Směrnice Rady
ze dne 14. června 1966
o uvádění osiva pícnin na trh
(66/401/EHS)
RADA EVROPSKÉHO HOSPODÁŘSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Shromáždění [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k tomu, že produkce pícnin zaujímá v zemědělství Evropského hospodářského společenství významné místo;
vzhledem k tomu, že uspokojivé výsledky při pěstování pícnin do značné míry závisejí na použití vhodného osiva; že proto některé členské státy již po nějakou dobu omezují uvádění osiva pícnin na trh na vysoce jakostní osivo; že tyto členské státy využívají výsledků systematického šlechtění probíhajícího již po několik desetiletí, jímž byly získány dostatečně stálé a uniformní odrůdy pícnin, od nichž lze s ohledem na jejich vlastnosti očekávat značné výhody pro zamýšlené použití;
vzhledem k tomu, že vyšší výnosnosti při pěstování pícnin ve Společenství bude dosaženo tím, že členské státy budou při výběru odrůd povolených pro uvádění na trh uplatňovat jednotná a co nejpřísnější pravidla;
vzhledem k tomu, že omezení uvádění na trh na určité odrůdy je však důvodné jen tehdy, je-li současně zajištěno, že uživatelé mohou osivo těchto odrůd také skutečně získat;
vzhledem k tomu, že některé členské státy uplatňují k tomuto účelu systémy uznávání, jehož účelem je prostřednictvím úředních zkoušek zajišťovat odrůdovou pravost a odrůdovou čistotu;
vzhledem k tomu, že takové systémy již existují na mezinárodní úrovni; že Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj vytvořila systém pro odrůdové uznávání osiva pícnin, které je určeno pro mezinárodní obchod;
vzhledem k tomu, že je žádoucí vytvořit na základě zkušeností s tímto systémem a s odpovídajícími vnitrostátními systémy jednotný systém uznávání pro Společenství;
vzhledem k tomu, že tento systém by se měl vztahovat jak na obchod mezi členskými státy, tak na uvádění na domácí trhy;
vzhledem k tomu, že obecně by mělo být možné uvádět osivo pícnin pro jakékoliv použití na trh pouze tehdy, pokud bylo v souladu s pravidly pro uznávání úředně přezkoušeno a uznáno jako základní osivo nebo jako certifikované osivo anebo, v případě některých rodů a druhů, úředně přezkoušeno a připuštěno jako obchodní osivo; že volba termínů "základní osivo" a "certifikované osivo" vychází ze stávající mezinárodní terminologie;
vzhledem k tomu, že je třeba připustit obchodní osivo z toho důvodu, že ne všechny rody a druhy pícnin se šlechtitelským významem již poskytly žádoucí odrůdy nebo dostatečné množství osiva stávajících odrůd k pokrytí potřeb Společenství; že je proto v případě určitých rodů a druhů nezbytné připustit osivo pícnin, které nepatří k určité odrůdě, ale splňuje všechny ostatní požadavky;
vzhledem k tomu, že osivo pícnin, které není uváděno na trh, by mělo být pro malý hospodářský význam vyloučeno z oblasti působnosti pravidel Společenství; že právo členských států přijmout pro toto osivo zvláštní předpisy nesmí být dotčeno;
vzhledem k tomu, že by se pravidla Společenství neměla vztahovat na osivo, které je prokazatelně určeno k vývozu do třetích zemí;
vzhledem k tomu, že ke zlepšení genetické hodnoty i vnější jakosti osiva pícnin ve Společenství by měly být stanoveny některé podmínky týkající se technické čistoty a klíčivosti;
vzhledem k tomu, že k zajištění pravosti osiva musí být stanovena pravidla Společenství pro balení, odběry vzorků, uzavírání a označovaní; že k tomuto účelu musí návěsky uvádět údaje nezbytné pro výkon úřední kontroly a pro informování spotřebitele a musí odkazovat na uznání uznaného osiva různých kategorií na úrovni Společenství;
vzhledem k tomu, že některé členské státy potřebují pro zvláštní výsevní účely směsi osiva pícnin několika rodů a druhů; že je třeba k této potřebě přihlédnout a povolit členským státům připouštět takové směsi za určitých podmínek;
vzhledem k tomu, že členské státy by měly přijmout vhodná kontrolní opatření, aby bylo při uvádění osiva na trh zajištěno dodržování požadavků na jakost a předpisů o zachování pravosti;
vzhledem k tomu, že uvádění na trh osiva, které tyto podmínky splňuje, by mělo podléhat pouze těm omezením, která stanoví pravidla Společenství, aniž je dotčen článek 36 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že v první etapě, až do vytvoření společného katalogu odrůd, by měla tato omezení zahrnovat zejména právo členských států omezit uvádění na trh uznaného osiva různých kategorií pouze na osivo odrůd, které mají krajinnou a užitnou hodnotu pro jejich území;
vzhledem k tomu, že je nezbytné uznat za určitých podmínek osivo, které bylo v jiných zemích získáno množením základního osiva uznaného v některém členském státě, za rovnocenné s osivem množeným v uvedeném členském státě;
vzhledem k tomu, že je na druhé straně žádoucí stanovit, že osivo pícnin sklizené ve třetích zemích může být uváděno na trh ve Společenství pouze tehdy, pokud poskytuje stejnou záruku jako osivo, které bylo úředně uznáno nebo úředně připuštěno jako obchodní osivo ve Společenství a které je v souladu s pravidly Společenství;
vzhledem k tomu, že v obdobích, kdy dochází k obtížím v zásobování uznaným osivem různých kategorií nebo obchodním osivem, je třeba přechodně připustit osivo vyhovující méně přísným požadavkům;
vzhledem k tomu, že za účelem harmonizace technických metod uznávání v jednotlivých členských státech a z toho důvodu, aby bylo v budoucnu možné porovnávat osiva uznaná ve Společenství a osiva pocházející ze třetích zemí, by měla být v členských státech zřízena zkušební pole Společenství pro každoroční následné kontroly certifikovaného osiva různých kategorií;
vzhledem k tomu, že by Komisi mělo být svěřeno přijímání některých prováděcích opatření; že pro snazší provádění zamýšlených opatření je třeba stanovit postup úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Tato směrnice se vztahuje na osivo pícnin uváděné na trh ve Společenství bez ohledu na jeho využití.
