SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/6/ES
ze dne 20. února 2008,
kterou se mění směrnice 97/67/ES s ohledem na úplné dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb Společenství
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 a články 55 a 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada v usnesení ze dne 7. února 1994 o rozvoji poštovních služeb Společenství (4) určila jako jeden z hlavních cílů poštovní politiky Společenství sladění postupného a řízeného otvírání poštovního trhu hospodářské soutěži s trvalou zárukou poskytování všeobecných služeb.
(2)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (5) stanovila regulační rámec pro poštovní odvětví na úrovni Společenství, včetně opatření k zaručení všeobecných služeb a stanovení maximálních limitů pro poštovní služby, které členské státy mohou vyhradit pro své poskytovatele všeobecných služeb s ohledem na zachování všeobecných služeb, které by měly být postupně omezovány, a časový plán pro rozhodování o dalším otevírání trhu hospodářské soutěži za účelem vytvoření vnitřního trhu poštovních služeb.
(3)
Článek 16 Smlouvy zdůrazňuje místo, které služby obecného hospodářského zájmu zaujímají v rámci společných hodnot Evropské unie, jakož i jejich význam při podpoře sociální a územní soudržnosti. Podle tohoto článku je třeba zajistit, aby zásady a podmínky pro fungování uvedených služeb umožňovaly naplnění účelu těchto služeb.
(4)
Pozitivní úlohu služeb obecného hospodářského zájmu zdůraznil zvláštní průzkum veřejného mínění Eurobarometr 219 z října roku 2005, jenž ukázal, že podle uživatelů z celé EU jsou poštovní služby nejoceňovanějšími službami obecného hospodářského zájmu; kladně se vyjádřilo 77 % tázaných osob.
(5)
Poštovní služby jsou podstatným nástrojem komunikace a výměny informací, a hrají proto klíčovou roli, pokud jde o přispívání k cílům sociální, hospodářské a územní soudržnosti Unie. Poštovní sítě mají důležitý územní a sociální rozměr, jenž umožňuje všeobecný přístup k základním místním službám.
(6)
Opatření v oblasti poštovních služeb by měla být navržena takovým způsobem, aby Společenství dosáhlo cílů spočívajících v plnění úkolů podle článku 2 Smlouvy, tedy podpory harmonického, vyváženého a udržitelného rozvoje hospodářských činností, vysoké úrovně zaměstnanosti a sociální ochrany, trvalého a neinflačního růstu, vysokého stupně konkurenceschopnosti a konvergence hospodářské výkonnosti, zvyšování životní úrovně a kvality života a hospodářské a sociální soudržnosti a solidarity mezi členskými státy.
(7)
Evropské poštovní trhy prošly v posledních letech dramatickými změnami, k nimž přispěl technologický pokrok a intenzivnější hospodářská soutěž v důsledku deregulace. S ohledem na globalizaci je velmi důležité zaujmout postoj podporující aktivitu a rozvoj, aby občané Unie nebyli zbaveni prospěchu plynoucího z uvedených změn.
(8)
Evropská rada zasedající ve dnech 22. a 23. března 2005 znovu zdůraznila ve svých závěrech týkajících se přezkumu Lisabonské strategie v polovině období význam dotvoření vnitřního trhu jako nástroje na podporu růstu a vytvoření většího počtu kvalitnějších pracovních míst a důležitou úlohu, kterou musí účinné služby obecného hospodářského zájmu zastávat v konkurenceschopném a dynamickém hospodářství. Tyto závěry jsou nadále platné pro poštovní služby jako základní nástroj komunikace, obchodu a sociální a územní soudržnosti.
(9)
V usnesení Evropského parlamentu ze dne 2. února 2006 o uplatňování poštovní směrnice (6) se zdůrazňuje sociální a hospodářský význam efektivně fungujících poštovních služeb a jejich důležitá úloha v rámci Lisabonské strategie a uvádí se, že dosud provedená reformní opatření vedla k významnému příznivému vývoji poštovního odvětví, ke zvýšení kvality a účinnosti a k lepší orientaci na uživatele. S ohledem na zřetelně nesourodý vývoj povinností všeobecných služeb v členských státech vyzval Evropský parlament ve svém usnesení Komisi, aby se při přípravě výhledové studie zaměřila zejména na kvalitu poskytovaných všeobecných služeb a na jejich budoucí zdroje financování a aby v rámci této studie navrhla definici všeobecných služeb, jejich rozsah a vhodné financování.
(10)
V souladu se směrnicí 97/67/ES byla vypracována výhledová studie, která posuzuje dopad úplného dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb Společenství v roce 2009 na všeobecné služby v každém členském státě. Komise rovněž důkladně přezkoumala poštovní odvětví Společenství, přičemž mimo jiné nechala provést studie hospodářského, sociálního a technologického pokroku v tomto odvětví, a uskutečnila též rozsáhlé konzultace se zúčastněnými stranami.
(11)
Ve výhledové studii se uvádí, že základní cíl spočívající v zabezpečení udržitelného poskytování všeobecných služeb odpovídajících normám kvality definovaným členskými státy v souladu se směrnicí 97/67/ES lze zajistit v celém Společenství do roku 2009, aniž by byla nutná vyhrazená oblast.
(12)
Postupné otevírání poštovních trhů hospodářské soutěži poskytuje poskytovatelům všeobecných služeb dostatek času pro zavedení nezbytných opatření k modernizaci a restrukturalizaci, která jsou nutná k zajištění dlouhodobé životaschopnosti v nových tržních podmínkách, a umožňuje členským státům přizpůsobit své regulační systémy otevřenějšímu prostředí. Členské státy mohou navíc využít možnosti, kterou nabízí období pro provedení směrnice a dostatečně dlouhá doba nezbytná pro zavedení účinné hospodářské soutěže, k případné další modernizaci a restrukturalizaci poskytovatelů všeobecných služeb.
(13)
Z výhledové studie vyplývá, že by nemělo být nadále upřednostňováno financování všeobecných služeb prostřednictvím vyhrazené oblasti. Toto posouzení bere v úvahu zájem Společenství a jeho členských států na dosažení vnitřního trhu a zohledňuje možnosti vnitřního trhu z hlediska zvýšení růstu a zaměstnanosti i z hlediska zajištění dostupnosti účinné služby obecného hospodářského zájmu pro všechny uživatele. Je proto vhodné potvrdit konečné datum dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb.
(14)
Existuje řada podnětů k provedení změn v poštovním odvětví, zejména poptávka a měnící se potřeby uživatelů, organizační změny, automatizace a zavádění nových technologií, nahrazování elektronickými prostředky komunikace a otvírání trhu. Aby mohli poskytovatelé poštovních služeb obstát v hospodářské soutěži, reagovat na nové požadavky zákazníků a zajišťovat nové zdroje financování, mohou své činnosti rozšířit o poskytování elektronických obchodních služeb nebo jiných služeb informační společnosti.
(15)
Poskytovatelé poštovních služeb včetně určených poskytovatelů všeobecných služeb jsou pobízeni, aby zlepšili účinnost v návaznosti na nové konkurenční výzvy (např. digitalizace a elektronické komunikace), jež se od tradičních poštovních služeb liší, což samo o sobě přispěje k významnému nárůstu konkurenceschopnosti.
(16)
Úplné otevření trhu pomůže zvýšit celkový objem poštovních trhů; dále přispěje k zachování udržitelné a kvalitní zaměstnanosti u poskytovatelů všeobecných služeb a k usnadnění tvorby nových pracovních míst u jiných provozovatelů, subjektů nově vstupujících na trh a v oblasti souvisejících hospodářských odvětví. Touto směrnicí není dotčena pravomoc členských států regulovat v odvětví poštovních služeb podmínky zaměstnanosti, což by však nemělo vést k nekalé hospodářské soutěži. Sociálním faktorům by při přípravě otevření poštovního trhu měla být věnována řádná pozornost.
(17)
Samotná doprava by za poštovní službu považována být neměla. Adresné reklamní zásilky tvořené výhradně reklamními, obchodními nebo propagačními materiály, obsahující zprávu s totožným obsahem kromě jména adresáta, adresy a identifikačního čísla mohou být považovány za listovní zásilky.
(18)
Větší konkurenceschopnost by měla navíc umožnit, aby se v poštovním odvětví uplatnily alternativní metody komunikace a zvýšila se kvalita poskytovaných služeb v souladu se stále rostoucími požadavky uživatelů.
(19)
Poštovní síť na venkově, mimo jiné v horských a ostrovních oblastech, hraje významnou úlohu při začleňování podniků do vnitrostátního nebo mezinárodního hospodářství a při zachovávání soudržnosti, pokud jde o sociální oblast a zaměstnanost. Kromě toho mohou poštovní přístupová místa v odlehlých venkovských oblastech poskytovat důležitou síť infrastruktury pro přístup k novým službám elektronické komunikace.
(20)
Vývoj souvisejících komunikačních trhů má odlišný dopad v různých oblastech Společenství a na různé složky obyvatelstva i na používání poštovních služeb. Vzhledem k tomu, že by měla být zachována územní a sociální soudržnost, a s ohledem na skutečnost, že členské státy mohou využitím flexibility stanovené směrnicí 97/67/ES upravit některé zvláštní charakteristiky služeb tak, aby uspokojily místní poptávku, je vhodné zachovat v plném rozsahu všeobecné služby a související požadavky na kvalitu, jež jsou ve směrnici 97/67/ES stanoveny. Je vhodné vyjasnit v souladu se stávající praxí, že by členské státy měly poskytovat výběr a dodávání zásilek pouze v těch pracovních dnech týdne, které nejsou podle vnitrostátních právních předpisů stanoveny jakožto dny pracovního volna. Členské státy by měly sledovat vývoj trhu a dohlížet na něj, aby bylo zajištěno, že otevření trhu bude i nadále přinášet výhody všem uživatelům, zejména spotřebitelům a malým a středním podnikům. Měly by přijmout vhodná regulační opatření, která jsou podle směrnice 97/67/ES k dispozici, a zajistit tak, aby dostupnost poštovních služeb nadále uspokojovala potřeby uživatelů, včetně případného zajištění minimálního počtu služeb poskytovaných na jednom přístupovém místě, a zejména aby ve venkovských a odlehlých oblastech bylo pokrytí přístupovými místy poštovních služeb dostatečně husté.
(21)
Všeobecné služby v zásadě zaručují jeden výběr a jedno dodání do bydliště každé fyzické osoby nebo sídla právnické osoby v každý pracovní den, a to i v odlehlých či řídce osídlených oblastech.
(22)
Poskytování vysoce kvalitních poštovních služeb významně přispívá k dosažení cíle sociální a územní soudržnosti. Zejména elektronický obchod nabízí odlehlým a řídce osídleným oblastem nové příležitosti účastnit se hospodářského života, pro něž je poskytování kvalitních poštovních služeb důležitou podmínkou.
(23)
Směrnice 97/67/ES upřednostnila poskytování všeobecných služeb prostřednictvím určení poskytovatelů všeobecných služeb. Členské státy mohou požadovat, aby byly všeobecné služby poskytovány na celém území daného státu. S ohledem na sílící hospodářskou soutěž a rozšiřující se možnosti by měla být členským státům poskytnuta větší volnost při určování nejúčinnějšího a nejvhodnějšího mechanismu pro zaručení dostupnosti všeobecných služeb, při současném dodržení zásad objektivity, transparentnosti, nediskriminace, přiměřenosti a co nejmenšího narušení trhu, jež jsou pro zajištění volného poskytování poštovních služeb na vnitřním trhu nezbytné. Členské státy mohou uplatňovat některé z níže uvedených opatření nebo jejich kombinaci: poskytování všeobecných služeb tržními silami, určení jednoho nebo více podniků k poskytování různých prvků všeobecných služeb nebo k pokrytí jednotlivých částí území a zadávání veřejných zakázek na poskytování služeb.
V případě, že se některý členský stát rozhodne určit jeden nebo více podniků jako poskytovatele všeobecných služeb nebo jako poskytovatele různých složek všeobecných služeb, musí zajistit, že požadavky na kvalitu všeobecných služeb jsou stanoveny transparentním a přiměřeným způsobem. Určí-li členský stát více než jeden podnik, měl by zajistit, aby v povinnostech všeobecných služeb nedocházelo k překrývání.
