nařízení předloží žadatel potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má sídlo instituce příslušná pro přiznávání peněžitých dávek.
Potvrzení vydává instituce nemocenského pojištění místa bydliště rodinných příslušníků nebo jiná instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území mají bydliště. Ustanovení čl. 25 odst. 2 druhého a třetího pododstavce prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Namísto potvrzení podle prvního pododstavce může instituce příslušná pro přiznání peněžitých dávek požadovat, aby žadatel předložil nejnovější listiny o osobním stavu týkající se jeho rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
2. V případě uvedeném v odstavci 1, vyžadují-li právní předpisy uplatňované dotyčnou institucí, aby rodinní příslušníci žili ve společné domácnosti s žadatelem, musí být skutečnost, že uvedení rodinní příslušníci, kteří tuto podmínku nesplňují, jsou nicméně výživou odkázáni hlavně na žadatele, prokázána doklady potvrzujícími, že jim žadatel pravidelně posílá část svého příjmu.
Provedení článku 60 nařízení
Článek 71
Zhoršení nemoci z povolání
1. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 1 nařízení dodá pracovník instituci členského státu, u které uplatňuje nárok na dávky, veškeré informace vztahující se k dávkám poskytovaným dříve s ohledem na dotyčnou nemoc z povolání. Uvedená instituce se může obrátit na kteroukoli jinou instituci, která byla dříve příslušná, za účelem získání informací, které považuje za nezbytné.
2. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 1 písm. c) nařízení příslušná instituce pro vyplácení peněžitých dávek oznámí ostatním dotyčným institucím za účelem schválení výši nákladů, kterou mají nést posledně uvedené instituce v důsledku zhoršení, spolu s vhodným podpůrným dokladem. Na konci každého kalendářního roku zašle první instituce druhé přehled peněžitých dávek vyplacených v dotyčném finančním roce, uvádějící částku splatnou posledně uvedenou institucí, která ji nahradí první instituci co nejdříve a nejpozději do tří měsíců.
3. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 2 písm. b) první větě nařízení oznámí instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek zúčastněným příslušným institucím ke schválení změny provedené v předchozím rozdělení nákladů, spolu s vhodnými podklady.
4. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 2 písm. b) druhé větě nařízení se použije odstavec 2 obdobně.
Provedení čl. 61 odst. 5 nařízení
Článek 72
Posouzení stupně neschopnosti v případě dřívějšího pracovního úrazu nebo dřívější nemoci z povolání
1. K posouzení stupně neschopnosti v případě uvedeném v čl. 61 odst. 5 nařízení poskytne pracovník příslušné instituci členského státu, jehož právním předpisům podléhal v době, kdy utrpěl pracovní úraz nebo kdy byla poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, veškeré informace o předchozích pracovních úrazech nebo nemocích z povolání, které utrpěl nebo jimiž onemocněl v době, kdy podléhal právním předpisům kteréhokoli jiného členského státu, bez ohledu na stupeň neschopnosti způsobený těmito předchozími případy.
2. Příslušná instituce bere v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy ke stanovení nároku na dávky a určení výše dávek v úvahu stupeň neschopnosti způsobené těmito předchozími případy.
3. Příslušná instituce se může obrátit na kteroukoli jinou instituci, která byla dříve příslušná, aby získala informace, které považuje za nezbytné.
Pokud byla předchozí pracovní neschopnost způsobena úrazem, ke kterému došlo, když pracovník podléhal právním předpisům členského státu, které nečiní rozdílu podle původu pracovní neschopnosti, poskytne instituce příslušná pro předchozí pracovní neschopnost nebo instituce určená příslušným úřadem dotyčného členského státu na žádost příslušné instituce jiného členského státu informace o stupni předchozí pracovní neschopnosti a pokud možno jakékoli informace, které by umožnily určit, zda pracovní neschopnost vznikla následkem pracovního úrazu ve smyslu právních předpisů uplatňovaných institucí druhého členského státu. Pokud je tomu tak, použije se odstavec 2 obdobně.
Provedení čl. 62 odst. 1 nařízení
Článek 73
Instituce, na které se mohou pracovníci dolů a podobných provozů obrátit, jestliže pobývají nebo mají bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. V případech uvedených v čl. 62 odst. 1 nařízení, pokud jsou v zemi pobytu nebo bydliště dávky poskytované systémem pojištění pro pracovní úrazy a nemoci z povolání vztahující se na dělníky v ocelářském průmyslu rovnocenné dávkám poskytovaným zvláštním systémem pro pracovníky v dolech a podobných provozech, se mohou pracovníci posledně uvedené kategorie obrátit v členském státě, ve kterém mají místo bydliště nebo kde pobývají, na nejbližší instituce uvedené v příloze 3 prováděcího nařízení, i když je nejbližší instituce institucí systému vztahujícího se na dělníky v ocelářském průmyslu, a ta je povinna dávky poskytovat.
2. Pokud jsou dávky poskytované zvláštním systémem pro pracovníky v dolech a podobných provozech výhodnější, mají tito pracovníci právo obrátit se buď na instituci příslušnou pro správu uvedeného systému, nebo na nejbližší instituci v členském státě, ve kterém pobývají nebo mají bydliště, která spravuje systém pro dělníky v ocelářském průmyslu. Ve druhém případě dotyčná instituce pracovníka upozorní, že obrátí-li se na instituci příslušnou pro správu výše uvedeného zvláštního systému, obdrží výhodnější dávky; navíc mu musí sdělit název a adresu uvedené instituce.
Provedení čl. 62 odst. 2 nařízení
Článek 74
Přihlédnutí k dobám, během kterých již dávky byly poskytovány institucí jiného členského státu
Pro účely čl. 62 odst. 2 nařízení může instituce členského státu, po níž se požaduje poskytování dávek, požádat instituci jiného členského státu, aby jí poskytla informace týkající se doby, po kterou posledně uvedená instituce již poskytovala dávky za tentýž pracovní úraz nebo tutéž nemoc z povolání.
Podávání a zpracování žádostí o důchod, s výjimkou důchodů za nemoci z povolání uvedených v článku 57 nařízení
Článek 75
1. K pobírání důchodu nebo příplatku podle právních předpisů členského státu podá pracovník nebo pozůstalí po něm, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, žádost buď u příslušné instituce, nebo u instituce místa bydliště, která tuto žádost postoupí příslušné instituci. Podávání žádosti podléhá těmto pravidlům:
a) k žádosti musí být přiloženy požadované podpůrné doklady a žádost musí být vyhotovena na formulářích stanovených právními předpisy uplatňovanými příslušnou institucí;
b) správnost informací podaných žadatelem musí být prokázána úředními doklady připojenými k formuláři žádosti nebo potvrzena příslušnými institucemi členského státu, na jehož území má žadatel bydliště.
2. Příslušná instituce oznámí žadateli své rozhodnutí buď přímo, nebo prostřednictvím styčného místa příslušného státu; kopii tohoto rozhodnutí zašle styčnému místu členského státu, na jehož území má žadatel bydliště.
Správní kontrola a lékařské prohlídky
Článek 76
1. Správní kontrolu a lékařské prohlídky stanovené v případě přezkoumání důchodů provádí na žádost příslušné instituce instituce členského státu, na jehož území se osoba mající nárok na dávky nachází, postupem stanoveným právními předpisy uplatňovanými posledně uvedenou institucí. Příslušná instituce si však vyhrazuje právo nechat osobu mající nárok na dávky vyšetřit lékařem podle vlastního výběru.
2. Každá osoba pobírající důchod pro sebe nebo pro sirotka uvědomí instituci příslušnou pro vyplácení dávky o každé změně své situace nebo situace sirotka, která by mohla změnit nárok na důchod.
Vyplácení důchodů
Článek 77
Důchody splatné institucí jednoho členského státu žadatelům s bydlištěm na území jiného členského státu se vyplácejí postupem podle článků 53 až 58 prováděcího nařízení.
KAPITOLA 5
POHŘEBNÉ
Provedení článků 64, 65 a 66 nařízení
Článek 78
Podání žádosti o pohřebné
K obdržení pohřebného podle právních předpisů jiného členského státu, než je stát, na jehož území má žadatel bydliště, podá žadatel svou žádost buď příslušné instituci, nebo instituci místa bydliště.
Žádost musí být provázena podpůrnými doklady vyžadovanými právními předpisy, které příslušná instituce uplatňuje.
Správnost informací dodaných žadatelem musí být prokázána úředními doklady připojenými k žádosti nebo potvrzena příslušnými subjekty členského státu, na jehož území má žadatel bydliště.
Článek 79
Potvrzení o dobách pojištění
1. K uplatnění článku 64 nařízení předloží žadatel příslušné instituci potvrzení uvádějící doby pojištění získané pracovníkem podle právních předpisů, kterým naposledy podléhal.
2. Potvrzení vydává případně na žádost žadatele instituce nemocenského pojištění, u které byl žadatel naposledy pojištěn. Nepředloží-li žadatel uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušná instituce od jedné či druhé výše uvedené instituce.
3. Je-li ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu nezbytné přihlédnout k dobám pojištění dříve získaným podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, použijí se odstavce 1 a 2 obdobně.
KAPITOLA 6
DÁVKY V NEZAMĚSTNANOSTI
Provedení článku 67 nařízení
Článek 80
Potvrzení o dobách pojištění nebo zaměstnání
1. K uplatnění čl. 67 odst. 1, 2 nebo 4 nařízení předloží žadatel příslušné instituci potvrzení uvádějící doby pojištění nebo doby zaměstnání získané dříve podle právních předpisů, kterým naposledy podléhal, spolu s veškerými dalšími informacemi vyžadovanými právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí.
2. Potvrzení vydává na žádost dotyčné osoby buď instituce příslušná ve věcech nezaměstnanosti členského státu, jehož právním předpisům naposledy podléhala, nebo jiná instituce určená příslušným úřadem tohoto členského státu. Nepředloží-li uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušná instituce od jedné nebo druhé výše uvedené instituce.
3. Je-li ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu nezbytné přihlédnout k dobám pojištění nebo dobám zaměstnání dříve získaným podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, použijí se odstavce 1 a 2 obdobně.
Provedení článku 68 nařízení
Článek 81
Potvrzení pro výpočet dávek
Pokud je pro výpočet dávek příslušná instituce uvedená v čl. 68 odst. 1 nařízení a pokud dotyčná osoba nevykonávala své poslední zaměstnání alespoň čtyři týdny na území členského státu, ve kterém má uvedená instituce sídlo, předloží jí potvrzení uvádějící povahu posledního zaměstnání vykonávaného alespoň čtyři týdny na území jiného členského státu a hospodářského odvětví, ve kterém toto zaměstnání vykonávala. Nepředloží-li dotyčná osoba toto potvrzení, obdrží je uvedená instituce buď od příslušné instituce ve věci nezaměstnanosti posledně uvedeného členského státu, u kterého byla naposledy pojištěna, nebo od jiné instituce určené příslušným úřadem členského státu.
Článek 82
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří mají být bráni v úvahu při výpočtu dávek
1. K uplatnění čl. 68 odst. 2 nařízení předloží dotyčná osoba příslušné instituci potvrzení týkající se jejích rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
2. Potvrzení vydává instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území mají tito rodinní příslušníci bydliště. Musí potvrdit, že rodinní příslušníci nejsou bráni v úvahu při výpočtu dávek v nezaměstnanosti náležejících jiné osobě podle právních předpisů uvedeného členského státu. Potvrzení platí dvanáct měsíců ode dne vydání. Může být obnoveno; v tom případě platí ode dne obnovení. Dotyčná osoba neprodleně uvědomí příslušnou instituci o každé události vyžadující změnu potvrzení; změna nabývá účinnosti dnem, kdy událost nastala.
Provedení článku 69 nařízení
Článek 83
Podmínky a meze pro zachování nároku na dávky, pokud nezaměstnaná osoba odchází do jiného členského státu
1. K zachování nároku na dávky předloží nezaměstnaná osoba uvedená v čl. 69 odst. 1 nařízení instituci místa, na které odešla, potvrzení, ve kterém příslušná instituce osvědčí, že má stále nárok na dávky za podmínek stanovených v odst. 1 písm. b) uvedeného článku. Příslušná instituce v potvrzení uvede zejména:
a) výši dávky, která se má vyplácet nezaměstnané osobě podle právních předpisů příslušného státu,
b) datum, kdy nezaměstnaná osoba přestala být k dispozici službám zaměstnanosti příslušného státu,
c) lhůtu podle čl. 69 odst. 1 písm. b) nařízení pro zápis do evidence uchazečů o zaměstnání v členském státě, do kterého nezaměstnaná osoba odešla;
d) maximální dobu v souladu s čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení, po kterou je možné nárok na dávku zachovat,
e) skutečnosti, které by mohly nárok na dávky změnit.
2. Nezaměstnaná osoba, která má v úmyslu odejít do jiného členského státu s cílem hledat tam zaměstnání, před svým odjezdem požádá o potvrzení uvedené v odstavci 1. Nepředloží-li nezaměstnaná osoba uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa, na které osoba odešla, od příslušné instituce. Služby zaměstnanosti příslušného státu musí zajistit, aby nezaměstnaná osoba byla informována o svých povinnostech podle článku 69 nařízení a podle tohoto článku.
3. Instituce místa, na které nezaměstnaná osoba odešla, oznámí příslušné instituci datum, kdy byla nezaměstnaná osoba zapsána, a datum, kdy bylo vyplácení dávek zahájeno, a vyplácí dávky příslušného státu postupem stanoveným právními předpisy členského státu, do kterého nezaměstnaná osoba odešla.
Instituce místa, do kterého nezaměstnaná osoba odešla, provede nebo dá provést kontrolu, jako by se jednalo o nezaměstnanou osobu mající nárok na dávky podle jí uplatňovaných právních předpisů. Uvědomí příslušnou instituci o jakékoli skutečnosti uvedené v odst. 1 písm. e), jakmile se o ní dozví, a v případech, kdy mají dávky být pozastaveny nebo odňaty, ihned vyplácení dávky zastaví. Příslušná instituce ji neprodleně uvědomí, do jaké míry a od kterého dne je touto skutečností nárok nezaměstnané osoby na dávku ovlivněn. Vyplácení dávek může být případně obnoveno pouze po obdržení takových informací. Pokud dávka musí být snížena, vyplácí nezaměstnané osobě instituce místa, na které odešla, nadále sníženou výši dávky, s výhradou úpravy po obdržení odpovědi od příslušného orgánu.
4. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných prováděcích pravidel.
Provedení článku 71 nařízení
Článek 84
Nezaměstnané osoby, které během posledního zaměstnání měly bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. V případech uvedených v čl. 71 odst. 1 písm. a) bodu ii) a písm. b) bodu ii) první větě nařízení se instituce místa bydliště považuje pro účely článku 80 prováděcího nařízení za příslušnou instituci.
2. Při podání žádosti o dávky podle čl. 71 odst. 1 písm. b) bodu ii) nařízení předloží nezaměstnaná osoba instituci svého místa bydliště, kromě potvrzení stanoveného v článku 80 prováděcího nařízení, potvrzení od instituce členského státu, jehož právním předpisům naposledy podléhala, které uvádí, že nemá nárok na dávku podle článku 69 nařízení.
3. Pro účely čl. 71 odst. 2 nařízení požádá instituce místa bydliště příslušnou instituci o veškeré informace týkající se nároků nezaměstnané osoby vůči příslušné instituci.
KAPITOLA 7
RODINNÉ DÁVKY A RODINNÉ PŘÍDAVKY
Provedení článku 72 nařízení
Článek 85
Potvrzení o dobách zaměstnání
1. K uplatnění článku 72 nařízení předloží osoba příslušné instituci potvrzení uvádějící doby zaměstnání získané podle právních předpisů, kterým naposledy podléhala.
2. Potvrzení vydává na žádost dotyčné osoby buď instituce příslušná ve věci rodinných dávek členského státu, u kterého byla osoba naposledy pojištěna, nebo jiná instituce určená příslušným úřadem uvedeného členského státu. Nepředloží-li žadatel uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušná instituce od jedné nebo druhé z výše uvedených institucí, ledaže jí instituce nemocenského pojištění může zaslat kopii potvrzení stanoveného v čl. 16 odst. 1 prováděcího nařízení.
3. Je-li ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu nezbytné přihlédnout k dobám zaměstnání získaným dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, použijí se odstavce 1 a 2 obdobně.
Provedení čl. 73 odst. 1 a čl. 75 odst. 1 písm. a) a b) nařízení
Článek 86
Pracovníci podléhající právním předpisům jiného členského státu než Francie
1. K pobírání rodinných dávek podle čl. 73 odst. 1 nařízení podá pracovník žádost příslušné instituci, případně prostřednictvím svého zaměstnavatele.
2. Na podporu své žádosti předloží pracovník potvrzení týkající se rodinného stavu vydané úřady příslušnými v záležitostech rodinného stavu v zemi bydliště rodinných příslušníků. Toto potvrzení musí být obnovováno každý rok.
3. Pokud právní předpisy příslušného státu stanoví, že rodinné dávky mohou nebo musí být vypláceny jiné osobě než pracovníkovi, přiloží pracovník ke své žádosti informace umožňující určit totožnost osoby, které mají být rodinné dávky vypláceny v zemi bydliště (příjmení, jméno, úplná adresa).
4. Příslušné úřady dvou nebo více členských států se mohou dohodnout na zvláštních postupech pro vyplácení rodinných dávek, zejména s cílem usnadnit uplatňování čl. 75 odst. 1 písm. a) a b) nařízení. Tyto dohody se sdělují správní komisi.
5. Pracovník uvědomí příslušnou instituci, případně prostřednictvím svého zaměstnavatele,
- o každé změně situace svých rodinných příslušníků, která by mohla změnit nárok na rodinné dávky,
- o každé změně počtu svých rodinných příslušníků, kterým jsou rodinné dávky splatné,
- o každé změně bydliště nebo pobytu těchto rodinných příslušníků,
- o každém výkonu profesní činnosti, na základě které jsou rodinné dávky rovněž splatné podle právních předpisů členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště.
Provedení čl. 73 odst. 2 nařízení
Článek 87
Pracovníci podléhající francouzským právním předpisům
1. K pobírání rodinných přídavků podle čl. 73 odst. 2 nařízení podá pracovník žádost příslušné instituci, která mu vydá potvrzení osvědčující, že splňuje podmínky zaměstnání, kterými se řídí získání nároku na rodinné přídavky podle francouzských právních předpisů. Současně pracovník podepíše prohlášení potvrzující, že nemá nárok na rodinné přídavky podle právních předpisů země bydliště rodinných příslušníků na základě profesní činnosti.
Pokud francouzské právní předpisy stanoví, že nárok na rodinné přídavky trvá po dobu odpovídající dobám zaměstnání, uvádějí se v potvrzení doby zaměstnání získané za dotyčnou dobu.
Rodinní příslušníci se zaregistrují u instituce místa jejich bydliště po předložení uvedeného potvrzení a podpůrných dokladů vyžadovaných právními předpisy uplatňovanými touto institucí pro poskytování rodinných přídavků.
Nepředloží-li rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště od příslušné instituce.
2. Potvrzení stanovené v odstavci 1 platí po dobu tří měsíců ode dne vydání a musí být automaticky obnovováno příslušnou institucí každé tři měsíce.
3. Je-li pracovník sezonním pracovníkem, platí potvrzení stanovené v odstavci 1 po předpokládanou dobu sezonní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.
4. Stanoví-li právní předpisy členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, měsíční nebo čtvrtletní přiznávání rodinných přídavků, zatímco francouzské právní předpisy stanoví, že nárok na rodinné přídavky trvá po dobu odpovídající době trvání zaměstnání, jsou rodinné přídavky přiznány v poměru této doby trvání k době stanovené právními předpisy země bydliště rodinných příslušníků.
5. Stanoví-li právní předpisy členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, poskytování přídavků na počet dnů odpovídající počtu dnů zaměstnání, zatímco francouzské právní předpisy stanoví, že nárok na rodinné přídavky trvá jeden měsíc, udělují se rodinné přídavky na jeden měsíc.
6. V případech uvedených v odstavcích 4 a 5, pokud jsou doby zaměstnání plněné podle francouzských právních předpisů vyjádřeny v jednotkách odlišných od jednotek, které se používají pro výpočet rodinných přídavků podle právních předpisů členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, provede se přepočet podle čl. 15 odst. 3 prováděcího nařízení.
7. Příslušný orgán neprodleně uvědomí instituci místa bydliště rodinných příslušníků o dni, kdy pracovníkovi zanikl nárok na rodinné přídavky nebo kdy přemístí své bydliště z území jednoho členského státu na území jiného členského státu.
Instituce místa bydliště rodinných příslušníků může kdykoli požádat příslušnou instituci o poskytnutí jakýchkoli informací o nároku pracovníka na rodinné přídavky.
Považuje-li to příslušná instituce za nezbytné, ověří instituce místa bydliště na její žádost prohlášení uvedené v odst. 1 prvním pododstavci.
8. Rodinní příslušníci jsou povinni informovat instituci jejich místa bydliště o každé změně své situace, která by mohla změnit jejich nárok na rodinné přídavky, zejména o jakékoli změně bydliště.
Provedení čl. 74 odst. 1 nařízení
Článek 88
Nezaměstnané osoby podléhající právním předpisům jiného členského státu než Francie
Článek 86 prováděcího nařízení se použije obdobně na nezaměstnané osoby uvedené v čl. 74 odst. 1 nařízení.