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
A. "pícninami"
rostliny těchto rodů a druhů:
a)Gramineae | trávy |
Agrostis spp. | psineček |
Alopecurus pratensis L. | psárka luční |
Arrhenatherum elatius (L.) J. et C. Presl. | ovsík vyvýšený |
Dactylis glomerata L. | srha laločnatá |
Festuca arundinacea Schreb. | kostřava rákosovitá |
Festuca ovina L. | kostřava ovčí |
Festuca pratensis Huds. | kostřava luční |
Festuca rubra L. | kostřava červená |
Lolium spp. | jílek |
Phleum pratense L. | bojínek luční |
Poa spp. | lipnice |
Trisetum flavescens (L.) Pal. Beauv. | trojštět žlutavý |
b)Leguminosae | luskoviny |
Lotus corniculatus L. | štírovník růžkatý |
Lupinus spp., mimo | lupina, mimo |
Lupinus perennis L. | lupinu vytrvalou |
Medicago lupulina L. | tolice dětelová |
Medicago sativa L. | tolice vojtěška (vojtěška setá) |
Medicago varia Martyn | vojtěška proměnlivá |
Onobrychis sativa L. | vičenec setý |
Pisum arvense L. | hrášek polní |
Trifolium hybridum L. | jetel zvrhlý |
Trifolium incarnatum L. | jetel nachový |
Trifolium pratense L. | jetel luční |
Trifolium repens L. | jetel plazivý |
Vicia spp., mimo Vicia faba major L. | vikve a boby, mimo bob větší |
B. "základním osivem":
1. "osivem šlechtěných odrůd" osivo,
a) které bylo vypěstováno na odpovědnost pěstitele podle zásad udržovacího šlechtění odrůdy;
b) které je určeno k produkci osiva kategorie "certifikované osivo";
c) které, s výhradou článku 4, vyhovuje požadavkům na základní osivo stanoveným v přílohách I a II; a
d) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;
2. "osivem místních odrůd" osivo,
a) které bylo vypěstováno pod úředním dohledem z materiálu úředně připuštěného jako místní odrůda na jednom nebo více hospodářstvích v rámci přesně ohraničené oblasti původu;
b) které je určeno k produkci osiva kategorie "certifikované osivo";
c) které, s výhradou článku 4, vyhovuje požadavkům na základní osivo stanoveným v přílohách I a II; a
d) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;
C. "certifikovaným osivem" osivo,
a) které pochází ze základního osiva nebo certifikovaného osiva určité odrůdy;
b) které je určeno k produkci osiva kategorie "certifikované osivo" nebo rostlin;
c) které, s výhradou čl. 4 písm. b), vyhovuje požadavkům na certifikované osivo stanoveným v přílohách I a II; a
d) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;
D. "obchodním osivem" osivo,
a) které vykazuje druhovou pravost;
b) které, s výhradou čl. 4 písm. b), vyhovuje požadavkům na obchodní osivo stanoveným v příloze II; a
c) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;
E. "úředními opatřeními" opatření, která provádějí
a) státní orgány nebo
b) veřejnoprávní nebo soukromoprávní právnické osoby jednající jménem státu nebo
c) v případě pomocných činností, které rovněž podléhají dohledu státu, přísežné fyzické osoby
za podmínky, že osoby uvedené v písmenech b) a c) nemají osobní zájem na výsledku těchto opatření.
Článek 3
1. Členské státy stanoví, že na trh lze uvádět pouze osivo
Dactylis glomerata L.,
Festuca arundinacea Schreb.,
Festuca pratensis Huds.,
Festuca rubra L.,
Lolium spp.,
Phleum pratense L.,
Medicago sativa L.,
Medicago varia Martyn,
Pisum arvense L.,
Trifolium repens L.,
které bylo úředně uznáno jako základní osivo nebo certifikované osivo a které vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze II.
2. Členské státy stanoví, že na trh lze uvádět pouze to osivo pícnin jiných rodů a druhů, než které jsou uvedeny v odstavci 1, které bylo buď úředně uznáno jako základní osivo, nebo certifikované osivo, anebo jde o obchodní osivo, a které dále vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze II.