(24)
Je důležité, aby uživatelé byli plně informováni o poskytovaných všeobecných službách a aby poskytovatelé poštovních služeb byli informováni o právech a povinnostech poskytovatele či poskytovatelů všeobecných služeb. Členské státy by měly zajistit, aby uživatelé byli i nadále plně informováni o charakteristikách a dostupnosti konkrétních poskytovaných služeb. Členské státy by měly zajistit zpřístupnění všech takovýchto informací. V souladu s větší flexibilitou danou členským státům při zajišťování poskytování všeobecných služeb jiným způsobem než určením poskytovatele či poskytovatelů všeobecných služeb je však vhodné, aby byla členským státům dána flexibilita při rozhodování o tom, jak tyto informace zpřístupnit veřejnosti.
(25)
S ohledem na vypracované studie a s cílem využít veškeré možnosti vnitřního trhu poštovních služeb je vhodné ukončit používání vyhrazené oblasti a zvláštních práv jako způsobu zajištění financování všeobecných služeb.
(26)
V některých členských státech může být nadále potřebné vnější financování zbytkových čistých nákladů na všeobecné služby. Je proto vhodné jednoznačně objasnit alternativní možnosti zajištění financování všeobecných služeb, pokud je to nezbytné a dostatečně odůvodněné, a zároveň umožnit členským státům volbu finančních mechanismů, které mají být použity. Tyto alternativy zahrnují použití postupů zadávání veřejných zakázek, včetně soutěžního dialogu nebo vyjednávacího řízení se zveřejněním oznámení o zakázce i bez něho, stanovených ve směrnicích o zadávání veřejných zakázek, a pokud jsou povinnosti všeobecných služeb spojeny s čistými náklady na tyto služby a představují pro určeného poskytovatele veřejných služeb nespravedlivou zátěž, poskytování náhrad z veřejných prostředků a transparentní rozdělení nákladů mezi poskytovatele nebo uživatele prostřednictvím příspěvků do vyrovnávacího fondu. Členské státy mohou použít jiné způsoby financování podle právních předpisů Společenství, například mohou v případě potřeby rozhodnout, že zisky z jiných činností poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb mimo oblast všeobecných služeb mají být v celku nebo zčásti přiděleny do financování čistých nákladů na všeobecné služby, je-li to v souladu se Smlouvou. Aniž je dotčena povinnost členských států dodržovat pravidla Smlouvy pro státní podporu, včetně příslušných zvláštních oznamovacích povinností, mohou členské státy vyrozumět Komisi o mechanismech financování použitých pro pokrytí jakýchkoli čistých nákladů na všeobecné služby, což by mělo být zohledněno v pravidelných zprávách o uplatňování směrnice 97/67/ES předkládané Komisí Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Je-li stanoveno zřízení vyrovnávacího fondu, lze od poskytovatelů poštovních služeb vyžadovat, aby k financování všeobecných služeb přispívali. S cílem stanovit, kterým podnikům může být uložena povinnost přispívat do vyrovnávacího fondu, by členské státy měly posoudit, zda služby poskytované těmito podniky mohou být z hlediska uživatele považovány za služby spadající do oblasti všeobecných služeb, neboť jsou v dostatečné míře zaměnitelné se všeobecnými službami, a to s ohledem na povahu dotčených služeb, včetně hlediska přidané hodnoty, jakož i zamýšlený účel a stanovení cen. Tyto služby nemusí nutně zahrnovat veškeré vlastnosti všeobecných služeb, jako je každodenní dodávání nebo pokrytí celého území státu.
(28)
Členské státy by pro dosažení souladu se zásadou přiměřenosti při určování příspěvku těchto podniků na náklady související s poskytováním všeobecných služeb v daném členském státě měly používat transparentní a nediskriminační kritéria, jako například podíl těchto podniků na činnostech spadajících do oblasti všeobecných služeb v tomto členském státě. Členské státy mohou vyžadovat od těch poskytovatelů, na něž se vztahuje povinnost přispívat do vyrovnávacího fondu, aby pro zajištění fungování fondu zavedli náležitě oddělené účty.
(29)
Pro jakýkoli mechanismus financování by měly i nadále platit zásady transparentnosti, nediskriminace a přiměřenosti obsažené v současné době ve směrnici 97/67/ES a každé rozhodnutí v této oblasti by mělo být založeno na transparentních, objektivních a ověřitelných kritériích. Zejména je třeba pod dohledem národního regulačního orgánu vypočítat čisté náklady na všeobecné služby jako rozdíl mezi čistými náklady určeného poskytovatele všeobecných služeb v případě, že vykonává povinnosti všeobecných služeb, a v případě, že povinnosti všeobecných služeb nevykonává. Při výpočtu by se měly zohlednit všechny další důležité faktory, včetně jakýchkoli tržních výhod, které poskytovatel poštovních služeb určený k poskytování všeobecných služeb získá, nároku na přiměřený zisk a pobídek k nákladové efektivnosti.
(30)
Pokud se členské státy rozhodnou zpřístupnit veřejnosti na svém území další či doplňující služby, s výjimkou těch, které se vztahují na povinnosti všeobecných služeb vymezené v této směrnici, například dodávání důchodů a poštovních poukázek ve venkovských oblastech, neměly by tyto služby podléhat žádným vyrovnávacím mechanismům vyžadujícím příspěvek konkrétních podniků. Členské státy mohou ve vhodných případech poskytnout finanční prostředky na takovéto další či doplňující služby v souladu s pravidly pro poskytování státní podpory podle Smlouvy. S výjimkou poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb nesmí být udělení oprávnění vázáno na povinnost poskytovat tyto další služby.
(31)
Členským státům, jež přistoupily k Unii po vstupu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/39/ES ze dne 10. června 2002, kterou se mění směrnice 97/67/ES s ohledem na další otevření hospodářské soutěže poštovních služeb Společenství (7), v platnost a v jejichž případě je možné, že čelily zvláštním obtížím spojeným s plynulým přizpůsobením svých poštovních trhů, neboť se připojily k procesu poštovní reformy v pozdější fázi, a určitým členským státům s nízkým počtem obyvatel a nevelkou rozlohou se zvláštními charakteristikami specifickými pro poštovní služby nebo členským státům s obzvláště složitou topografií, s velkým množstvím ostrovů, je vhodné poskytnout možnost odložit provedení této směrnice o určitou dobu, aby mohly nadále vyhrazovat služby svému poskytovateli či poskytovatelům všeobecných služeb, přičemž o využití této možnosti je informována Komise. S ohledem na výjimečnost této možnosti je rovněž vhodné po omezenou dobu a pro omezené množství služeb povolit členským státům, jež své trhy zcela otevřely, aby monopolům provozujícím služby v jiném členském státě odmítly udělit oprávnění k provozování těchto služeb na svém území.
(32)
Komise by měla členským státům poskytnout pomoc ohledně jednotlivých aspektů provádění této směrnice včetně pomoci ohledně výpočtu jakýchkoli čistých nákladů. Spolupráce národních regulačních orgánů při dalším určování kritérií a podpory v této oblasti by měla navíc přispět k harmonizovanému uplatňování této směrnice.
(33)
Členským státům by mělo být umožněno používat všeobecná oprávnění a individuální licence, pokud je to odůvodněné a úměrné sledovanému cíli. Jak však bylo zdůrazněno ve třetí zprávě o uplatňování směrnice 97/67/ES, je třeba dále harmonizovat podmínky, které mohou být stanoveny, aby se omezily neodůvodněné překážky poskytování služeb na vnitřním trhu. V této souvislosti mohou členské státy například povolit poskytovatelům poštovních služeb, aby se rozhodli mezi povinností poskytovat službu nebo se finančně podílet na nákladech na tuto službu poskytovanou jiným poskytovatelem, nemělo by jim však již být povoleno současné uložení povinnosti přispívat do mechanismu rozdělení nákladů a povinnosti poskytovat všeobecné služby nebo povinnosti týkající se kvality služeb, které mají sloužit stejnému účelu. Rovněž je vhodné objasnit, že některá ustanovení o udělování všeobecného oprávnění a licencí by neměla být použitelná na určené poskytovatele všeobecných služeb.
(34)
V prostředí, v němž několik poštovních podniků poskytuje služby v oblasti všeobecných služeb, je vhodné od všech členských států požadovat, aby posoudily, zda by některé prvky poštovní infrastruktury nebo některé služby obecně poskytované poskytovateli všeobecných služeb neměly být zpřístupněny jiným provozovatelům poskytujícím obdobné služby, s cílem podporovat účinnou hospodářskou soutěž nebo chránit všechny uživatele zajištěním celkové kvality poštovních služeb. Existuje-li několik poskytovatelů všeobecných služeb s regionálními poštovními sítěmi, měly by členské státy rovněž vyhodnotit a v nezbytných případech zajistit jejich interoperabilitu, aby se předešlo překážkám ve včasné dopravě poštovních zásilek. Vzhledem k tomu, že právní a tržní situace těchto prvků nebo služeb je v jednotlivých členských státech rozdílná, je vhodné pouze požadovat, aby členské státy určily na základě dostatečných informací potřebu, rozsah a volbu regulačního nástroje, včetně případného rozdělení nákladů. Tímto ustanovením není dotčeno právo členských států přijmout opatření k zajištění přístupu k poštovní síti za podmínek transparentnosti a nediskriminace.
(35)
Členské státy by měly zajistit, aby poskytovatelé poštovních služeb při zpracovávání osobních údajů podle směrnice 97/67/ES použili ustanovení Společenství i vnitrostátní ustanovení o ochraně osobních údajů, zejména ustanovení uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8).
(36)
Ustanoveními této směrnice by neměla být dotčena vnitrostátní ustanovení upravující podmínky vyvlastnění pro účely organizování poskytování všeobecných služeb.
(37)
S ohledem na význam poštovních služeb pro nevidomé a slabozraké osoby je vhodné potvrdit, že otvírání trhu by nemělo bránit dalšímu poskytování některých bezplatných služeb pro nevidomé a slabozraké osoby, které členské státy zavedly v souladu s platnými mezinárodními závazky a které zajišťuje poskytovatel či poskytovatelé všeobecných služeb.
(38)
V plně konkurenčním prostředí je důležité, jak z hlediska finanční vyrovnanosti všeobecných služeb, tak i z hlediska omezení narušení trhu, aby odchylka od zásady, že ceny musí odrážet obvyklé tržní podmínky a náklady, byla možná pouze z důvodu ochrany veřejných zájmů. Tohoto cíle by mělo být dosaženo tím, že členské státy budou nadále oprávněny uplatňovat jednotné sazby u zásilek, u kterých je určena sazba za kus, což je služba nejčastěji využívaná spotřebiteli, včetně malých a středních podniků. Členské státy mohou rovněž zachovat jednotné sazby u některých jiných poštovních zásilek, např. u novin a knih, z důvodu ochrany obecného veřejného zájmu, například přístupu ke kultuře, zajištění účasti v demokratické společnosti (svoboda tisku) nebo regionální či sociální soudržnosti.
(39)
Pro účely poskytování služeb všem uživatelům, včetně podniků, odesílatelů hromadných zásilek a subjektů sjednocujících zásilky pocházející od různých uživatelů, mohou poskytovatelé všeobecných služeb využívat větší cenovou flexibilitu, v souladu se zásadou nákladové orientace. Tyto sazby by měly zohlednit náklady, kterým se lze vyhnout ve srovnání s běžnou službou nabízející celý rozsah činností zahrnujících výběr, třídění, přepravu a dodání jednotlivých poštovních zásilek.
(40)
S ohledem na zvláštnosti jednotlivých států ovlivňující regulaci podmínek, za kterých musí určený poskytovatel všeobecných služeb vykonávat svou činnost v plně konkurenčním prostředí, je vhodné ponechat členským státům volnost při rozhodování o nejlepším způsobu sledování křížových dotací.
(41)
Vzhledem k přechodu k plně konkurenčnímu trhu a aby se předešlo tomu, že by křížové dotace nepříznivě ovlivňovaly hospodářskou soutěž, je vhodné nadále požadovat, aby členské státy zachovaly povinnost poskytovatelů všeobecných služeb vést oddělené a transparentní účetnictví, s výhradou nezbytných úprav.
