Směrnice Evropského parlamentu A Rady 98/26/ES
ze dne 19. května 1998
o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského měnového institutu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [4],
(1) vzhledem k tomu, že Lamfalussyho zpráva z roku 1990 guvernérům centrálních bank skupiny G-10 ukázala závažné systémové riziko vlastní platebním systémům, které fungují na základě několika právních typů vzájemného započtení (nettingu), zejména mnohostranného vzájemného započtení; že omezení právních rizik spojených s účastí v systémech zúčtování jednotlivých plateb v reálném čase má klíčový význam s přihlédnutím k zrychlujícímu se rozvoji těchto systémů;
(2) vzhledem k tomu, že je také nanejvýše důležité omezit riziko spojené s účastí v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry, zejména tam, kde je úzké spojení mezi těmito systémy a platebními systémy;
(3) vzhledem k tomu, že účelem této směrnice je přispět k účinnému a nákladově efektivnímu systému zúčtování přeshraničních plateb a vypořádání obchodů s cennými papíry ve Společenství, který posílí volný pohyb kapitálu na vnitřním trhu; že tím tato směrnice sleduje pokrok dosažený ve vytváření vnitřního trhu, zejména ve směru svobody podnikání a liberalizace pohybu kapitálu, se zřetelem na uskutečnění hospodářské a měnové unie;
(4) vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby právní předpisy členských států měly za cíl minimalizovat narušení systému, způsobené úpadkovým řízením proti účastníkovi tohoto systému;
(5) vzhledem k tomu, že návrh směrnice o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí, předložený v roce 1985 a doplněný dne 8. února 1988, Rada dosud projednává; že Úmluva o úpadkovém řízení, navržená dne 23. listopadu 1995 členskými státy, na zasedání v Radě, výslovně vylučuje pojišťovací instituce, úvěrové instituce a investiční podniky;
(6) vzhledem k tomu, že účelem této směrnice je zahrnout domácí i přeshraniční platební systémy a systémy vypořádání obchodů s cennými papíry; že se tato směrnice vztahuje na systémy Společenství a na zajištění poskytnuté jejich účastníky ze Společenství i ze třetích zemí v souvislosti s jejich účastí v těchto systémech;
(7) vzhledem k tomu, že členské státy mohou uplatnit ustanovení této směrnice na své vnitrostátní instituce, které se přímo účastní v systémech třetích zemí, a na zajištění poskytnuté v souvislosti s účastí v těchto systémech;
(8) vzhledem k tomu, že členským státům by mělo být dovoleno označit systém, jehož hlavní činností je vypořádání obchodů s cennými papíry, jako systém, na který se vztahuje tato směrnice, i když tento systém v omezeném rozsahu zahrnuje i vypořádání obchodů s komoditními derivativy;
(9) vzhledem k tomu, že omezení systémového rizika vyžaduje zejména neodvolatelnost zúčtování a vypořádání a vynutitelnost zajištění; že zajištěním se rozumějí veškeré prostředky poskytnuté účastníkem jiným účastníkům v platebních systémech nebo v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry k zajištění práv a povinností vyplývajících z tohoto systému, včetně dohod o zpětném odkupu, zástavních práv ze zákona a fiduciárních převodů; že úprava druhů zajištění, které lze použít, vnitrostátními předpisy by neměla být ovlivněna definicí zajištění v této směrnici;
(10) vzhledem k tomu, že tato směrnice tím, že zahrnuje zajištění poskytované v souvislosti s operacemi centrálních bank členských států jako takových včetně operací měnové politiky, napomáhá Evropskému měnovému institutu v jeho úkolu podporovat účinnost mechanismů přeshraničních plateb vzhledem k přípravě třetí etapy hospodářské a měnové unie a přispívá k vytvoření nezbytného právního rámce, v němž může budoucí Evropská centrální banka rozvíjet svou politiku;
(11) vzhledem k tomu, že převodní příkazy a vzájemné započtení by měly být právně vymahatelné ve všech členských státech a závazné pro třetí osoby;
(12) vzhledem k tomu, že pravidla o neodvolatelnosti vzájemného započtení by neměla bránit systémovému ověřování před provedením vyrovnání, zda příkazy, které byly zadány do systému, odpovídají pravidlům systému a zda umožňují provedení zúčtování v daném systému;