Provedení čl. 74 odst. 2 nařízení
Článek 89
Nezaměstnané osoby podléhající francouzským právním předpisům
1. K pobírání rodinných přídavků na území členského státu, ve kterém mají bydliště, předloží rodinní příslušníci uvedení v čl. 74 odst. 2 nařízení instituci místa svého bydliště potvrzení osvědčující, že nezaměstnaná osoba pobírá dávky v nezaměstnanosti podle francouzských právních předpisů.
Toto potvrzení vydá francouzská instituce příslušná ve věcech nezaměstnanosti nebo instituce určená příslušným francouzským úřadem na žádost nezaměstnané osoby, která podepíše prohlášení potvrzující, že nemá nárok na rodinné přídavky podle právních předpisů země bydliště rodinných příslušníků na základě profesní činnosti.
Nepředloží-li rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště od příslušné instituce.
2. Ustanovení čl. 87 odst. 2 až 8 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
KAPITOLA 8
DÁVKY PRO VYŽIVOVANÉ DĚTI DŮCHODCŮ A PRO SIROTKY
Provedení článků 77, 78 a 79 nařízení
Článek 90
1. K pobírání dávek na základě článku 77 nebo 78 nařízení podá žadatel žádost instituci svého místa bydliště postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí.
2. Nemá-li však žadatel bydliště na území členského státu, ve kterém má příslušná instituce sídlo, může svou žádost podat buď příslušné instituci nebo instituci svého místa bydliště, která žádost postoupí příslušné instituci, přičemž vyznačí datum, kdy byla podána. Toto datum se považuje za datum podání žádosti příslušné instituci.
3. Shledá-li příslušná instituce uvedená v odstavci 2, že podle jí uplatňovaných právních předpisů nárok neexistuje, postoupí neprodleně tuto žádost spolu se všemi nezbytnými dokumenty a informacemi instituci členského státu, podle jehož právních předpisů pracovník získal nejdelší dobu pojištění.
Případně může být záležitost za stejných podmínek vrácena instituci členského státu, podle jehož právních předpisů pracovník získal nejkratší dobu pojištění.
4. Správní komise v případě potřeby stanoví nezbytné doplňkové postupy pro podávání žádostí o dávky.
Článek 91
1. Dávky náležející podle článku 77 nebo 78 nařízení se vyplácejí v souladu s články 53 až 58 prováděcího nařízení.
2. Příslušné instituce členských států v případě potřeby určí instituci příslušnou pro vyplácení dávek náležejících podle článku 77 nebo 78 nařízení.
Článek 92
Každá osoba, které jsou vypláceny dávky na základě článku 77 nebo 78 nařízení pro děti důchodců nebo pro sirotky, uvědomí instituci příslušnou pro vyplácení těchto dávek
- o každé změně situace dětí nebo sirotků, která by mohla změnit nárok na dávky,
- o každé změně v počtu dětí nebo sirotků, kterým dávky náležejí,
- o každé změně bydliště dětí nebo sirotků,
- o výkonu každé profesní činnosti zakládající nárok na rodinné dávky nebo rodinné přídavky pro tyto děti nebo sirotky.
HLAVA V
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 93
Náhrada dávek pojištění v nemoci a v mateřství jiných než těch stanovených v článcích 94 a 95 prováděcího nařízení
1. Skutečnou výši věcných dávek poskytovaných na základě čl. 19 odst. 1 a 2 nařízení pracovníkům a jejich rodinným příslušníkům s bydlištěm na území téhož členského státu a věcných dávek poskytovaných na základě článku 22, čl. 25 odst. 1, 3 a 4, článku 26 a čl. 29 odst. 1 nebo článku 31 nařízení nahrazuje příslušná instituce instituci, která uvedené dávky poskytovala, ve výši vyplývající z účetnictví posledně uvedené instituce.
2. V případech uvedených v čl. 29 odst. 1 a v článku 31 nařízení a pro účely odstavce 1 se instituce místa bydliště důchodce považuje za příslušnou instituci.
3. Nevyplývá-li skutečná výše dávek uvedených v odstavci 1 z účetnictví instituce, která je poskytovala, a nebyla uzavřena žádná dohoda podle odstavce 6, určuje se částka, která má být nahrazena, na základě paušálních částek vypočtených ze všech příslušných faktorů, získaných z dostupných údajů. Správní komise posoudí základy pro výpočet paušálních částek a rozhodne o jejich výši.
4. Pro účely náhrady se neberou v úvahu vyšší sazby, než které jsou použitelné na věcné dávky poskytované pracovníkům, jež podléhají právním předpisům uplatňovaným institucí, která dávky uvedené v odstavci 1 poskytovala.
5. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na náhradu peněžitých dávek vyplacených v souladu s čl. 18 odst. 8 druhou větou prováděcího nařízení.
6. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných metodách posuzování částek, které mají být nahrazeny, zejména na základě paušálních částek.
Článek 94
Náhrada věcných dávek poskytnutých na základě pojištění v nemoci a mateřství rodinným příslušníkům pracovníka, kteří nemají bydliště ve stejném členském státě jako pracovník
1. Částku věcných dávek poskytovaných podle čl. 19 odst. 2 nařízení rodinným příslušníkům pracovníka, kteří nemají bydliště na území stejného členského státu jako tento pracovník, nahrazují příslušné instituce institucím, které uvedené dávky poskytovaly, na základě paušální částky stanovené pro každý kalendářní rok, která se co nejvíce blíží skutečným výdajům.
2. Paušální částka se určuje vynásobením průměrných ročních nákladů na jednu rodinu průměrným počtem rodin, které mají být brány v úvahu každý rok, a snížením výsledné částky o dvacet procent.
3. Činitele nezbytné pro výpočet uvedené paušální částky se určí podle těchto pravidel:
a) průměrné roční náklady na jednu rodinu se získají pro každý členský stát vydělením ročních výdajů na všechny věcné dávky poskytnuté institucemi uvedeného členského státu všem rodinným příslušníkům pracovníků, kteří podléhají právním předpisům uvedeného členského státu v rámci systémů sociálního zabezpečení, které mají být brány v úvahu, průměrným ročním počtem těchto pracovníků s rodinnými příslušníky; systémy sociálního zabezpečení, které se pro tento účel berou v úvahu, jsou uvedeny v příloze 9;
b) při jednáních mezi institucemi dvou členských států je průměrný roční počet rodin, který se má brát v úvahu, roven průměrnému ročnímu počtu pracovníků, kteří podléhají právním předpisům jednoho z těchto členských států a jejichž rodinní příslušníci mají nárok na věcné dávky, které má poskytovat instituce druhého členského státu.
4. Počet rodin, který se má brát v úvahu v souladu s odst. 3 písm. b), se určuje ze seznamu vedeného pro tento účel institucí místa bydliště, založeného na podpůrných dokladech dodaných příslušnou institucí o nárocích dotyčných osob. V případě jakéhokoli sporu se připomínky dotyčných institucí předloží účetní komisi uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení.
5. Správní komise stanoví metody a postupy určování výpočtových činitelů uvedených v odstavcích 3 a 4.
6. Dva nebo více členských států nebo příslušných úřadů těchto států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných metodách posuzování částek, které se mají nahradit.
Článek 95
Náhrada věcných dávek poskytovaných v rámci pojištění v nemoci a v mateřství důchodcům a jejich rodinným příslušníkům, kteří nemají nárok na dávky podle právních předpisů členského státu, ve kterém mají bydliště
1. Částku věcných dávek poskytovaných na základě čl. 28 odst. 1 nařízení nahrazují příslušné instituce institucím, které uvedené dávky poskytovaly, na základě paušální částky, která se co nejvíce blíží skutečným výdajům.
2. Paušální částka se určuje vynásobením průměrných ročních nákladů na důchodce průměrným ročním počtem důchodců, kteří mají být bráni v úvahu, a snížením výsledné částky o dvacet procent.
3. Činitele nezbytné pro výpočet uvedené paušální částky se určí podle těchto pravidel:
a) průměrné roční náklady na důchodce se pro každý členský stát získají vydělením ročních nákladů na všechny věcné dávky poskytnuté institucemi uvedeného členského státu všem důchodcům, jejichž důchody jsou vypláceny podle právních předpisů uvedeného členského státu v rámci systémů sociálního zabezpečení, které mají být brány v úvahu, a také jejich rodinným příslušníkům, průměrným ročním počtem důchodců; systémy sociálního zabezpečení, které se pro tento účel berou v úvahu, jsou uvedeny v příloze 9;
b) při jednáních mezi institucemi dvou členských států je průměrný roční počet důchodců, který se má brát v úvahu, roven průměrnému ročnímu počtu důchodců uvedených v čl. 28 odst. 2 nařízení, kteří mají v době, kdy mají bydliště na území jednoho z členských států, nárok na věcné dávky hrazené institucí druhého členského státu.
4. Počet důchodců, který se má brát v úvahu dle odst. 3 písm. b), se určuje ze seznamu vedeného pro tento účel institucí místa bydliště, na základě podpůrných dokladů dodaných příslušnou institucí, o nárocích dotyčných osob. V případě jakéhokoli sporu se připomínky dotyčných institucí předloží účetní komisi uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení.
5. Správní komise stanoví metody a postupy určení výpočtových činitelů uvedených v odstavcích 3 a 4.
6. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných metod posuzování částek, které mají být nahrazeny.
Provedení čl. 63 odst. 2 nařízení
Článek 96
Náhrada věcných dávek pojištění pro případ pracovních úrazů a nemocí z povolání poskytovaných institucí jednoho členského státu na účet instituce jiného členského státu
Pro účely čl. 63 odst. 2 nařízení se článek 93 prováděcího nařízení použije obdobně.
Provedení čl. 70 odst. 2 nařízení
Článek 97
Náhrada dávek v nezaměstnanosti vyplacených nezaměstnaným osobám odcházejícím do jiného státu, aby zde hledaly zaměstnání
1. Částku dávek vyplacených podle článku 69 nařízení nahrazuje příslušná instituce instituci, která uvedené dávky vyplatila, ve výši vyplývající z účetnictví posledně uvedené instituce.
2. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou
- po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných metod určování částek, které se mají nahradit, zejména paušálních částek nebo jiných způsobů plateb, nebo
- vzdát všech náhrad mezi institucemi.
Náhrada rodinných přídavků vyplacených podle čl. 73 odst. 2 a 74 odst. 2 nařízení
Článek 98
Rodinní příslušníci pracovníků podléhajících francouzským právním předpisům nebo rodinní příslušníci nezaměstnaných osob pobírajících dávky v nezaměstnanosti podle francouzských právních předpisů
1. Skutečnou výši rodinných přídavků vyplacených na základě čl. 73 odst. 2 a 74 odst. 2 nařízení nahrazuje příslušná francouzská instituce instituci, která rodinné přídavky vyplatila, ve výši vyplývající z účetnictví posledně uvedené instituce.
2. Francie a každý z ostatních členských států nebo příslušné úřady Francie a úřady každého z ostatních členských států mohou vzájemnou dohodou stanovit paušální náhradu těchto rodinných přídavků. V případě paušální náhrady se paušální částka určuje vynásobením průměrných ročních nákladů na jednu rodinu průměrným ročním počtem rodin, které mají být vzaty v úvahu.
3. Činitele nezbytné pro výpočet uvedené paušální částky se určují podle těchto pravidel:
a) průměrné roční náklady na jednu rodinu se získají vydělením celkových ročních nákladů na rodinné přídavky vyplacené institucemi členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, s ohledem na všechny rodinné příslušníky pracovníků nebo nezaměstnaných osob, kteří mají bydliště na území uvedeného členského státu, průměrným ročním počtem rodin majících nárok na dávky;
b) průměrný roční počet rodin, který se má brát v úvahu, je roven průměrnému ročnímu počtu pracovníků podléhajících právním předpisům příslušného státu a případně nezaměstnaných osob pobírajících dávky v nezaměstnanosti na účet instituce uvedeného příslušného státu, jejichž rodinní příslušníci mají nárok pobírat rodinné přídavky vyplácené institucí jiného členského státu, na jehož území mají bydliště.
4. Správní komise stanoví na základě zprávy účetní komise uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení metody a postupy pro určení výpočtových činitelů uvedených v odstavci 3.
5. Francie a každý z ostatních členských států nebo příslušné úřady Francie a úřady každého z ostatních členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných metod určování paušální částky.
Společná ustanovení o náhradách
Článek 99
Správní náklady
Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou v souladu s čl. 84 odst. 2 třetí větou nařízení dohodnout na zvýšení částky dávek uvedených v článku 93 až 98 prováděcího nařízení o určité procento za účelem přihlédnutí ke správním nákladům. Toto procento se může lišit podle jednotlivých dávek.
Článek 100
Opožděné žádosti
1. Při účetním vyrovnání mezi institucemi členských států nemusí brát instituce příslušná pro vyplácení v úvahu žádosti o náhrady týkající se dávek poskytnutých během kalendářního roku tři roky nebo více přede dnem podání těchto žádostí styčnému místu nebo instituci příslušné pro vyplácení dávek v příslušném státě.
2. U žádostí o paušální náhrady běží tříletá lhůta ode dne zveřejnění průměrných ročních nákladů na věcné dávky určených v souladu s články 94 a 95 prováděcího nařízení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 101
Stav pohledávek
1. Správní komise vypracuje stav pohledávek za každý kalendářní rok na základě článků 36, 63, 70 a čl. 75 odst. 2 nařízení.
2. Správní komise může nechat provést jakékoli kontroly vhodné ke zjišťování statistických a účetních údajů potřebných k vypracování stavu pohledávek uvedeného v odstavci 1, zejména za účelem zajištění jejich souladu s pravidly stanovenými v této hlavě.
3. Správní komise přijme rozhodnutí uvedená v tomto článku na základě zprávy účetní komise, která k ní předloží odůvodněné stanovisko. Správní komise určí metody práce a složení účetní komise.
Článek 102
Pravomoci účetní komise - Postup při náhradě
1. Účetní komise
a) shromažďuje nezbytné údaje a provádí výpočty vyžadované k provádění této hlavy;
b) podává správní komisi pravidelné zprávy o výsledcích uplatňování nařízení, zejména o finančních hlediscích;
c) předkládá správní komisi jakékoli užitečné návrhy v souvislosti s písmeny a) a b);
d) předkládá správní komisi návrhy k připomínkám jí doručeným podle čl. 94 odst. 4 a čl. 95 odst. 4 prováděcího nařízení;
e) předkládá správní komisi návrhy týkající se uplatňování článku 101 prováděcího nařízení;
f) provádí veškerou práci, studie nebo úkoly v záležitostech svěřených jí správní komisí.
2. Náhrady stanovené v článcích 36, 63, 70 a čl. 75 odst. 2 nařízení se uskutečňují pro všechny příslušné instituce členského státu ve prospěch věřitelských institucí jiného členského státu prostřednictvím subjektů určených příslušnými úřady členského státu. Subjekty, jejichž prostřednictvím se náhrady uskutečňují, sdělí správní komisi nahrazované částky ve lhůtách a podle postupů stanovených touto komisí.
3. Pokud jsou náhrady určeny na základě skutečné výše poskytnutých dávek, vyplývající z účetnictví institucí, uskutečňují se se za každé kalendářní pololetí v následujícím pololetí.
4. Pokud jsou náhrady určeny na základě paušální částky, uskutečňují se za každý kalendářní rok; v tom případě zaplatí příslušné instituce věřitelským institucím první den každého kalendářního půlroku zálohy v souladu s postupy stanovenými správní komisí.
5. Příslušné úřady dvou nebo více členských států se mohou dohodnout na jiných lhůtách pro náhrady nebo na jiných postupech při platbě záloh.
Článek 103
Shromažďování statistických a účetních údajů
Příslušné úřady členských států přijmou všechna nezbytná opatření k provedení této hlavy, a zejména ustanovení, která vyžadují shromažďování statistických nebo účetních údajů.
Článek 104
Zápis dohod o náhradách mezi členskými státy nebo příslušnými úřady členských států do přílohy 5
1. Ustanovení, která jsou podobná ustanovením čl. 36 odst. 3, čl. 63 odst. 3 a čl. 70 odst. 3 nařízení a ustanovením čl. 93 odst. 6, čl. 94 odst. 6 a čl. 95 odst. 6 prováděcího nařízení a která jsou platná v den předcházející vstupu nařízení v platnost, zůstávají použitelná, pokud jsou uvedena v příloze 5 prováděcího nařízení.
2. Ustanovení, která jsou podobná ustanovením uvedeným v odstavci 1 a která pro jednání mezi dvěma nebo více členskými státy se stanou použitelnými po vstupu nařízení v platnost, se zapíší do přílohy 5 prováděcího nařízení. Totéž platí o ustanoveních, která budou dohodnuta na základě čl. 97 odst. 2 a 98 odst. 2 prováděcího nařízení.
Náklady na správní kontroly a lékařské prohlídky
Článek 105
1. Náklady spojené se správními kontrolami a lékařskými prohlídkami, pozorováními, lékařskými návštěvami a kontrolami všeho druhu nezbytnými pro přiznání, poskytování nebo přezkoumání dávek nahrazuje instituce, na jejíž účet byly uskutečněny, instituci, která byla pro ně příslušná, na základě sazeb uplatňovaných posledně uvedenou institucí.
2. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se však mohou dohodnout na jiných způsobech náhrady, zejména na základě paušálních částek, nebo se mohou zříci všech náhrad mezi institucemi.
Tyto dohody se zapíší do přílohy 5 prováděcího nařízení. Dohody platné v den předcházející vstupu nařízení v platnost zůstávají použitelné, pokud jsou uvedeny ve zmíněné příloze.
Společná ustanovení pro vyplácení peněžitých dávek
Článek 106
Příslušné úřady každého členského státu oznamují správní komisi ve stanovených lhůtách a postupy stanovenými uvedenou komisí výši peněžitých dávek vyplacených jejich institucemi příjemcům s bydlištěm nebo pobytem na území kteréhokoli jiného členského státu.
Článek 107
Přepočet měn
1. Pro účely následujících ustanovení se přepočet částek vyjádřených v různých národních měnách uskutečňuje v paritě vyhlášené vnitrostátními měnovými úřady a uznané Mezinárodním měnovým fondem:
a) nařízení: čl. 12 odst. 2, 3 a 4, čl. 19 odst. 1 písm. b) poslední věta, čl. 22 odst. 1 bod ii) poslední věta, čl. 25 odst. 1 písm. b) předposlední věta, čl. 41 odst. 1 písm. c) a d), čl. 46 odst. 3 a 4, článek 50, čl. 52 písm. b) poslední věta, čl. 55 odst. 1 bod ii) poslední věta, čl. 57 odst. 3 písm. c), čl. 60 odst. 1 písm. c), čl. 60 odst. 2 písm. b), čl. 70 odst. 1 a 2 a čl. 71 odst. 1 písm. b) bod ii) předposlední věta;
b) prováděcího nařízení: článek 34, čl. 101 odst. 1, čl. 102 odst. 1 písm. b) a čl. 119 odst. 2.
2. V případech neuvedených v odstavci 1 se přepočet provádí za použití směnného kurzu skutečně používaného v době platby.
HLAVA VI
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 108
Doložení postavení sezónního pracovníka
K prokázání, že je sezónním pracovníkem, předloží pracovník uvedený v čl. 1 písm. c) nařízení svou pracovní smlouvu potvrzenou službami zaměstnanosti členského státu, na jehož území odešel za prací, nebo jiný doklad potvrzený těmito službami osvědčující, že jeho zaměstnání má sezónní povahu.
Článek 109
Úprava týkající se placení příspěvků
Zaměstnavatel, který nemá místo podnikání v členském státě, na jehož území je pracovník zaměstnán, může s pracovníkem uzavřít dohodu, že bude plnit povinnosti zaměstnavatele týkající se placení příspěvků.
Zaměstnavatel uvědomí příslušnou instituci nebo případně instituci určenou příslušným úřadem uvedeného členského státu o každém takovém ujednání.
Článek 110
Vzájemná správní pomoc při vrácení neprávem poskytnutých dávek
Navrhne-li instituce členského státu, který poskytoval dávky, přijetí opatření proti osobě, která obdržela dávky, jež jí nenáležely, poskytne instituce místa bydliště této osoby nebo instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území má tato osoba bydliště, dříve uvedené instituci veškeré své služby.
Článek 111
Vrácení plateb neprávem poskytnutých institucemi sociálního zabezpečení a nároky pomocných institucí
1. Vyplatí-li při přiznávání nebo přezkoumávání dávek v případě invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) na základě hlavy III kapitoly 3 nařízení instituce členského státu příjemci dávek částku překračující částku, na kterou má nárok, může uvedená instituce požadovat po instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušné pro vyplácení odpovídajících dávek uvedené osobě, aby odečetla přeplacenou částku od jakýchkoli nedoplatků, jež poskytuje posledně uvedená instituce uvedenému příjemci. Posledně uvedená instituce převede odečtenou částku věřitelské instituci. Pokud přeplacenou dávku není možné odečíst od nedoplatků, použije se odstavec 2.
2. Pokud instituce členského státu vyplatí příjemci dávek částku překračující částku, na kterou má nárok, může tato instituce v rámci podmínek a omezení stanovených jí uplatňovanými právními předpisy požádat instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušnou pro vyplácení dávek tomuto příjemci dávek, aby jí odečetla přeplacenou částku od částek, které příjemci vyplácí. Posledně uvedená instituce provede odečet za podmínek a v rámci omezení stanovených pro vyrovnání podle jí uplatňovaných právních předpisů, jako by částky byly přeplaceny jí samotnou, a převede odečtenou dávku věřitelské instituci.