3. Komise může postupem podle článku 21 stanovit, že po uplynutí určených lhůt lze uvádět na trh pouze to osivo pícnin jiných rodů a druhů, než které jsou uvedeny v odstavci 1, které bylo úředně uznáno jako základní osivo nebo certifikované osivo.
4. Členské státy zajistí, aby úřední zkoušky osiva probíhaly v souladu s obvyklými mezinárodními metodami, pokud tyto metody existují.
5. Členské státy mohou stanovit odchylky od odstavců 1 a 2
a) pro šlechtitelské osivo generací předcházejících základnímu osivu,
b) pro pokusy nebo pro vědecké účely,
c) pro účely šlechtění,
d) pro nezpracované osivo, které se uvádí na trh k opatření obalem, pokud je zajištěna pravost tohoto osiva.
Článek 4
Členské státy však mohou odchylně od článku 3 povolit,
a) aby bylo úředně uznáno a uváděno na trh základní osivo obilovin, které nevyhovuje požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze II; obdobná odchylka se vztahuje i na certifikované osivo Trifolium pratense, pokud je toto osivo určeno pro další produkci certifikovaného osiva.
V uvedených případech přijmou členské státy veškerá nezbytná opatření, aby dodavatel zaručil určitou klíčivost, kterou při uvádění na trh uvede na zvláštní návěsce, která musí obsahovat jeho jméno, adresu a číslo partie;
b) aby v zájmu rychlejšího zásobování osivem bylo úředně uznáno a uváděno na trh až po prvního obchodního příjemce osivo kategorií "základní osivo" nebo "certifikované osivo", u kterého dosud nebyly ukončeny úřední zkoušky týkající se vyhovění požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze II. Uznání se provede pouze po předložení předběžného protokolu o analýze osiva a za podmínky, že je uvedeno jméno a adresa prvního příjemce. Budou přijata veškerá nezbytná opatření, aby dodavatel zaručil klíčivost vyplývající z předběžné analýzy. Tuto klíčivost uvede dodavatel při uvádění na trh na zvláštní návěsce, která musí obsahovat jeho jméno a adresu a číslo partie.
S výjimkou případů množení mimo Společenství uvedených v článku 15 se tato ustanovení nevztahují na osivo dovážené ze třetích zemí.
Článek 5
Pokud jde o požadavky stanovené v přílohách I a II, mohou členské státy stanovit pro uznávání tuzemské produkce a pro zkoušení tuzemského obchodního osiva dodatečné nebo přísnější požadavky.
Článek 6
1. Každý členský stát sestaví seznam odrůd pícnin, které jsou na jeho území úředně povoleny pro uznávání osiva; seznam udává hlavní morfologické nebo fyziologické znaky umožňující rozlišovat mezi odrůdami rostlin přímo pocházejícími z osiva kategorie "certifikované osivo", a úředně stanovený nejvyšší počet generací po základním osivu připuštěných k uznávání pro každou odrůdu. U místních odrůd uvádí seznam oblast původu.
2. U hybridů a syntetických odrůd je třeba sdělit genetické komponenty orgánům příslušným povolovat odrůdy a uznávat osivo. Členské státy zajistí, aby výsledky zkoušek genetických komponent a jejich popis byly na žádost šlechtitele považovány za důvěrné.
3. Odrůda se povolí teprve tehdy, pokud bylo úředními zkouškami nebo zkouškami pod úředním dohledem, zejména pěstitelskými zkouškami, ověřeno, že odrůda je dostatečně homogenní a stálá.
4. Povolené odrůdy se pravidelně úředně kontrolují. Není-li již některá z podmínek pro povolení pro uznávání osiva splněna, povolení odrůdy se zruší a odrůda se ze seznamu vymaže.
5. Seznam a veškeré jeho změny se neprodleně oznámí Komisi, která je sdělí ostatním členským státům.
Článek 7
1. Členské státy stanoví, že v průběhu kontroly odrůd, při zkouškách osiva pro uznání a při zkouškách obchodního osiva musí být vzorky odebírány úředně pomocí vhodných metod.
2. Při zkouškách osiva pro uznání a při zkouškách obchodního osiva musí být vzorky odebírány z homogenních partií. Maximální hmotnost partie a minimální hmotnost vzorku jsou uvedeny v příloze III.
Článek 8
1. Členské státy stanoví, že základní, certifikované a obchodní osivo smí být uváděno na trh pouze v dostatečně homogenních dodávkách a v uzavřených baleních, která jsou opatřena uzávěrem a označena podle článků 9 a 10.
2. Členské státy mohou pro prodej malých množství konečnému spotřebiteli stanovit odchylky od odstavce 1 týkající se balení, uzávěru a označení.
Článek 9
1. Členské státy stanoví, že balení základního, certifikovaného a obchodního osiva musí být úředně uzavřena tak, aby byl uzávěr při otevření znehodnocen a nemohl být znovu použit.
2. Balení mohou být znovu uzavřena pouze úředně. V tomto případě se na návěsce podle čl. 10 odst. 1 uvede, že se jedná o opětovné uzavření, dále datum opětovného uzavření a orgán, který je provedl.