(13) vzhledem k tomu, že nic v této směrnici by nemělo bránit účastníkovi nebo třetí osobě ve výkonu jakéhokoli práva nebo uplatnění nároku vyplývajícího z uzavřené transakce, které mají ze zákona za účelem vymáhání nebo odškodnění v souvislosti s převodním příkazem, jenž byl dán do systému, například v případě podvodu nebo technické chyby, pokud to nevede ke zrušení vzájemného započtení ani k odvolání převodního příkazu v systému;
(14) vzhledem k tomu, že je nezbytné zajistit, aby převodní příkazy nemohly být odvolávány po okamžiku vymezeném pravidly systému;
(15) vzhledem k tomu, že je nutné, aby členský stát okamžitě vyrozuměl ostatní členské státy o zahájení úpadkového řízení proti účastníkovi systému;
(16) vzhledem k tomu, že úpadkové řízení by nemělo mít zpětný účinek na práva a povinnosti účastníků systému;
(17) vzhledem k tomu, že v případě zahájení úpadkového řízení proti účastníkovi systému má tato směrnice dále za cíl určit, které úpadkové právo se vztahuje na práva a povinnosti dotyčného účastníka vyplývající z jeho účasti v systému;
(18) vzhledem k tomu, že zajištění by nemělo být dotčeno použitím předpisů o úpadku na účastníka v platební neschopnosti, který zajištění poskytl;
(19) vzhledem k tomu, že čl. 9 odst. 2 by se měl vztahovat pouze na registr, účet nebo systém centralizované evidence, který prokazuje existenci vlastnických práv k cenným papírům nebo práv na dodání nebo převod těchto cenných papírů;
(20) vzhledem k tomu, že čl. 9 odst. 2 má za cíl zajistit, že má-li účastník, centrální banka členského státu nebo budoucí Evropská centrální banka platné a účinné zajištění podle právních předpisů členského státu, kde je umístěn příslušný rejstřík, účet nebo systém centralizované evidence, měla by být platnost a vymahatelnost zajištění vůči tomuto systému (a jeho provozovateli) a vůči každé jiné osobě, která uplatňuje nárok přímo nebo nepřímo jeho prostřednictvím, stanovena výlučně podle právních předpisů uvedeného členského státu;
(21) vzhledem k tomu, že čl. 9 odst. 2 nemá za cíl předjímat výkon a účinek právních předpisů členského státu, podle jehož práva jsou cenné papíry vydány, nebo právních předpisů členského státu, kde cenné papíry mohou být jinak umístěny (včetně právních předpisů týkajících se vzniku, vlastnictví nebo převodu těchto cenných papírů nebo práv s nimi spojených, a to bez omezení), a neměl by být vykládán tak, že jakékoli zajištění bude přímo vymahatelné nebo uznáno v kterémkoli členském státě jinak než podle právních předpisů uvedeného členského státu;
(22) vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby členské státy usilovaly o vytvoření dostatečných vazeb mezi všemi systémy vypořádání obchodů s cennými papíry, na které se tato směrnice vztahuje, s cílem podporovat co nejvyšší průhlednost a právní jistotu u operací týkajících se cenných papírů;
(23) vzhledem k tomu, že přijetí této směrnice představuje nejvhodnější prostředek dosažení výše uvedených cílů a nepřekračuje to, co je k jejich dosažení nezbytné,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
ODDÍL I OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Ustanovení této směrnice se vztahují na:
a) každý systém, jak je vymezen v čl. 2 písm. a), který podléhá právním předpisům některého členského státu a který je provozován v jakékoli měně, v ECU nebo v různých měnách, které systém navzájem převádí;
b) každého účastníka takového systému;
c) zajištění poskytnutá v souvislosti
- s účastí v systému nebo
- s operacemi centrálních bank členských států při plnění funkcí centrálních bank.
Článek 2
Pro účely této směrnice se:
a) "systémem" rozumí formální dohoda:
- mezi třemi nebo více účastníky, nepočítaje v to případného zúčtovatele, případnou ústřední protistranu, případnou clearingovou instituci nebo případného nepřímého účastníka, se společnými pravidly a standardizovaným postupem provádění převodních příkazů mezi účastníky,
- která se řídí právem členského státu, jež si účastníci zvolili; účastníci si však mohou zvolit pouze právo toho členského státu, v němž alespoň jeden z nich má své ústředí,
- označená za systém, aniž jsou dotčeny jiné obecně použitelné přísnější podmínky stanovené vnitrostátními právními předpisy a oznámená Komisi členským státem, jehož právem se dohoda řídí, poté, co se členský stát ujistí o přiměřenosti pravidel systému.