3. Pokud osoba, na kterou se vztahuje nařízení, obdrží pomoc na území členského státu během období, kdy má nárok na dávky podle právních předpisů jiného členského státu, může subjekt, který pomoc poskytnul, je-li oprávněn ke zpětnému získání dávek splatných uvedené osobě, požadovat po instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušné pro vyplácení dávek ve prospěch uvedené osoby, aby odečetla tuto částku vyplacenou v rámci pomoci z částek, které tato instituce zmíněné osobě vyplácí.
Pokud rodinný příslušník osoby, na kterou se vztahuje nařízení, pobírá pomoc na území členského státu po dobu, během které má uvedená osoba nárok na dávky podle právních předpisů jiného členského státu pro dotyčného rodinného příslušníka, může subjekt, který pomoc poskytoval, má-li ze zákona nárok na vrácení dávek náležejících uvedené osobě pro rodinného příslušníka, vyžadovat po instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušné pro vyplácení těchto dávek ve prospěch uvedené osoby, aby odečetla částky vyplacené v rámci pomoci od částek, které tato instituce zmíněné osobě pro rodinného příslušníka vyplácí.
Instituce příslušná pro vyplácení provede odečet za podmínek a v rámci omezení stanovených pro toto vyrovnání jí uplatňovanými právními předpisy a převede odečtenou částku věřitelské instituci.
Článek 112
Pokud některá instituce uskuteční platby, které nejsou oprávněné, buď přímo, nebo prostřednictvím jiné instituce, a pokud se jejich vrácení stane nemožné, dotyčné částky hradí s konečnou platností první instituce, s výjimkou případu, kdy je neprávem poskytnutá platba důsledkem podvodu.
Článek 113
Vrácení věcných dávek poskytnutých neprávem pracovníkům v mezinárodní dopravě
1. Není-li nárok na věcné dávky uznán příslušnou institucí, nahrazuje příslušná instituce věcné dávky, které byly poskytnuty pracovníku v mezinárodní dopravě institucí místa pobytu na základě domněnky uvedené v čl. 20 odst. 2 nebo v čl. 62 odst. 2 prováděcího nařízení.
2. Výdaje vynaložené institucí místa pobytu na jakéhokoli pracovníka v mezinárodní dopravě, který se předtím neobrátil na instituci místa pobytu a nemá nárok na věcné dávky, ale obdržel věcné dávky po předložení potvrzení uvedeného v čl. 20 odst. 2 nebo čl. 62 odst. 2 prováděcího nařízení, nahrazuje instituce označená za příslušnou v uvedeném potvrzení, nebo kterákoli jiná instituce určená pro tento účel příslušným úřadem dotyčného členského státu.
3. Příslušná instituce, nebo v případě uvedeném v odstavci 2, instituce označená za příslušnou nebo instituce určená pro tento účel si zachová pohledávku u příjemce dávek ve výši hodnoty neprávem poskytnutých věcných dávek. Uvedené instituce oznámí tyto pohledávky účetní komisi uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení, která vypracuje zprávu.
Článek 114
Prozatímní platby dávek v případech sporu o použitelných právních předpisech nebo o instituci, která má dávky poskytnout
Pokud by v případě sporu mezi institucemi nebo příslušnými úřady dvou nebo více členských států o to, které právní předpisy jsou použitelné na pracovníka na základě hlavy II nařízení nebo která instituce by měla poskytnout dávky, mohla dotyčná osoba žádat dávky, kdyby tento spor neexistoval, pobírá tato osoba prozatímně dávky stanovené právními předpisy uplatňovanými institucí místa bydliště nebo, nemá-li bydliště na území žádného z dotyčných členských států, dávky stanovené právními předpisy uplatňovanými institucí, které byla její žádost podána nejdříve.
Článek 115
Postupy pro lékařské prohlídky prováděné v jiném členském státě, než je příslušný stát
Instituce místa pobytu nebo bydliště, která má na základě článku 87 nařízení provést lékařskou prohlídku, postupuje v souladu s postupy stanovenými jí uplatňovanými právními předpisy.
Neexistují-li takové postupy, požádá příslušná instituce o informaci o postupech, které se mají použít.
Článek 116
Dohody o vrácení příspěvků
1. Dohody uzavřené na základě čl. 92 odst. 2 nařízení se zapisují do přílohy 5 prováděcího nařízení.
2. Dohody uzavřené k provedení článku 51 nařízení č. 3 zůstávají použitelné, pokud jsou uvedeny v příloze 5 prováděcího nařízení.
Článek 117
Elektronické zpracování údajů
1. Jeden nebo více členských států nebo jejich příslušné úřady mohou po obdržení stanoviska správní komise přizpůsobit elektronickému zpracování údajů vzory osvědčení, potvrzení, prohlášení, žádostí a jiných dokumentů, a také pracovní postupy a metody přenosu dat stanovené pro uplatňování nařízení a prováděcího nařízení.
2. Pokud to dovolí rozvoj elektronického zpracování dat v členských státech, provede správní komise studie nezbytné pro obecné rozšíření a sjednocení metod přizpůsobení vyplývajících z odstavce 1.
HLAVA VII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 118
Přechodná ustanovení týkající se důchodů
1. Žádosti o důchody, které ještě nebyly přiznány před vstupem nařízení v platnost, jsou vyřizovány dvěma způsoby:
- za dobu předcházející uvedenému dni v souladu s nařízením č. 3,
- za dobu od uvedeného dne v souladu s nařízením.
2. Žádost o dávky v invaliditě, ve stáří a pro pozůstalé podaná orgánu ode dne vstupu nařízení v platnost má za následek nové posouzení dávek, které byly přiznány pro stejný případ před uvedený dnem institucí nebo institucemi jednoho nebo více jiných členských států, v souladu s nařízením.
Článek 119
Přechodná ustanovení týkající se rodinných dávek
1. Nároky uvedené v čl. 94 odst. 9 nařízení jsou nároky, jež mají pracovníci s ohledem na své rodinné příslušníky, zakládající nárok na rodinné dávky, se sazbou a v mezích použitelných v den předcházející dni vstupu nařízení v platnost buď podle článku 41, nebo přílohy D nařízení č. 3, anebo podle článku 20 nebo přílohy 1 nařízení Komise 36/63/EHS ze dne 2. dubna 1963 o sociálním zabezpečení pro příhraniční pracovníky [4].
2. Je-li částka rodinných dávek uvedených v odstavci 1 vyšší než částka rodinných přídavků, které by náležely na základě čl. 73 odst. 2 nařízení, je příslušná francouzská instituce příslušná pro zajištění jejich vyplácení pracovníkovi nebo přímo rodinným příslušníkům v jejich místě bydliště s ohledem na děti zakládající nárok na tyto dávky.
3. Pokud mají být rodinné dávky vypláceny na základě čl. 73 odst. 2 nařízení, zajistí instituce místa bydliště rodinných příslušníků vyplácení rodinných přídavků v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy na účet příslušné francouzské instituce.
4. Ve dvoustranných vztazích mezi dotyčnými členskými státy určují prováděcí pravidla k tomuto článku uvedené členské státy nebo jejich příslušné úřady.
Článek 120
Doplňkové prováděcí dohody
1. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států mohou případně uzavřít dohody určené k doplnění správních prováděcích pravidel k nařízení. Tyto dohody se zapisují do přílohy 5 prováděcího nařízení.
2. Dohody podobné dohodám uvedeným v odstavci 1 platné v den předcházející dni vstupu prováděcího nařízení v platnost zůstávají použitelné za předpokladu, že jsou uvedeny v příloze 5 prováděcího nařízení.
Článek 121
Povaha a změny příloh
1. Přílohy prováděcího nařízení jsou jeho nedílnou součástí.
2. Tyto přílohy mohou být pozměněny nařízením Rady přijatým na návrh Komise na žádost dotyčného členského státu nebo členských států nebo jejich příslušných úřadů po obdržení stanoviska správní komise.
3. "7. Pro účely tohoto nařízení se paušální příspěvky na výdaje spojené s porodem, poskytované podle německých právních předpisů rodinným příslušníkům pracovníků, nezaměstnaných osob, důchodců a žadatelů o důchod považují za věcnou dávku."
Článek 122
Vstup v platnost prováděcího nařízení
Toto prováděcí nařízení vstupuje v platnost prvním dnem sedmého měsíce po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. března 1972.
REGULATION (EEC) No 574/72 OF THE COUNCIL of 21 March 1972 fixing the procedure for implementing Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Economic Community, and in particular Articles 2, 7 and 51 thereof;
Having regard to Council Regulation (EEC) No 1408/71(1) of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community, and in particular Article 97 thereof;
Having regard to the proposal from the Commission adopted after consultation with the Administrative Commission for the Social Security of Migrant Workers;
Having regard to the Opinion of the European Parliament;
Having regard to the Opinion of the Economic and Social Committee;
Whereas Regulation No 3(2) on social security for migrant workers having replaced by Regulation (EEC) No 1408/71 whereof Article 99 also repealed Regulation No 4(3) which fixed the implementing procedures and supplemented the provisions of Regulation No 3 on social security for migrant workers, it is necessary to provide implementing procedures adapted to the new basic rules and to the experience gained in applying these texts over a period of twelve years;
Whereas it is necessary in particular to specify the competent institutions of each Member State, the documents to be furnished and the formalities to be completed by persons concerned in order to obtain benefits, the procedures for administrative cheeks and medical examinations and the conditions for the reimbursement of benefits provided by the institution of one Member State on behalf of the institution of another Member State, and the dutics of the Audit Board;
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
TITLE I GENERAL PROVISIONS
Article 1
Definitions For the purposes of this Regulation:
(a) 'Regulation' means Regulation (EEC) No 1408/71;
(b) 'Implementing Regulation' means this Regulation;
(c) the definitions in Article 1 of the Regulation have the meaning assigned to them in the said Article.
Article 2
Printed model forms - Information on legislations - Guides 1. Models of certificates, certified statements, declarations, applications and other documents necessary for the application of the Regulation and of the Implementing Regulation shall be drawn up by the Administrative Commission. Two Member States or their competent authorities may, by mutual agreement and having received the Opinion of the Administrative Commission, adopt simplified forms for use between them.
2. For the benefit of the competent authorities of each Member State, the Administrative Commission may assemble information on the provisions of national legislations which come within the scope of the Regulation.
3. The Administrative Commission shall prepare guides for the purpose of advising persons concerned of their rights and of the administrative formalities to be completed for the exercise of those rights.
The Advisory Committee shall be consulted before such guides are drawn up.
Article 3
Liaison bodies - Communications between institutions and between beneficiaries and institutions 1. The competent authorities may designate liaison bodies which may communicate directly with each other.
2. Any institution of a Member State, and any person residing or staying in the territory of a Member State, may make application to the institution of another Member State, either directly or through the liaison bodies.
Article 4
Annexes 1. The competent authority or authorities of each Member State are given in Annex 1.
2. The competent institutions of each Member State are listed in Annex 2.
3. The institutions of the place of residence and the place of stay of each Member State are listed in Annex 3.
4. The liaison bodies appointed pursuant to Article 3 (1) of the Implementing Regulation are listed in Annex 4.
5. The provisions referred to in Articles 5, 53 (3), 104, 105 (2), 116 and 120 of the Implementing Regulation are set out in Annex 5.
6. The procedure for the payment of benefits chosen by the institutions responsible for payment in each Member State, in accordance with Article 53 (1) of the Implementing Regulation, is set out in Annex 6.
7. The names and seats of the banks referred to in Article 55 (1) of the Implementing Regulation are listed in Annex 7.
8. The Member States for whom the provisions of Article 10 (2) (d) of the Implementing Regulation apply in their dealings with each other are specified in Annex 8.
9. The schemes to be taken into consideration when calculating the average annual cost of benefits in kind, in accordance with Article 94 (3) (a) and Article 95 (3) (a) of the Implementing Regulation, are listed in Annex 9.
10. The institutions or bodies appointed by the competent authorities pursuant, in particular, to the following Articles of the Implementing Regulation: Article 6 (1), Article 11 (1), Article 13 (2) and (3), Article 14 (1), (2) and (3), Article 38 (1),
Article 70
(1), Article 80 (2), Article 81, Article 82 (2), Article 85 (2), Article 89 (1), Article 91 (2), Article 102 (2), Article 110, Article 113 (2), are listed in Annex 10.
TITLE II IMPLEMENTATION OF THE GENERAL PROVISIONS OF THE REGULATION Implementation of Articles 6 and 7 of the Regulation
Article 5
Replacement of the arrangements the implementing of convention by the Implementing Regulation The provisions of the Implementing Regulation shall replace those of the arrangements for implementing the conventions referred to in Article 6 of the Regulation; they shall also replace the provisions relating to the implementation of the provisions of the conventions referred to in Article 7 (2) (c) of the Regulation providing that they are not set out in Annex 5 of the Regulation.
Implementation of Article 9 of the Regulation
Article 6
Admission to voluntary or optional continued insurance 1. If, by virtue of Articles 9 and 15 (3) of the Regulation, a person satisfies the conditions for joining a voluntary or optional continued insurance scheme in respect of invalidity, old age and death (pensions) under the legislation of one Member State, and if he has not been subject to compulsory insurance under one of those schemes by virtue of his last employment he may, under the said Articles, join the voluntary or optional continued insurance scheme specified by the legislation of that Member State or, failing that, the scheme of his choice.
2. In order to invoke the provisions of Article 9 (2) of the Regulation, a person shall submit to the institution of the Member State in question a certified statement relating to the insurance periods completed under the legislation of any other Member State. Such certified statement shall be issued, at the request of the person concerned, by the institution or institutions who administer the legislations under which he has completed those insurance periods.
Implementation of Article 12 of the Regulation
Article 7
General rules for the implementation of provisions dealing with the prevention of overlapping of benefits - Application of those provisions to benefits in respect of invalidity, old age and death (pensions) 1. Where a person entitled to a benefit due under the legislation of one Member State is also entitled to benefits under the legislation of one or more of the other Member States, the following rules shall apply:
(a) if the application of Article 12 (2) or (3) of the Regulation entails the reduction or the concurrent suspension of those benefits, none of them may be reduced or suspended by an amount greater than the amount obtained by dividing the sum which is subject to reduction or suspension under the legislation under which the benefit is due by the number of benefits subject to reduction or suspension to which the person concerned is entitled;
(b) as regards benefits in respect of invalidity, old age or death (pensions) awarded under Article 46 (2) of the Regulation by the institution of a Member State, that institution shall take into account any benefits of a different kind and any income or remuneration likely to entail the reduction or suspension of the benefit due from that institution, not for the calculation of the theoretical amount referred to in Article 46 (2) (a) of the Regulation but exclusively for the reduction or suspension of the amount referred to in Article 46 (2) (b) of the Regulation. However, only a fraction of the total amount of such benefit, income or remuneration shall be taken into account, and that fraction shall be determined in proportion to the duration of the insurance periods completed, in accordance with Article 46 (2) (b) of the Regulation.
(c) As regards benefits in respect of invalidity, old age or death (pensions) awarded under the first subparagraph of Article 46 (1) of the Regulation by the institution of a Member State, that institution shall, where the provisions of Article 46 (3) of the Regulation apply, take into account any benefits of a different kind and any income or remuneration likely to entail the reduction or suspension of the benefit due from that institution, not for the calculation of the amount referred to in
Article 46
(1) of the Regulation, but exclusively for the reduction or suspension of the amount resulting from the application of Article 46 (3) of the Regulation. However, only a fraction of the amount of those benefits, income or remuneration shall be taken into account; such fraction shall be obtained by applying to that amount a coefficient equal to the ratio between the amount of benefit resulting from the application of Article 46 (3) of the Regulation and the amount resulting from the application of the first subparagraph of Article 46 (1) of the Regulation.
2. For the purposes of Article 12 (2), (3) and (4) of the Regulation, the competent institutions concerned shall, on request, exchange all requisite information.
Article 8
Rules applicable in the case of overlapping of rights to maternity benefits under the legislation of several Member States If a worker or a member of his family is entitled to claim maternity benefits under the legislations of two or more Member States, those benefits shall be granted exclusively under the legislation of the Member State in whose territory the confinement took place or, if the confinement did not take place in the territory of one of these Member States, exclusively under the legislation of the Member State to which the worker was last subject.
Article 9
Rules applicable in the case of overlapping of rights to death grants under the legislations of several Member States 1. Where the death occurs in the territory of a Member State, the right to a death grant acquired under the legislation of that Member State only shall be maintained, whilst the right acquired under the legislation of any other Member State shall lapse.
2. Where the death occurs in the territory of one Member State when the right to a death grant has been acquired under the legislation of two or more other Member States, or where the death occurs outside the territory of the Member States and the said right has been acquired under the legislation of two or more Member States, only the right acquired under the legislation of the Member State under which the worker completed his last period of insurance shall be maintained, whilst the right acquired under the legislation of any other Member State shall lapse.
Article 10
Rules applicable in the case of overlapping of rights to family benefits or family allowances or when, during the same period or part of a period, the worker is successively subject to the legislation of several Member States 1. If during the same period family benefits or family allowances are due to two persons in respect of the same member of the family, under Article 73 (1) or (2) or Article 74 (1) or (2) of the Regulation and under the legislation of the country of residence of that member of the family, the provisions to be applied in respect of the overlapping of rights to familiy allowances or family benefits shall be those provided for by the legislation of the country of residence of the member of the family. To this end, the right to family benefits or family allowances under Article 73 (1) or (2) or Article 74 (1) or (2) of the Regulation shall be taken into account as if it were a right acquired under the legislation of the country of residence of the member of the family in question.
2. If a worker has been subject successively to the legislation of two Member States during the period separating two dates for the payment of family benefits or family allowances as provided for by the legislation of one or both of the Member States concerned, the following rules shall apply:
(a) the family benefits or family allowances which such worker may claim under the legislation of each one of these States shall correspond to the number of daily benefits or allowances due under the relevant legislation. Where these legislations do not provide for daily benefits or allowances, the family benefits or family allowances shall be granted in proportion to the length of time during which such worker has been subject to the legislation of each one of the Member States in relation to the period fixed by the legislation concerned;
(b) where the family benefits or family allowances have been provided by an institution during a period when they should have been provided by another institution, there shall be an adjustment of accounts between the said institutions;
(c) for the purposes of subparagraphs (a) and (b) where periods of employment completed under the legislation of one Member State are expressed in units different from those which are used in the calculation of family benefits or family allowances under the legislation of another Member State to which the worker has also been subject during the same period, the conversion shall be carried out in accordance with Article 15 (3) of the Implementing Regulation;
(d) notwithstanding the provisions of subparagraph (a), in respect of dealings between the Member States specified in Annex 8 to the Implementing Regulation, the institution bearing the costs of the family benefits or family allowances by reason of the first employment during the period concerned, shall bear their cost throughout the whole of the current period.
3. If the members of the family of a worker subject to French legislation, or of an unemployed person in receipt of unemployment benefits under French legislation, transfer their residence from the territory of one Member State to the territory of another Member State during the same calendar month, the institution responsible for providing the family allowances at the beginning of that month shall continue to provide them throughout the whole of the current month.
TITLE III IMPLEMENTATION OF THE PROVISIONS OF THE REGULATION FOR DETERMINING THE LEGISLATION APPLICABLE Implementation of Articles 13 to 16 of the Regulation
Article 11
Formalities in the case of posting elsewhere 1. In cases referred to in Article 14 (1) (a) and (2) (a) of the Regulation, the institution designated by the competent authority of the Member State whose legislation remains applicable shall issue to the worker, at his own or his employer's request, and if the required conditions are fulfilled, a certificate of posting testifying that he shall remain subject to that legislation up to a specified date.
2. The consent provided for in Article 14 (1) (a) (ii) of the Regulation shall be requested by the employer.
Article 12
Special provisions concerning insurance under the German social security scheme 1. Where, under the terms of Article 14 (1) (b) and (c) or 2 (a) of the Regulation, German legislation applies to a worker employed by an undertaking or employer whose registered office or place of business is not situated in German territory, this legislation shall apply as if the worker were employed in his place of residence in German territory.
2. When contributions are paid for a fixed period, pursuant to the legislation of a Member State other than Germany, under a compulsory scheme for invalidity, old age, or death (pensions), supplementary contributions for additional insurance under German legislation (Hoeherversicherung) may also be paid for the same period.
Article 13
Exercise of the right of option by persons employed by diplomatic missions and consular posts 1. The right of option provided for in Article 16 (2) of the Regulation must be exercised in the first instance within the three months following the date on which the worker was engaged by the diplomatic mission or consular post concerned, or on which he entered into employment with agents of such mission or post. The option shall take effect on the date of entry into employment.
When a worker renews his right of option at the end of the calendar year, the option shall take effect on the first day of the following calendar year.
2. A worker who exercises his right of option shall inform the institution designated by the competent authority of the Member State for whose legislation he has opted, at the same time notifying his employer thereof. The said institution shall, where necessary, forward such information to all other institutions of the same Member State, in accordance with to him directives issued by the competent authority of that Member State.
3. The institution designated by the competent authority of the Member State for whose legislation a worker has opted, shall issue him with a certificate testifying that he is subject to the legislation of that Member State while he is employed by the diplomatic mission or consular post in question, by agents of such mission or post.
4. Where a worker has opted for German legislation to be applied the provisions of such legislation shall be applied as though that worker were employed in the place where the German Government has its seat. The competent authority shall nominate the competent sickness insurance institution.