Článek 10
1. Členské státy stanoví, že balení základního, certifikovaného a obchodního osiva
a) musí být na vnější straně opatřena úřední návěskou podle přílohy IV v některém z úředních jazyků Společenství; návěska je připevněna úředním uzávěrem; barva návěsky je pro základní osivo bílá, pro certifikované osivo první generace po základním osivu modrá, pro certifikované osivo dalších generací po základním osivu červená a pro obchodní osivo tmavě žlutá; pro obchod mezi členskými státy musí být návěska opatřena datem úředního uzavření. Pokud v případech uvedených v čl. 4 písm. a) základní osivo a certifikované osivo nevyhovuje požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze II, vyznačí se tato skutečnost na návěsce;
b) musí uvnitř obsahovat úřední doložku v barvě návěsky obsahující údaje stanovené pro návěsku v příloze IV. Tato doložka není požadována, pokud jsou údaje na balení vytištěny nesmazatelnou barvou.
2. Členské státy mohou
a) požadovat, aby na návěsce bylo ve všech případech uvedeno datum úředního uzavření;
b) pro malá balení stanovit odchylky od odstavce 1.
Článek 11
Není dotčeno právo členských států stanovit, že balení tuzemského nebo dováženého základního, certifikovaného nebo obchodního osiva musí být při uvádění na trh na jejich území opatřena návěskou dodavatele i v jiných případech, než které jsou stanoveny v článku 4.
Článek 12
Členské státy stanoví, že každé chemické ošetření základního, certifikovaného nebo obchodního osiva musí být uvedeno buď na úřední návěsce, nebo na návěsce dodavatele, a na balení nebo uvnitř balení.
Článek 13
1. Členské státy mohou povolit uvádění osiva pícnin na trh ve směsích osiva různých rodů a druhů pícnin a ve směsích s osivem rostlin, které nejsou pícninami ve smyslu této směrnice, pokud jsou jednotlivé složky směsi před smícháním v souladu s pravidly pro uvádění na trh, která se na ně vztahují.
2. Použijí se články 8, 9 a 11 a rovněž článek 10 s tím rozdílem, že barva návěsky je v případě směsí zelená.
Článek 14
1. Členské státy zajistí, aby uvádění na trh základního a certifikovaného osiva, které bylo úředně uznáno a jehož balení byla úředně označena a uzavřena v souladu s touto směrnicí, a obchodního osiva, jehož balení byla úředně označena a uzavřena v souladu s touto směrnicí, podléhalo pouze omezením na základě jeho vlastností, opatření ke zkoušení, označování a uzavírání, která stanoví tato směrnice.
2. Členské státy mohou
a) stanovit, pokud nevstoupily v platnost předpisy Komise podle čl. 3 odst. 3, že po uplynutí určitých lhůt lze na trh uvádět pouze to osivo jiných rodů a druhů pícnin, než které jsou uvedeny v čl. 3 odst. 1, které bylo úředně uznáno jako základní osivo nebo certifikované osivo;
b) přijmout předpisy o nejvyšší povolené vlhkosti pro uvádění na trh;
c) omezit uvádění na trh certifikovaného osiva pícnin na osivo první generace po základním osivu;
d) až do zavedení společného katalogu odrůd, k čemuž musí dojít nejpozději dne 1. ledna 1970, omezit uvádění osiva obilovin na trh na osivo odrůd, které jsou zapsány ve vnitrostátním seznamu vycházejícím z krajinné a užitné hodnoty pro jejich území; podmínky pro zápis do tohoto seznamu jsou pro odrůdy pocházející z ostatních členských států stejné jako pro domácí odrůdy.
Článek 15
Členské státy stanoví, že osivo pícnin, které pochází bezprostředně ze základního osiva uznaného v některém členském státě a které bylo sklizeno v jiném členském státě nebo v některé třetí zemi, je rovnocenné certifikovanému osivu z první generace po základním osivu sklizeném ve státě, který vyprodukoval základní osivo, pokud bylo na jeho množitelském porostu podrobeno inspekci vyhovující požadavkům stanoveným v příloze I a pokud bylo úřední zkouškou ověřeno, že splňuje požadavky stanovené v příloze II pro certifikované osivo.
Článek 16
1. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou určí,
a) zda v případě uvedeném v článku 15 inspekce prováděné v určité třetí zemi vyhovují požadavkům stanoveným v příloze I,
b) zda osivo pícnin sklizené v určité třetí zemi, které poskytuje stejné záruky vlastností a opatření provedených k jeho zkoušení, zajištění jeho pravosti, jeho označování a jeho kontroly, je v tomto ohledu rovnocenné základnímu osivu, certifikovanému osivu nebo obchodnímu osivu, které bylo sklizeno ve Společenství a které odpovídá této směrnici.
2. Členské státy mohou určení podle odstavce 1 provádět samy, dokud tak podle uvedeného odstavce neučiní Rada. Toto právo zaniká dnem 1. července 1969.