Za podmínek uvedených v prvním pododstavci může členský stát označit za systém formální dohodu, která spočívá v provádění převodních příkazů, jak jsou vymezeny v písm. i) druhé odrážce, a která v omezeném rozsahu vykonává příkazy týkající se jiných finančních nástrojů, pokud daný členský stát uzná, že toto označení je oprávněné z důvodů systémového rizika.
Členský stát také může v jednotlivých případech označit za systém formální dohodu mezi dvěma účastníky, nepočítaje v to případného zúčtovatele, případnou ústřední protistranu, případnou clearingovou instituci nebo případného nepřímého účastníka, shledá-li, že je toto označení oprávněné z důvodů systémového rizika;
b) "institucí" rozumí:
- úvěrová instituce, jak je vymezena v čl. 1 první odrážce směrnice 77/780/EHS [5], včetně institucí vyjmenovaných v čl. 2 odst. 2 zmíněné směrnice, nebo
- investiční podnik, jak je vymezen v čl. 1 bodu 2 směrnice 93/22/EHS [6], s výjimkou institucí vyjmenovaných v čl. 2 odst. 2 písm. a) až k) výše uvedené směrnice nebo
- veřejné orgány a podniky s veřejnou zárukou nebo
- jakýkoli podnik, jehož ústředí se nachází mimo Společenství a jehož činnost odpovídá činnosti úvěrových institucí nebo investičních podniků Společenství, jak jsou vymezeny v první a druhé odrážce,
který se účastní systému a který odpovídá za plnění finančních závazků vyplývajících z převodních příkazů v rámci tohoto systému.
Podléhá-li systém dohledu podle vnitrostátních právních předpisů a provádí-li pouze převodní příkazy, jak jsou vymezeny v písm. i) druhé odrážce, a platby vyplývající z těchto příkazů, může členský stát rozhodnout, že podniky, které se účastní v tomto systému a nesou odpovědnost za plnění finančních závazků vyplývajících z převodních příkazů v rámci tohoto systému, budou pokládány za instituce, pokud alespoň tři účastníci příslušného systému spadají do kategorií uvedených v prvním pododstavci a pokud je toto rozhodnutí oprávněné z důvodů systémového rizika;
c) "ústřední protistranou" rozumí subjekt, který je prostředníkem mezi institucemi v systému a který funguje jako výlučná protistrana těchto institucí, pokud se jedná o jejich převodní příkazy;
d) "zúčtovatelem" rozumí subjekt, který vede institucím a/nebo ústřední protistraně účastnícím se na systému účty pro zúčtování, jejichž prostřednictvím jsou převodní příkazy zúčtovány v rámci těchto systémů, a případně poskytuje těmto institucím a/nebo ústřední protistraně úvěr za účelem zúčtování;
e) "clearingovou institucí" rozumí subjekt odpovědný za zápočet vzájemných pohledávek a závazků institucí, případné ústřední protistrany a/nebo případného zúčtovatele;
f) "účastníkem" rozumí instituce, ústřední protistrana, zúčtovatel nebo clearingová instituce.
Podle pravidel systému může být týž účastník zároveň též ústřední protistranou, zúčtovatelem nebo clearingovou institucí anebo provádět část těchto úkolů nebo všechny.