Na základě této povinnosti by národní regulační orgány, orgány pro hospodářskou soutěž a Komise měly získat informace nezbytné k přijetí rozhodnutí týkajících se všeobecných služeb a ke sledování spravedlivých tržních podmínek, dokud nebude dosaženo účinné hospodářské soutěže. Spolupráce národních regulačních orgánů při dalším určování kritérií a pokynů v této oblasti by měla přispět k harmonizovanému uplatňování těchto pravidel.
Oddělené vedení účtů a jejich transparentnost by měly poskytnout členským státům a jejich národním regulačním orgánům dostatečně podrobné informace o účetnictví:
-
pro účely přijímaní rozhodnutí souvisejících se všeobecnými službami,
-
jež budou sloužit jako podklad při určování, zda jsou povinnosti všeobecných služeb spojeny se vznikem čistých nákladů a zda pro poskytovatele všeobecných služeb představují nespravedlivou finanční zátěž,
-
pro zajištění toho, aby sazby používané pro všeobecné služby byly v souladu se zásadami tvorby sazeb stanovenými v této směrnici,
-
pro zajištění souladu se zásadami konečných poplatků stanovenými v této směrnici a
-
pro účely sledování tržních podmínek, dokud nebude dosaženo účinné hospodářské soutěže.
(42)
V souladu s platnými předpisy upravujícími jiné oblasti služeb a s cílem posílit ochranu spotřebitelů je vhodné rozšířit uplatňování minimálních zásad týkajících se postupů pro projednávání reklamací i na jiné subjekty než poskytovatele všeobecných služeb. Pro zvýšení účinnosti postupů pro projednávání reklamací je vhodné podporovat využívání postupů pro mimosoudní urovnávání sporů stanovených v doporučení Komise 98/257/ES ze dne 30. března 1998 o zásadách pro orgány příslušné pro mimosoudní urovnávání spotřebitelských sporů (9) a v doporučení Komise 2001/310/ES ze dne 4. dubna 2001 o zásadách pro mimosoudní orgány při řešení spotřebitelských sporů dohodou (10). Zájmy spotřebitelů by byly rovněž posíleny prostřednictvím zvýšené interoperability mezi provozovateli vyplývající z přístupu k některým prvkům infrastruktury a služeb a prostřednictvím požadavku na spolupráci mezi národními regulačními orgány a organizacemi na ochranu spotřebitelů.
Za účelem ochrany zájmů uživatelů poštovních služeb v případě úbytku, ztráty či poškození poštovních zásilek by členské státy měly zavést v oprávněných případech systém poskytnutí odškodnění nebo náhrady.
(43)
Směrnice 97/67/ES stanoví, že mají být přijata některá opatření v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (11).
(44)
Rozhodnutí 1999/468/ES bylo změněno rozhodnutím 2006/512/ES, kterým byl zaveden regulativní postup s kontrolou pro přijetí opatření obecného významu, jež mají za účel změnu jiných než podstatných prvků základního aktu přijatého postupem podle článku 251 Smlouvy, včetně zrušení některých těchto prvků nebo doplnění aktu o nové jiné než podstatné prvky.
(45)
Zejména je třeba zmocnit Komisi k budoucímu přizpůsobování norem kvality služeb technickému pokroku či vývoji trhu a standardizovaným podmínkám nezávislého sledování výkonu vnějšími subjekty. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky směrnice 97/67ES, včetně jejím doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musejí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(46)
Výbor, který je nápomocen Komisi v souladu se směrnicí 97/67/ES, by měl sledovat vývoj v poskytování všeobecných služeb v členských státech.
(47)
Národní regulační orgány budou pravděpodobně nadále hrát klíčovou roli, zejména v těch členských státech, kde je ještě třeba dokončit přechod ke konkurenčnímu prostředí. V souladu se zásadou oddělení regulačních a provozních funkcí by členské státy měly zaručit nezávislost národních regulačních orgánů, a zajistit tak nestrannost jejich rozhodování. Tímto požadavkem nezávislosti není dotčena institucionální autonomie a ústavní povinnosti členských států ani zásada neutrality s ohledem na úpravu vlastnictví uplatňovanou v členských státech, jak je stanovena v článku 295 Smlouvy. Národním regulačním orgánům by měly být poskytnuty veškeré zdroje ve smyslu personálního zajištění, odbornosti a finančních prostředků, které jsou nezbytné k plnění jejich úkolů.
(48)
Vzhledem k tomu, že na výkonu regulačních funkcí se často podílí více vnitrostátních subjektů, je vhodné zavést transparentní rozdělení úkolů a požadovat, aby jednotlivé orgány odpovědné za regulaci daného odvětví, uplatňování pravidel hospodářské soutěže a projednávání záležitostí spojených se spotřebiteli spolupracovaly, a zajistily tak účinné plnění svých úkolů.
(49)
Jakákoli strana, která podléhá rozhodnutí národního regulačního orgánu, by měla mít právo podat opravný prostředek k subjektu, který je na tomto regulačním orgánu nezávislý. Tímto subjektem může být soud. Tímto odvolacím řízením není dotčeno rozdělení pravomocí v rámci vnitrostátních soudních systémů ani práva právnických nebo fyzických osob podle vnitrostátních právních předpisů. Do ukončení těchto řízení je nezbytné zajistit dočasný odklad výkonu rozhodnutí národních regulačních orgánů, aby byla zaručena právní jistota a jistota trhu.
(50)
Národní regulační orgány by měly při plnění svých úkolů vyplývajících ze směrnice 97/67/ES v případě potřeby spolupracovat s jinými regulačními subjekty členských států a s Komisí. To by přispělo k rozvoji vnitřního trhu poštovních služeb a k zajištění důsledného uplatňování ustanovení této směrnice ve všech členských státech, zejména v oblastech, kde vnitrostátní předpisy, kterými se provádí právo Společenství, poskytují národním regulačním orgánům při uplatňování příslušných předpisů značnou pravomoc. Tato spolupráce by mohla probíhat mimo jiné v rámci výboru, který je nápomocen Komisi v souladu s touto směrnicí, nebo v rámci skupiny sdružující evropské regulační orgány. Členské státy by měly rozhodnout, které subjekty jsou národními regulačními orgány pro účely této směrnice.
(51)
Aby mohly národní regulační orgány účinně plnit své úkoly, musí shromažďovat informace od účastníků trhu. Žádosti o informace by měly být přiměřené a neměly by podniky neúnosně zatěžovat. Může se rovněž ukázat jako nutné, aby tyto informace shromažďovala Komise, a mohla tak plnit své povinnosti vyplývající z právních předpisů Společenství. Příjemce informací by měl zajistit jejich důvěrnost v souladu s platnými pravidly.
(52)
V zájmu informovanosti Evropského parlamentu a Rady o vývoji na vnitřním trhu poštovních služeb by Komise měla uvedeným orgánům pravidelně předkládat zprávy o uplatňování směrnice 97/67/ES.
(53)
Touto směrnicí není dotčeno pracovní právo, tedy žádná právní nebo smluvní ustanovení týkající se podmínek zaměstnání, pracovních podmínek, včetně bezpečnosti a ochrany zdraví při práci a vztahu mezi zaměstnavateli a pracovníky, která členské státy používají podle vnitrostátního práva, jež je v souladu s právem Společenství. Touto směrnicí rovněž nejsou dotčeny právní předpisy členských států v oblasti sociálního zabezpečení. V nezbytných případech mohou členské státy ve svých schvalovacích postupech zohlednit pracovní podmínky v souladu s principy transparentnosti a přiměřenosti.
(54)
Členské státy by měly zajistit vybudování dostatečných přístupových míst s ohledem na potřeby uživatelů ve venkovských a řídce osídlených oblastech. Členské státy by měly v těchto oblastech zajistit vhodnou hustotu přístupových míst, aby bylo vyhověno povinnosti všeobecných služeb.
(55)
S cílem zachovat rámec pro regulaci poštovního odvětví by mělo být zrušeno datum ukončení platnosti směrnice 97/67/ES. Ustanovení, jež nejsou touto směrnicí pozměněna, zůstávají v platnosti. Službami, jež členské státy mohou nadále vyhrazovat během období provádění, jsou služby stanovené směrnicí 97/67/ES.
(56)
Jelikož cílů této směrnice, totiž dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb Společenství, zabezpečení společné úrovně všeobecných služeb pro všechny uživatele a stanovení harmonizovaných zásad regulace poštovních služeb, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.
(57)
Směrnice 97/67/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(58)
Tato směrnice je v souladu s ostatními nástroji Společenství týkajícími se služeb. V případě rozporu ustanovení této směrnice s ustanovením jiného nástroje Společenství, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (12), má tato směrnice a její ustanovení přednost a plně se použije na poštovní odvětví.
(59)
Touto směrnicí není dotčeno uplatňování pravidel pro hospodářskou soutěž a volný pohyb služeb uvedených ve Smlouvě. Pokud by mechanismy na financování všeobecných služeb zahrnovaly podporu poskytovanou členským státem nebo z prostředků státní podpory v jakékoli podobě ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, není touto směrnicí dotčena povinnost členských států dodržovat pravidla o státní podpoře uvedená ve Smlouvě.
(60)
Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (13) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 97/67/ES se mění takto:
1)
Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Tato směrnice stanoví společná pravidla, pokud jde o:
-
podmínky poskytování poštovních služeb,
-
poskytování všeobecných poštovních služeb ve Společenství,
-
financování všeobecných služeb za podmínek zajišťujících trvalé poskytování těchto služeb,
-
zásady tvorby sazeb a transparentnosti účtů pro poskytování všeobecných služeb,
-
stanovení norem kvality pro poskytování všeobecných služeb a zavedení systému k zajištění jejich dodržování,
-
harmonizaci technických norem,
-
vytvoření nezávislých národních regulačních orgánů.“
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
bod 1 se nahrazuje tímto:
„1)
poštovními službami se rozumí služby zahrnující výběr, třídění, přepravu a dodávání poštovních zásilek;“;
b)
vkládá se nový bod 1a:
„1a)
poskytovatelem poštovních služeb se rozumí podnik poskytující jednu nebo více poštovních služeb;“;
c)
v bodu 2 se slova „veřejnou poštovní sítí“ nahrazují slovy „poštovní sítí“;
d)
bod 3 se nahrazuje tímto:
„3)
přístupovými místy se rozumí fyzická zařízení, včetně poštovních schránek pro veřejnost umístěných na veřejné komunikaci nebo v budově, na budově nebo na pozemku poskytovatele nebo poskytovatelů poštovních služeb, kde mohou odesílatelé odevzdávat poštovní zásilky do poštovní sítě;“;
e)
bod 4 se nahrazuje tímto:
„4)
výběrem se rozumí sběr poštovních zásilek poskytovatelem poštovních služeb;“;
f)
bod 6 se nahrazuje tímto:
„6)
poštovní zásilkou se rozumí zásilka s adresou v konečné podobě, ve které má být poskytovatelem poštovních služeb dodána. Kromě listovních zásilek jsou to rovněž například knihy, katalogy, noviny, časopisy a poštovní balíky obsahující zboží s obchodní hodnotou či bez obchodní hodnoty;“;
g)
bod 8 se zrušuje;
h)
bod 12 se zrušuje;
i)
bod 13 se nahrazuje tímto;
„13)
poskytovatelem všeobecných služeb se rozumí veřejný nebo soukromý poskytovatel poštovních služeb poskytující všeobecné poštovní služby nebo jejich část v členském státě, jehož totožnost byla sdělena Komisi v souladu s článkem 4;“;
j)
bod 14 se nahrazuje tímto:
„14)
oprávněními se rozumí každé povolení ve formě „všeobecného oprávnění“ nebo „individuální licence“ podle níže uvedených definic, které stanoví práva a povinnosti specifické pro poštovní odvětví a dovoluje podnikům poskytovat poštovní služby a případně vytvářet nebo provozovat své sítě pro poskytování těchto služeb:
-
„všeobecným oprávněním“ se rozumí oprávnění, bez ohledu na to, zda je regulováno „hromadnou licencí“ nebo obecnými právními předpisy, a bez ohledu na to, zda tato regulace vyžaduje registrační nebo deklarační postupy, které neukládá danému poskytovateli poštovních služeb povinnost obdržet výslovné rozhodnutí národního regulačního orgánu před uplatněním práv z oprávnění plynoucích,
-
„individuální licencí“ se rozumí oprávnění udělené národním regulačním orgánem, které dává poskytovateli poštovních služeb specifická práva nebo které podřizuje provoz tohoto podniku zvláštním povinnostem podle potřeby doplňujícím všeobecné oprávnění, pokud poskytovatel poštovních služeb nemá právo uplatňovat daná práva, dokud neobdrží rozhodnutí národního regulačního orgánu;“;
k)
bod 17 se nahrazuje tímto:
„17)
uživatelem se rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba mající prospěch z poskytování poštovních služeb jako odesílatel nebo adresát;“;
l)
bod 19 se nahrazuje tímto:
„19)
základními požadavky se rozumí obecné neekonomické aspekty, které mohou členský stát přimět k zavedení podmínek pro poskytování poštovních služeb. Těmito aspekty jsou listovní tajemství, bezpečnost sítě s ohledem na přepravu nebezpečných předmětů, dodržování pracovních podmínek a podmínek zaměstnání, systémy sociálního zabezpečení stanovené právními či správními předpisy nebo kolektivními smlouvami uzavřenými mezi vnitrostátními sociálními partnery v souladu s právem Společenství a s vnitrostátním právem a v odůvodněných případech ochrana dat, ochrana životního prostředí a územní plánování. Ochrana dat může zahrnovat ochranu osobních údajů, utajení předávaných nebo uložených informací a ochranu soukromí;“;
m)
doplňuje se nový bod, který zní:
„20)
službami poskytovanými za jednotnou sazbu: poštovní služby, jejichž sazba je uvedena v obecných podmínkách poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb, a to pro jednotlivé poštovní zásilky.“
3)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Členské státy přijmou opatření k zajištění toho, aby všeobecné služby byly zaručeny nejméně pět pracovních dnů v týdnu, s výjimkou okolností nebo zeměpisných podmínek považovaných za mimořádné, a aby zahrnovaly alespoň
-
jeden výběr,
-
jedno dodání do domu každé fyzické nebo právnické osoby, nebo odchylně, za podmínek stanovených národním regulačním orgánem, jedno dodání do příslušných zařízení.“;
b)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Národní regulační orgány mohou zvýšit hmotnostní limit pro pokrytí všeobecnými službami u poštovních balíků až na hmotnost nepřesahující 20 kg a mohou stanovit zvláštní opatření pro dodávání těchto balíků do domu.