Article 14
Exercise of the right of option by auxiliary staff of the European Communities 1. The right of option provided for in Article 16 (3) of the Regulation must be exercised at the time when the contract of employment is concluded. The authority empowered to conclude such contract shall inform the institution designated by the competent authority of the Member State for whose legislation the auxiliary staff member has opted. The said institution shall, where necessary, transmit such information to all other institutions of the same Member State.
2. The institution designated by the competent authority of the Member State for whose legislation the auxiliary staff member has opted, shall issue to him a certificate testifying that he is subject to the legislation of that Member State while he is employed by the European Communities as an auxiliary staff member.
3. The competent authorities of the Member States shall, where necessary, designate the institutions competent in respect of members of the auxiliary staff of the European Communities.
4. Where an auxiliary staff member, employed in the territory of a Member State other than Germany, has opted to have German legislation applied to him, the provisions of that legislation shall be applied as though that auxiliary staff member were employed in the place where the German Government has its seat. The competent authority shall designate the competent sickness insurance institution.
TITLE IV IMPLEMENTATION OF THE PROVISIONS OF THE REGULATION DEALING WITH THE DIFFERENT CATEGORIES OF BENEFITS CHAPTER 1 GENERAL RULES FOR THE AGGREGATION OF INSURANCE PERIODS
Article 15
1. In the cases referred to in Articles 18 (1), 38, 45 (1) and (2), 64, and 67 (1) and (2) of the Regulation, aggregation of insurance periods shall be effected in accordance with the following rules:
(a) to insurance periods completed under the legislation of one Member State shall be added insurance periods completed under the legislation of any other Member State, to the extent that it is necessary to have recourse thereto in order to supplement insurance periods completed under the legislation of the first Member State for the purpose of acquiring, retaining, or recovering the rights to benefits, provided that such insurance periods do not overlap. Where benefits in respect of invalidity, old age or death (pensions) are to be awarded by the institutions of two or more Member States in accordance with Article 46 (2) of the Regulation, each of the institutions concerned shall effect a separate aggregation, by taking into account the whole of the insurance periods completed by the worker under the legislations of all the Member States to which he has been subject, without prejudice, where appropriate, to the provisions of Article 45 (2) and Article 46 (2) (c) of the Regulation;
(b) when a period of compulsory insurance completed under the legislation of one Member State coincides with a period of voluntary or optional continued insurance under the legislation of another Member State, only the former shall be taken into account;
(c) when an insurance period other than a period treated as such, completed under the legislation of one Member State coincides with a period treated as an insurance period under the legislation of another Member State, only the former shall be taken into account;
(d) any period treated as an insurance period under the legislations of two or more Member States, shall be taken into account only by the institution of the Member State under whose legislation the insured person was last compulsorily insured prior to the said period; where the insured person has not been compulsorily insured under the legislation of a Member State before the said period, the latter shall be taken into account by the institution of the Member State under whose legislation he was compulsorily insured for the first time after the said period;
(e) where it is not possible to accurately determine the period of time in which certain insurance periods were completed under the legislation of one Member State, such insurance periods shall be presumed not to overlap with insurance periods completed under the legislation of another Member State and shall, where advantageous, be taken into account.
(f) where, under the legislation of one Member State, certain insurance periods are taken into account only if they have been completed within a specified period of time, the institution which administers such legislation shall:
(i) take into account insurance periods completed under the legislation of another Member State only if they were completed within the said period of time; or
(ii) extend such period of time for the duration of insurance periods completed wholly or partly within the said time limit under the legislation of another Member State, where the insurance periods involved under legislation of the second Member State give rise only to the suspension of the period of time within which the insurance periods must be completed.
2. Insurance periods completed under legislation of a Member State to which the Regulation does not apply, but which are taken into account under legislation of that Member State to which the Regulation does apply, shall be considered as insurance periods to be taken into account for the purposes of aggregation.
3. When insurance periods completed under the legislation of one Member State are expressed in units different from those used by the legislation of another Member State, the conversion necessary for the purposes of aggregation shall be carried out according to the following rules:
(a) where the worker has been subject to a six day week:
(i) one day shall be equivalent to eight hours and vice versa;
(ii) six days shall be equivalent to one week and vice versa;
(iii) twenty-six days shall be equivalent to one month and vice versa;
(iv) three months or thirteen weeks or seventy-eight days shall be equivalent to one quarter and vice versa;
(v) for the conversion of weeks into months and vice versa the weeks and months shall be converted into days;
(vi) the application of the preceding rules shall not have the effect of producing, for the sum total of the insurance periods completed during one calendar year, a total exceeding three hundred and twelve days or fifty-two weeks or twelve months or four quarters;
(b) Where the worker has been subject to a five day week:
(i) one day shall be equivalent to nine hours and vice versa;
(ii) five days shall be equivalent to one week and vice versa;
(iii) twenty-two days shall be equivalent to one month and vice versa;
(iv) three months or thirteen weeks or sixty-six days shall be equivalent to one quarter and vice versa;
(v) for the conversion of weeks into months and vice versa, the weeks and the months shall be converted into days;
(vi) the application of the preceding rules shall not have the effect of producing, for the sum total of the insurance periods completed during one calendar year, a total exceeding two-hundred and sixty-four days or fifty-two weeks or twelve months or four quarters.
CHAPTER 2 SICKNESS AND MATERNITY Implementation of Article 18 of the Regulation
Article 16
Certification of insurance periods 1. In order to invoke the provisions of Article 18 of the Regulation, a worker shall submit to the competent institution a certified statement specifying the insurance periods completed under the legislation to which he was last subject.
2. This certified statement shall be issued at the request of the worker by the institution or institutions of the Member State to whose legislation he was last subject. If he does not submit the said certified statement, the competent institution shall obtain it directly from the institution or institutions concerned.
3. The provisions of paragraphs (1) and (2) shall apply by analogy, if it is necessary to take into account insurance periods previously completed under the legislation of any other Member State in order to satisfy the conditions of the legislation of the competent State.
Implementation of Article 19 of the Regulation
Article 17
Benefits in kind in the case of residence in a Member State other than the competent State 1. In order to receive benefits in kind under Article 19 of the Regulation, a worker must register himself and the members of his family with the institution of his place of residence by submitting a certified statement testifying that he and the members of his family are entitled to the said benefits. Such certified statement shall be issued by the competent institution, if need be in the light of information furnished by the employer. If the worker or the members of his family do not submit the said certified statement the institution of the place of residence shall obtain it directly from the competent institution.
2. This certified statement shall remain valid until the institution of the place of residence is notified of its cancellation. However, when the said certified statement is issued by a French institution, it shall be valid for a period of three months only following the date of issue, and it must be renewed every three months.
3. If the worker is a seasonal worker, the certified statement referred to in paragraph 1 shall be valid for the whole anticipated period of the seasonal work unless, in the meanwhile, the competent institution notifies the institution of the place of residence of its cancellation.
4. The institution of the place of residence shall inform the competent institution of every registration effected in accordance with paragraph 1.
5. When applying for any benefits in kind, the person concerned shall submit the documentary evidence required for the granting of benefits in kind under the legislation of the Member State in whose territory he is residing.
6. In the case of hospitalization, the institution of the place of residence shall notify the competent institution, within three days following the date on which it became aware of the hospitalization, of the date of entry into hospital, the probable duration of hospitalization and the date of leaving hospital. Notification shall be unnecessary, however, when the costs of the benefits in kind are repaid in a lump sum to the institution of the place of residence.
7. The institution of the place of residence shall inform the competent institution in advance of every decision relating to the granting of benefits in kind included in the list referred to in Article 24 (2) of the Regulation. The competent institution shall have fifteen days from the day on which such information is sent within which to raise any objection and to state the reasons on which such objection is based; if, on the expiry of that period, no such objection has been raised, the institution of the place of residence shall grant the benefits in kind. Where such benefits have to be granted in a case of extreme urgency, the institution of the place of residence shall forthwith inform the competent institution thereof. However, notification of its objection, stating the reasons on which such objection is based, shall be unnecessary when the costs of the benefits in kind are to be repaid in a lump sum to the institution of the place of residence.
8. The worker or the members of his family shall inform the institution of the place of residence of any change in their situation which is likely to alter their entitlement to benefits in kind, in particular any cessation of, or change in, employment by the worker or any transfer of residence or stay of that worker or of a member of his family. Likewise, should the worker cease to be insured or cease to be entitled to benefits in kind, the competent institution shall inform the institution of the place of residence accordingly. The institution of the place of residence may, at any time, request the competent institution to supply it with any information relating to the worker's insurance or to his entitlement to benefits in kind.
9. Two or more Member States or the competent authorities of those Member States may, having received the Opinion of the Administrative Commission, agree on other implementing provisions.
Article 18
Cash benefits in the case of residence in a Member State other than the competent State 1. In order to draw cash benefits under Article 19 (1) (b) of the Regulation a worker shall, within three days of commencement of the incapacity for work, apply to the institution of the place of residence by submitting a notification of having ceased work or, if the legislation administered by the competent institution or by the institution of the place of residence so provides, a certificate of incapacity for work issued by the doctor treating the worker concerned.
2. Where the doctors treating the worker concerned in the country of residence do not issue certificates of incapacity for work, the worker shall apply directly to the institution of the place of residence within the time limit fixed by the legislation which it administers.
That institution shall forthwith have the incapacity for work medically confirmed and the certificate referred to in paragraph 1 drawn up. Such a certificate shall state the probable duration of the incapacity and shall be forwarded to the competent institution forthwith.
3. In cases where paragraph 2 does not apply, the institution of the place of residence shall, as soon as possible and in any event within the three days following the date on which the worker applied to it, have the worker medically examined as if he were insured with that institution. The report of the examining doctor shall indicate, in particular, the probably duration of the incapacity for work, and shall be forwarded to the competent institution by the institution of the place of residence within the three days following the date of the examination.
4. The institution of the place of residence shall subsequently carry out any necessary administrative checks or medical examinations of the worker as if he were insured with that institution. As soon as it establishes that the worker is fit to resume work, it shall forthwith notify the worker and the competent institution thereof, stating the date on which the worker's incapacity ceased. Without prejudice to the provisions of paragraph 6, the notification to the worker shall be treated as a decision taken on behalf of the competent institution.
5. In all cases the competent institution shall reserve the right to have the worker examined by a doctor of its own choice.
6. If the competent institution decides to withhold the cash benefits because the worker has not completed the formalities laid down by the legislation of the country of residence, or if it establishes that the worker is fit to resume work, it shall notify the worker of its decision and shall simultaneously send a copy of such decision to the institution of the place of residence.
7. When the worker resumes work, he shall notify the competent institution accordingly, if such notification is required by the legislation administered by that institution.
8. The competent institution shall pay cash benefits by the appropriate method, in particular by international money order, and shall inform the institution of the place of residence and the worker accordingly. Where cash benefits are paid by the institution of the place of residence on behalf of the competent institution, the latter shall inform the worker of his rights and shall notify the institution of the place of residence of the amount of the cash benefits, the dates for payment, and the maximum period during which they should be granted, in accordance with the legislation of the competent State.
9. Two or more Member States, or the competent authorities of those States may, having received the Opinion of the Administrative Commission, agree on other implementing provisions.
Implementation of Article 20 of the Regulation
Article 19
Special provisions for frontier workers and members of their families In the case of frontier workers or members of their families, medicinal products, bandages, spectacles and small appliances may be issued, and laboratory analyses and tests carried out, only in the Member State in whose territory they were prescribed or recommended, in accordance with the legislation of that Member State.
Implementation of Article 22 of the Regulation
Article 20
Benefits in kind in the case of a stay in a Member State other than the competent State - Special case of workers posted elsewhere and workers employed in international transport and members of their families 1. In order to receive benefits in kind for himself or for members of his family who accompany him at the time of his posting, a worker covered by Article 14 (1) (a) (i) or 2 (a) of the Regulation shall submit to the institution of the place of stay the certificate provided for in Article 11 of the Implementing Regulation. A worker who has submitted such certificate shall be presumed to have satisfied the conditions for the acquisition of the right to benefits in kind.
2. In order to receive benefits in kind for himself or for members of his family who accompany him, a worker employed in international transport, covered by Article 14 (1) (b) of the Regulation, who in the course of his employment goes to the territory of a Member State other than the competent State shall, as soon as possible, submit to the institution of the place of stay a special certified statement issued by the employer or by his agent during the current calendar month or during the two calendar months preceding its submission. Such certified statement shall state in particular the date from which the worker has been employed by the said employer, and the name and address of the competent institution; if, however, under the legislation of the competent State the employer is not required to know the competent institution, the worker shall provide in writing the name and address of that institution when submitting his application to the institution of the place of stay. A worker who has submitted the certified statement shall be presumed to have satisfied the conditions for aquisition of the right to benefits in kind. If a worker is unable to contact the institution of the place of stay before receiving medical treatment, he shall nevertheless receive such treatment on presentation of the said certified statement as if he were insured with that institution.
3. The institution of the place of stay shall, within three days, inquire of the competent institution whether the person concerned satisfies the conditions for acquisition of the right to benefits in kind. That institution shall provide benefits in kind until it receives a reply from the competent institution, but for not more than thirty days.
4. The competent institution shall send its reply to the institution of the place of stay within ten days of the receipt of the request from that institution. If the reply is in the affirmative, the competent institution shall indicate, if necessary, the maximum period during which the benefits in kind may be granted, in accordance with the legislation which it administers, and the institution of the place of stay shall continue to provide the said benefits.
5. In place of the certificate or certified statement provided for in paragraphs 1 and 2 respectively, workers covered by those paragraphs may submit to the institution of the place of stay a certified statement testifying that the conditions for acquisition of the right to benefits in kind have been satisfied. This certified statement, which shall be issued by the competent institution, shall specify in particular, where necessary, the maximum period during which benefits in kind may be granted in accordance with the legislation of the competent State. In such a case paragraphs 1, 2, 3 and 4 shall not apply.
6. Paragraphs 6, 7 and 9 of Article 17 of the Implementing Regulation shall apply by analogy.
7. Benefits in kind provided by virtue of the presumption made in paragraphs 1 or 2 shall be reimbursed as provided for in Article 36 (1) of the Regulation.
Article 21
Benefits in kind in the case of a stay in a Member State other than the competent State - Workers other than those covered by Article 20 of the Implementing Regulation 1. In order to receive benefits in kind under Article 22 (1) (a) (1) of the Regulation, save in the cases referred to in Article 20 of the Implementing Regulation, a worker shall submit to the institution of the place of stay a certified statement testifying that he is entitled to benefits in kind. Such certified statement, which shall be issued by the competent institution at the worker's request, if possible before he leaves the territory of the Member State in which he resides, shall specify in particular, where necessary, the maximum period during which benefits in kind may be granted, in accordance with the legislation of the competent State. If the worker does not submit the said certified statement, the institution of the place of stay shall obtain it directly from the competent institution.
2. Article 17 (6) (7) and (9) of the Implementing Regulation shall apply by analogy.
Article 22
Benefits in kind for workers in the case of transfer of residence or return to the country of residence, and for workers authorized to go to another Member State for medical treatment 1. In order to receive benefits in kind under Article 22 (1) (b) (i) of the Regulation, a worker shall submit to the institution of the place of residence a certified statement testifying that he is entitled to continue receiving the said benefits. This certified statement, which shall be issued by the competent institution, shall specify in particular, where necessary, the maximum period during which such benefits may continue to be provided, in accordance with the legislation of the competent State. The certified statement may, at the worker's request, be issued after his departure if, for reasons of force majeure, it cannot be drawn up beforehand.
2. Paragraphs 6, 7 and 9 of Article 17 of the Implementing Regulation shall apply by analogy.
3. Paragraphs 1 and 2 shall apply by analogy in respect of the provisions of benefits in kind in the case referred to in Article 22 (1) (c) (i) of the Regulation.
Article 23
Benefits in kind for members of the family The provisions of Article 21 or Article 22 of the Implementing Regulation, as appropriate, shall apply by analogy in respect of the granting of benefits in kind to members of the family as provided for in
Article 23
(3) of the Regulation.
Article 24
Cash benefits for workers in the case of a stay in a Member State other than the competent State The provisions of Article 18 of the Implementing Regulation shall apply by analogy in respect of the drawing of cash benefits under Article 22 (1) (a) (ii) of the Regulation. However, without prejudice to the requirement to submit a certificate of incapacity for work, a worker who is staying in the territory of a Member State, but not pursuing any professional or trade activity there, shall not be required to submit the notification of having ceased work referred to in Article 18 (1) of the Implementing Regulation.
Implementation of Article 23 (3) of the Regulation
Article 25
Certified statement relating to the members of the family to be taken into account in the calculation of cash benefits 1. In order to draw benefits under Article 23 (3) of the Regulation, a worker shall submit to the competent institution a certified statement relating to the members of his family who are resident in the territory of a Member State other than that wherein the said institution is situated.
2. This certified statement shall be issued by the institution of the place of residence of the members of the family.
It shall be valid for the twelve months following the date of its issue. It may be renewed; in such a case, it shall be valid from the date of its renewal.
The worker shall immediately notify the competent institution of any occurrence necessitating an amendment to the said certified statement. Such amendment shall take effect from the date of such occurrence.
3. In place of the certified statement provided for in paragraph 1, the competent institution may require the worker to produce recent civil status documents relating to the members of his family who are resident in the territory of a Member State other than that wherein the said institution is situated.
Implementation of Article 25 (1) of the Regulation
Article 26
Benefits to unemployed persons who go to a Member State other than the competent State in order to seek employment there 1. In order to receive benefits in cash and in kind under Article 25 (1) of the Regulation for himself and for the members of his family, an unemployed person shall submit to the sickness insurance institution of the place where he has gone a certified statement which he should have applied for, prior to his departure, from the competent sickness insurance institution. If he does not submit the said certified statement, the institution of the place to which he has gone shall obtain it from the competent institution.
This certified statement must testify the existence of the right to the said benefits under the conditions set out in Article 69 (1) (a) of the Regulation; indicate the duration of such right, taking into account Article 69 (1) (c) of the Regulation; and specify the amount of cash benefits to be provided, where appropriate, by way of sickness insurance during the abovementioned period, in the case of incapacity for work or hospitalization.
2. The unemployment insurance institution of the place where the unemployed person has gone shall testify on a copy of the certified statement referred to in Article 83 of the Implementing Regulation, which shall be sent to the sickness insurance institution of that same place, that the conditions laid down in Article 69 (1) (b) of the Regulation have been fulfilled and shall specify the date from which they were fulfilled, and the date from which the unemployed person qualifies for unemployment insurance benefits at the expense of the competent institution.
This certified statement shall be valid for the period laid down in Article 69 (1) (c) of the Regulation, for as long as the conditions are fulfilled. The unemployment insurance institution of the place where the unemployed person has gone shall, within three days inform the said sickness insurance institution if the conditions are no longer satisfied.
3. Article 17 (6) and (7) of the Implementing Regulation shall apply by analogy.
Implementation of Article 25 (3) of the Regulation
Article 27
Benefits in kind for members of the family of unemployed persons in the case of residence in a Member State other than the competent State Article 17 of the Implementing Regulation shall apply by analogy in respect of the granting of benefits in kind to the members of the family of unemployed persons when such members of the family are resident in the territory of a Member State other than the competent State. At the time of the registration of the members of the family of unemployed persons drawing benefits under Article 69 (1) of the Regulation, the certified statement referred to in Article 26 (1) of the Implementing Regulation must be produced. This certified statement shall be valid for the period of time during which the benefits may be granted under Article 69 (1) of the Regulation.
Implementation of Article 26 of the Regulation
Article 28
Benefits in kind for pension claimants and for members of their families 1. In order to receive benefits in kind in the territory of the Member State in which he resides, under Article 26 (1) of the Regulation, a claimant and the members of his family shall register with the institution of the place of residence by submitting a certified statement testifying that he is entitled under the legislation of another Member State to the said benefits for himself and for the members of his family. This certified statement shall be issued by the institution of that other Member State which is responsible for benefits in kind.
2. The institution of the place of residence shall inform the institution which has issued the certified statement of every registration effected in accordance with paragraph 1.
Implementation of Article 28 of the Regulation
Article 29
Benefits in kind for pensioners and members of their families who are not resident in a Member State under whose legislation they are entitled to benefits 1. In order to receive benefits in kind in the territory of the Member State in which he resides, under Article 28 (1) of the Regulation, a pensioner and the members of his family shall register with the institution of the place of residence by submitting a certified statement testifying that he is entitled to the said benefits for himself and for the members of his family, under the legislation or one of the legislations under which a pension is payable.
2. This certified statement shall be issued, at the request of the pensioner, by the institution or one of the institutions responsible for payment of the pension or, where appropriate, by the institution empowered to determine entitlement to benefits in kind, as soon as the pensioner satisfies the conditions for acquisition of the right to such benefits. If the pensioner does not submit the certified statement, the institution of the place of residence shall obtain it directly from the institution or institutions responsible for payment of the pension or, where appropriate, from the institution empowered to issue such certified statement. Whilst awaiting the receipt of this certified statement, the institution of the place of residence may, in the light of the documentary evidence accepted by it, register the pensioner and the members of his family provisionally. This registration shall not be applied by the institution responsible for the payment of benefits in kind until the institution of the place of residence has delivered the certified statement provided for in paragraph 1.
3. The institution of the place of residence shall inform the institution which has issued the certified statement provided for in paragraph 1 of every registration effected in accordance with the provisions of the said paragraph.