Členský stát se může rozhodnout, že pro účely této směrnice je nepřímý účastník pokládán za účastníka, je-li to oprávněné z důvodů systémového rizika a pokud systém umožňuje postavení nepřímého účastníka;
g) "nepřímým účastníkem" rozumí úvěrová instituce, jak je vymezena v písm. b) první odrážce, se smluvním vztahem k instituci účastnící se systému, který provádí převodní příkazy, jak jsou vymezeny v písm. i) první odrážce, přičemž tento vztah umožňuje uvedené úvěrové instituci provádět převodní příkazy prostřednictvím systému;
h) "cennými papíry" rozumějí veškeré nástroje uvedené v části B přílohy směrnice 93/22/EHS;
i) "převodním příkazem" rozumí:
- pokyn účastníka, aby určitá peněžní částka byla dána k dispozici příjemci pomocí účetního záznamu v účetnictví úvěrové instituce, centrální banky nebo zúčtovatele, anebo jiný pokyn, který vede k převzetí nebo plnění platební povinnosti vymezené pravidly systému, nebo
- pokyn účastníka k převodu vlastnického práva k jednomu nebo více cenným papírům nebo k převodu nároku na ně prostřednictvím účetního záznamu v rejstříku nebo jinak;
j) "úpadkovým řízením" rozumí opatření na základě právních předpisů členského státu nebo třetí země směřující k likvidaci účastníka nebo k jeho reorganizaci, přičemž toto opatření zahrnuje zastavení nebo omezení převodů plateb;
k) "vzájemným započtením" (nettingem) rozumí přepočtení pohledávek a závazků vyplývajících z převodních příkazů, které účastník nebo účastníci vydají ve prospěch jednoho nebo více účastníků nebo je od nich obdrží, na jednu čistou pohledávku nebo čistý závazek s tím důsledkem, že lze požadovat pouze čistou pohledávku a dlužit pouze čistý závazek;
l) "účtem pro zúčtování" rozumí účet u centrální banky, zúčtovatele nebo ústřední protistrany, který je využíván k držení prostředků a cenných papírů a k zúčtování a vypořádání transakcí mezi účastníky systému;
m) "zajištěním" (kolaterálem) rozumějí veškerá realizovatelná aktiva poskytnutá jako zástava (včetně peněžních prostředků poskytnutých do zástavy), dohoda o zpětném odkupu nebo podobná dohoda anebo jako jiné zajištění za účelem zajištění práv a závazků případně vznikajících v souvislosti se systémem, anebo realizovatelná aktiva poskytnutá centrálními bankami členských států nebo budoucí Evropskou centrální bankou.
ODDÍL II VZÁJEMNÉ ZAPOČTENÍ A PŘEVODNÍ PŘÍKAZY
Článek 3
1. Převodní příkazy a vzájemné započtení jsou právně vymahatelné a jsou i v případě úpadkového řízení proti účastníku závazné pro třetí osoby za předpokladu, že převodní příkazy byly vloženy do systému před okamžikem zahájení úpadkového řízení, jak je vymezeno v čl. 6 odst. 1.
Jsou-li výjimečně převodní příkazy vloženy do systému po okamžiku zahájení úpadkového řízení a provedeny v den zahájení úpadkového řízení, jsou právně vymahatelné a závazné pro třetí osoby pouze tehdy, jestliže po provedení zúčtování mohou zúčtovatel, ústřední protistrana nebo clearingová instituce doložit, že jim zahájení úpadkového řízení nebylo ani nemohlo být známo.
2. Žádný právní předpis, žádná pravidla nebo praxe upravující prohlášení smluv a transakcí uzavřených před okamžikem zahájení úpadkového řízení, jak je vymezeno v čl. 6 odst. 1, za neplatné, nesmějí vést ke zpětným procesům v rámci vzájemného započtení.
3. Okamžik vstupu převodního příkazu do systému vymezí pravidla daného systému. Stanoví-li vnitrostátní právní předpisy upravující systém podmínky ohledně okamžiku vstupu, musí být pravidla systému v souladu s těmito podmínkami.
Článek 4
Členské státy mohou stanovit, že zahájení úpadkového řízení proti účastníku neovlivní použití peněžních prostředků nebo cenných papírů, které jsou k dispozici na účtu pro zúčtování tohoto účastníka, ke splnění povinností tohoto účastníka v systému v den zahájení úpadkového řízení. Členské státy mohou také stanovit, že úvěr účastníka vzniklý v souvislosti se systémem může být použit proti dostupnému stávajícímu zajištění ke splnění závazků tohoto účastníka v systému.
Článek 5
Účastník systému nebo třetí osoba nesmějí převodní příkaz odvolat od okamžiku vymezeného pravidly systému.
ODDÍL III USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ÚPADKOVÉHO ŘÍZENÍ
Článek 6
1. Pro účely této směrnice se okamžikem zahájení úpadkového řízení rozumí okamžik, kdy příslušný soudní nebo správní orgán vydá rozhodnutí.
2. Po vydání rozhodnutí podle odstavce 1 o něm příslušný soudní nebo správní orgán okamžitě vyrozumí příslušný orgán určený členským státem.
3. Členský stát uvedený v odstavci 2 okamžitě uvědomí ostatní členské státy.
Článek 7
Úpadkové řízení nemá zpětný účinek na práva a povinnosti účastníka vyplývající z jeho účasti v systému, nebo v souvislosti s ní, v době před okamžikem zahájení tohoto řízení, jak je vymezen v čl. 6 odst. 1.
Článek 8
Je-li zahájeno úpadkové řízení proti účastníkovi systému, určuje práva a povinnosti vyplývající z účasti v systému, nebo v souvislosti s ní, právo, jímž se tento systém řídí.