Bez ohledu na hmotnostní limit poštovních balíků stanovený v rámci všeobecných služeb daného členského státu zajistí členské státy dodávání poštovních balíků přijatých z jiných členských států o hmotnosti do 20 kg na vlastním území.“;
c)
odstavec 6 se nahrazuje tímto:
„6. Minimální a maximální rozměry uvedených poštovních zásilek jsou shodné s rozměry stanovenými v příslušných ustanoveních přijatých Světovou poštovní unií.“
4)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
1. Jednotlivé členské státy zajistí zaručení poskytování všeobecných služeb a oznámí Komisi opatření přijatá ke splnění této povinnosti. Výbor uvedený v článku 21 je informován o opatřeních přijatých členskými státy k zajištění poskytování všeobecných služeb.
2. Členské státy mohou určit jeden či více podniků jakožto poskytovatele všeobecných služeb, aby byly všeobecné služby poskytovány na celém území daného státu. Členské státy mohou určit různé podniky k poskytování různých prvků všeobecných služeb nebo k pokrytí různých částí území daného státu. Přitom stanoví povinnosti a práva poskytovatelů všeobecných služeb v souladu s právem Společenství a zveřejní je. Členské státy přijmou zejména opatření k zajištění toho, aby podmínky, za nichž jsou všeobecné služby svěřovány, byly založeny na zásadách transparentnosti, nediskriminace a přiměřenosti, čímž bude zajištěno nepřetržité poskytování všeobecných služeb s ohledem na důležitou úlohu, kterou zastávají v oblasti sociální a územní soudržnosti.
Členské státy oznámí Komisi totožnost poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb, které určí. Určení poskytovatele všeobecných služeb podléhá pravidelnému přezkumu a posuzuje se na základě podmínek a zásad uvedených v tomto článku. Členské státy však zajistí, aby délka trvání tohoto určení poskytovala dostatečně dlouhou dobu pro návratnost investic.“
5)
Článek 5 odst. 2 se nahrazuje tímto:
„2. Ustanovení odstavce 1 nevylučují opatření přijatá členskými státy v souladu s požadavky týkajícími se obecného zájmu uznanými Smlouvou, zvláště články 30 a 46 této smlouvy, mimo jiné o veřejné mravnosti, veřejné bezpečnosti včetně vyšetřování trestných činů a veřejného pořádku.“
6)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
Členské státy přijmou opatření, aby uživatelé a poskytovatelé poštovních služeb pravidelně dostávali od poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb dostatečně podrobné a aktuální informace o určitých parametrech nabízených všeobecných služeb, zejména pokud jde o všeobecné podmínky přístupu k těmto službám, o cenu a o úroveň norem kvality. Tyto informace jsou vhodným způsobem zveřejňovány.
Členské státy uvědomí Komisi, jakým způsobem jsou poskytovány informace určené ke zveřejnění v souladu s prvním pododstavcem.“
7)
Nadpis kapitoly 3 se mění takto:
„Financování všeobecných služeb“.
8)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
1. Členské státy neudělí ani neponechají v platnosti výlučná nebo zvláštní práva k zavedení a poskytování poštovních služeb. Členské státy mohou financovat poskytování všeobecných služeb v souladu s jedním nebo více způsoby uvedenými v odstavcích 2, 3 a 4 nebo jakýmkoli jiným způsobem, který je v souladu se Smlouvou o ES.
2. Členské státy mohou zajistit poskytování všeobecných služeb prostřednictvím zadání veřejné zakázky na tyto služby v souladu s platnými pravidly a předpisy pro zadávání veřejných zakázek, včetně soutěžního dialogu nebo vyjednávacího řízení se zveřejněním oznámení o zakázce i bez něho podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (14).
3. Pokud členský stát rozhodne, že povinnosti všeobecných služeb stanovené v této směrnici představují pro poskytovatele všeobecných služeb čisté náklady vypočítané s ohledem na přílohu I a představují nerovnou finanční zátěž, může zavést:
a)
mechanismus náhrad poskytovaných dotyčnému podniku či dotyčným podnikům z veřejných prostředků nebo
b)
mechanismus pro rozdělení čistých nákladů spojených s povinnostmi všeobecných služeb mezi poskytovatele služeb nebo uživatele.
4. Jestliže jsou čisté náklady rozděleny podle odst. 3 písm. b), mohou členské státy zřídit vyrovnávací fond, který může být financován z poplatků hrazených poskytovateli nebo uživateli služeb a je spravován pro tento účel subjektem nezávislým na osobě nebo osobách jej využívajících. Členské státy mohou udělení oprávnění poskytovatelům služeb podle čl. 9 odst. 2 podmínit povinností přispívat do tohoto fondu nebo dodržovat povinnosti všeobecných služeb. Tímto způsobem lze financovat povinnosti všeobecných služeb poskytovatelem nebo poskytovateli všeobecných služeb uvedené v článku 3.
5. Členské státy zajistí dodržování zásady transparentnosti, nediskriminace a přiměřenosti při zřizování vyrovnávacího fondu a při stanovení výše finančních příspěvků uvedených v odstavcích 3 a 4. Rozhodnutí přijatá v souladu s odstavci 3 a 4 jsou založena na objektivních a ověřitelných kritériích a zveřejňují se.
9)
Nadpis kapitoly 4 se mění takto:
„Podmínky pro poskytování poštovních služeb a přístup do sítě“.
10)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
1. Pro služby, které nespadají do oblasti všeobecných služeb, mohou členské státy zavést všeobecná oprávnění v rozsahu nezbytném pro zaručení souladu se základními požadavky.
2. Pro služby, které spadají do oblasti všeobecných služeb, mohou členské státy zavést schvalovací postupy včetně individuálních licencí v rozsahu nezbytném pro zaručení souladu se základními požadavky a k zajištění poskytování všeobecných služeb.
Udělení oprávnění může
-
být podmíněno povinnostmi všeobecných služeb,
-
pokud je to nezbytné a opodstatněné, uložit požadavky na kvalitu, dostupnost a výkon odpovídajících služeb,
-
být ve vhodných případech vázáno na povinnost finančního příspěvku do mechanismu rozdělení nákladů uvedeného v článku 7, je-li poskytování všeobecných služeb spojeno s čistými náklady a představuje pro poskytovatele všeobecných služeb určeného či určené podle článku 4 nespravedlivou zátěž,
-
být ve vhodných případech vázáno na povinnost finančního příspěvku na provozní náklady národního regulačního orgánu podle článku 22,
-
ve vhodných případech podléhat povinnosti dodržovat pracovní podmínky stanovené vnitrostátními právními předpisy nebo tuto povinnost uložit.
Povinnosti a požadavky uvedené v první odrážce a v článku 3 lze stanovit pouze určeným poskytovatelům všeobecných služeb.
S výjimkou podniků, jež byly určeny provozovateli všeobecných služeb v souladu s článkem 4, oprávnění nesmí:
-
být omezena, pokud jde o počet,
-
pro stejné prvky všeobecných služeb nebo části území daného státu ukládat povinnosti všeobecných služeb a současně finanční příspěvky do mechanismu rozdělení nákladů,
-
zdvojovat podmínky uložené podnikům na základě jiných vnitrostátních předpisů, které neupravují zvlášť příslušné odvětví,
-
ukládat jiné technické nebo provozní podmínky než ty, které jsou nezbytné pro splnění povinností podle této směrnice.
3. Postupy, povinnosti a požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou transparentní, přístupné, nediskriminační, přiměřené, přesné a jednoznačné, jsou předem zveřejňovány a založeny na objektivních kritériích. Členské státy zajistí, aby důvody pro odmítnutí vydání nebo odnětí oprávnění jako celku nebo jeho části byly sděleny žadateli, a zavedou opravné prostředky.“
11)
V článku 10 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Evropský parlament a Rada přijmou na návrh Komise a na základě čl. 47 odst. 2, článků 55 a 95 Smlouvy opatření nutná pro harmonizaci postupů podle článku 9, který upravuje obchodní poskytování poštovních služeb veřejnosti.“
12)
Článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
Evropský parlament a Rada přijmou na návrh Komise a na základě čl. 47 odst. 2, článků 55 a 95 Smlouvy harmonizační opatření nutná pro zajištění přístupu uživatelů a poskytovatele či poskytovatelů poštovních služeb do poštovní sítě za transparentních a nediskriminačních podmínek.“
13)
Vkládá se článek 11a, který zní:
„Článek 11a
Je-li to nezbytné pro ochranu zájmu uživatelů nebo pro podporu účinné hospodářské soutěže a s ohledem na vnitrostátní podmínky a vnitrostátní právní předpisy, zajistí členské státy dostupnost transparentních, nediskriminačních podmínek přístupu pro prvky poštovní infrastruktury nebo pro služby poskytované v rámci všeobecných služeb, jako je například systém poštovních směrovacích čísel, databáze adres, poštovní přihrádky, dodávací schránky, informace o změně adresy, služba dosílky, služba vrácení odesílateli. Tímto ustanovením není dotčeno právo členských států přijmout opatření k zajištění přístupu do poštovní sítě za transparentních, přiměřených a nediskriminačních podmínek.“
14)
Článek 12 se nahrazuje tímto:
„Článek 12
Členské státy přijmou opatření, kterými zajistí, že sazby pro každou ze služeb tvořících součást všeobecných služeb budou v souladu s těmito zásadami:
-
ceny musí být přijatelné a musí být takové, aby nezávisle na zeměpisné poloze a s ohledem na specifické vnitrostátní podmínky měli k poskytovaným službám přístup všichni uživatelé. Členské státy mohou ponechat v platnosti nebo zavést poskytování bezplatné poštovní služby pro potřeby nevidomých a slabozrakých,
-
ceny musí vycházet z nákladů a vytvářet pobídky pro účinné poskytování všeobecných služeb. Je-li to nutné z důvodů veřejného zájmu, mohou členské státy rozhodnout, že by u služeb s cenou stanovenou za kus a pro jiné poštovní zásilky měla být uplatňována jednotná sazba na celém jejich území nebo pro přeshraniční poskytování služby,
-
uplatňování jednotných sazeb nevylučuje právo poskytovatele či poskytovatelů všeobecných služeb uzavírat s uživateli individuální dohody o cenách,
-
sazby musí být transparentní a nediskriminační,
-
pokud poskytovatelé všeobecných služeb uplatňují zvláštní sazby, například u služeb pro podniky, odesílatele hromadných zásilek nebo subjekty sjednocující zásilky pocházející od různých uživatelů, uplatní zásady transparentnosti a nediskriminace jak u sazeb, tak i u souvisejících podmínek. Tyto sazby se spolu se souvisejícími podmínkami použijí stejně mezi různými třetími stranami i mezi třetími stranami a poskytovateli všeobecné poštovní služby poskytujícími rovnocenné služby. Všechny tyto sazby jsou rovněž k dispozici uživatelům, zejména jednotlivým uživatelům a malým a středním podnikům, posílajícím zásilky za srovnatelných podmínek.“
15)
Článek 14 se mění takto:
a)
odstavce 1, 2 a 3 se nahrazují tímto:
„1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění vedení účetnictví poskytovatelů všeobecných služeb v souladu s tímto článkem.