4. When making any application for benefits in kind the pensioner must prove to the institution of the place of residence, by means of the receipt or the counterfoil of the money order of the last payment made, that he is still entitled to a pension.
5. The pensioner or the members of his family shall inform the institution of the place of residence of any change in their situation which might alter their entitlement to benefits in kind, in particular any suspension or withdrawal of the pension and any transfer of their residence. The institutions responsible for the pension shall also inform the institution of the pensioner's place of residence of any such change.
6. The Administrative Commission shall, to the extent necessary, fix the procedure for determining the institution which shall bear the cost of the payment of benefits in kind, in the case referred to in Article 28 (2) (b) of the Regulation.
Implementation of Article 29 of the Regulation
Article 30
Benefits in kind for members of the family who are resident in a Member State other than the State in which the pensioner is resident 1. In order to receive benefits in kind in the territory of the Member State in which they reside, under Article 29 (1) of the Regulation, the members of the family shall register with the institution of their place of residence by submitting the documentary evidence required by the legislation which that institution administers for the granting of such benefits to members of a pensioner's family, together with a certified statement testifying that the pensioner is entitled to benefits in kind for himself and for the members of his family. This certified statement, which shall be issued by the institution of the pensioner's place of residence, shall remain valid as long as the institution of his family's place of residence has not been notified of its cancellation. When, however, the said certified statement is issued by a French institution, it shall only be valid for a period of twelve months from the date of issue and must be renewed yearly.
2. When making an application for benefits in kind, the members of the family shall submit to the institution of their place of residence the certified statement referred to in paragraph 1, if the legislation which that institution administers provides that such an application must be accompanied by evidence of entitlement to a pension.
3. The institution of the pensioner's place of residence shall inform the institution of the place of residence of the members of the family of the suspension or withdrawal of the pension, and of any transfer of residence of the pensioner. The institution of the place of residence of the members of the family may, at any time, request the institution of the pensioner's place of residence to furnish it with any information relating to entitlement to benefits in kind.
4. The members of the family shall inform the institution of the place of their residence of any change in their situation which is likely to alter their entitlement to benefits in kind, in particular any transfer of residence.
Implementation of Article 31 of the Regulation
Article 31
Benefits in kind for pensioners and members of their families staying in a Member State other than the one in which they are resident 1. in order to receive benefits in kind under Article 31 of the Regulation, a pensioner shall submit to the institution of the place of stay a certified statement testifying that he is entitled to the said benefits. This certified statement, which shall be issued by the institution of the pensioner's place of residence, if possible before he leaves the territory of the Member State where he resides, shall indicate in particular, where appropriate, the maximum period during which benefits in kind may be granted, in accordance with the legislation of that Member State. If the pensioner does not submit the said certified statement, the institution of the place of stay shall obtain it directly from the institution of the place of residence.
2. Paragraphs 6, 7 and 9 of Article 17 of the Implementing Regulation shall apply by analogy. In such a case, the institution of the pensioner's place of residence shall be considered to be the competent institution.
3. Paragraphs 1 and 2 shall apply by analogy in respect of the granting of benefits in kind to the members of the family covered by Article 31 of the Regulation.
Implementation of Article 35 (1) of the Regulation
Article 32
Institutions to which workers in mines and similar undertakings and members of their families can apply when staying or residing in a Member State other than the competent State 1. In the cases referred to in Article 35 (1) of the Regulation and where, in the country of stay or residence, the benefits provided under the sickness or maternity insurance scheme covering manual workers in the steel industry are equivalent to those provided under the special scheme for workers in mines and similar undertakings, workers belonging to such category and members of their families may apply to the nearest institution in the territory of the Member State in which they are staying or residing, specified in Annex 3 of the Implementing Regulation, even if the latter is an institution administering the scheme covering manual workers in the steel industry, and the said institution shall then be required to provide the benefits.
2. Where the benefits provided under the special scheme for workers in mines and similar undertakings are more advantageous, such workers or the members of their families shall have the option of applying either to the institution responsible for the administration of that scheme, or to the nearest institution in the territory of the Member State in which they are staying or residing which administers the scheme for manual workers in the steel industry. In the latter case, the institution in question shall draw the attention of the person concerned to the fact that by applying to the institution responsible for the administration of the abovementioned special scheme, he will obtain more advantageous benefits; it should, furthermore, inform him of the name and address of such institution.
Implementation of Article 35 (3) of the Regulation
Article 33
Taking into account of the period during which benefits have already been provided by the institution of another Member State For the purposes of implementing Article 35 (3) of the Regulation, the institution of a Member State called upon to provide benefits may request the institution of another Member State to send information relating to the period during which the latter institution has already provided benefits for the same case of sickness or maternity.
Refund by the competent institution of one Member State of expenses incurred during a stay in another Member State
Article 34
1. If it is not possible during a worker's stay in a Member State other than the competent State to complete the formalities provided for in Article 20 (1), (2) and (5), and Articles 21, 23 and 31 of the Implementing Regulation, his expenses shall, upon his application, be refunded by the competent institution of the place of stay.
2. The institution of the place of stay shall, at the request of the competent institution, supply it with the necessary information about such rates.
CHAPTER 3 INVALIDITY, OLD AGE AND DEATH (PENSIONS) Submission and investigation of claims for benefits
Article 35
Claims for invalidity benefits where the worker has been insured exclusively under the legislations specified in Annex III of the Regulation, and in the case referred to in Article 40 (2) of the Regulation 1. In order to receive benefits under Articles 37, 38 and 39 of the Regulation, including the cases referred to in Articles 40 (2), 42 (1) and 42 (2) of the Regulation, a worker shall submit a claim either to the institution of the Member State to whose legislation he was subject at the time of the occurrence of the incapacity for work followed by invalidity or the aggravation of such invalidity, or to the institution of the place of residence, which shall then forward the claim to the first institution, indicating the date on which it was submitted; this date shall be regarded as the date of the submission of the claim to the first institution. However, if sickness insurance cash benefits have been granted, the date on which such cash benefits ceased to be granted shall, where appropriate, be regarded as the date of submission of the pension claim.
2. In the case referred to in Article 41 (1) (b) of the Regulation, the institution with which the claimant was last insured shall notify the amount and the operative date of the benefits due under the legislation which it administers to the institution initially responsible for payment of the benefits. With effect from that date, the benefits due prior to the aggravation of the invalidity shall be cancelled or reduced to an amount not exceeding the supplement referred to in Article 41 (1) (c) of the Regulation.
3. Paragraph 2 shall not apply in the case referred to in Article 41 (1) (d) of the Regulation. In this case, the institution with which the claimant was last insured shall apply to the Netherlands institution in order to ascertain the amount due from that institution.
Article 36
Claims for old age and survivors' benefits (excluding orphans' benefits) and invalidity benefits in cases not referred to in Article 35 of the Implementing Regulation 1. In order to receive benefits under Articles 40 to 51 of the Regulation, except in the cases referred to in Article 35 of the Implementing Regulation, the person concerned shall submit a claim to the institution of the place of residence in accordance with the procedure provided for by the legislation administered by that institution. If the worker has not completed insurance periods under that legislation, the institution of the place of residence shall forward the claim to the institution of the Member State to whose legislation the claimant was last subject, indicating the date on which the claim was submitted. That date shall be regarded as the date on which the claim was submitted to the latter institution.
2. Where a claimant resides in the territory of a Member State under whose legislation the worker has not completed insurance periods, he may send his claim to the institution of the Member State to whose legislation the worker was last subject.
3. Where a claimant resides in the territory of a State which is not a Member State, he shall submit his claim to the competent institution of that Member State to whose legislation the worker was last subject.
Should the claimant send his claim to the institution of the Member State of which he is a national, the latter shall forward such claim to the competent institution.
4. A claim for benefits sent to the institution of one Member State shall automatically involve the concurrent award of benefits under the legislation of all the Member States in question whose conditions the claimant satisfies except where, under
Article 44
(2) of the Regulation, the claimant asks for postponement of any old age benefits to which he would be entitled.
Article 37
Documents and information which should accompany claims to the benefits referred to in Article 36 of the implementing Regulation The submission of the claims under Article 36 of the Implementing Regulation shall be subject to the following rules:
(a) the claim must be accompanied by the requisite supporting documents and must be drawn up on the form provided for by the legislation,
(i) of the Member State in whose territory the claimant resides, in the case referred to in Article 36 (1);
(ii) of the Member State to which the worker was last subject, in the cases referred to in Article 36 (2) and (3);
(b) the accuracy of the information supplied by the claimant must be proved by official documents attached to the claim form, or confirmed by the competent bodies of the Member State in whose territory the claimant resides;
(c) the claimant must indicate, in so far as is possible, either the institution or institutions administering insurance in respect of invalidity, old age or death (pensions) of any Member State with which the worker has been insured, or the employer or employers for whom he has worked in the territory of any Member State, by producing any employment certificates which he may have in his possession;
(d) if, under Article 44 (2) of the Regulation, the claimant asks for the postponement of the award of any old age benefits to which he would be entitled under the legislation of one or more Member States he may specify the legislation under which he is claiming benefits.
Article 38
Certified statements relating to the members of the family to be taken into account when establishing the amount of the benefit 1. In order to draw benefits under Article 39 (4) or Article 47 (3) of the Regulation, the claimant shall submit a certified statement relating to the members of his family, his children excepted, who are residing in the territory of a Member State other than that in which the institution responsible for the award of benefits is situated.
This certified statement shall be issued by the sickness insurance institution of the place of residence of the members of the family, or by another institution designated by the competent authority of the Member State in whose territory they are resident. The second and third subparagraphs of Article 25 (2) of the Implementing Regulation shall apply by analogy.
In place of the certified statement provided for in the first paragraph, the institution responsible for the award of benefits may require the claimant to supply recent civil status documents relating to the members of his family, his children excepted, who are residing in the territory of a Member State other than the State in which the said institution is situated.
2. In the case referred to in paragraph 1, if the legislation administered by the institution in question requires that the members of the family should live under the same roof as the pensioner, the fact that such members of the family who do not satisfy that condition are, nevertheless, mainly dependent on the claimant must be established by documents proving that the claimant is regularly sending them a part of his earnings.
Article 39
Investigation of claims for invalidity benefits in the case where the worker has been insured exclusively under the legislations specified in Annex III of the Regulation 1. If a worker has submitted a claim for invalidity benefits, and the institution establishes that the provisions of Article 37 (1) of the Regulation apply, that institution shall, where necessary, obtain from the institution with which the worker was last insured a certified statement of the insurance periods completed by him under the legislation administered by that last institution.
2. Where it is necessary to take into account insurance periods previously completed under the legislation of any other Member State in order to satisfy the conditions of the legislation of the competent State, the provisions of paragraph 1 shall apply by analogy.
3. In the case referred to in Article 39 (3) of the Regulation, the institution which has investigated the claimant's case shall forward his file to the institution with which the worker was last insured.
4. Articles 41 to 50 of the Implementing Regulation shall not apply to the investigation of claims referred to in paragraphs 1, 2 and 3.
Article 40
Determination of the degree of invalidity In order to determine the degree of invalidity, the institution of the Member State shall take into consideration the documents and medical reports and the information of an administrative nature obtained by the institution of any other Member State. Each institution shall, however, retain the right to have the claimant examined by a doctor of its own choice except where Article 40 (3) of the Regulation applies.
Investigation of claims for benefits in respect of invalidity, old age and survivors in the cases referred to in Article 36 of the Implementing Regulation
Article 41
Determination of the investigating institution 1. Claims for benefit shall be investigated by the institution (hereinafter called the 'investigating institution') to which they have been sent or forwarded in accordance with Article 36 of the Implementing Regulation.
2. The investigating institution shall forthwith notify claims for benefits to all the institutions concerned on a special form, so that the claims may be investigated simultaneously and without delay by all these institutions.
Article 42
Forms to be used for the investigation of claims for benefits 1. When investigating claims for benefits, the investigating institution shall use a form which will include, in particular, a statement and a summary of the insurance periods completed by the worker under the legislations of all the Member States concerned.
2. These forms, when forwarded to the institution of any other Member State, shall take the place of supporting documents.
Article 43
Procedure to be followed by the institutions concerned in the investigation of a claim 1. The investigating institution shall enter on the form provided for in Article 42 (1) of the Implementing Regulation the insurance periods completed under the legislation which it administers and it shall forward a copy of that form to the institution administering insurance in respect of invalidity, old age or death (pensions) of any Member State with which the worker has been insured enclosing, where appropriate, any employment certificates produced by the claimant.
2. Where only one other institution is involved, that institution shall complete the said form by indicating:
(a) the insurance periods completed under the legislation which it administers;
(b) the amount of benefit which the claimant could claim in respect of those insurance periods only;
(c) the theoretical amount and the actual amount of benefits calculated in accordance with Article 46 (2) of the Regulation.
The form, thus completed, shall be returned to the investigating institution.
If a right to benefits is acquired taking into account only the insurance periods completed under the legislation administered by the institution of the second Member State, and if the amount of benefit corresponding to those insurance periods can be established without delay, whereas the calculation procedure referred to in (c) requires an appreciably longer period of time, the form shall be returned to the investigating institution with the information referred to in (a) and (b); the information referred to in (c) shall be forwarded to the investigating institution as soon as possible.
3. If two or more other institutions are involved, each one of those institutions shall complete the said form by indicating the insurance periods completed under the legislation which it administers, and shall return it to the investigating institution.
If a right to benefit is acquired taking into account only the insurance periods completed under the legislation administered by one or more of those institutions, and if the amount of benefit corresponding to those insurance periods can be determined without delay, the investigating institution shall be simultaneously notified of that amount and of the insurance periods; if the determination of the amount involves some delay, the investigating institution shall be notified of that amount as soon as it has been determined.
On receipt of all the forms giving information concerning insurance periods and, where applicable, the amount or amounts due under the legislation of one or more of the Member States concerned, the investigating institution shall forward a copy of the forms thus completed to each one of the institutions concerned; each such institution shall specify thereon the theoretical amount and the actual amount of the benefits, calculated in accordance with Article 46 (2) of the Regulation, and shall return the form to the investigating institution.
4. As soon as the investigating institution, upon receipt of the information referred to in paragraphs 2 or 3, establishes the fact that Articles 40 (2) or 48 (2) or (3) of the Regulation should be applied, it shall inform the other institutions concerned accordingly.
5. In the case provided for in Article 37 (d) of the Implementing Regulation, the institutions of the Member States to whose legislation the claimant has been subject but to whom he has applied for postponement of the award of the benefits, shall enter on the form provided for in Article 42 (1) of the Implementing Regulation only the insurance periods completed by the claimant under the legislation which they administer.
Article 44
Institution empowered to take a decision relating to the degree of invalidity 1. Subject to the provisions of paragraphs 2 and 3, only the investigating institution shall be empowered to take the decision referred to in Article 40 (3) of the Regulation concerning the degree of invalidity of the claimant. It shall take such a decision as soon as it is in a position to determine whether, taking account, where appropriate, of Article 45 of the Regulation, the conditions for entitlement fixed by the legislation which it administers are fulfilled. It shall notify such decision forthwith to the other institutions concerned.
2. If, taking account of the provisions of Article 45 of the Regulation, the conditions for entitlement (other than those relating to the degree of invalidity) fixed by the legislation administered by the investigating institution are not fulfilled, it shall notify this to the institution competent in respect of invalidity of that one to whose legislation the worker was last subject.
This institution shall, if the conditions for entitlement fixed by the legislation which it administers are fulfilled, be empowered to take the decision relating to the degree of invalidity of the claimant and shall forthwith notify that decision to the other institutions concerned.
3. Where necessary, the matter may be referred back, under the same conditions, to the institution competent in respect of invalidity of the Member State to whose legislation the worker was first subject.
Article 45
Provisional payment of benefits, and advance payments of benefits 1. If the investigating institution establishes that the claimant is entitled to benefits under the legislation which it administers without having recourse to insurance periods completed under the legislation of other Member States, it shall pay such benefits immediately on a provisional basis.
2. If the claimant is not entitled to benefits under paragraph 1 but, from information supplied to the investigating institution pursuant to Article 43 (2) or (3) of the Implementing Regulation, it transpires that a right to benefits is acquired under the legislation of another Member State taking into account only the insurance periods completed under that legislation, the institution which administers the said legislation shall pay such benefits on a provisional basis as soon as the investigating institution has informed it of its obligation to do so.
3. If, in the case referred to in paragraph 2, a right to benefit is acquired under the legislation of more than one Member State, taking into account only those insurance periods completed under each one of those legislations, the payment of benefits on a provisional basis shall be the responsibility of the institution which first informed the investigating institution of the existence of such a right; it shall be the duty of the investigating institution to inform the other institutions concerned.
4. The institution required to pay benefits under paragraphs 1, 2 or 3 shall forthwith inform the claimant of the fact, drawing his attention explicitly to the provisional nature of the measures taken and to the fact that it is not open to appeal.
5. If no benefit is payable to the claimant on a provisional basis under paragraphs 1, 2 or 3, but it transpires from information received that a right is acquired under Article 46 (2) of the Regulation, the investigating institution shall pay him an appropriate recoverable advance, the amount of which shall be as close as possible to the amount he will probably be awarded under Article 46 (2) of the Regulation.
6. Two Member States or the competent authorities of those Member States may agree to apply other methods of payment of benefits on a provisional basis in cases where only the institutions of those States are concerned.
Any such agreements which are concluded on this subject shall be notified to the Administrative Commission.
Article 46
Calculation of benefits in the event of overlapping of insurance periods 1. For the calculation of the theoretical and actual amount of benefit in accordance with Article 46 (2) (a) and (b) of the Regulation, the rules provided for in Article 15 (1) (b), (c) and (d) of the Implementing Regulation shall apply.
The actual amount thus established shall be increased by the amount corresponding to the periods of voluntary or optional continued insurance, and shall be determined in accordance with the legislation under which these insurance periods were completed.
2. For the purposes of Article 46 (3) of the Regulation, the amounts of benefit corresponding to periods of voluntary or optional continued insurance shall not be taken into account.
3. Paragraphs 1 and 2 shall apply by analogy in the case of the optional complementary insurance referred to in the second subparagraph of Article 15 (3) of the Regulation.
For the purposes of German legislation, contributions which are not taken into account under Article 15 (1) (b) of the Implementing Regulation shall be taken into account for the calculation of the additional amounts of the optional complementary insurance. Paragraphs 1 and 2 shall apply by analogy.
Article 47
Final calculation of the amount of benefits due from institutions applying Article 46 (3) of the Regulation In the case referred to in the second subparagraph of Article 46 (3) of the Regulation, the investigating institution shall calculate and notify to each of the institutions concerned the final amount of benefits which each institution must grant.
Article 48
Notification to the claimant of the decisions of the institutions 1. The final decisions taken by each of the institutions concerned - taking account, where appropriate, of the notification referred to in Article 47 of the Implementing Regulation - shall be forwarded to the investigating institution. Each decision must specify the legal remedies and periods allowed for appeals provided for by the legislation concerned.
Upon receipt of all such decisions, the investigating institution shall notify the claimant thereof, in his own language, by means of a summarized statement to which the said decisions shall be attached. Periods allowed for appeals shall run only from the date of receipt of the summarized statement by the claimant.
2. On despatch to the claimant of the summarized statement provided for in paragraph (1), the investigating institution shall simultaneously forward a copy to each one of the institutions concerned, enclosing with it a copy of the decisions of the other institutions.
Article 49
Recalculation of benefits 1. The provisions of Articles 45 and 47 of the Implementing Regulation shall apply by analogy for the application of Articles 49 (2) and (3) and 51 (2) of the Regulation.
2. In the event of recalculation, withdrawal or suspension of benefit, the institution which has taken such a decision shall forthwith notify the fact to the person concerned and to each institution with which the said person has established entitlement to benefit, if necessary through the intermediary of the investigating institution. The decision must specify the legal remedies and periods allowed for appeals provided for by the legislation concerned. The periods allowed for appeals shall run only from the date of receipt of the decision by the person concerned.
Article 50
Measures designed to accelerate the award of benefits 1. (a) (i) Where a worker who is a national of one Member State becomes subject to the legislation of another Member State, the institution competent in respect of pensions of the latter Member State shall, using all the means at its disposal and at the time of registration of the said worker, forward to the body designated by the competent authority of that same Member State (country of employment), all information relating to the identification of the worker, the date on which he commenced employment, and the name of the said competent institution and the insurance number allotted by the latter.
(ii) Moreover, the competent institution referred to in (i) shall also, as far as possible, forward to the body designated under subparagraph (i) any other information which may facilitate and accelerate the ultimate award of the pensions.
(iii) Such information shall be forwarded, under conditions fixed by the Administrative Commission, to the body designated by the competent authority of the Member State concerned.
(iv) For the implementation of the provisions of subparagraphs (i), (ii) and (iii), stateless persons and refugees shall be deemed to be nationals of the Member State to whose legislation they were first subject.
(b) The institutions concerned shall, at the request of the worker, or of the institution with which he is currently insured, draw up the insurance history of the worker, starting not later than one year before the date on which he will reach pensionable age.
2. The Administrative Commission shall fix the methods for implementing paragraph (1).
Administrative checks and medical examinations
Article 51
1. When a person in receipt of benefits, in particular:
(a) invalidity benefits,
(b) old age benefits awarded in the event of unfitness for work,
(c) old age benefits awarded to elderly unemployed persons,
(d) old age benefits awarded in the event of cessation of a professional or trade activity,
(e) survivors' benefits awarded in the event of invalidity or unfitness for work,
(f) benefits awarded on condition that the means of the recipient do not exceed a prescribed limit,
is staying or residing in the territory of a Member State other than the State in which the institution responsible for payment is situated, administrative checks and medical examinations shall be carried out, at the request of that institution, by the institution of the place of stay or residence of the recipient in accordance with the procedures laid down by the legislation administered by the latter institution. The institution responsible for payment shall, however, retain the right to arrange for the examination of the recipient by a doctor of its own choice.