ODDÍL IV OCHRANA PRÁV DRŽITELŮ ZAJIŠTĚNÍ PŘED NÁSLEDKY PLATEBNÍ NESCHOPNOSTI POSKYTOVATELE ZAJIŠTĚNÍ
Článek 9
1. Práva
- účastníka na zajištění poskytnuté v souvislosti se systémem a
- centrálních bank členských států nebo budoucí Evropské centrální banky na zajištění, které jim bylo poskytnuto,
nejsou ovlivněna úpadkovým řízením proti účastníkovi ani proti protistraně centrálních bank členských států nebo budoucí Evropské centrální banky, kteří poskytli zajištění. Zajištění může být realizováno k uspokojení těchto práv.
2. Jsou-li cenné papíry (včetně práv s nimi spojených) poskytnuty jako zajištění účastníkům a/nebo centrálním bankám členských států nebo budoucí Evropské centrální bance, jak je uvedeno v odstavci 1, a právo těchto bank (nebo právo zmocněnce, zástupce nebo třetí osoby jednající jejich jménem) k cenným papírům je zaneseno v registru, na účtu nebo v systému centralizované evidence nacházejícím se v některém členském státě, vztahují se na určení práv těchto subjektů jako držitelů zajištění ve vztahu k těmto cenným papírům právní předpisy uvedeného členského státu.
ODDÍL V ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Členské státy určí systémy, které spadají do oblasti působnosti této směrnice, oznámí je Komisi a sdělí jí, které orgány byly určeny v souladu s čl. 6 odst. 2.
Systém oznámí členskému státu, jehož právními předpisy se řídí, účastníky systému, včetně případných nepřímých účastníků, i jakékoli změny účastníků.
Kromě oznamovací povinnosti uvedené v druhém pododstavci mohou členské státy podrobit systémy spadající do jejich pravomoci dohledu nebo schvalování.
Kdokoli prokáže právní zájem, může požádat, aby jej určitá instituce informovala o systémech, v nichž je účastníkem, a aby mu poskytla informace o hlavních pravidlech fungování těchto systémů.
Článek 11
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 11. prosince 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Přijímají-li členské státy tato opatření, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. V tomto sdělení zašlou členské státy tabulku vykazující shodu ustanovení stávajících nebo přijímaných vnitrostátních předpisů s jednotlivými články této směrnice.
Článek 12
Nejpozději do tří let ode dne uvedeného v čl. 11 odst. 1 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice, případně doplněnou návrhy změn.
Článek 13
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 14
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 19. května 1998.
DIRECTIVE 98/26/EC OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 19 May 1998
on settlement finality in payment and securities settlement systems
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 100a thereof,
Having regard to the proposal from the Commission (1),
Having regard to the opinion of the European Monetary Institute (2),
Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee (3),
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 189b of the Treaty (4),
(1)
Whereas the Lamfalussy report of 1990 to the Governors of the central banks of the Group of Ten Countries demonstrated the important systemic risk inherent in payment systems which operate on the basis of several legal types of payment netting, in particular multilateral netting; whereas the reduction of legal risks associated with participation in real time gross settlement systems is of paramount importance, given the increasing development of these systems;
(2)
Whereas it is also of the utmost importance to reduce the risk associated with participation in securities settlement systems, in particular where there is a close connection between such systems and payment systems;
(3)
Whereas this Directive aims at contributing to the efficient and cost effective operation of cross-border payment and securities settlement arrangements in the Community, which reinforces the freedom of movement of capital in the internal market; whereas this Directive thereby follows up the progress made towards completion of the internal market, in particular towards the freedom to provide services and liberalisation of capital movements, with a view to the realisation of Economic and Monetary Union;
(4)
Whereas it is desirable that the laws of the Member States should aim to minimise the disruption to a system caused by insolvency proceedings against a participant in that system;
(5)
Whereas a proposal for a Directive on the reorganisation and winding-up of credit institutions submitted in 1985 and amended on 8 February 1988 is still pending before the Council; whereas the Convention on Insolvency Proceedings drawn up on 23 November 1995 by the Member States meeting within the Council explicitly excludes insurance undertakings, credit institutions and investment firms;
(6)
Whereas this Directive is intended to cover payment and securities settlement systems of a domestic as well as of a cross-border nature; whereas the Directive is applicable to Community systems and to collateral security constituted by their participants, be they Community or third country participants, in connection with participation in these systems;
(7)
Whereas Member States may apply the provisions of this Directive to their domestic institutions which participate directly in third country systems and to collateral security provided in connection with participation in such systems;
(8)
Whereas Member States should be allowed to designate as a system covered by this Directive a system whose main activity is the settlement of securities even if the system to a limited extent also deals with commodity derivatives;
(9)