2. Poskytovatel či poskytovatelé všeobecných služeb vedou ve svých vnitřních účetních systémech oddělené účty s cílem zřetelně rozlišovat mezi veškerými službami a produkty, které jsou součástí všeobecných služeb, a těmi, které jejich součástí nejsou. Toto oddělení účetnictví se použije jako podklad při výpočtu čistých nákladů na všeobecné služby prováděném členskými státy. Tyto vnitřní účetní systémy se zakládají na důsledně uplatňovaných a objektivně odůvodnitelných zásadách nákladového účetnictví.
3. Aniž je dotčen odstavec 4, přiřazují účetní systémy podle odstavce 2 náklady takto:
a)
náklady, které lze přímo přiřadit k jednotlivé službě nebo produktu, se takto přiřazují;
b)
společné náklady, tj. náklady, které nelze přímo přiřadit k jednotlivé službě nebo produktu, se přiřazují takto:
i)
pokud lze, přiřazují se společné náklady na základě přímé analýzy původu nákladů samých,
ii)
není-li přímá analýza možná, přiřazují se kategorie společných nákladů na základě nepřímé vazby na jinou kategorii nákladů nebo skupinu kategorií nákladů, které lze přímo přiřadit nebo přičíst; nepřímá vazba se zakládá na srovnatelných strukturách nákladů,
iii)
nelze-li použít přímé ani nepřímé přiřazení nákladů, přiřazují se kategorie nákladů na základě všeobecného přiřazujícího činitele vypočítaného pomocí poměru veškerých nákladů přímo nebo nepřímo přiřazených nebo přičtených jednotlivým všeobecným službám na jedné straně a ostatním službám na straně druhé,
iv)
společné náklady, jež jsou nezbytné pro poskytování všeobecných služeb i jiných služeb, se přiřazují příslušným způsobem; v případě všeobecných služeb i v případě jiných služeb musí být použity stejné zásady nákladového rozpětí.“;
b)
odstavec 8 se nahrazuje tímto:
„8. Pokud daný členský stát nevyužil finanční mechanismus pro poskytování všeobecných služeb, jak to umožňuje článek 7, a pokud se národní regulační orgán přesvědčí, že žádný z určených poskytovatelů všeobecných služeb v tomto členském státě není příjemcem státní pomoci, skryté anebo otevřené, a že hospodářská soutěž na trhu je plně účinná, může tento orgán rozhodnout, že neuplatní požadavky tohoto článku.“;
c)
doplňují se tyto odstavce:
„9. Tento článek lze ovšem uplatnit na poskytovatele všeobecných služeb určeného před konečným datem úplného otevření trhu, nebyl-li určen žádný jiný poskytovatel či poskytovatelé všeobecných služeb. Národní regulační orgán předem uvědomí Komisi o přijímání všech takových rozhodnutí.
10. Členské státy mohou vyžadovat od těch poskytovatelů poštovních služeb, na něž se vztahuje povinnost přispívat do vyrovnávacího fondu, aby pro zajištění fungování fondu zavedli náležitě oddělené účty.“
16)
Článek 16 se mění takto:
a)
ve třetím pododstavci se druhá odrážka nahrazuje tímto:
„-
Evropský parlament a Rada pro přeshraniční služby v rámci Společenství (viz příloha II). Budoucí přizpůsobení těchto norem technickému pokroku nebo vývoji trhu se provádí regulativním postupem s kontrolou podle článku 21 odst. 2.“;
b)
čtvrtý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Nezávislé sledování výkonu provádějí nejméně jednou za rok vnější orgány nezávislé na poskytovatelích všeobecných služeb za normalizovaných podmínek, které budou stanoveny regulativním postupem s kontrolou podle článku 21 odst. 2, a je předmětem zpráv uveřejňovaných nejméně jednou ročně.“
17)
V článku 18 se odstavec 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. V souladu s článkem 16 jsou normy kvality pro přeshraniční služby uvnitř Společenství stanoveny v příloze II.
2. Pokud to vyžadují výjimečné okolnosti týkající se infrastruktury nebo zeměpisných podmínek, mohou národní regulační orgány stanovit výjimky z norem kvality uvedených v příloze II. Stanoví-li národní regulační orgán takto výjimky, oznámí to bezodkladně Komisi. Komise předloží výboru uvedenému v článku 21 pro informaci výroční zprávu o oznámeních obdržených během předchozích 12 měsíců.“
18)
Článek 19 se nahrazuje tímto:
„Článek 19
1. Aniž jsou dotčeny příslušné mezinárodní a vnitrostátní předpisy o systémech náhrad, členské státy zajistí, aby všichni poskytovatelé poštovních služeb zpřístupnili transparentní, jednoduché a nenákladné postupy pro projednávání reklamací uživatelů poštovních služeb, zejména v případech ztráty, úbytku, poškození nebo nesouladu s normami kvality (včetně postupů určování odpovědnosti v případech zahrnujících více než jednoho provozovatele).
Členské státy přijmou opatření k zajištění, aby postupy uvedené v prvním pododstavci umožňovaly spravedlivé a rychlé řešení sporů s poskytnutím odškodnění nebo náhrady v oprávněných případech.
Členské státy rovněž podporují rozvoj nezávislých mimosoudních systémů urovnávání sporů mezi poskytovateli poštovních služeb a uživateli.
2. Aniž jsou dotčeny jiné opravné prostředky nebo opatření k nápravě podle vnitrostátních právních předpisů a právních předpisů Společenství, zajistí členské státy, aby uživatelé jednající jednotlivě, nebo pokud to dovoluje vnitrostátní právo, společně s organizacemi zastupujícími zájmy uživatelů nebo spotřebitelů, mohli předložit příslušnému národnímu orgánu případy, kdy reklamace uživatelů na podniky poskytující poštovní služby, které jsou součástí všeobecných služeb, nebyly uspokojivě vyřešeny.
V souladu s článkem 16 členské státy zajistí, aby poskytovatelé všeobecných služeb a případně podniky poskytující služby, které jsou součástí všeobecných služeb, zveřejnili společně s výroční zprávou o sledování jejich výkonu informace o počtu reklamací a způsobu jejich vyřízení.“
19)
Článek 21 se nahrazuje tímto:
„Článek 21
1. Komisi je nápomocen výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.“
20)
Článek 22 se nahrazuje tímto:
„Článek 22
1. Každý členský stát určí jeden nebo více národních regulačních orgánů pro poštovní odvětví, které jsou právně odděleny od provozovatelů poštovních služeb a působí nezávisle na nich. Členské státy, které si ponechají ve vlastnictví podniky poskytující poštovní služby nebo kontrolu nad nimi, zajistí účinné strukturální oddělení regulačních funkcí od činností spojených s vlastnictvím nebo kontrolou.
Členské státy oznámí Komisi, které národní regulační orgány byly stanoveny pro vykonávání úkolů vyplývajících z této směrnice. Zveřejní snadno přístupnou formou úkoly svěřené národním regulačním orgánům, zejména ty úkoly, které jsou svěřeny více orgánům. Členské státy případně zajistí konzultace a spolupráci mezi těmito orgány a národními orgány pověřenými prováděním právních předpisů pro hospodářskou soutěž a práva na ochranu spotřebitele ve věcech společného zájmu.
2. Zvláštním úkolem národních regulačních orgánů je zajišťovat soulad s povinnostmi vyplývajícími z této směrnice, zejména zavedením postupů sledování a regulace pro zajištění poskytování všeobecných služeb. Mohou být rovněž pověřeny zajišťováním souladu s pravidly hospodářské soutěže v poštovním odvětví.
Národní regulační orgány úzce spolupracují a poskytují si vzájemnou pomoc tak, aby usnadnily uplatňování této směrnice v rámci příslušných stávajících subjektů.
3. Členské státy zajistí, aby byly na vnitrostátní úrovni uplatňovány účinné mechanismy, v rámci kterých má každý uživatel nebo poskytovatel poštovních služeb, který byl dotčen rozhodnutím národního regulačního orgánu, právo podat opravný prostředek proti tomuto rozhodnutí k odvolacímu subjektu nezávislému na zúčastněných stranách. Do rozhodnutí o takovém opravném prostředku zůstává v platnosti rozhodnutí národního regulačního orgánu, pokud subjekt rozhodující o opravném prostředku nerozhodne jinak.“
21)
Vkládá se nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA 9a
Poskytování informací
Článek 22a
1. Členské státy zajistí, aby poskytovatelé poštovních služeb poskytovali zejména národním regulačním orgánům veškeré informace, včetně finančních informací a informací o poskytování všeobecných služeb, a to za tímto účelem:
a)
aby národní regulační orgány mohly zajistit soulad s touto směrnicí nebo s rozhodnutími přijatými podle této směrnice;
b)
pro jasně definované statistické účely.
2. Poskytovatelé poštovních služeb poskytnou tyto informace neprodleně na vyžádání a v nezbytných případech důvěrně, a to ve lhůtách a na úrovni podrobností požadovaných národním regulačním orgánem. Informace požadované národním regulačním orgánem jsou přiměřené výkonu jeho úkolů. Národní regulační orgán uvede důvody, které jeho žádost o informace opravňují.
3. Členské státy zajistí, aby národní regulační orgány na žádost poskytly Komisi odpovídající důležité informace, které Komise potřebuje k výkonu svých úkolů podle této směrnice.
4. Považuje-li národní regulační orgán informaci za důvěrnou v souladu s obchodními pravidly důvěrnosti, a to jak s pravidly Společenství, tak i s vnitrostátními pravidly, Komise i dotyčné národní regulační orgány tuto důvěrnost zachovají.“
22)
Článek 23 se nahrazuje tímto:
„Článek 23
Každé čtyři roky, přičemž poprvé nejpozději do 31. prosince 2013, Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice, včetně souvisejících informací o vývoji v odvětví, zejména z hospodářských, sociálních a technologických hledisek, o trendech v zaměstnanosti, jakož i o kvalitě služby. Zpráva je v případě potřeby doplněna návrhy určenými Evropskému parlamentu a Radě.“
23)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 23a
Komise členským státům poskytne pomoc ohledně provádění této směrnice včetně pomoci ohledně výpočtu jakýchkoli čistých nákladů na všeobecné služby.“
24)
Články 24, 25, 26 a 27 se zrušují.
25)
Vkládá se příloha I, která zní:
„PŘÍLOHA I
Pokyny k výpočtu případných čistých nákladů na všeobecné služby
Část A: Definice povinností všeobecných služeb
Povinnostmi všeobecných služeb se rozumějí povinnosti uvedené v článku 3, které členský stát uložil poskytovateli poštovních služeb, týkající se poskytování služeb ve vymezené zeměpisné oblasti, v případě potřeby včetně jednotných cen za poskytování dané služby v této zeměpisné oblasti nebo poskytování určitých bezplatných služeb pro nevidomé a slabozraké osoby.
Tyto povinnosti mohou zahrnovat mimo jiné:
-
počet dnů pro dodání, vyšší než je počet dnů stanovený v této směrnici,
-
dostupnost přístupových bodů pro účely plnění povinností všeobecných služeb,
-
dostupnost sazeb všeobecných služeb,
-
jednotné ceny všeobecných služeb,
-
poskytování určitých bezplatných služeb pro nevidomé a slabozraké osoby.