Článek 17
1. K překonání přechodných obtíží ve všeobecném zásobování základním, certifikovaným nebo obchodním osivem, které se vyskytnou alespoň v jednom členském státě a které nelze odstranit v rámci Společenství, zmocní Komise postupem podle článku 21 jeden nebo více členských států, aby povolily na určité období stanovené Komisí uvádění na trh osiva kategorie vyhovující méně přísným požadavkům.
2. Pokud jde o kategorii osiva určité odrůdy, má úřední návěska barvu stejnou jako ta, která je stanovena pro odpovídající kategorii, a v ostatních případech stejnou jako návěska stanovená pro obchodní osivo. V každém případě musí být na návěsce uvedeno, že se jedná o osivo kategorie vyhovující méně přísným požadavkům.
Článek 18
Tato směrnice se nevztahuje na osivo pícnin, které je prokazatelně určeno k vývozu do třetích zemí.
Článek 19
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby osivo pícnin mohlo být v průběhu uvádění na trh alespoň namátkově úředně kontrolováno s ohledem na dodržování požadavků stanovených touto směrnicí.
Článek 20
1. Ve Společenství se založí srovnávací pole, na kterých se každý rok provede následná kontrola odebraných vzorků certifikovaného osiva pícnin. Tato pole podléhají kontrole prováděné výborem uvedeným v článku 21.
2. V první etapě slouží srovnávací zkoušky k harmonizaci technických metod uznávání, aby bylo dosaženo srovnatelnosti výsledků. Jakmile bude tohoto cíle dosaženo, bude o srovnávacích zkouškách každoročně podávána zpráva o činnosti, která se důvěrně sdělí členským státům a Komisi. Komise stanoví postupem podle článku 21 datum, ke kterému bude zpráva podána poprvé.
3. Komise vydá postupem podle článku 21 opatření nezbytná k provádění srovnávacích zkoušek. Do srovnávacích zkoušek lze zahrnout osivo pícnin sklizené ve třetích zemích.
Článek 21
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví, zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 14. června 1966 [2] (dále jen "výbor"), jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.
2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijme většinou dvanácti hlasů.
4. Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 22
Touto směrnicí nejsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy odůvodněné ochranou zdraví a života lidí, zvířat nebo rostlin nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví.
Článek 23
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 14 odst. 1 nejpozději do 1. července 1968 a s ostatními ustanoveními této směrnice a jejích příloh nejpozději do 1. července 1969. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 24
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 14. června 1966.
COUNCIL DIRECTIVE of 14 June 1966 on the marketing of fodder plant seed (66/401/EEC)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN ECONOMIC COMMUNITY,
Having regard to the Treaty establishing the European Economic Community, and in particular Articles 43 and 100 thereof;
Having regard to the proposal from the Commission;
Having regard to the Opinion of the European Parliament 1;
Having regard to the Opinion of the Economic and Social Committee;
Whereas fodder plant production occupies an important place in the agriculture of the European Economic Community;
Whereas satisfactory results in fodder plant cultivation depend to a large extent on the use of appropriate seed ; whereas to this end certain Member States have for some time restricted the marketing of fodder plant seed to high-quality seed ; whereas they have been able to take advantage of the systematic plant selection work carried out over several decades which has resulted in the development of sufficiently stable and uniform fodder plant varieties which, by reason of their characters, promise to be of great value for the purposes in view;
Whereas greater productivity will be achieved in Community fodder plant cultivation if for the choice of the varieties permitted to be marketed the Member States apply uniform rules which are as strict as possible;
Whereas it is, however, justifiable to restrict marketing to certain varieties only if the user can be sure of actually obtaining seed of those varieties;
Whereas certain Member States have for this purpose been applying certification schemes which are intended by official control to ensure identity and varietal purity;
Whereas such a scheme already exists at international level ; whereas the Organisation for Economic Co-operation and Development has established a scheme for the varietal certification of herbage seed moving in international trade;
Whereas it is desirable to establish a uniform certification scheme for the Community based on the experience gained in the application of that scheme and of national schemes for this product;
Whereas the scheme should apply to marketing both in other Member States and on domestic markets;
Whereas, as a general rule, fodder plant seed, for whatever use it is intended as grown, should be allowed to be marketed only if it has been officially examined and certified, in accordance with the rules for certification, as basic seed or certified seed or if, in the case of certain genera and species, it has been officially examined and approved as commercial seed ; whereas the choice of the technical terms "basic seed" and "certified seed" is based on already existing international terminology;
Whereas there should be approval for commercial seed in order to take into account the fact that not all genera and species of fodder plant of importance for cropping have as yet produced either the desired varieties or sufficient quantities of seed of the existing varieties to meet all the needs of the Community ; whereas it is therefore necessary, in the case of certain genera and species, to approve fodder plant seed which is not of a named variety, but which satisfies the regulations in all other respects;
Whereas fodder plant seed which is not placed on the market should not, in view of its minor economic 1 OJ No 109, 9.7.1964, p. 1751/64. importance, be subject to Community rules ; whereas Member States must retain the right to make such seed subject to special provisions;
Whereas Community rules should not apply to seed shown to be intended for export to third countries;
Whereas, in order to improve not only the genetic quality of Community fodder plant seed but also its external characters, certain requirements should be laid down as to analytical purity and germination;
Whereas, in order to ensure the identity of the seed, Community rules on packaging, sampling, sealing and marking must be established ; whereas to this end the labels should give the particulars needed both for official control and for the information of the user and should clearly show the Community nature of the certification of the certified seed of the various categories;