Whereas the reduction of systemic risk requires in particular the finality of settlement and the enforceability of collateral security; whereas collateral security is meant to comprise all means provided by a participant to the other participants in the payment and/or securities settlement systems to secure rights and obligations in connection with that system, including repurchase agreements, statutory liens and fiduciary transfers; whereas regulation in national law of the kind of collateral security which can be used should not be affected by the definition of collateral security in this Directive;
(10)
Whereas this Directive, by covering collateral security provided in connection with operations of the central banks of the Member States functioning as central banks, including monetary policy operations, assists the European Monetary Institute in its task of promoting the efficiency of cross-border payments with a view to the preparation of the third stage of Economic and Monetary Union and thereby contributes to developing the necessary legal framework in which the future European central bank may develop its policy;
(11)
Whereas transfer orders and their netting should be legally enforceable under all Member States' jurisdictions and binding on third parties;
(12)
Whereas rules on finality of netting should not prevent systems testing, before the netting takes place, whether orders that have entered the system comply with the rules of that system and allow the settlement of that system to take place;
(13)
Whereas nothing in this Directive should prevent a participant or a third party from exercising any right or claim resulting from the underlying transaction which they may have in law to recovery or restitution in respect of a transfer order which has entered a system, e.g. in case of fraud or technical error, as long as this leads neither to the unwinding of netting nor to the revocation of the transfer order in the system;
(14)
Whereas it is necessary to ensure that transfer orders cannot be revoked after a moment defined by the rules of the system;
(15)
Whereas it is necessary that a Member State should immediately notify other Member States of the opening of insolvency proceedings against a participant in the system;
(16)
Whereas insolvency proceedings should not have a retroactive effect on the rights and obligations of participants in a system;
(17)
Whereas, in the event of insolvency proceedings against a participant in a system, this Directive furthermore aims at determining which insolvency law is applicable to the rights and obligations of that participant in connection with its participation in a system;
(18)
Whereas collateral security should be insulated from the effects of the insolvency law applicable to the insolvent participant;
(19)
Whereas the provisions of Article 9(2) should only apply to a register, account or centralized deposit system which evidences the existence of proprietary rights in or for the delivery or transfer of the securities concerned;
(20)
Whereas the provisions of Article 9(2) are intended to ensure that if the participant, the central bank of a Member State or the future European central bank has a valid and effective collateral security as determined under the law of the Member State where the relevant register, account or centralized deposit system is located, then the validity and enforceability of that collateral security as against that system (and the operator thereof) and against any other person claiming directly or indirectly through it, should be determined solely under the law of that Member State;
(21)
Whereas the provisions of Article 9(2) are not intended to prejudice the operation and effect of the law of the Member State under which the securities are constituted or of the law of the Member State where the securities may otherwise be located (including, without limitation, the law concerning the creation, ownership or transfer of such securities or of rights in such securities) and should not be interpreted to mean that any such collateral security will be directly enforceable or be capable of being recognised in any such Member State otherwise than in accordance with the law of that Member State;
(22)
Whereas it is desirable that Member States endeavour to establish sufficient links between all the securities settlement systems covered by this Directive with a view towards promoting maximum transparency and legal certainty of transactions relating to securities;
(23)
Whereas the adoption of this Directive constitutes the most appropriate way of realising the above-mentioned objectives and does not go beyond what is necessary to achieve them,
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
SECTION I
SCOPE AND DEFINITIONS
Article 1
The provisions of this Directive shall apply to:
(a)
any system as defined in Article 2(a), governed by the law of a Member State and operating in any currency, the ecu or in various currencies which the system converts one against another,
(b)
any participant in such a system;
(c)
collateral security provided in connection with:
-
participation in a system, or
-
operations of the central banks of the Member States in their functions as central banks.
Article 2
For the purpose of this Directive:
(a)
‘system’ shall mean a formal arrangement:
-
between three or more participants, without counting a possible settlement agent, a possible central counterparty, a possible clearing house or a possible indirect participant, with common rules and standardised arrangements for the execution of transfer orders between the participants,
-
governed by the law of a Member State chosen by the participants; the participants may, however, only choose the law of a Member State in which at least one of them has its head office, and
-
designated, without prejudice to other more stringent conditions of general application laid down by national law, as a system and notified to the Commission by the Member State whose law is applicable, after that Member State is satisfied as to the adequacy of the rules of the system.