Část B: Výpočet čistých nákladů
Národní regulační orgány zváží všechny prostředky k zajištění vhodných pobídek pro poskytovatele poštovních služeb (určené nebo neurčené), aby plnili povinnosti všeobecných služeb v duchu nákladové efektivity.
Čistými náklady spojenými s povinnostmi všeobecných služeb jsou veškeré náklady, které se týkají praktického poskytování všeobecných služeb a které jsou pro ně nezbytné. Čisté náklady na všeobecné služby se vypočítají jako rozdíl mezi čistými náklady určeného poskytovatele všeobecných služeb, který vykonává povinnosti všeobecných služeb, a téhož poskytovatele poštovních služeb, který povinnosti všeobecných služeb nevykonává.
Při výpočtu se zohlední všechny další důležité faktory, včetně jakýchkoli nehmotných a tržních výhod, které poskytovatel poštovních služeb určený k poskytování všeobecných služeb získá, nároku na přiměřený zisk a pobídek k nákladové efektivnosti.
Důkladnou pozornost je třeba věnovat správnému vyčíslení nákladů, kterým by se určený poskytovatel všeobecných služeb mohl vyhnout, kdyby povinnosti všeobecných služeb neplnil. Výpočet čistých nákladů by měl zohlednit výhody, včetně nehmotných výhod, které provozovatel všeobecných služeb má.
Výpočet vychází z nákladů připadajících na:
i)
prvky vymezených služeb, které lze poskytovat pouze se ztrátou nebo za nákladových podmínek, které nejsou běžnými obchodními podmínkami. Do této kategorie mohou spadat prvky služeb, jakými jsou služby stanovené v části A,
ii)
určité uživatele nebo skupiny uživatelů, kterým lze při zohlednění nákladů na poskytování zmíněných služeb, získaných výnosů a jakýchkoli jednotných cen uložených členským státem poskytovat službu pouze se ztrátou nebo za nákladových podmínek, které nejsou běžnými obchodními podmínkami.
Tato kategorie zahrnuje uživatele nebo skupiny uživatelů, jimž by nebyla poskytnuta služba komerčním provozovatelem, kterému nebyla uložena povinnost poskytovat všeobecné služby.
Výpočet čistých nákladů spojených s určitými aspekty povinností všeobecných služeb se provádí odděleně tak, aby se zabránilo dvojímu zaúčtování jakýchkoli přímých nebo nepřímých výhod a nákladů. Celkové čisté náklady na povinnosti všeobecných služeb každého určeného poskytovatele všeobecných služeb se vypočítávají jako souhrn čistých nákladů vzniklých z jednotlivých prvků povinností všeobecných služeb při zohlednění veškerých nehmotných výhod. Národní regulační orgán je odpovědný za ověření čistých nákladů. Poskytovatel či poskytovatelé všeobecných služeb spolupracují s národním regulačním orgánem, aby mu umožnili čisté náklady ověřit.
Část C: Úhrada čistých nákladů na povinnosti všeobecných služeb
Úhrada nebo financování čistých nákladů na povinnosti všeobecných služeb může vyžadovat, aby byla určeným poskytovatelům všeobecných služeb poskytnuta náhrada za služby, které poskytují za nekomerčních podmínek. Protože taková náhrada zahrnuje finanční převody, členské státy musí zajistit, aby probíhaly objektivním, transparentním, nediskriminačním a přiměřeným způsobem. To znamená, aby převody pokud možno co nejméně narušovaly hospodářskou soutěž a uživatelskou poptávku.
Mechanismus rozdělení založený na fondu uvedeném v čl. 7 odst. 4 by měl využívat transparentní a neutrální mechanismus vybírání příspěvků, jenž zabrání nebezpečí dvojího uložení příspěvků, které se vztahují jak na výstupy, tak na vstupy podniků.
Nezávislý subjekt, který spravuje fond, je odpovědný za vybírání příspěvků od podniků, kterým je vyměřena povinnost platit příspěvky na krytí čistých nákladů na povinnosti všeobecných služeb v dotyčném členském státě, a dohlíží na převod dlužných částek podnikům, které jsou oprávněny k příjmu plateb z fondu.“
26)
Dosavadní příloha se označuje jako příloha II.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2010. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění svých právních a správních předpisů, které přijmou s ohledem na uplatňování této směrnice.
Článek 3
1. Odchylně od článku 2 mohou níže uvedené členské státy odložit provádění této směrnice do 31. prosince 2012, aby mohly nadále vyhrazovat služby poskytovateli či poskytovatelům všeobecných služeb:
-
Česká republika
-
Řecko
-
Kypr
-
Lotyšsko
-
Litva
-
Lucembursko
-
Maďarsko
-
Malta
-
Polsko
-
Rumunsko
-
Slovensko.
Tyto členské státy mohou rozhodnout o dřívějším provedení směrnice.
2. Příslušné členské státy vyrozumí Komisi, že skutečně hodlají využít odkladu provádění podle odstavce 1 do 27. srpna 2008.
3. Členské státy, které do 31. prosince 2012 zruší své vyhrazené oblasti, mohou v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2012 u služeb v této zrušené vyhrazené oblasti odmítnout udělit oprávnění podle čl. 9 odst. 2 směrnice 97/67/ES provozovatelům poštovních služeb poskytujícím služby spadající do oblasti všeobecných služeb a společnostem jimi ovládaným, je-li jim přidělena vyhrazená oblast v jiném členském státě.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 20. února 2008.
DIRECTIVE 2008/6/EC OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 20 February 2008
amending Directive 97/67/EC with regard to the full accomplishment of the internal market of Community postal services
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 47(2), Articles 55 and 95 thereof,
Having regard to the proposal from the Commission,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions (2),
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty (3),
Whereas:
(1)
The Council in its Resolution of 7 February 1994 on the development of Community Postal Services (4) identified as one of the main objectives of Community postal policy the reconciling of the gradual, controlled opening to competition of the postal market with a sustainable guarantee of the provision of the universal service.
(2)
Directive 97/67/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 1997 on common rules for the development of the internal market of Community postal services and the improvement of quality of service (5) established a regulatory framework for the postal sector at Community level, including measures to guarantee a universal service and the setting of maximum limits for the postal services which Member States may reserve to their universal service provider(s) with a view to the maintenance of the universal service, to be reduced in a gradual and progressive manner, and a timetable for decision-making on the further opening of the market to competition, for the purposes of creating an internal market in postal services.
(3)
Article 16 of the Treaty highlights the place occupied by services of general economic interest in the shared values of the European Union as well as their role in promoting social and territorial cohesion. It states that care should be taken that such services operate on the basis of principles and conditions which enable them to fulfil their missions.
(4)
The positive role played by services of general economic interest was emphasised by Special Eurobarometer 219 of October 2005 which indicated that postal services are the most appreciated services of general economic interest according to users throughout the EU, with 77 % of people questioned responding positively.
(5)
Since they constitute an essential instrument for communication and information exchange, postal services fulfil a vital role which contributes to the objectives of social, economic and territorial cohesion in the Union. Postal networks have important territorial and social dimensions which make universal access to essential local services possible.
(6)
The measures in the area of postal services should be designed in such a way that the tasks of the Community pursuant to Article 2 of the Treaty, namely, to promote throughout the Community a harmonious, balanced and sustainable development of economic activities, a high level of employment and of social protection, sustainable and non-inflationary growth, a high degree of competitiveness and convergence of economic performance, the raising of the standard of living and quality of life, and economic and social cohesion and solidarity among Member States, are achieved as objectives.
(7)
European postal markets have undergone dramatic change in recent years, a development that has been driven by technological advancements and increased competition resulting from deregulation. Due to globalisation, it is essential to take a pro-active and pro-development stance so as not to deprive Union citizens of the benefits of such change.
(8)
In its Conclusions concerning the mid-term review of the Lisbon Strategy the European Council of 22 and 23 March 2005 re-stated the importance of completing the internal market as an instrument to foster growth and create more and better jobs, and the important role that effective services of general economic interest have to play in a competitive and dynamic economy. These Conclusions remain applicable to postal services as an essential instrument of communication, trade, and social and territorial cohesion.
(9)
The European Parliament Resolution of 2 February 2006 on the application of the Postal Directive (6) highlighted the social and economic importance of efficient postal services and their important role within the framework of the Lisbon Strategy, indicating that reform measures undertaken so far have brought about significant positive developments in the postal sector, along with increased quality, more efficiency and better user-orientation. In its Resolution, the European Parliament called on the Commission, in view of the sometimes perceptibly divergent developments in universal service obligations in the Member States, to concentrate in particular, when drawing up its prospective study, on the quality of the universal service provided and on its future funding and to propose, in the context of that study, a definition, scope and appropriate financing for the universal service.
(10)
In accordance with Directive 97/67/EC, a prospective study assessing, for each Member State, the impact on universal service of the full accomplishment of the internal market of Community postal services in 2009 has been carried out. The Commission has also undertaken a thorough review of the Community postal sector, including the commissioning of studies on the economic, social and technological developments in the sector, and has consulted extensively with interested parties.
(11)
The prospective study states that the basic aim of ensuring the sustainable provision of a universal service matching the standard of quality defined by the Member States in accordance with Directive 97/67/EC can be secured throughout the Community by 2009 without the need for a reserved area.
(12)
The progressive and gradual opening of postal markets to competition has provided universal service providers with sufficient time to put in place the necessary modernisation and restructuring measures required to ensure their long-term viability under new market conditions, and enabled Member States to adapt their regulatory systems to a more open environment. Furthermore, Member States may avail themselves of the opportunity offered by the transposition period, and the substantial time necessary for the introduction of effective competition, in order to proceed with further modernisation and restructuring of the universal service providers as necessary.
(13)
The prospective study shows that the reserved area should no longer be the preferred solution for the financing of the universal service. This assessment takes into account the interest of the Community and its Member States in the accomplishment of the internal market and its potential for delivering growth and employment, as well as ensuring the availability of an efficient service of general economic interest for all users. It is therefore appropriate to confirm the final date for the accomplishment of the internal market for postal services.
(14)
There are a number of drivers of change within the postal sector, notably demand and changing user needs, organisational change, automation and the introduction of new technologies, substitution by electronic means of communication and the opening of the market. In order to meet competition, cope with new consumer requirements and secure new sources of funding, postal service providers may diversify their activities by providing electronic business services or other information society services.
(15)
Postal service providers, including the designated universal service providers, are being spurred on to improve efficiency as a result of new competitive challenges (such as digitalisation and electronic communications) which differ from the traditional postal services and this will in itself contribute to a major increase in competitiveness.
(16)
Complete market-opening will help to expand the overall size of the postal markets. It will further contribute to maintaining sustainable and quality employment within universal service providers as well as facilitate the creation of new jobs in other operators, new entrants and associated economic sectors. This Directive is without prejudice to the competence of Member States to regulate employment conditions in the postal services sector, which should not, however, lead to unfair competition. Social considerations should be taken into due account when preparing the opening up of the postal market.
(17)
Transport alone should not be considered as a postal service. Direct mail consisting solely of advertising, marketing or publicity material and comprising an identical message, except for the addressee's name, address and identifying number, may be considered as an item of correspondence.
(18)
Increased competitiveness should furthermore enable the postal sector to be integrated with alternative methods of communication and allow the quality of the service provided to evermore demanding users to be improved.
(19)
Rural postal networks, in, inter alia, mountain and island regions, play an important role in integrating businesses into the national/global economy and in maintaining cohesion in social and employment terms. Furthermore, rural postal points in remote regions can provide an important infrastructure network for access to new electronic communications services.
(20)
Developments in the neighbouring communications markets have had a varied impact in different regions of the Community and segments of the population and on the use of postal services. Territorial and social cohesion should be maintained, and taking into account that Member States may adapt some specific service features to accommodate local demand by making use of the flexibility provided for in Directive 97/67/EC, it is appropriate to fully maintain the universal service and the associated quality requirements set out in Directive 97/67/EC. It is appropriate to clarify, in line with existing practice, that Member States should provide clearance and delivery of mail only on the working days of the week that are not defined, by national legislation, as public holidays. In order to ensure that the opening of the market continues to benefit all users, in particular consumers and small and medium-sized enterprises, Member States should monitor and supervise market developments. They should take appropriate regulatory measures, available under Directive 97/67/EC, to ensure that accessibility to postal services continues to satisfy the needs of users, including, by ensuring, where appropriate, a minimum number of services at the same access point and, in particular, that there is an appropriate density of access points to postal services in rural and remote regions.