Whereas certain Member States need blends of fodder plant seed of several genera and species for special uses ; whereas, in order to take these needs into account, Member States should be authorised to approve such blends subject to certain conditions;
Whereas, in order to ensure that both the requirements as to the quality of the seed and the provisions for ensuring its identity are complied with during marketing, the Member States must make provision for appropriate control arrangements;
Whereas seed satisfying these requirements should, without prejudice to Article 36 of the Treaty, be subject to no marketing restrictions other than those provided for in Community rules;
Whereas, during a first stage, until a common catalogue of varieties has been established, the restrictions allowed should include in particular the right of Member States to restrict the marketing of certified seed to those varieties which are of value for cropping and use in their own territory;
Whereas, subject to certain conditions, seed multiplied in another country from basic seed certified in a Member State should be recognised as equivalent to seed multiplied in that Member State;
Whereas, on the other hand, provision should be made for authorising the marketing within the Community of fodder plant seed harvested in third countries only if such seed affords the same assurances as seed officially certified, or officially approved as commercial seed, within the Community and complying with Community rules;
Whereas, during periods in which there are difficulties in obtaining supplies of certified seed of the various categories or of commercial seed, seed satisfying less stringent requirements should temporarily be permitted to be marketed;
Whereas, in order to harmonise the technical methods of certification used in the various Member States and to enable comparisons to be made in the future between seed certified within the Community and that coming from third countries, Community test fields should be established in Member States to permit annual post-control of seed of the various categories of "certified seed";
Whereas the Commission should be entrusted with the task of adopting certain measures for the application of this Directive ; whereas, in order to facilitate implementation of the proposed measures, a procedure should be provided for establishing close co-operation between Member States and the Commission within a Standing Committee on Seeds and Propagating Material for Agriculture, Horticulture and Forestry;
HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
This Directive shall apply to fodder plant seed marketed within the Community, irrespective of the use for which the seed as grown is intended.
Article 2
For the purposes of this Directive, the following definitions shall apply: A. Fodder plants : plants of the following genera and species: PIC FILE= "T
PIC FILE= "T
B. Basic Seed: 1. Seed of bred varieties : seed (a) which has been produced under the responsibility of the breeder according to accepted practices for the maintenance of the variety;
(b) which is intended for the production of seed of the category "certified seed";
(c) which, subject to the provisions of Article 4, satisfies the conditions laid down in Annexes I and II for basic seed ; and
(d) which has been found by official examination to satisfy the above-mentioned conditions.
2. Seed of local varieties : seed (a) which has been produced under official control from material officially accepted as being of the local variety on one or more holdings situated within a clearly demarcated region of origin;
(b) which is intended for the production of seed of the category "certified seed";
(c) which, subject to the provisions of Article 4, satisfies the conditions laid down in Annexes I and II for basic seed ; and
(d) which has been found by official examination to satisfy the above-mentioned conditions.
C. Certified seed : seed (a) which is of direct descent from basic seed or certified seed of a given variety;
(b) which is intended for the production of seed of the category "certified seed" or of plants;
(c) which, subject to the provisions of Article 4 (b), satisfies the conditions laid down in Annexes I and II for certified seed ; and
(d) which has been found by official examination to satisfy the above-mentioned conditions.
D. Commercial seed : seed (a) Which is identifiable as belonging to a species;
(b) which, subject to the provisions of Article 4 (b), satisfies the conditions laid down in Annex II for commercial seed ; and
(c) which has been found by official examination to satisfy the above-mentioned conditions.
E. Official measures : measures taken (a) by State authorities, or
(b) by any legal person whether governed by public or by private law, acting under the responsibility of the State, or
(c) in the case of ancillary activities which are also subject to State control, by any natural person duly sworn for that purpose,
provided that the persons mentioned under (b) and (c) derive no private gain from such measures.
Article 3
1. The Member States shall provide that seed of
Dactylis glomerata L.
Festuca arundinacea Schreb.
Festuca pratenses Huds.
Festuca rubra L.
Lolium spec.
Phleum pratense L.
Medicago sativa L.
Medicago varia Martyn
Pisum arvense L. and
Trifolium repens L.
may not be placed on the market unless it has been officially certified as "basic seed" or "certified seed" and unless it satisfies the conditions laid down in Annex II.
2. The Member States shall provide that fodder plant seed of genera and species other than those listed in paragraph 1 may not be placed on the market unless the seed has been officially certified as "basic seed" or "certified seed", or is commercial seed, and unless the seed also satisfies the conditions laid down in Annex II.
3. The Commission may, in accordance with the procedure laid down in Article 21, provide that after specified dates seed of genera and species of fodder plant other than those listed in paragraph 1 may not be placed on the market unless it has been officially certified as "basic seed" or "certified seed".
4. The Member States shall ensure that the official examinations are carried out in accordance with current international methods, in so far as such methods exist.
5. Member States may provide for derogations from the provisions of paragraphs 1 and 2: (a) for bred seed of generations prior to basic seed;
(b) for tests or for scientific purposes;
(c) for selection work;
(d) for seed as grown, marketed for processing, provided that the identity of the seed is ensured.