2. If it is established that the recipient referred to in paragraph (1) is employed or has means in excess of the prescribed limit while receiving benefits, the institution of the place of stay or residence shall send a report to the institution responsible for payment which has requested the check or examination. This report shall indicate in particular the nature of the employment, the amount of earnings or means which the person concerned has had during the last complete quarter, the normal remuneration paid in the same area to a worker at the same level as the person concerned in the occupation which he followed before becoming an invalid over a reference period to be determined by the institution responsible for payment and, where appropriate, the opinion of a medical expert on the state of health of the person concerned.
Article 52
When, after suspension of the benefits which he was receiving, the person concerned recovers his right to benefits whilst residing in the territory of a Member State other than the competent State, the institutions concerned shall exchange all information pertinent to the resumption of the provision of the said benefits.
Payment of Benefits
Article 53
Method of payment of benefits 1. If the institution responsible for payment in a Member State does not pay directly to persons entitled to benefits who are residing in the territory of another Member State the benefits due to them, such benefits shall be paid, at the request of the institution responsible for payment, by the liaison body of the latter Member State or by the institution of the place of residence of the said persons entitled to benefits in accordance with the procedure, provided for in
Articles 54 to 58 of the Implementing Regulation; if the institution responsible for payment pays the benefits directly to the persons entitled thereto, it shall notify the institution of the place of residence of this fact. The payment procedure to be applied by the institution of the Member States is specified in Annex 6.
2. Two or more Member States or the competent authorities of those States may agree on other procedures for the payment of benefits in cases where the competent institutions of those Member States are the only ones concerned. Any agreements concluded on this subject shall be notified to the Administrative Commission.
3. The provisions of agreements relating to the payment of benefits which apply on the day preceding the entry into force of the Regulation shall continue to apply provided that they are specified in Annex 5.
Article 54
Notification to the paying body of the detailed schedule of payments to be made The institution responsible for payment of benefits shall send to the liaison body of the Member State in whose territory the person entitled to benefits is residing, or to the institution of the place of residence (both hereinafter called 'paying body') a detailed schedule of payments to be made which should reach the paying body not later than twenty days before the date on which those benefits become due.
Article 55
Payment of amounts due into the account of the paying body 1. Ten days before the date on which the benefits fall due, the institution responsible for payment shall pay, in the currency of the Member State in whose territory it is situated, the sum necessary for the payments specified in the schedule provided for in Article 54 of the Implementing Regulation. Payment shall be made through the National Bank or through another bank of the Member State in whose territory the institution responsible for payment is situated, into an account opened in the name of the National Bank or of another bank of the Member State in whose territory the paying body is situated, in favour of that body. Such payment shall discharge all liability. The institution responsible for payment shall, at the same time, send notification of payment to the paying body.
2. The bank into whose account payment has been made shall credit the paying body with the exchange value of the payment in the currency of the Member State in whose territory that body is situated.
3. The names and seats of the banks referred to in paragraph 1 are listed in Annex 7.
Article 56
Payment of amounts due by the paying body to persons entitled to benefits 1. The payments specified in the schedule provided for in Article 54 of the Implementing Regulation shall be paid to the person entitled to benefits by the paying body on behalf of the institution responsible for payment. Such payments shall be made according to the procedures laid down by the legislation administered by the paying body.
2. As soon as the paying body or any other body designated by it learns of any circumstance justifying the suspension or withdrawal of benefits, it shall discontinue all payment. Such shall also be the case when the person entitled to benefits transfers his residence to the territory of another State.
3. The paying body shall advise the institution responsible for payment of benefits of the reason for any non-payment. In the event of the death of the person entitled to benefits or of his spouse, or in the case of the re-marriage of a widow or widower, the paying body shall notify the said institution of the date thereof.
Article 57
Settlement of accounts in respect of the payments referred to in Article 56 of the Implementing Regulation 1. The accounts in respect of the payments referred to in Article 56 of the Implementing Regulation shall be settled at the end of each payment period in order to determine amounts actually paid to persons entitled to benefits or to their legal or authorized representatives as well as amounts unpaid.
2. The total amount, expressed in figures and in words, in the currency of the Member State in whose territory the institution responsible for payment is situated, shall be certified as being in accordance with the payments made by the paying body and endorsed with the signature of that body's representative.
3. The paying body shall guarantee that the payments so determined have been properly made.
4. The difference between the sums paid by the institution responsible for payment, expressed in the currency of the Member State in whose territory that institution is situated, and the value, expressed in the same currency, of the payments accounted for by the paying body shall be entered against the sums to be paid subsequently under the same heading by the institution responsible for payment.
Article 58
Expenses incurred in the payment of benefits The expenses incurred in the payment of benefits, particularly postal and bank charges, may be recovered from the recipients by the paying body under the conditions provided for by the legislation administered by that body.
Article 59
Notification of transfer of residence of the person entitled to benefits When a person entitled to benefits due under the legislation of one or more Member States transfers his residence from the territory of one State to that of another State, he shall notify this fact to the institution or institutions responsible for the payment of such benefits and to the paying body.
CHAPTER 4 ACCIDENTS AT WORK AND OCCUPATIONAL DISEASES Implementation of Articles 52 and 53 of the Regulation
Article 60
Benefits in kind in the case of residence in a Member State other than the competent State 1. In order to receive benefits in kind under Article 52 (a) of the Regulation, a worker shall submit to the institution of the place of residence a certified statement testifying that he is entitled to such benefits in kind. This certified statement, based upon information supplied by the employer, where appropriate, shall be issued by the competent institution. Moreover, if the legislation of the competent State so provides, the worker shall submit to the institution of the place of residence a receipt from the competent institution of notification of an accident at work or of an occupational disease. If the worker does not submit such documents, the institution of the place of residence shall obtain them directly from the competent institution and, pending their arrival, it shall grant him the benefits in kind under sickness insurance, provided that he satisfies the conditions for entitlement thereto.
2. That certified statement shall remain valid until the institution of the place of residence receives notification of its cancellation. However, when the said certified statement has been issued by a French institution, it shall only be valid for three months following the date of its issue, and must be renewed every three months.
3. If a worker is a seasonal worker, the certified statement referred to in paragraph 1 shall be valid for the whole of the expected duration of the seasonal work unless, in the meanwhile, the competent institution notifies the institution of the place of residence of its cancellation.
4. When applying for benefits in kind, the worker shall submit the supporting documents required for the granting of benefits in kind under the legislation of the Member State in whose territory he resides.
5. In the event of hospitalization the institution of the place of residence shall, within three days of becoming aware of the fact, notify the competent institution of the date of entry into hospital, the probable duration of hospitalization and the date of leaving hospital.
6. The institution of the place of residence shall notify the competent institution in advance of any decision relating to the granting of the benefits in kind included in the list referred to in Article 24 (2) of the Regulation, enclosing the necessary supporting documents. The competent institution shall have fifteen days from the day on which such information is sent within which to raise any objection and to state the reasons on which such objection is based; if, at the end of that period, no such objection has been raised, the institution of the place of residence shall grant the benefits in kind. Where such benefits in kind have to be granted in a case of extreme urgency, the institution of the place of residence shall forthwith inform the competent institution thereof.
7. The worker shall inform the institution of the place of residence of any change in his situation likely to alter his entitlement to benefits in kind, in particular any cessation of, or change in, employment or any transfer of residence or stay. Likewise, should the worker cease to be insured or cease to be entitled to benefits in kind the competent institution shall inform the institution of the place of residence accordingly. The institution of the place of residence may, at any time, request the competent institution to supply it with any information relating to the worker's insurance or to his entitlement to benefits in kind.
8. In the case of frontier workers, medicinal products, bandages, spectacles and small appliances may be issued, and laboratory analyses and tests carried out, only in the territory of the Member State in which they have been prescribed or recommended in accordance with the legislation of that Member State.
9. Two or more Member States or the competent authorities of those Member States may, having received the Opinion of the Administrative Commission, agree to introduce other implementing provisions.
Article 61
Cash benefits other than pensions in the case of residence in a Member State other than the competent State 1. In order to draw cash benefits other than pensions under Article 52 (b) of the Regulation, a worker shall, within three days from the commencement of incapacity for work, apply to the institution of the place of residence by submitting a notification of having ceased work or, if the legislation administered by the competent institution or by the institution of the place of residence so provides, a certificate of incapacity for work issued by the doctor treating the worker concerned.
2. If the doctors treating the worker concerned in the country of residence do not issue certificates of incapacity for work, the worker shall apply directly to the institution of the place of residence within the time-limit fixed by the legislation which it administers.
That institution shall immediately have the incapacity for work medically confirmed and the certificate referred to in paragraph 1 drawn up. Such certificate shall state the probable duration of the incapacity, and shall be forwarded to the competent institution forthwith.
3. In cases where paragraph 2 does not apply, the institution of the place of residence shall, as soon as possible and in any event within the three days following the date on which the worker applied to it, have the worker medically examined as if he were insured with that institution. The report of the examining doctor shall indicate, in particular, the probable duration of the incapacity for work, and shall be forwarded to the competent institution by the institution of the place of residence within the three days following the date of the examination.
4. The institution of the place of residence shall subsequently carry out any necessary administrative checks or medical examinations of the worker as if he were insured with that institution. As soon as it establishes that the worker is fit to resume work it shall forthwith notify the worker and the competent institution thereof, stating the date on which the worker's incapacity ceased. Without prejudice to the provisions of paragraph 6, the notification to the worker shall be treated as a decision taken on behalf of the competent institution.
5. In all cases, the competent institution shall reserve the right to have the worker examined by a doctor of its own choice.
6. If the competent institution decides to withhold the cash benefits because the worker has not completed the formalities laid down by the legislation of the country of residence, or if it establishes that the worker is fit to resume work, it shall notify the worker of its decision and shall simultaneously send a copy of such decision to the institution of the place of residence.
7. When the worker resumes work, he shall notify the competent institution accordingly if such notification is required by the legislation administered by that institution.
8. The competent institution shall pay cash benefits by the appropriate method, in particular by international money order, and shall inform the institution of the place of residence and the worker accordingly. Where cash benefits are paid by the institution of the place of residence on behalf of the competent institution, the latter shall inform the worker of his rights and shall notify the institution of the place of residence of the amount of the cash benefits, the dates for payment and the maximum period during which they should be granted, in accordance with the legislation of the competent State.
9. Two or more Member States or the competent authorities thereof may, having received the Opinion of the Administrative Commission, agree to introduce other implementing provisions.
Implementation of Article 55 of the Regulation
Article 62
Benefits in kind in the case of a stay in a Member State other than the competent State 1. In order to receive benefits in kind, a worker covered by Article 14 (1) (a) (i), or (2) (a) of the Regulation shall submit to the institution of the place of stay the certificate provided for in Article 11 of the Implementing Regulation. A worker who has submitted such certificate shall be presumed to have satisfied the conditions for acquisition of the right to benefits in kind.
2. In order to receive benefits in kind, a worker employed in international transport as mentioned in Article 14 (1) (b) of the Regulation who, in the course of his employment, goes to the territory of a Member State other than the competent State shall, as soon as possible, submit to the institution of the place of stay a special certified statement issued during the current calendar month or during the two preceding calendar months by the employer or his agent. Such certified statement shall state, in particular, the date from which the worker has been employed by the said employer and the name and address of the competent institution. A worker who has submitted such certified statement shall be presumed to have satisfied the conditions for acquisition of the right to benefits in kind.
If a worker is unable to contact the institution of the place of stay before receiving medical treatment he shall, nevertheless, receive such treatment on presentation of the said certified statement as if he were insured with that institution.
3. The institution of the place of stay shall within three days inquire of the competent institution whether a worker covered by paragraph 1 or 2 satisfies the conditions for acquisition of the right to benefits in kind. The institution of the place of stay shall provide the benefits in kind until it receives a reply from the competent institution, but for not more than thirty days.
4. The competent institution shall send its reply to the institution of the place of stay within ten days of the receipt of the request from that institution. If that reply is in the affirmative the competent institution shall indicate, if necessary, the maximum period during which benefits in kind may be granted, in accordance with the legislation which it administers, and the institution of the place of stay shall continue to provide the said benefits.
5. Benefits in kind provided by virtue of the presumption made in paragraph 1 or 2 shall be reimbursed as provided for in Article 36 (1) of the Regulation.
6. In place of the certificate or certified statement provided for in paragraphs 1 and 2 respectively, workers covered these paragraphs may submit to the institution of the place of stay a certified statement as provided for in paragraph 7.
7. In order to receive benefits in kind under Article 55 (1) (a) (i) of the Regulation, except in cases where a presumption is made under paragraphs 1 and 2, a worker shall submit to the institution of the place of stay a certified statement testifying that he is entitled to benefits in kind. Such certified statement, which shall be issued by the competent institution, if possible before the worker leaves the territory of the Member State in which he resides, shall specify in particular, where necessary, the maximum period during which benefits in kind may be granted, in accordance with the legislation of the competent State. If the worker does not submit the said certified statement, the institution of the place of stay shall obtain it from the competent institution.
8. Article 60 (5) (6) and (9) of the Implementing Regulation shall apply by analogy.
Article 63
Benefits in kind for workers who transfer their residence or return to their country of residence, and for workers authorized to go to another Member State for medical treatment 1. In order to receive benefits in kind under Article 55 (1) (b) (i) of the Regulation, a worker shall submit to the institution of the place of residence a certified statement testifying that he is entitled to continue receiving the said benefits. This certified statement, which shall be issued by the competent institution, shall specify in particular, where necessary, the maximum period during which such benefits may continue to be provided, in accordance with the provisions of the legislation of the competent State. The certified statement may, at the worker's request, be issued after his departure if, for reasons of force majeure, it cannot be drawn up beforehand.
2. Article 60 (5), (6) and (9) of the Implementing Regulation shall apply by analogy.
3. Paragraphs 1 and 2 shall apply by analogy in respect of the provision of benefits in kind in the case referred to in Article 55 (1) (c) (i) of the Regulation.
Article 64
Cash benefits other than pensions in the case of a stay in a Member State other than the competent State Article 61 of the Implementing Regulation shall apply by analogy in respect of the drawing of cash benefits, other than pensions, under Article 55 (1) (a) (ii) of the Regulation. However, without prejudice to the obligation to submit a certificate of incapacity for work, a worker who is staying in the territory of a Member State without pursuing any professional or trade activity there shall not be required to submit the notification of having ceased work referred to in Article 61 (1) of the Implementing Regulation.
Implementation of Articles 52 to 56 of the Regulation
Article 65
Declarations, investigations and exchange of information between institutions relating to an accident at work sustained in, or an occupational disease contracted in, a Member State other than the competent State 1. When an accident at work is sustained in, or an occupational disease is diagnosed for the first time in, the territory of a Member State other than the competent State, a declaration of the accident at work or occupational disease must be made in accordance with the provisions of the legislation of the competent State without prejudice to any legal provisions in force in the territory of the Member State in which the accident at work was sustained or in which the occupational disease was first diagnosed, and those provisions shall in such a case remain applicable. This declaration shall be sent to the competent institution and a copy shall be sent to the institution of the place of residence or to the institution of the place of stay.
2. The institution of the Member State in whose territory the accident at work was sustained or in which the occupational disease was first diagnosed, shall forward to the competent institution, in duplicate, the medical certificates drawn up in that territory and any relevant information which the latter institution may request.
3. If, in the case of an accident sustained while travelling in the territory of a Member State other than the competent State, there are grounds for holding an enquiry in the territory of the first Member State, an investigator may be appointed for that purpose by the competent institution, which shall so inform the authorities of that Member State. Those authorities shall assist the said investigator, in particular by appointing a person to assist him in the consultation of official reports and any other documents relating to the accident.
4. At the end of the treatment, a detailed report shall be forwarded to the competent institution together with medical certificates concerning the permanent consequences of the accident or disease, and in particular the present condition of the victim, and the recovery from the injuries or their consolidation. The relevant fees shall be paid by the institution of the place of residence or the institution of the place of stay, as the case may be, in accordance with the rate applied by that institution, but shall be chargeable to the competent institution.
5. The competent institution shall, on request, notify the institution of the place of residence or the institution of the place of stay, as the case may be, of the decision determining the date of recovery from the injuries or their consolidation and, where appropriate, the decision relating to the granting of a pension.
Article 66
Disputes concerning the occupational nature of the accident or disease 1. When, in the cases referred to in Articles 52 or 55 (1) of the Regulation, the competent institution disputes the application of the legislation relating to accidents at work or occupational diseases, it shall forthwith notify that fact to the institution of the place of residence or institution of the place of stay which provided the benefits in kind; those benefits shall then be considered as coming under sickness insurance and shall continue to be provided thereunder upon presentation of the certificates or certified statements referred to in Articles 20 and 21 of the Implementing Regulation.
2. When a final decision has been reached on this subject, the competent institution shall forthwith notify the fact to the institution of the place of residence or to the institution of the place of stay which provided the benefits in kind. Where the case is not one of an accident at work or an occupational disease that institution shall continue to provide the said benefits in kind under sickness insurance if the worker is entitled thereto. In other cases, the benefits in kind received by the worker under sickness insurance shall be considered as benefits for an accident at work or an occupational disease.
Implementation of Article 57 of the Regulation
Article 67
Procedure in the case of exposure to the risk of an occupational disease in several Member States 1. In the case covered by Article 57 (1) of the Regulation, notification of the occupational disease shall be forwarded either to the institution competent in respect of occupational diseases of the Member State under whose legislation the person suffering from the disease last pursued an activity likely to cause the disease in question, or to the institution of the place of residence, which shall forward the notification to the said competent institution.
2. If the competent institution referred to in paragraph 1 ascertains that an activity which might cause the occupational disease in question was last pursued under the legislation of another Member State, it shall forward the notification and the accompanying documents to the corresponding institution of that Member State.
3. When the institution of the Member State under whose legislation the person suffering from the disease last pursued an activity which might cause the occupational disease in question ascertains that such person or his survivors do not satisfy the conditions of that legislation, taking into account the provisions of Article 57 (2) and Article 57 (3) (a) and (b) of the Regulation, the said institution shall:
(a) forward, without delay, to the institution of the Member State under whose legislation the person suffering from the disease previously pursued an activity which might cause the disease in question, the notification and all accompanying documents, including the findings and reports of the medical examinations arranged by the first institution, and a copy of the decision referred to under (b);
(b) simultaneously notify the person concerned of its decision, indicating in particular the reasons for the refusal of benefits, the grounds and time-limits for appeal, and the date on which the file was forwarded to the institution referred to under (a).
4. Where necessary the case should be referred back, in accordance with the same procedure, to the corresponding institution of the Member State under whose legislation the person suffering from the disease first pursued the activity which might cause the occupational disease in question.
Article 68
Exchanges of information between institutions in the event of an appeal against a decision to reject a claim - Payment of advances in the event of such an appeal 1. Where an appeal is lodged against a decision to reject a claim taken by the institution of one of the Member States under whose legislation the person suffering from the disease pursued an activity which might cause the occupational disease in question, that institution shall so inform the institution to which the notification has been forwarded in accordance with the procedure laid down in Article 67 (3) of the Implementing Regulation, and shall subsequently notify it of the final decision reached.
2. If the right to benefits was acquired under the legislation administered by the latter institution, taking into account Article 57 (2) and (3) (a) and (b) of the Regulation, that institution shall pay advances up to an amount to be determined, where necessary, after consultation with the institution against whose decision the appeal was lodged. The latter institution shall reimburse the amount of the advances paid if, as a result of the appeal, it is required to provide the benefits. That amount shall then be deducted from the total amount of the benefits due to the person concerned.
Article 69
Apportionment of the cost of cash benefits in cases of sclerogenic pneumoconiosis The following rules shall apply for the implementation of Article 57 (3) (c) of the Regulation:
(a) the competent institution of the Member State under whose legislation cash benefits are granted pursuant to Article 57 (1) of the Regulation (hereinafter called 'Institution responsible for payment of cash benefits') shall use a form containing, in particular, a statement and summary of all insurance periods (old-age insurance) completed by the person suffering from the disease under the legislation of each one of the Member States concerned;
(b) the institution responsible for payment of cash benefits shall forward that form to all the old-age insurance institutions with which the person suffering from the disease was insured in each of those States; each one of the said institutions shall enter on the form the insurance periods (old-age insurance) completed under the legislation which it administers and shall return the form to the institution responsible for payment of cash benefits;
(c) the institution responsible for payment of cash benefits shall then apportion the costs between itself and the other competent institutions concerned; it shall notify the latter of such apportionment for their approval together with appropriate supporting evidence in particular as regards the total amount of cash benefits granted and the calculation of the percentages of the apportionment;
(d) at the end of each calendar year, the institution responsible for payment of cash benefits shall forward to each of the other competent institutions concerned a statement of cash benefits paid during the financial year under consideration, showing the amount due from each of them according to the apportionment provided for under (c); each one of those institutions shall refund the amount due to the institution responsible for payment of cash benefits as soon as possible, and within three months at the latest.