Subject to the conditions in the first subparagraph, a Member State may designate as a system such a formal arrangement whose business consists of the execution of transfer orders as defined in the second indent of (i) and which to a limited extent executes orders relating to other financial instruments, when that Member State considers that such a designation is warranted on grounds of systemic risk.
A Member State may also on a case-by-case basis designate as a system such a formal arrangement between two participants, without counting a possible settlement agent, a possible central counterparty, a possible clearing house or a possible indirect participant, when that Member State considers that such a designation is warranted on grounds of systemic risk;
(b)
‘institution’ shall mean:
-
a credit institution as defined in the first indent of Article 1 of Directive 77/780/EEC (5) including the institutions set out in the list in Article 2(2) thereof, or
-
an investment firm as defined in point 2 of Article 1 of Directive 93/22/EEC (6) excluding the institutions set out in the list in Article 2(2)(a) to (k) thereof, or
-
public authorities and publicly guaranteed undertakings, or
-
any undertaking whose head office is outside the Community and whose functions correspond to those of the Community credit institutions or investment firms as defined in the first and second indent,
which participates in a system and which is responsible for discharging the financial obligations arising from transfer orders within that system.
If a system is supervised in accordance with national legislation and only executes transfer orders as defined in the second indent of (i), as well as payments resulting from such orders, a Member State may decide that undertakings which participate in such a system and which have responsibility for discharging the financial obligations arising from transfer orders within this system, can be considered institutions, provided that at least three participants of this system are covered by the categories referred to in the first subparagraph and that such a decision is warranted on grounds of systemic risk;
(c)
‘central counterparty’ shall mean an entity which is interposed between the institutions in a system and which acts as the exclusive counterparty of these institutions with regard to their transfer orders;
(d)
‘settlement agent’ shall mean an entity providing to institutions and/or a central counterparty participating in systems, settlement accounts through which transfer orders within such systems are settled and, as the case may be, extending credit to those institutions and/or central counterparties for settlement purposes;
(e)
‘clearing house’ shall mean an entity responsible for the calculation of the net positions of institutions, a possible central counterparty and/or a possible settlement agent;
(f)
‘participant’ shall mean an institution, a central counterparty, a settlement agent or a clearing house.
According to the rules of the system, the same participant may act as a central counterparty, a settlement agent or a clearing house or carry out part or all of these tasks.
A Member State may decide that for the purposes of this Directive an indirect participant may be considered a participant if it is warranted on the grounds of systemic risk and on condition that the indirect participant is known to the system;
(g)
‘indirect participant’ shall mean a credit institution as defined in the first indent of (b) with a contractual relationship with an institution participating in a system executing transfer orders as defined in the first indent of (i) which enables the abovementioned credit institution to pass transfer orders through the system;
(h)
‘securities’ shall mean all instruments referred to in section B of the Annex to Directive 93/22/EEC;
(i)
‘transfer order’ shall mean:
-
any instruction by a participant to place at the disposal of a recipient an amount of money by means of a book entry on the accounts of a credit institution, a central bank or a settlement agent, or any instruction which results in the assumption or discharge of a payment obligation as defined by the rules of the system, or
-
an instruction by a participant to transfer the title to, or interest in, a security or securities by means of a book entry on a register, or otherwise;
(j)
‘insolvency proceedings’ shall mean any collective measure provided for in the law of a Member State, or a third country, either to wind up the participant or to reorganise it, where such measure involves the suspending of, or imposing limitations on, transfers or payments;
(k)
‘netting’ shall mean the conversion into one net claim or one net obligation of claims and obligations resulting from transfer orders which a participant or participants either issue to, or receive from, one or more other participants with the result that only a net claim can be demanded or a net obligation be owed;
(l)
‘settlement account’ shall mean an account at a central bank, a settlement agent or a central counterparty used to hold funds and securities and to settle transactions between participants in a system;
(m)
‘collateral security’ shall mean all realisable assets provided under a pledge (including money provided under a pledge), a repurchase or similar agreement, or otherwise, for the purpose of securing rights and obligations potentially arising in connection with a system, or provided to central banks of the Member States or to the future European central bank.