Article 4
Member States may, however, by way of derogation from the provisions of Article 3: (a) authorise the official certification and marketing of basic seed which does not satisfy the conditions laid down in Annex II in respect of germination ; a similar derogation may also be granted in respect of certified seed of Trifolium pratense where such seed is intended for the further production of certified seed.
In the cases given above, all necessary measures shall be taken to ensure that the supplier guarantees a specific germination which he shall state for marketing purposes on a special label bearing his name and address and the reference number of the seed lot;
(b) in order to make seed rapidly available, notwithstanding the fact that official examination to check compliance with the conditions laid down in Annex II in respect of germination has not been concluded, authorise the official certification or approval and marketing as far as the first buyer by way of trade of seed of the categories "basic seed", "certified seed" or "commercial seed". Certification or approval shall be granted only on presentation of a provisional analytical report on the seed and provided that the name and address of the first recipient are given ; all necessary measures shall be taken to ensure that the supplier guarantees the germination ascertained at the provisional analysis ; this germination shall be stated for marketing purposes on a special label bearing the name and address of the supplier and the reference number of the lot.
These provisions shall not apply to seed imported from third countries, save as otherwise provided in Article 15 in respect of multiplication outside the Community.
Article 5
Member States may, as regards the conditions laid down in Annexes I and II, impose additional or more stringent requirements for the certification and examination of commercial seed produced in their own territory.
Article 6
1. Each Member State shall establish a list of the varieties of fodder plant officially accepted for certification in its territory ; the list shall give the main morphological or physiological characters by which varieties of plants directly derived from seed of the category "certified seed" can be distinguished one from another, and the officially established maximum number of generations accepted for certification produced from the basic seed of each variety. In the case of local varieties the list shall indicate the region of origin.
2. In the case of hybrids and synthetic varieties, the authorities responsible for acceptance and certification shall be informed of the genealogical components. The Member States shall ensure that the results of the examination and the description of the genealogical components are, if the breeder so requests, treated as confidential.
3. A variety shall be accepted for certification only if it has been established by official or officially controlled examinations, particularly growing trials, that the variety is sufficiently uniform and stable.
4. The varieties accepted shall be officially checked at regular intervals. If any of the conditions for acceptance for certification is no longer satisfied, acceptance shall be revoked and the variety deleted from the list.
5. These lists and any alterations made to them shall be sent forthwith to the Commission, which shall communicate them to the other Member States.
Article 7
1. The Member States shall require that, for the checking of varieties, the examination of seed for certification and the examination of commercial seed, samples are drawn officially in accordance with appropriate methods.
2. For the examination of seed for certification and the examination of commercial seed, samples shall be drawn from homogeneous lots ; the maximum weight of a lot and the minimum weight of a sample are given in Annex III.
Article 8
1. The Member States shall require that basic seed, certified seed and commercial seed be marketed only in sufficiently homogeneous consignments and in sealed containers bearing, as prescribed in Articles 9 and 10, a sealing device and markings.
2. Member States may, for the marketing of small quantities to the final consumer, provide for derogations from the provisions of paragraph 1 in respect of packaging, sealing and marking.
Article 9
1. The Member States shall require that packages of basic seed, certified seed and commercial seed be officially sealed in such a manner that when the container is opened the seal is damaged and cannot be reattached.
2. Packages shall not be resealed except officially. If packages are resealed, the fact of resealing, the date of resealing and the authority responsible therefor shall be stated on the label required under Article 10 (1).
Article 10
1. The Member States shall require that packages of basic seed, certified seed and commercial seed (a) be labelled on the outside with an official label in one of the official languages of the Community conforming to the specification in Annex IV ; it shall be attached with the official seal ; the colour of the label shall be white for basic seed, blue for certified seed of the first generation after basic seed, red for certified seed of subsequent generations after basic seed and dark yellow for commercial seed ; for marketing in other Member States the label shall bear the date on which the official seal was attached ; if, as envisaged in Article 4 (a), the basic seed or certified seed does not satisfy the conditions laid down in Annex II in respect of germination, this fact shall be stated on the label;
(b) contain an official document, in the same colour as the label, giving the same information as that required under Annex IV for the label ; this document is not necessary if the information is printed indelibly on the container.
2. Member States may: (a) require that in all cases the date on which the official seal was attached be stated on the label;
(b) provide in the case of small packets for derogations from the provisions of paragraph 1.
Article 11
This Directive shall not affect the right of Member States to require that, in cases other than those provided for in Article 4, containers of basic seed, certified seed or commercial seed, whether the seed has been produced in their own territory or imported, must, if the seed is to be marketed within their territory, bear a supplier's label.
Article 12
The Member States shall require that any chemical treatment of basic seed, certified seed or commercial seed be noted either on the official label or on the supplier's label and on the container or inside it.
Article 13
1. Member States may authorise the marketing of fodder plant seed in the form of blends composed of various genera and species of fodder plant seed or of blends containing seed of plants which are not fodder plants within the meaning of this Directive, provided that the various components of the blend complied, before blending, with the marketing regulations applicable to them.