(21)
The universal service guarantees, in principle, one clearance and one delivery to the home or premises of every natural or legal person every working day, even in remote or sparsely populated areas.
(22)
The provision of high-quality postal services contributes significantly to attaining the objective of social and territorial cohesion. E-commerce, in particular, offers new opportunities for remote and sparsely populated areas to participate in economic life for which the provision of good postal services is an important precondition.
(23)
Directive 97/67/EC established a preference for the provision of the universal service through the designation of universal service providers. Member States may require that the universal service be provided throughout the whole of the national territory. Greater competition and choice means that Member States should be given further flexibility to determine the most efficient and appropriate mechanism to guarantee the availability of the universal service, while respecting the principles of objectivity, transparency, non-discrimination, proportionality and least market distortion necessary to ensure the free provision of postal services in the internal market. Member States may apply one or a combination of the following: the provision of the universal service by market forces, the designation of one or several undertakings to provide different elements of the universal service or to cover different parts of the territory and public procurement of services.
In the event that a Member State decides to designate one or more undertakings for the provision of the universal service, or for the provision of the various components of the universal service, it must be ensured that quality requirements pertaining to the universal service are imposed in a transparent and proportionate manner on the universal service providers. Where a Member State designates more than one undertaking, it should ensure that there is no overlap in the universal service obligations.
(24)
It is important that users be fully informed of the universal services provided and that postal service providers be informed of the rights and obligations of universal service provider(s). Member States should ensure that users remain fully informed of the features and accessibility of the specific services provided. Member States should ensure that all such information is made available. It is however appropriate, in line with the enhanced flexibility given in favour of Member States, to ensure the provision of the universal service in ways other than the designation of the universal service provider(s), in order to give Member States the flexibility to decide how such information is to be made available to the public.
(25)
In the light of the studies carried out and with a view to unlocking the full potential of the internal market for postal services, it is appropriate to end the use of the reserved area and special rights as a means of ensuring that the universal service is financed.
(26)
The external financing of the residual net costs of the universal service may still be necessary for some Member States. It is therefore appropriate to explicitly clarify the alternatives available in order to ensure the financing of the universal service, to the extent that this is needed and is adequately justified, while leaving Member States the choice of the financing mechanisms to be used. These alternatives include the use of public procurement procedures including, as provided for in the public procurement Directives, competitive dialogue or negotiated procedures with or without the publication of a contract notice and, whenever universal service obligations entail net costs of the universal service and represent an unfair burden on the designated universal service provider, public compensation and cost sharing between service providers and/or users in a transparent manner by means of contributions to a compensation fund. Member States may use other means of financing permitted by Community law, such as deciding, where and if necessary, that the profits accruing from other activities of the universal service provider(s) outside the scope of the universal service are to be assigned, in whole or in part, to the financing of the net costs of the universal service, as long as this is in line with the Treaty. Without prejudice to the obligation of Member States to uphold the Treaty rules on State aid, including specific notification requirements in this context, Member States may notify the Commission of the financing mechanisms used to cover any net costs of the universal service, which should be reflected in the regular reports that the Commission should present to the European Parliament and Council on the application of Directive 97/67/EC.
(27)
Postal service providers may be required to contribute to the financing of the universal service in cases where provision is made for a compensation fund. In order to determine which undertakings may be required to contribute to a compensation fund, Member States should consider whether the services provided by such undertakings may, from a user's perspective, be regarded as services falling within the scope of the universal service, as they display inter-changeability to a sufficient degree with the universal service, taking into account the characteristics of the services, including added value features, as well as the intended use and the pricing. These services do not necessarily have to cover all the features of the universal service, such as daily delivery or complete national coverage.
(28)
In order to comply with the principle of proportionality when determining the contribution to be made to the costs of the provision of the universal service in a Member State required from these undertakings, Member States should use transparent and non-discriminatory criteria such as the share of these undertakings in the activities falling within the scope of the universal service in this Member State. Member States may require those providers which are required to contribute to a compensation fund to introduce appropriate accounting separation in order to ensure the functioning of the fund.
(29)
The principles of transparency, non-discrimination and proportionality, as presently provided for in Directive 97/67/EC, should continue to be applied to any financing mechanism and any decision in this area should be based on transparent, objective and verifiable criteria. In particular, the net cost of the universal service should be calculated, under the supervision of the national regulatory authority, as the difference between the net costs of a designated universal service provider operating under a universal service obligation and not operating under a universal service obligation. The calculation should take into account all other relevant elements, including any market benefits which accrue to a postal service provider designated to provide universal service, the entitlement to a reasonable profit and incentives for cost efficiency.
(30)
In cases where Member States decide to make accessible to the public, on their national territory, additional or complementary services, with the exception of those relating to the universal service obligations, as defined in this Directive, such as pensions and postal orders delivery in rural areas, these services should not be subject to any compensation mechanisms requiring the contribution of specific undertakings. Where appropriate, Member States may grant financing for such additional or complementary services in accordance with the Treaty rules on State aid. Except in the case of universal service provider(s), the authorisations may not be made subject to the obligation to provide such additional services.
(31)
It is appropriate to provide Member States that have acceded to the Union after the entry into force of Directive 2002/39/EC of the European Parliament and of the Council of 10 June 2002 amending Directive 97/67/EC with regard to the further opening to competition of Community postal services (7) and may have faced particular difficulties regarding the smooth adaptation of their postal markets because they joined the postal reform process at a late stage, and certain Member States with a small population and a limited geographical size having specific characteristics that are particular to postal services or with a particularly difficult topography, with a huge number of islands with the possibility to postpone the implementation of this Directive for a limited period of time, in order to continue to reserve services to their universal service provider(s), subject to notification to the Commission. Taking into account the exceptional nature of such a possibility, it is also appropriate, within this limited period of time and for a limited number of services, to allow those Member States that have completely opened up their markets to refuse monopolies operating in another Member State authorisation to operate in their own territory.
(32)
The Commission should provide assistance to the Member States on the different aspects of the implementation of this Directive, including on the calculation of any net cost. Moreover, cooperation between national regulatory authorities in continuing to develop benchmarks and guidance in this area should contribute to the harmonised application of this Directive.
(33)
Member States should be allowed to use general authorisations and individual licences whenever justified and proportionate to the objective pursued. However, as highlighted by the Third report on the application of Directive 97/67/EC, further harmonisation of the conditions that may be introduced appears necessary in order to reduce unjustified barriers to the provision of services in the internal market. In this context, Member States may for example allow postal service providers to choose between the obligation to provide a service or to contribute financially to the costs of this service provided by another provider, but should no longer be allowed to impose concurrently a requirement to contribute to a sharing mechanism and universal service or quality obligations that are intended to serve the same purpose. It is also appropriate to clarify that some of the provisions on general authorisations and licensing should not apply to designated universal service providers.
(34)
In an environment where several postal undertakings provide services within the universal service area, it is appropriate to require all Member States to assess whether some elements of the postal infrastructure or certain services generally provided by universal service providers should be made accessible to other operators providing similar services, in order to promote effective competition, and/or protect all users by ensuring the overall quality of the postal service. Where several universal service providers with regional postal networks exist, Member States should also assess and, where necessary, ensure their interoperability in order to prevent impediments to the prompt transport of postal items. As the legal and market situation of these elements or services is different among the Member States it is appropriate to only require Member States to adopt an informed decision on the need, extent and choice of the regulatory instrument, including where appropriate on cost sharing. This provision is without prejudice to the right of Member States to adopt measures to ensure access to the postal network under conditions of transparency and non-discrimination.
(35)
Member States should ensure that postal service providers, when processing personal data pursuant to Directive 97/67/EC, apply Community and national provisions on the protection of personal data, in particular those laid down by Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (8).
(36)
The provisions of this Directive should be without prejudice to national provisions governing the expropriation conditions for organising the universal service provision.
(37)
Given the importance of postal services for blind and partially-sighted persons, it is appropriate to confirm that the opening of the market should not prevent the continuing provision by the universal service provider(s) of certain free services for blind and partially-sighted persons introduced by the Member States in accordance with applicable international obligations.
(38)
In a fully competitive environment, it is important, both for the financial equilibrium of the universal service as well as for limiting market distortions, that the principle that prices reflect normal commercial conditions and costs is only departed from in order to protect public interests. This objective should be achieved by continuing to allow Member States to maintain uniform tariffs for single piece tariff mail, the service most frequently used by consumers, including small and medium-sized enterprises. Member States may also maintain uniform tariffs for some other mail items, such as, for example, newspapers and books, to protect general public interests, such as access to culture, ensuring participation in a democratic society (freedom of press) or regional and social cohesion.
(39)
For the provision of services for all users, including businesses, bulk mailers and consolidators of mail from different users, universal service providers may enjoy more price flexibility in line with the cost-orientation principle. Tariffs should take account of the avoided costs, as compared to the standard service covering the complete range of features offered for the clearance, sorting, transport and distribution of individual postal items.
(40)
In view of the national specificities involved in the regulation of the conditions under which the incumbent universal service provider must operate in a fully competitive environment, it is appropriate to leave Member States the freedom to decide how best to monitor cross-subsidies.
(41)
In view of the transition towards a fully competitive market, and in order to prevent cross-subsidies from adversely affecting competition, it is appropriate to continue to require Member States to maintain the obligation on universal service providers of keeping separate and transparent accounts, subject to necessary adaptations.
This obligation should provide national regulatory authorities, competition authorities and the Commission with the information necessary to adopt decisions related to the universal service and to monitor fair market conditions until competition becomes effective. Cooperation between national regulatory authorities in continuing to develop benchmarks and guidelines in this area should contribute to the harmonised application of these rules.
Keeping separate and transparent accounts should provide Member States and their national regulatory authorities with accounting information of sufficient detail to:
-
adopt decisions related to the universal service,
-
be used as an input when determining whether the universal service obligations imposed entail a net cost and represent an unfair financial burden on the universal service provider,
-
ensure that the tariffs applied to the universal service comply with the principles on tariffs as set out in this Directive,
-
ensure compliance with the principles on terminal dues as set out in this Directive; and,
-
monitor fair market conditions until competition becomes effective.
(42)
In line with existing rules in other service areas and in order to increase consumer protection, it is appropriate to extend the application of minimum principles concerning complaint procedures beyond universal service providers. With a view to increasing the effectiveness of complaint handling procedures, it is appropriate to encourage the use of out-of-court settlement procedures as set out in Commission Recommendation 98/257/EC of 30 March 1998 on the principles applicable to the bodies responsible for out-of-court settlement of consumer disputes (9) and Commission Recommendation 2001/310/EC of 4 April 2001 on the principle for out-of-court bodies involved in the consensual resolution of consumer disputes (10). Consumer interests would also be furthered through the enhanced inter-operability between operators resulting from access to certain elements of infrastructure and services, and the requirement for cooperation between national regulatory authorities and consumer protection bodies.
In order to protect the interests of users in the event of theft or loss of, or damage to, postal items, Member States should introduce, where warranted, a system of reimbursement and/or compensation.
(43)
Directive 97/67/EC provides that certain measures are to be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (11).
(44)
Decision 1999/468/EC has been amended by Decision 2006/512/EC, which introduced the regulatory procedure with scrutiny for the adoption of measures of general scope designed to amend non-essential elements of a basic instrument adopted in accordance with the procedure referred to in Article 251 of the Treaty, inter alia, by deleting some of those elements or by supplementing the instrument with new non-essential elements.
(45)
In particular, the Commission should be empowered to adopt measures as regards future adjustment of quality-of-service standards to technical progress or market developments as well as of standardised conditions for independent performance monitoring by external bodies. Since those measures are of general scope and are designed to amend non-essential elements of Directive 97/67/EC, inter alia, by supplementing it with new non-essential elements, they must be adopted in accordance with the regulatory procedure with scrutiny provided for in Article 5a of Decision 1999/468/EC.
(46)
The Committee assisting the Commission in accordance with Directive 97/67/EC should follow developments in the provision of the universal service in Member States.