Implementation of Article 58 (3) of the Regulation
Article 70
Certified statement relating to the members of the family to be taken into consideration when calculating cash benefits, including pensions 1. In order to draw benefits under Article 58 of the Regulation, a claimant shall submit a certified statement relating to the members of his family who are residing in the territory of a Member State other than the one in which the institution responsible for the award of cash benefits is situated.
This certified statement shall be issued by the sickness insurance institution of the place of residence of the members of the family or by another institution designated by the competent authority of the Member State in whose territory they are resident. The second and third subparagraphs of Article 25 (2) of the Implementing Regulation shall apply by analogy.
In place of the certified statement provided for in the first subparagraph, the institution responsible for the award of cash benefits may require the claimant to produce recent civil-status documents relating to members of his family who are resident in the territory of a Member State other than the one wherein the said institution is situated.
2. In the case referred to in paragraph 1, if the legislation administered by the institution concerned requires the members of the family to live under the same roof as the claimant, the fact that the said members of the family, whilst not satisfying this condition are, nevertheless, mainly dependent on the claimant must be established by documents proving the regular transmission of part of the claimant's earnings.
Implementation of Article 60 of the Regulation
Article 71
Aggravation of an occupational disease 1. In the cases covered by Article 60 (1) of the Regulation, the worker shall supply the institution of the Member State from which he is claiming rights to benefits with all information relating to benefits previously granted in respect of the occupational disease in question. That institution may apply to any other institution which has previously been competent in order to obtain any information which it considers necessary.
2. In the case covered by Article 60 (1) (c) of the Regulation, the competent institution required to pay the cash benefits shall notify the other institution concerned, for its approval, of the amount of costs to be borne by the latter institution as a result of the aggravation, together with appropriate supporting evidence. At the end of each calendar year, the first institution shall send the second institution a statement of the cash benefits paid during the financial year in question, showing the amount due from the latter institution which shall make the refund to the first institution as soon as possible, and within three months at the latest.
3. In the case referred to in the first sentence of Article 60 (2) (b) of the Regulation, the institution responsible for payment of cash benefits shall notify the competent institutions concerned, for their approval, of the changes made in the previous apportionment of costs, together with the appropriate supporting evidence.
4. In the case referred to in the second sentence of Article 60 (2) (b) of the Regulation, paragraph 2 shall apply by analogy.
Implementation of Article 61 (5) of the Regulation
Article 72
Assessment of the degree of incapacity in the case of an accident at work sustained previously or an occupational disease diagnosed previously 1. In order to assess the degree of incapacity in the case referred to in Article 61 (5) of the Regulation, a worker shall supply the competent institution of the Member State to whose legislation he was subject at the time when the accident at work was sustained or the occupational disease was first diagnosed, with all information on previous accidents at work sustained or occupational diseases contracted by him when he was subject to the legislation of any other Member State, whatever the degree of incapacity caused by those previous cases.
2. In accordance with the legislation which it administers in respect of the acquisition of the right to benefit, and the determination of the amount of benefit, the competent institution shall take into account the degree of incapacity caused by those previous cases.
3. The competent institution may apply to any other institution which was previously competent in order to obtain any information it considers necessary.
When a previous incapacity for work was caused by an accident substained while the worker was subject to the legislation of a Member State which makes no distinction as to the origin of the incapacity for work, the institution competent in respect of the previous incapacity for work or the body designated by the competent authority of the Member State concerned shall, at the request of the competent institution of another Member State, supply information on the degree of the previous incapacity for work and, as far as possible, any information which would make it possible to determine whether the incapacity was the result of an accident at work within the meaning of the legislation administered by the institution of the second Member State. Where such is the case, paragraph 2 shall apply by analogy.
Implementation of Article 62 (1) of the Regulation
Article 73
Institutions to which workers in mines and similar undertakings may apply when staying or residing in a Member State other than the competent State 1. In cases covered by Article 62 (1) of the Regulation and when, in the country of stay or residence, the benefits provided by the insurance scheme for accidents at work and occupational diseases covering manual workers in the steel industry are equivalent to those provided by the special scheme for workers in mines and similar undertakings, workers in the latter category may apply, in the Member State in which they are residing or staying, to the nearest institution specified in Annex 3 of the Implementing Regulation, even if the latter is an institution of the scheme applicable to manual workers in the steel industry, which institution shall then provide such benefits.
2. Where the benefits provided by the special scheme for workers in mines and similar undertakings are more advantageous, such workers shall have the right to apply either to the institution responsible for administering that scheme, or to the nearest institution in the Member State in which they are staying or residing, which is administering the scheme for manual workers in the steel industry. In the latter case the institution concerned shall draw the attention of the worker to the fact that by applying to the institution responsible for the administration of the aforementioned special scheme, he will obtain more advantageous benefits; it should, furthermore, inform him of the name and address of that institution.
Implementation of Article 62 (2) of the Regulation
Article 74
Period during which benefits have already been provided by the institution of another Member State to be taken into account For the purposes of Article 62 (2) of the Regulation, the institution of a Member State required to provide benefits may request the institution of another Member State to supply it with information relating to the period during which the latter institution has already provided benefits for the same accident at work or occupational disease.
Submission and investigation of pension claims, excluding pensions in respect of occupational diseases covered by Article 57 of the Regulation
Article 75
1. In order to draw a pension or supplementary allowance under the legislation of a Member State, a worker or his survivors residing in the territory of another Member State shall make a claim either to the competent institution, or to the institution of the place of residence, which shall forward such claim to the competent institution. The submission of the claim shall be subject to the following rules:
(a) the claim must be accompanied by the required supporting documents and made out on the forms provided for by the legislation administered by the competent institution;
(b) the accuracy of the information given by the claimant must be established by official documents attached to the claim form, or confirmed by the competent bodies of the Member State in whose territory the claimant resides.
2. The competent institution shall notify the claimant of its decision directly or through the liaison body of the competent State; it shall send a copy of that decision to the liaison body of the Member State in whose territory the claimant resides.
Administrative Checks and Medical Examinations
Article 76
1. Administrative checks and medical examinations provided for in the event of pensions being reviewed shall be carried out at the request of the competent institution by the institution of the Member State in whose territory the person entitled to benefits happens to be, in accordance with the procedure laid down by the legislation administered by the latter institution. The competent institution shall, however, reserve the right to have the person entitled to benefits examined by a doctor of its own choice.
2. Any person drawing a pension for himself or for an orphan shall inform the institution responsible for payment of any change in his situation or in that of the orphan which is likely to modify the pension rights.
Payment of Pensions
Article 77
Pensions due from the institution of one Member State to claimants resident in the territory of another Member State shall be made in accordance with the procedure laid down in Articles 53 to 58 of the Implementing Regulation.
CHAPTER 5 DEATH GRANTS Implementation of Articles 64, 65 and 66 of the Regulation
Article 78
Submission of a claim for a grant In order to receive a death grant under the legislation of a Member State other than the State in whose territory he resides, the claimant shall submit his claim either to the competent institution or to the institution of the place of residence.
The claim must be accompanied by the supporting documents required by the legislation which the competent institution administers.
The accuracy of the information supplied by the claimant must be established by official documents attached to the claim or be confirmed by the competent bodies of the Member State in whose territory the claimant resides.
Article 79
Certified statement of insurance periods 1. In order to invoke the provisions of Article 64 of the Regulation, a claimant shall submit to the competent institution a certified statement specifying the insurance periods completed by the worker under the legislation to which he was last subject.
2. This certified statement shall be issued, at the request of the claimant by the sickness insurance institution, as the case may be, with which the worker was last insured. If the claimant does not submit the said certified statement, the competent institution shall obtain it from one or other of the aforementioned institutions.
3. Where it is necessary to take into account insurance periods previously completed under the legislation of any other Member State, paragraphs 1 and 2 shall apply by analogy, in order to satisfy the conditions of the legislation of the competent State.
CHAPTER 6 UNEMPLOYMENT BENEFITS Implementation of Article 67 of the Regulation
Article 80
Certified statement of periods of insurance or employment 1. In order to invoke the provisions of Article 67 (1), (2) or (4) of the Regulation, the claimant shall submit to the competent institution a certified statement specifying the periods of insurance or employment completed previously under the legislation to which he was last subject, together with any further information required by the legislation administered by that institution.
2. This certified statement shall be issued, at the request of the person concerned, either by the institution competent in matters of unemployment of the Member State to whose legislation he was last subject, or by another institution designated by the competent authority of the said Member State. If he does not submit the said certified statement, the competent institution shall obtain it from one or other of the aforementioned institutions.
3. Where it is necessary to take into account periods of insurance or employment previously completed under the legislation of any other Member State in order to satisfy the conditions of the legislation of the competent State, paragraphs 1 and 2 shall apply by analogy.
Implementation of Article 68 of the Regulation
Article 81
Certified statement for the calculation of benefits Where the responsibility for the calculation of benefits rests upon an institution covered by Article 68 (1) of the Regulation, and where a person has followed his last occupation for less than four weeks in the territory of the Member State in which that institution is situated, he shall submit to the said institution a certified statement indicating the nature of the last occupation followed for at least four weeks in the territory of another Member State, and the branch of the economy in which that occupation was followed. If the person concerned does not submit this certified statement, the said institution shall obtain it either from the institution competent in respect of unemployment of the latter Member State with which he was last insured, or from another institution designated by the competent authority of that Member State.
Article 82
Certified statement relating to the members of the family to be taken into consideration for the calculation of benefits 1. In order to invoke the provisions of Article 68 (2) of the Regulation, a person shall submit to the competent institution a certified statement relating to the members of his family who are resident in the territory of a Member State other than the one in which the said institution is situated.
2. This certified statement shall be issued by the institution designated by the competent authority of the Member State in whose territory those members of the family reside. It must certify that the members of the family are not taken into consideration for the calculation of unemployment benefits due to another person under the legislation of the said Member State. The certified statement shall be valid for the twelve months following the date of its issue. It may be renewed; in such case, it shall be valid as from the date of its renewal. The person concerned shall notify the competent institution forthwith of any occurrence necessitating a modification of the said certified statement; such modification shall take effect as from the day of the occurrence.
Implementation of Article 69 of the Regulation
Article 83
Conditions and limits for the retention of the right to benefits when an unemployed person goes to another Member State 1. In order to retain the right to benefits, an unemployed person covered by Article 69 (1) of the Regulation shall submit to the institution of the place to which he has gone a certified statement in which the competent institution shall certify that he is still entitled to benefits under the conditions laid down in paragraph 1 (b) of the said Article. The competent institution shall specify in particular in this certified statement:
(a) the amount of benefit to be paid to the unemployed person under the legislation of the competent State;
(b) the date on which the unemployed person ceased to be available to the employment services of the competent State;
(c) the time limit under Article 69 (1) (b) of the Regulation for registration as a person seeking work in the Member State to which the unemployed person has gone;
(d) the maximum period, in accordance with Article (69 (1) (c) of the Regulation, during which the right to benefit may be retained;
(e) facts which might alter entitlement to benefit.
2. An unemployed person who intends to go to another Member State in order to seek employment there shall, before his departure, apply for the certified statement referred to in paragraph 1. If the unemployed person does not submit the said certified statement, the institution of the place to which he has gone shall obtain it from the competent institution. The employment services of the competent State must ensure that the unemployed person has been informed of his obligations under Article 69 of the Regulation and under the present Article.
3. The institution of the place to which the unemployed person has gone shall notify the competent institution of the date on which the unemployed person registered and the date on which payment of benefits was commenced and shall pay out the benefits of the competent State in accordance with the procedure provided for by the legislation of the Member State to which the unemployed person has gone.
The institution of the place to which the unemployed person has gone shall carry out a check or arrange for one to be carried out as if it were dealing with an unemployed person entitled to benefits under the legislation which it administers. It shall inform the competent institution of any occurrence coming within paragraph 1 (e) above as soon as the same comes to its knowledge and, in cases where the benefit has to be suspended or withdrawn, it shall immediately discontinue payment of the benefit. The competent institution shall forthwith inform it to what extent, and from what date, the unemployed person's entitlement to benefit is affected by that fact. Payment of benefits may only be resumed, where appropriate, after receipt of such information. Where the benefit has to be reduced, the institution of the place to which the unemployed person has gone shall continue to pay him a reduced amount of benefit, subject to adjustment, after receipt of the reply from the competent institution.
4. Two or more Member States or the competent authorities of those Member States may, having received the Opinion of the Administrative Commission, agree to introduce other implementing provisions.
Implementation of Article 71 of the Regulation
Article 84
Unemployed persons who, during their last employment, were residing in a Member State other than the competent State 1. In the cases referred to in Article 71 (1) (a) (ii) and in the first sentence of Article 71 (1) (b) (ii) of the Regulation, the institution of the place of residence shall be considered to be the competent institution, for the purposes of applying Article 80 of the Implementing Regulation.
2. In order to claim benefits under Article 71 (1) (b) (ii) of the Regulation, an unemployed person shall submit to the institution of his place of residence, in addition to the certified statement provided for in Article 80 of the Implementing Regulation, a certified statement from the institution of the Member State to whose legislation he was last subject, indicating that he has no right to benefit under Article 69 of the Regulation.
3. For the purposes of Article 71 (2) of the Regulation, the institution of the place of residence shall ask the competent institution for any information relating to the unemployed person's entitlements from the latter institution.
CHAPTER 7 FAMILY BENEFITS AND FAMILY ALLOWANCES Implementation of Article 72 of the Regulation
Article 85
Certified statement of periods of employment 1. In order to invoke the provisions of Article 72 of the Regulation a person shall submit to the competent institution a certified statement specifying the periods of employment completed under the legislation to which he was last subject.
2. That certified statement shall be issued, at the request of the person concerned, either by the institution competent in respect of family benefits of the Member State with which he was last insured, or by another institution designated by the competent authority of the said Member State. If the claimant does not submit the said certified statement, the competent institution shall obtain it from one or other of the abovementioned institutions unless the sickness insurance institution is able to forward him a copy of the certified statement provided for in Article 16 (1) of the Implementing Regulation.
3. Where it is necessary to take into account periods of employment completed previously under the legislation of any other Member State in order to satisfy the conditions of the legislation of the competent State, paragraphs 1 and 2 shall apply by analogy.
Implementation of Article 73 (1) and Article 75 (1) (a) and (b) of the Regulation
Article 86
Workers subject to the legislation of a Member State other than France 1. In order to draw family benefits under Article 73 (1) of the Regulation, a worker shall submit a claim to the competent institution, where necessary through his employer.
2. In support of his claim, the worker shall submit, a declaration of family status, issued by the authorities competent in civil status matters in the country of residence of the members of the family. Such declaration must be renewed once a year.
3. Where the legislation of the competent State provides that the family benefits may or must be paid to a person other than the worker, the worker shall also submit in support of his claim, information identifying the individual to whom the family benefits are to be paid in the country of residence (name, forename, full address).
4. The competent authorities of two or more Member States may agree on special procedures for the payment of family benefits, in particular with a view to facilitating the implementation of Article 75 (1) (a) and (b) of the Regulation. Such agreements shall be communicated to the Administrative Commission.
5. A worker shall inform the competent institution, where necessary through his employer:
- of any change in the situation of the members of his family which might alter entitlement to family benefits;
- of any change in the number of members of his family for whom family benefits are due;
- of any transfer of residence or stay of such members of the family;
- of any pursuit of a professional or trade activity by virtue of which family benefits are also due under the legislation of the Member State in whose territory the members of the family are resident.
Implementation of Article 73 (2) of the Regulation
Article 87
Workers subject to French legislation 1. In order to draw family allowances under Article 73 (2) of the Regulation, a worker shall submit a claim to the competent institution which shall issue him with a certified statement testifying that he satisfies the conditions of employment which govern the acquisition of the right to family allowances under French legislation. At the same time, the worker shall sign a declaration certifying that he has no right to family allowances under the legislation of the country of residence of the members of the family, by virtue of a professional or trade activity.
Where French legislation provides for entitlement to family allowances to last for a period corresponding to the duration of the periods of employment, the certified statement shall specify the duration of employment completed in the course of the period concerned.
The members of the family shall be registered with the institution of their place of residence on presentation of that certified statement and of the supporting documents required by the legislation administered by that institution for the granting of family allowances.
If the members of the family do not submit the said certified statement, the institution of the place of residence shall obtain it from the competent institution.
2. The certified statement provided for in paragraph 1 shall remain valid for a period of three months following the date of its issue, and must be renewed automatically every three months by the competent institution.
3. In the case of a seasonal worker, the certified statement provided for in paragraph 1 shall be valid for the expected duration of seasonal work unless, in the meantime, the competent institution notifies to the institution of the place of residence of its cancellation.
4. If the legislation of a Member State in whose territory the members of the family reside provides for the monthly or quarterly granting of family allowances, while French legislation provides for entitlement to family allowances to last for a period corresponding to the duration of employment, the family allowances shall be granted in the ratio which that duration bears to the duration laid down by the legislation of the country of residence of the members of the family.
5. If the legislation of the Member State in whose territory the members of the family reside provides for the granting of allowances for a number of days corresponding to the number of days of employment, while French legislation provides for entitlement to family allowances to last for one month, then the family allowances shall be granted for one month.
6. In the cases referred to in paragraphs 4 and 5, when the periods of employment completed under French legislation are expressed in units different from those which are used for the calculation of family allowances under the legislation of the Member State in whose territory the members of the family reside, the conversion shall be carried out in accordance with the provisions of Article 15 (3) of the Implementing Regulation.
7. The competent institution shall forthwith inform the institution of the place of residence of the members of the family of the date on which the worker ceases to be entitled to family allowances or on which he transfers his residence from the territory of one Member State to that of another Member State.
The institution of the place of residence of the members of the family may, at any time, ask the competent institution to supply it with any information relating to the worker's entitlement to family allowances.
If the competent institution considers it necessary, the institution of the place of residence shall, at its request, verify the declaration referred to in the first subparagraph of paragraph 1.
8. The members of the family shall be required to inform the institution of their place of residence of any change in their situation which might alter their entitlement to family allowances, in particular any change of residence.
Implementation of Article 74 (1) of the Regulation
Article 88
Unemployed persons subject to the legislation of a Member State other than France Article 86 of the Implementing Regulation shall apply by analogy to unemployed persons covered by Article 74 (1) of the Regulation.
Implementation of Article 74 (2) of the Regulation
Article 89
Unemployed persons subject to French legislation 1. In order to draw family allowances in the territory of the Member State where they reside, the members of the family covered by Article 74 (2) of the Regulation shall submit to the institution of their place of residence a certified statement testifying that the unemployed person is drawing unemployment benefits under French legislation.
This certified statement shall be issued by the French institution competent in respect of unemployment matters or by the institution designated by the competent French authority, at the request of the unemployed person who shall sign a declaration certifying that he has no right to family allowances under the legislation of the country of residence of the members of the family by virtue of a professional or trade activity.
If the members of the family do not submit the said certified statement the institution of the place of residence shall obtain it from the competent institution.
2. Article 87 (2) to (8) of the Implementing Regulation shall apply by analogy.
CHAPTER 8 BENEFITS FOR DEPENDENT CHILDREN OF PENSIONERS AND FOR ORPHANS Implementation of Articles 77, 78 and 79 of the Regulation
Article 90
1. In order to receive benefits under Article 77 or 78 of the Regulation, a claimant shall submit a claim to the institution of his place of residence, in accordance with the procedures laid down by the legislation administered by that institution.
2. If, however, the claimant does not reside in the territory of the Member State in which the competent institution is situated, he may submit his claim either to the competent institution or to the institution of his place of residence which shall then forward the claim to the competent institution, indicating the date on which it was submitted. That date shall be considered as the date of submission of the claim to the competent institution.
3. If the competent institution referred to in paragraph 2 finds that there is no entitlement under the legislation which it administers, it shall forward that claim forthwith, together with all necessary documents and information, to the institution of the Member State under whose legislation the worker completed his longest insurance period.
Where necessary the matter may have to be referred back, under the same conditions, to the institution of the Member State under whose legislation the worker completed his shortest insurance period.
4. The Administrative Commission shall, where necessary, lay down any supplementary procedures required for tihe submission of claims for benefits.
Article 91
1. Payment of benefits due under Article 77 or Article 78 of the Regulation shall be made in accordance with Articles 53 to 58 of the Implementing Regulation.
2. The competent authorities of the Member States shall, where necessary, designate the institution competent for paying benefits due under Article 77 or Article 78 of the Regulation.
Article 92
Any person to whom benefits are paid under Article 77 or Article 78 of the Regulation for a pensioner's children or for orphans, shall inform the institution responsible for the payment of such benefits:
- of any change in the situation of the children or orphans which might alter entitlement to benefits;
- of any modification in the number of children or orphans in respect of whom benefits are due;
- of any transfer of residence of the children or orphans;
- of the pursuit of any professional or trade activity giving entitlement to family benefits or family allowances for such children or orphans.
TITLE V FINANCIAL PROVISIONS
Article 93
Refund of sickness and maternity insurance benefits other than those provided for in Articles 94 and 95 of the Implementing Regulation 1. The actual amount of benefits in kind provided under Article 19 (1) and (2) of the Regulation to workers and to members of their families residing in the territory of the same Member State, and benefits in kind provided under Articles 22, 25 (1), (3) and (4), 26, 29 (1), or 31 of the Regulation, shall be refunded by the competent institution to the institution which provided the said benefits as shown in the accounts of that institution.
2. In the cases referred to in Articles 29 (1) and 31 of the Regulation, and for the purposes of paragraph 1, the institution of the pensioner's place of residence shall be considered as the competent institution.