2. The provisions of Articles 8, 9 and 11 shall apply, as shall also those of Article 10, except that for blended seed the label used shall be green.
Article 14
1. The Member States shall ensure that basic seed and certified seed which have been officially certified and whose containers have been officially marked and sealed as prescribed in this Directive, and commercial seed whose containers have been officially marked and sealed as prescribed in this Directive, are subject to no marketing restrictions as regards their characters, examination arrangements, marking and sealing other than those laid down in this Directive.
2. Member States may: (a) where no measures have been taken by the Commission under Article 3 (3) and entered into force, provide that after specified dates seed of genera and species of fodder plant other than those listed in Article 3 (1) may not be placed on the market unless it has been officially certified as "basic seed" or "certified seed";
(b) adopt provisions concerning the maximum moisture content accepted for marketing;
(c) restrict the marketing of certified fodder plant seed to that of the first generation after basic seed;
(d) until such time, which should not be later than 1 January 1970, as a common catalogue of varieties can be introduced, restrict the marketing of fodder plant seed to those varieties which are entered in a national list based on value for cropping and use in their territory ; the conditions for inclusion in this list shall be the same for varieties coming from other Member States as for domestic varieties.
Article 15
The Member States shall provide that fodder plant seed produced directly from basic seed certified in one Member State and harvested in another Member State or in a third country is to be regarded as equivalent to certified seed of the first generation produced from basic seed harvested in the State which produced the basic seed if that seed has undergone field inspection satisfying the conditions laid down in Annex I and if official examination has shown that the conditions laid down in Annex II for certified seed are satisfied.
Article 16
1. The Council, acting by a qualified majority on a proposal from the Commission, shall determine whether: (a) in the case provided for in Article 15, the field inspections in the third country satisfy the conditions laid down in Annex I;
(b) fodder plant seed havested in a third country and affording the same assurances as regards its characters and the arrangements for its examination, for ensuring identity, for marking and for control is equivalent in these respects to basic seed, certified seed or commercial seed harvested within the Community and complying with the provisions of this Directive.
2. Until such time as the Council has taken a decision under paragraph 1, the Member States shall be free to take such decisions themselves. This right shall expire on 1 July 1969.
Article 17
1. In order to remove any temporary difficulties in the general supply of basic seed, certified seed or commercial seed that occur in one or more Member States and cannot be overcome within the Community, the Commission, acting in accordance with the procedure laid down in Article 21, shall authorise one or more of the Member States to accept for marketing, for a period to be set by the Commission, seed of a category satisfying less stringent requirements.
2. For a category of seed of any given variety, the official label shall be that provided for the corresponding category ; in all other cases it shall be that provided for commercial seed. The label shall always state that the seed in question is of a category satisfying less stringent requirements.
Article 18
This Directive shall not apply to fodder plant seed shown to be intended for export to third countries.
Article 19
The Member States shall make suitable arrangements for fodder plant seed to be officially controlled during marketing, at least by check sampling, as regards its compliance with the requirements of this Directive.
Article 20
1. Community test fields shall be established within the Community for the annual post-control of seed samples taken during check sampling ; these fields shall be subject to inspection by the Committee referred to in Article 21.
2. These comparative tests shall, during a first stage, be used to harmonise the technical methods of certification so as to obtain results which are equivalent. As soon as this aim is achieved, annual progress reports shall be made on the comparative tests and sent in confidence to the Member States and to the Commission. The Commission shall, in accordance with the procedure laid down in Article 12, set the date for the first report.
3. The Commission, acting in accordance with the procedure laid down in Article 21, shall make the necessary arrangements for the comparative tests to be carried out. Fodder plant harvested in third countries may be included in the comparative tests.
Article 21
1. Where the procedure laid down in this Article is to be followed, matters shall be referred by the Chairman, either on his own initiative or at the request of the representative of a Member State, to the Standing Committee on Seeds and Propagating Material for Agriculture, Horticulture and Forestry (hereinafter called the "Committee") set up by the Council Decision of 14 June 1966 1.
2. Within the Committtee, the votes of the Member States shall be weighted as provided in Article 148 (2) of the Treaty. The Chairman shall not vote.
3. The representative of the Commission shall submit a draft of the measures to be adopted. The Committee shall deliver its Opinion on such measures within a time limit set by the Chairman according to the urgency of the matter. Opinions shall be delivered by a majority of twelve votes.
4. The Commission shall adopt measures which shall apply immediately. However, if these measures are not in accordance with the Opinion of the Committee, they shall forthwith be communicated by the Commission to the Council. In that event the Commission may defer application of the measures which it has adopted for not more than one month from the date of such communication.
The Council, acting by a qualified majority, may take a different decision within one month.
Article 22
This Directive shall be without prejudice to the provisions of national laws justified on grounds of the protection of health and life of humans, animals or plants or the protection of industrial and commercial property.
1 OJ No 125, 11.7.1966, p. 2289/66.
Article 23
The Member States shall, not later than 1 July 1968, bring into force the laws, regulations or administrative provisions necessary to comply with the provisions of Article 14 (1) and, not later than 1 July 1969, those necessary to comply with the other provisions of this Directive and its Annexes. They shall forthwith inform the Commission thereof.
Article 24
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 14 June 1966.