SECTION II
NETTING AND TRANSFER ORDERS
Article 3
1. Transfer orders and netting shall be legally enforceable and, even in the event of insolvency proceedings against a participant, shall be binding on third parties, provided that transfer orders were entered into a system before the moment of opening of such insolvency proceedings as defined in Article 6(1).
Where, exceptionally, transfer orders are entered into a system after the moment of opening of insolvency proceedings and are carried out on the day of opening of such proceedings, they shall be legally enforceable and binding on third parties only if, after the time of settlement, the settlement agent, the central counterparty or the clearing house can prove that they were not aware, nor should have been aware, of the opening of such proceedings.
2. No law, regulation, rule or practice on the setting aside of contracts and transactions concluded before the moment of opening of insolvency proceedings, as defined in Article 6(1) shall lead to the unwinding of a netting.
3. The moment of entry of a transfer order into a system shall be defined by the rules of that system. If there are conditions laid down in the national law governing the system as to the moment of entry, the rules of that system must be in accordance with such conditions.
Article 4
Member States may provide that the opening of insolvency proceedings against a participant shall not prevent funds or securities available on the settlement account of that participant from being used to fulfil that participant's obligations in the system on the day of the opening of the insolvency proceedings. Furthermore, Member States may also provide that such a participant's credit facility connected to the system be used against available, existing collateral security to fulfil that participant's obligations in the system.
Article 5
A transfer order may not be revoked by a participant in a system, nor by a third party, from the moment defined by the rules of that system.
SECTION III
PROVISIONS CONCERNING INSOLVENCY PROCEEDINGS
Article 6
1. For the purpose of this Directive, the moment of opening of insolvency proceedings shall be the moment when the relevant judicial or administrative authority handed down its decision.
2. When a decision has been taken in accordance with paragraph 1, the relevant judicial or administrative authority shall immediately notify that decision to the appropriate authority chosen by its Member State.
3. The Member State referred to in paragraph 2 shall immediately notify other Member States.
Article 7
Insolvency proceedings shall not have retroactive effects on the rights and obligations of a participant arising from, or in connection with, its participation in a system earlier than the moment of opening of such proceedings as defined in Article 6(1).
Article 8
In the event of insolvency proceedings being opened against a participant in a system, the rights and obligations arising from, or in connection with, the participation of that participant shall be determined by the law governing that system.
SECTION IV
INSULATION OF THE RIGHTS OF HOLDERS OF COLLATERAL SECURITY FROM THE EFFECTS OF THE INSOLVENCY OF THE PROVIDER
Article 9
1. The rights of:
-
a participant to collateral security provided to it in connection with a system, and
-
central banks of the Member States or the future European central bank to collateral security provided to them,
shall not be affected by insolvency proceedings against the participant or counterparty to central banks of the Member States or the future European central bank which provided the collateral security. Such collateral security may be realised for the satisfaction of these rights.
2. Where securities (including rights in securities) are provided as collateral security to participants and/or central banks of the Member States or the future European central bank as described in paragraph 1, and their right (or that of any nominee, agent or third party acting on their behalf) with respect to the securities is legally recorded on a register, account or centralised deposit system located in a Member State, the determination of the rights of such entities as holders of collateral security in relation to those securities shall be governed by the law of that Member State.
SECTION V
FINAL PROVISIONS
Article 10
Member States shall specify the systems which are to be included in the scope of this Directive and shall notify them to the Commission and inform the Commission of the authorities they have chosen in accordance with Article 6(2).
The system shall indicate to the Member State whose law is applicable the participants in the system, including any possible indirect participants, as well as any change in them.
In addition to the indication provided for in the second subparagraph, Member States may impose supervision or authorisation requirements on systems which fall under their jurisdiction.
Anyone with a legitimate interest may require an institution to inform him of the systems in which it participates and to provide information about the main rules governing the functioning of those systems.
Article 11
1. Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive before 11 December 1999. They shall forthwith inform the Commission thereof.
When Member States adopt these measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such a reference shall be laid down by the Member States.
2. Member States shall communicate to the Commission the text of the provisions of domestic law which they adopt in the field governed by this Directive. In this Communication, Member States shall provide a table of correspondence showing the national provisions which exist or are introduced in respect of each Article of this Directive.
Article 12
No later than three years after the date mentioned in Article 11(1), the Commission shall present a report to the European Parliament and the Council on the application of this Directive, accompanied where appropriate by proposals for its revision.
Article 13
This Directive shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities.
Article 14
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 19 May 1998.