3. If the actual amount of the benefits referred to in paragraph 1 is not shown in the accounts of the institution which has provided them, and no agreement has been concluded under paragraph 6, the amount to be refunded shall be determined on the basis of a lump-sum payment calculated from all the appropriate references and obtained from the data available. The Administrative Commission shall assess the bases to be used for the calculation of the lump-sum payments and shall decide the amount thereof.
4. For the purposes of the refund, rates higher than those applicable to the benefits in kind provided to workers who are subject to the legislation administered by the institution which provided the benefits referred to in paragraph 1 may not be taken into account.
5. Paragraphs 1 and 2 shall apply by analogy to the refund of cash benefits paid in accordance with the second sentence of Article 18 (8) of the Implementing Regulation.
6. Two or more Member States or the competent authorities of those Member States may, having received the Opinion of the Administrative Commission, agree to other methods of assessing the amounts to be refunded, in particular on the basis of lump-sums.
Article 94
Refund of benefits in kind provided under sickness and maternity insurance to the members of the family of a worker not residing in the same Member State as the latter 1. The amount of benefits in kind provided under Article 19 (2) of the Regulation to the members of the family of a worker who are not residing in the territory of the same Member State as such worker shall be refunded by the competent institutions to the institutions which provided the said benefits on the basis of a lump-sum in respect of each calendar year which is as close as possible to the actual expenditure incurred.
2. The lump-sum payment shall be determined by multiplying the average annual cost per family by the average number of families to be taken into account each year, and by reducing the resultant amount by twenty per cent.
3. The factors necessary for the calculation of the said lump-sum shall be determined as follows:
(a) the average annual cost per family shall be obtained, for each Member State, by dividing the annual expenditure on all the benefits in kind provided by the institutions of that Member State to all the members of the families of workers who are subject to the legislation of the said Member State, under the social security schemes to be taken into consideration, by the average annual number of such workers with family members; the social security schemes to be taken into consideration for that purpose are specified in Annex 9;
(b) in dealings between the institutions of two Member States, the average annual number of families to be taken into account shall be equal to the average annual number of workers who are subject to the legislation of one of those Member States and the members of whose families are entitled to benefits in kind to be provided by an institution of the other Member State.
4. The number of families to be taken into account in accordance with paragraph 3 (b) shall be determined by means of a list kept for that purpose by the institution of the place of residence, based upon documentary evidence supplied by the competent institution of the rights of the persons concerned. In the event of any dispute, the observations of the institutions involved shall be submitted to the Audit Board provided for in Article 101 (3) of the Implementing Regulation.
5. The Administrative Commission shall lay down the methods and procedures for determining the calculation factors referred to in paragraphs 3 and 4.
6. Two or more Member States or the competent authorities of those States may, after receiving the Opinion of the Administrative Commission, agree upon other methods of assessing the amounts to be refunded.
Article 95
Refund of benefits in kind provided under sickness and maternity insurance to pensioners and to members of their families who are not entitled to benefits under the legislation of the Member State where they reside 1. The amount of the benefits in kind provided under Article 28 (1) of the Regulation shall be refunded by the competent institutions to the institutions which provided the said benefits, on the basis of a lump-sum which is as close as possible to the actual expenditure incurred.
2. The lump-sum shall be determined by multiplying the average annual cost per pensioner by the average annual number of pensioners to be taken into account, and by reducing the resultant amount by twenty per cent.
3. The factors necessary for the calculation of the said lump-sum shall be determined according to the following rules:
(a) the average annual cost per pensioner shall be obtained, for each Member State, by dividing the annual costs of the total benefits in kind provided by the institutions of that Member State to all pensioners whose pensions are payable under the legislation of that Member State, under the social security schemes to be taken into consideration and to members of their families, by the average annual number of pensioners; the social security schemes to be taken into consideration for that purpose are specified in Annex 9;
(b) in dealings between the institutions of two Member States, the average annual number of pensioners to be taken into account shall be equal to the average annual number of pensioners referred to in Article 28 (2) of the Regulation who, whilst residing in the territory of one of the Member States, are entitled to benefits in kind chargeable to the institution of the other Member State.
4. The number of pensioners to be taken into account in accordance with paragraph 3 (b) shall be determined by means of a list kept for that purpose by the institution of the place of residence, based upon documentary evidence supplied by the competent institution of the rights of the persons concerned. In the event of any dispute, the observations of the institutions involved shall be submitted to the Audit Board provided for in Article 101 (3) of the Implementing Regulation.
5. The Administrative Commission shall lay down the methods and procedures for determining the calculation factors referred to in paragraphs 3 and 4.
6. Two or more Member States or the competent authorities of those Member States may, after receiving the Opinion of the Administrative Commission, agree to introduce other methods of assessing the amounts to be refunded.
Implementation of Article 63 (2) of the Regulation
Article 96
Refund of benefits in kind provided under insurance schemes for accidents at work and occupational diseases by the institution of one Member State on behalf of the institution of another Member State For the purposes of Article 63 (2) of the Regulation, Article 93 of the Implementing Regulation shall apply by analogy.
Implementation of Article 70 (2) of the Regulation
Article 97
Refund of unemployment benefits paid to unemployed persons going to another State to seek employment there 1. The amount of benefits paid under Article 69 of the Regulation shall be refunded by the competent institution to the institution which has paid the said benefits, as shown in the accounts of the latter institution.
2. Two or more Member States or the competent authorities of those States may:
- having received the Opinion of the Administrative Commission, agree to introduce other methods of determining the amounts to be refunded, in particular lump-sums, or other methods of payment, or
- waive all refunds between institutions.
Refund of family allowances paid under Articles 73 (2) and 74 (2) of the Regulation
Article 98
Members of the families of workers subject to French legislation or of unemployed persons receiving unemployment benefits under French legislation 1. The actual amount of the family allowances paid under Articles 73 (2) and 74 (2) of the Regulation shall be refunded by the competent French institution to the institution which has paid those family allowances, is shown in the accounts of the latter institution.
2. France and each of the other Member States or the competent authorities of France and those of each of the other Member States may, by mutual agreement, provide for the lump-sum refund of those family allowances. In the case of a lump-sum refund, such lump-sum shall be determined by multiplying the average annual cost per family by the average annual number of families to be taken into account.
3. The factors necessary for the calculation of the said lump-sum shall be determined according to the following rules:
(a) the average annual cost per family shall be obtained by dividing the total annual cost of the family allowances paid by the institutions of the Member State in whose territory the members of the families are residing, in respect of all the members of the families of workers or of unemployed persons residing in the territory of that Member State by the average annual number of families entitled to benefits;
(b) the average annual number of families to be taken into account shall be equal to the average annual number of workers subject to the legislation of the competent State and, where appropriate, of unemployed persons receiving unemployment benefits at the expense of an institution of that competent State, whose members of the family are entitled to receive family allowances paid by an institution of another Member State in whose territory they are residing.
4. The Administrative Commission shall, on the basis of the report from the Audit Board provided for in Article 101 (3) of the Implementing Regulation, lay down the methods and procedures for determining the calculation factors referred to in paragraph 3.
5. France and each of the other Member States or the competent authorities of France and each of the other Member States may, having received the Opinion of the Administrative Commission, agree to introduce other methods of determining the lump-sum.
Common provisions on refunds
Article 99
Administration Costs Two or more Member States or the competent authorities of those Member States may, in accordance with the provisions of the third sentence of Article 94 (2) of the Regulation, agree to increase the amount of the benefits referred to in Articles 93 to 98 of the Implementing Regulation by a specific percentage in order to take into account administration costs. That percentage may vary in accordance with the benefits concerned.
Article 100
Late Claims 1. In the settlement of accounts between institutions of the Member States, claims for refunds relating to benefits provided during a calendar year three years or more previous to the date of submission of such claims, whether they are submitted to a liaison body or to the institution responsible for payment of the competent State, may be disregarded by the institution responsible for payment.
2. For claims relating to lump-sum refunds, the three year period shall run from the date of publication in the Official Journal of the European Communities, of the average annual cost of benefits in kind determined in accordance with Articles 94 and 95 of the Implementing Regulation.
Article 101
Statement of Claims 1. The Administrative Commission shall implement Articles 36, 63, 70 and 75 (2) of the Regulation by drawing up a statement of claims for each calendar year.
2. The Administrative Commission may arrange for any checks appropriate to the investigation of the statistical and accounting data needed in the drawing up of the statement of claims provided for in paragraph 1, in particular to ensure their compliance with the rules laid down under this Title 2.
3. The Administrative Commission shall take the decisions referred to in this Article on the report of the Audit Board which shall furnish it with an opinion, stating the reasons on which such opinion is based. The Administrative Commission shall determine the methods of operation and the composition of the Audit Board.
Article 102
Functions of the Audit Board - Refund procedure 1. The Audit Board shall:
(a) collect the necessary data and arrange for the calculations required for the implementation of the present Title;
(b) give the Administrative Commission periodic accounts of the results of the implementation of the Regulations, in particular as regards the financial aspect;
(c) make any useful suggestions it may have to the Administrative Commission in connection with subparagraphs (a) and (b);
(d) submit to the Administrative Commission proposals on the observations forwarded to it in accordance with Article 94 (4) and 95 (4) of the Implementing Regulation;
(e) lay before the Administrative Commission proposals relating to the implementation of Article 101 of the Implementing Regulation;
(f) carry out all work, studies or assignments on matters referred to it by the Administrative Commission.
2. The refunds provided for in Articles 36, 63, 70 and 75 (2) of the Regulation shall be made for all the competent institutions of a Member State to the creditor institutions of another Member State through bodies designated by the competent authorities of the Member States. The bodies through which refunds are made shall advise the Administrative Commission of the amounts refunded within the time limits and according to the procedures laid down by that Commission.
3. When the refunds are determined on the basis of the actual amount of benefits provided, as shown in the accounts of the institutions, they shall be made, for each calendar half-year, during the following half-year.
4. When the refunds are determined on a lump-sum basis, they shall be made for each calendar year; in such case, the competent institutions shall pay advances to the creditor institutions on the first day of each calendar half-year, in accordance with the procedures laid down by the Administrative Commission.
5. The competent authorities of two or more Member States may agree upon other time limits for refunds or other procedures for the payment of advances.
Article 103
Compilation of statistical and accounting data The competent authorities of the Member States shall take all the necessary measures for the implementation of the present Title, in particular those necessitating the compilation of statistical or accounting data.
Article 104
Entry in Annex 5 of agreements on refunds between Member States or the competent authorities of the Member States 1. Provisions which are similar to those of Articles 36 (3), 63 (3), and 70 (3) of the Regulation, and of Articles 93 (6), 94 (6), and 95 (6) of the Implementing Regulation and which are in force on the day preceding the entry into force of the Regulation, shall continue to apply provided they are included in Annex 5 of the Implementing Regulation.
2. Provisions which are similar to those referred to in paragraph 1 and which, for dealings between two or more Member States, will apply after the entry into force of the Regulation, shall be entered ill Annex 5 of the Implementing Regulation. The same shall apply to provisions made under Articles 97 (2) and 98 (2) of the Implementing Regulation.
Costs of administrative checks and medical examinations
Article 105
1. The costs entailed in administrative checks and in medical examinations, observations, doctors' visits and checks of all kinds necessary for the award, provision or review of benefits, shall be refunded by the institution on whose behalf they were made to the institution which has been responsible therefore, on the basis of the charges applied by the latter institution.
2. However, two or more Member States or the competent authorities of such Member States may agree upon other methods of refund, in particular on a lump-sum basis, or they may waive all refunds between institutions.
Such agreements shall be entered in Annex 5 of the lmplementing Regulation. Agreements in force on the day preceding the entry into force of the Regulation shall continue to apply provided that they are included in the said Annex.
Common provisions for the payment of cash benefits
Article 106
The competent authorities of every Member State shall notify the Administrative Commission, within the time-limits allowed and in accordance with the procedures laid down by that Commission, of the amount of cash benefits paid by their institutions to recipients residing or staying in the territory of any other Member State.
Article 107
Currency conversion 1. For the purposes of the provisions listed below, the conversion of amounts shown in different national currencies shall be effected at the official par values declared by the national monetary authorities and recognized by the International Monetary Fund:
(a) provisions of the Regulation: Article 12 (2), (3), and (4), the last sentence of Article 19 (1) (b), the last sentence of Article 22 (1) (ii), the penultimate sentence of Article 25 (1) (b), Article 41 (1) (c) and (d), Article 46 (3) and (4),
Article 50, the last sentence of Article 52 (b), the last sentence of Article 55 (1) (ii), Article 57 (3) (c), Article 60 (1) (c), Article 60 (2) (b), Article 70 (1) and the penultimate sentence of Article 71 (1) (b) (ii);
(b) provisions of the Implementing Regulation: Articles 34, 101 (1), 102 (1) (b), 119 (2).
2. In cases not covered by paragraph 1, the conversion shall be made at the rate of exchange actually applicable at the time of payment.
TITLE VI MISCELLANEOUS PROVISIONS
Article 108
Proof of status of seasonal worker In order to prove that he is a seasonal worker, the worker covered by Article 1 (c) of the Regulation shall produce his contract of employment stamped by the employment services of the Member State in whose territory he has gone to work or another document stamped by those services certifying that his job is of a seasonal nature.
Article 109
Arrangement for payment of contributions The employer who has no place of business in the Member State in whose territory the worker is employed may arrange for that worker to act on his behalf as regards the payment of contributions.
The employer shall notify the competent institution or, where necessary, the institution designated by the competent authority of the said Member State of any such arrangement.
Article 110
Mutual administrative aid relating to the recovery of benefits which were not due If the institution of a Member State which provided benefits proposes to take action against a person who has received benefits which were not due to him, the institution of the place of residence of such person, or the institution designated by the competent authority of the Member State in whose territory that person resides, shall lend its good offices to the first institution.
Article 111
Recovery by social security institutions of payments not due, and claims by assistance bodies 1. If, when awarding or reviewing benefits in respect of invalidity, old age or death (pensions) pursuant to Chapter 3 of Title III of the Regulation, the institution of a Member State has paid to a recipient of benefits a sum in excess of that to which he is entitled, that institution may request the institution of any other Member State responsible for the payment of corresponding benefits to that person to deduct the amount overpaid out of ally arrears payable by the latter to the said recipient. The latter institution shall transfer the amount deducted to the creditor institution. Where the amount overpaid cannot be deducted from the arrears, the provisions of paragraph 2 shall apply.
2. When the institution of a Member State has paid to a recipient of benefits a sum in excess of that to which he is entitled that institution may, within the conditions and limits laid down by the legislation which it administers, request the institution of any other Member State responsible for the payment of benefits to that recipient to deduct the amount overpaid from the amounts which it pays to the said recipient. The latter institution shall make the deduction under the conditions and within the limits provided for setting-off by the legislation which it administers, as if the sums had been overpaid by itself, and shall transfer the amount deducted to the creditor institution.
3. When a person to whom the Regulation applies has received assistance in the territory of a Member State during a period in which he was entitled to benefits under the legislation of another Member State, the body which gave the assistance may, if it is legally entitled to reclaim the benefits due to the said person, request the institution of any other Member State responsible for the payment of benefits in favour of that person to deduct the amount of the assistance paid from the amounts which the latter pays to the said person.
When a member of the family of a person to whom the Regulation applies has received assistance in the territory of a Member State for a period during which the said person was entitled to benefits under the legislation of another Member State, in respect of the member of the family concerned, the body which gave the assistance may, if it is legally entitled to recover the benefits due to the said person, in respect of the Member of the family concerned request the institution of any other Member State responsible for the payment of such benefits in favour of that person to deduct the amounts paid out by way of assistance from the amounts which the latter institution pays on that account to the said person.
The institution responsible for payment shall make the deduction under the conditions and within the limits provided for such setting off by the legislation which it administers, and shall transfer the amount deducted to the creditor body.
Article 112
When an institution has made payments which are not due, either directly or through another institution, and when their recovery has become impossible, the amounts in question shall remain finally chargeable to the first institution, save where the payment which was not due is the result of fraud.
Article 113
Recovery of benefits in kind provided but not due to workers in international transport 1. If the right to benefits in kind is not recognized by the competent institution, the benefits in kind which have been provided to a worker in international transport by the institution of the place of stay by virtue of the terms of the presumption referred to in Article 20 (2) or Article 62 (2) of the Implementing Regulation, shall be refunded by the competent institution.
2. Expenses incurred by the institution of the place of stay in respect of any worker in international transport who has not previously applied to the institution of the place of stay and is not entitled to benefits in kind but has nevertheless received benefits in kind upon presentation of the certified statement referred to in Article 20 (2) or 62 (2) of the Implementing Regulation, shall be refunded by the institution shown as competent in the said certified statement or by any other institution designated for that purpose by the competent authority of the Member State concerned.
3. The competent institution or, in the case referred to in paragraph 2, the institution shown as competent or the institution designated for that purpose shall debit the recipient of benefits with the value of the benefits in kind which were provided but were not due to him. The said institutions shall notify these debits to the Audit Board referred to in Article 101 (3) of the Implementing Regulation which shall draw up a statement thereof.
Article 114
Provisional payments of benefits in cases of dispute over the legislation to be applied or the institution which should provide benefits Where, in the case of a dispute between the institutions or competent authorities of two or more Member States as to which legislation should apply to a worker under Title II of the Regulation, or which institution should provide the benefits, the person concerned could be claiming benefit if there were no dispute, such person shall provisionally receive the benefits provided for by the legislation administered by the institution of the place of residence or, if he does not reside in the territory of one of the Member States concerned, benefits provided for by the legislation administered by the institution to which his claim was submitted in the first instance.
Article 115
Procedures for medical examinations carried out in a Member State other than the competent State The institution of the place of stay or residence which is required under Article 87 of the Regulation to carry out a medical examination, shall act in accordance with the procedures laid down by the legislation which it administers.
In the absence of such procedures, it shall apply to the competent institution for information on the procedures to be applied.
Article 116
Agreements relating to the recovery of contributions 1. Agreements concluded pursuant to Article 92 (2) of the Regulation shall be entered in Annex 5 of the Implementing Regulation.
2. Agreements concluded for the implementation of Article 51 of Regulation No 3 shall continue to apply provided they are included in Annex 5 of the Implementing Regulation.
Article 117
Data processing 1. One or more Member States or their competent authorities may, after receiving the Opinion of the Administrative Commission, adapt for data-processing the models of certificates, certified statements, declarations, claims and other documents together with the operations and methods of transmission of the data provided for the implementation of the Regulation and of the Implementing Regulation.
2. The Administrative Commission shall, when the development of data-processing in the Member States makes it possible, undertake the studies required to standardize and bring into general use the methods of adjustment resulting from the provisions of paragraph 1.
TITLE VII TRANSITIONAL AND FINAL PROVISIONS
Article 118
Transitional provisions relating to pensions 1. Claims for pensions which have not yet been awarded before the entry into force of the Regulation shall give rise to a double award:
- for the period preceding that date, in accordance with the provisions of Regulation No 3;
- for the period commencing from that date, in accordance with the provisions of the Regulation.
2. A claim for invalidity, old age or survivors' benefits submitted to in institution as from the date of entry into force of the Regulation shall automatically necessitate the reassessment of the benefits which have been awarded for the same contingency prior to that date by the institution or institutions of one or more of the other Member States, in accordance with the provisions of the Regulation.
Article 119
Transitional provisions relating to family benefits 1. The rights referred to in Article 94 (9) of the Regulation shall be those enjoyed by workers in respect of members of their families giving entitlement to family benefits, at the rate and within the limits applicable on the day preceding that of the entry into force of the Regulation, pursuant either to Article 41 or to Regulation No 3 Annex D, to Article 20 or to Annex 1 of Council Regulation 36/63/EEC of 2 April 1963, on social security for frontier workers(4).
2. Provided that the amount of the family benefits referred to in paragraph 1 is higher than the amount of the family allowances which would be due under Article 73 (2) of the Regulation, it shall be the responsibility of the competent French institution to ensure payment thereof to the worker, or directly to the members of his family at their place of residence, or in respect of the children giving entitlement to such benefits.
3. Where the family benefits have to be paid under Article 73 (2) of the Regulation, the institution of the place of residence of the members of the family shall ensure payment of family allowances in accordance with the provisions of the legislation which it administers, provided that they are refunded by the competent French institution.
4. In the bilateral relations between the Member States concerned, the procedure for implementing the present Article shall be determined by those Member States or the competent authorities of those States.
Article 120
Supplementary implementing agreements 1. Two or more Member States or the competent authorities of those Member States may, where necessary, conclude agreements designed to supplement the administrative procedure for implementing the Regulation. Such agreements are listed in Annex 5 of the Implementing Regulation.
2. Agreements similar to those referred to in paragraph 1, which are in force on the day preceding the entry into force of the Implementing Regulation, shall continue to apply provided they are included in Annex 5 of the Implementing Regulation.
Article 121
Nature and amendment of the Annexes 1. The Annexes of the Implementing Regulation shall form an integral part of the latter.
2. These Annexes may be amended by a Council Regulation adopted on a proposal from the Commission, at the request of the Member State or Member States concerned or their competent authorities, having received the Opinion of the Administrative Commission.
3. Annex V of the Regulation, part 'B Germany', shall be supplemented by the following text:
'7. For the purposes of the Regulation, the lump-sum contributions towards confinement expenses, granted under German legislation to the members of the families of workers, unemployed persons, pensioners, and pension claimants, shall be considered as a benefit in kind.'
Article 122
Entry into force of the Implementing Regulation The Implementing Regulation shall enter into force on the first day of the seventh month following that of its publication in the Official Journal of the European Communities.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 21 March 1972.