(47)
The role of national regulatory authorities is likely to remain crucial, in particular in those Member States where the transition to competition still needs to be completed. In accordance with the principle of separation of regulatory and operational functions, Member States should guarantee the independence of the national regulatory authorities, thereby ensuring the impartiality of their decisions. This requirement of independence is without prejudice to the institutional autonomy and constitutional obligations of the Member States and to the principle of neutrality with regard to the rules in Member States governing the system of property ownership laid down in Article 295 of the Treaty. National regulatory authorities should be provided with all necessary resources, in terms of staffing, expertise and financial means, for the performance of their tasks.
(48)
Due to the frequent involvement of different national bodies in the exercise of regulatory functions, it is appropriate to introduce transparency in the allocation of tasks and require the different relevant bodies charged with sector regulation, the application of competition rules and with dealing with consumer issues to cooperate in order to ensure the effective accomplishment of their tasks.
(49)
Any party which is the subject of a decision by a national regulatory authority should have the right to appeal to a body that is independent of that authority. This body may be a court. This appeal procedure is without prejudice to the division of competences within national judicial systems and to the rights of legal entities or natural persons under national law. Pending the conclusion of these procedures there is a need to ensure the temporary validity of national regulatory authorities' decisions in order to guarantee legal certainty and market security.
(50)
National regulatory authorities should, where necessary, cooperate with other regulatory bodies of Member States and with the Commission in carrying out their tasks under Directive 97/67/EC. This would promote the development of the internal market for postal services and help to ensure the consistent application, in all Member States, of the provisions laid down by the Directive, in particular in areas where national law implementing Community law gives national regulatory authorities considerable discretionary powers in the application of the relevant rules. This cooperation could take place, inter alia, within the Committee assisting the Commission in accordance with the Directive or within a group comprising European regulators. Member States should decide which bodies are national regulatory authorities for the purposes of the Directive.
(51)
National regulatory authorities need to gather information from market players in order to carry out their tasks effectively. Requests for information should be proportionate and not impose an undue burden on undertakings. Such information may also need to be gathered by the Commission in order to allow it to fulfil its obligations under Community law. The recipient of information should ensure confidentiality in accordance with the rules in force.
(52)
In order to keep the European Parliament and the Council informed of developments in the internal market for postal services, the Commission should regularly submit reports to those institutions on the application of Directive 97/67/EC.
(53)
This Directive does not affect labour law, that is any legal or contractual provision concerning employment conditions, working conditions, including health and safety at work and the relationship between employers and workers, which Member States apply in accordance with national law which is in conformity with Community law. Equally, this Directive does not affect the social security legislation of the Member States. Where necessary, Member States may reflect working conditions in their authorisation procedures in line with the principles of transparency and proportionality.
(54)
Member States should ensure that sufficient access points are established that take account of the needs of users in rural and sparsely populated areas. Member States should ensure an appropriate density of access points in these areas in order to satisfy the universal service obligation.
(55)
In order to maintain the framework for the regulation of the postal sector, the date of expiry of Directive 97/67/EC should be deleted. The provisions that have not been amended by this Directive continue to apply. The services that Member States may continue to reserve, during the implementation period, are those specified in Directive 97/67/EC.
(56)
Since the objectives of this Directive, namely achieving an internal market of Community postal services, ensuring a common level of universal services for all users and setting harmonised principles for the regulation of postal services, cannot be sufficiently achieved by Member States and can therefore, by reason of the scale and effects, be better achieved at Community level, the Community may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty. In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
(57)
Directive 97/67/EC should therefore be amended accordingly.
(58)
This Directive is consistent with other Community instruments concerning services. In the event of conflict between a provision of this Directive and a provision of another Community instrument, in particular Directive 2006/123/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on services in the internal market (12), the provisions of this Directive will prevail and will apply in full to the postal sector.
(59)
This Directive is without prejudice to the application of the Treaty rules on competition and on the freedom to provide services. Insofar as mechanisms for the financing of the universal service involve aid granted by a Member State or through state aid resources in any form whatsoever within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, this Directive is without prejudice to Member States' obligation to respect the Treaty rules on State aid.
(60)
In accordance with point 34 of the Interinstitutional agreement on better law-making (13), Member States are encouraged to draw up, for themselves and in the interests of the Community, their own tables illustrating, as far as possible, the correlation between this Directive and the transposition measures, and to make them public,
HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE:
Article 1
Directive 97/67/EC is hereby amended as follows:
1.
Article 1 shall be replaced by the following:
‘Article 1
This Directive establishes common rules concerning:
-
the conditions governing the provision of postal services,
-
the provision of a universal postal service within the Community,
-
the financing of universal services under conditions that guarantee the permanent provision of such services,
-
tariff principles and transparency of accounts for universal service provision,
-
the setting of quality standards for universal service provision and the setting-up of a system to ensure compliance with those standards,
-
the harmonisation of technical standards,
-
the creation of independent national regulatory authorities.’;
2.
Article 2 shall be amended as follows:
(a)
point 1 shall be replaced by the following:
‘1.
postal services: services involving the clearance, sorting, transport and distribution of postal items;’;
(b)
the following point shall be inserted:
‘1a.
postal service provider: undertaking that provides one or more postal services;’
(c)
in point 2 the words ‘public postal network’ shall be replaced by ‘postal network’;
(d)
point 3 shall be replaced by the following:
‘3.
access points: physical facilities, including letter boxes provided for the public either on the public highway or at the premises of the postal service provider(s), where postal items may be deposited with the postal network by senders;’;
(e)
point 4 shall be replaced by the following:
‘4.
Clearance: the operation of collecting postal items by a postal service provider;’;
(f)
point 6 shall be replaced by the following:
‘6.
Postal item: an item addressed in the final form in which it is to be carried by a postal service provider. In addition to items of correspondence, such items also include for instance books, catalogues, newspapers, periodicals and postal parcels containing merchandise with or without commercial value;’;
(g)
point 8 shall be deleted;
(h)
point 12 shall be deleted;
(i)
point 13 shall be replaced by the following:
‘13.
universal service provider: the public or private postal service provider providing a universal postal service or parts thereof within a Member State, the identity of which has been notified to the Commission in accordance with Article 4;’;
(j)
point 14 shall be replaced by the following:
‘14.
Authorisations: any permission setting out rights and obligations specific to the postal sector and allowing undertakings to provide postal services and, where applicable, to establish and/or operate their networks for the provision of such services, in the form of a general authorisation or individual licence as defined below:
-
“general authorisation”: an authorisation, regardless of whether it is regulated by a “class licence” or under general law and regardless of whether such regulation requires registration or declaration procedures, which does not require the postal service provider concerned to obtain an explicit decision by the national regulatory authority before exercising the rights stemming from the authorisation,
-
“individual licence”: an authorisation which is granted by a national regulatory authority and which gives a postal service provider specific rights, or which subjects that undertaking’s operations to specific obligations supplementing the general authorisation where applicable, where the postal service provider is not entitled to exercise the rights concerned until it has received the decision by the national regulatory authority;’;
(k)
point 17 shall be replaced by the following:
‘17.
User: any natural or legal person benefiting from postal service provision as a sender or an addressee;’;
(l)
point 19 shall be replaced by the following:
‘19.
Essential requirements: general non-economic reasons which can induce a Member State to impose conditions on the supply of postal services. These reasons are the confidentiality of correspondence, security of the network as regards the transport of dangerous goods, respect for the terms and conditions of employment, social security schemes, laid down by law, regulation or administrative provision and/or by collective agreement negotiated between national social partners, in accordance with Community and national law and, where justified, data protection, environmental protection and regional planning. Data protection may include personal data protection, the confidentiality of information transmitted or stored and protection of privacy;’;
(m)
the following point shall be added:
‘20.
Services provided at single piece tariff: postal services for which the tariff is set in the general terms and conditions of universal service provider(s) for individual postal items.’;
3.
Article 3 shall be amended as follows:
(a)
the first subparagraph of paragraph 3 shall be replaced by the following:
‘3. Member States shall take steps to ensure that the universal service is guaranteed not less than five working days a week, save in circumstances or geographical conditions deemed exceptional, and that it includes as a minimum:
-
one clearance,
-
one delivery to the home or premises of every natural or legal person or, by way of derogation, under conditions at the discretion of the national regulatory authority, one delivery to appropriate installations.’;
(b)
paragraph 5 shall be replaced by the following:
‘5. The national regulatory authorities may increase the weight limit of universal service coverage for postal parcels to any weight not exceeding 20 kilograms and may lay down special arrangements for the door-to-door delivery of such parcels.
Notwithstanding the weight limit of universal service coverage for postal parcels established by a given Member State, Member States shall ensure that postal parcels received from other Member States and weighing up to 20 kilograms are delivered within their territory.’;
(c)
paragraph 6 shall be replaced by the following:
‘6. The minimum and maximum dimensions for the postal items in question shall be those as laid down in the relevant provisions adopted by the Universal Postal Union.’;
4.
Article 4 shall be replaced by the following:
‘Article 4
1. Each Member State shall ensure that the provision of the universal service is guaranteed and shall notify the Commission of the steps it has taken to fulfil this obligation. The Committee referred to in Article 21 shall be informed of the measures established by Member States to ensure the provision of the universal service.
2. Member States may designate one or more undertakings as universal service providers in order that the whole of the national territory can be covered. Member States may designate different undertakings to provide different elements of universal service and/or to cover different parts of the national territory. When they do so, they shall determine in accordance with Community law the obligations and rights assigned to them and shall publish these obligations and rights. In particular, Member States shall take measures to ensure that the conditions under which universal services are entrusted are based on the principles of transparency, non-discrimination and proportionality, thereby guaranteeing the continuity of the universal service provision, by taking into account the important role it plays in social and territorial cohesion.
Member States shall notify the Commission of the identity of the universal service provider(s) they designate. The designation of a universal service provider shall be subject to a periodic review and be examined against the conditions and principles set out in this Article. However, Member States shall ensure that the duration of this designation provides a sufficient period for return on investments.’;
5.
paragraph 2 of Article 5 shall be replaced by the following:
‘2. The provisions of paragraph 1 shall not preclude measures which the Member States take in accordance with requirements relating to the public interest recognised in the Treaty, in particular Articles 30 and 46 thereof, concerning, inter alia, public morality, public security, including criminal investigations, and public policy.’;
6.
Article 6 shall be replaced by the following:
‘Article 6
Member States shall take steps to ensure that users and postal service providers are regularly given sufficiently detailed and up-to-date information by the universal service provider(s) regarding the particular features of the universal service offered, with special reference to the general conditions of access to these services as well as to prices and quality standard levels. This information shall be published in an appropriate manner.
Member States shall notify the Commission, of how the information to be published in accordance with the first paragraph is to be made available.’;
7.
the heading of Chapter 3 shall be replaced by the following:
‘Financing of universal services’;
8.
Article 7 shall be replaced by the following:
‘Article 7
1. Member States shall not grant or maintain in force exclusive or special rights for the establishment and provision of postal services. Member States may finance the provision of universal services in accordance with one or more of the means provided for in paragraphs 2, 3 and 4, or in accordance with any other means compatible with the Treaty.
2. Member States may ensure the provision of universal services by procuring such services in accordance with applicable public procurement rules and regulations, including, as provided for in Directive 2004/17/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and postal services (14), competitive dialogue or negotiated procedures with or without publication of a contract notice.
3. Where a Member State determines that the universal service obligations, as provided for in this Directive, entail a net cost, calculated taking into account Annex I, and represent an unfair financial burden on the universal service provider(s), it may introduce:
(a)
a mechanism to compensate the undertaking(s) concerned from public funds; or
(b)
a mechanism for the sharing of the net cost of the universal service obligations between providers of services and/or users.
4. Where the net cost is shared in accordance with paragraph 3(b), Member States may establish a compensation fund which may be funded by service providers and/or users' fees, and is administered for this purpose by a body independent of the beneficiary or beneficiaries. Member States may make the granting of authorisations to service providers under Article 9(2) subject to an obligation to make a financial contribution to that fund or to comply with universal service obligations. The universal service obligations of the universal service provider(s) set out in Article 3 may be financed in this manner.
5. Member States shall ensure that the principles of transparency, non-discrimination and proportionality are respected in establishing the compensation fund and when fixing the level of the financial contributions referred to in paragraphs 3 and 4. Decisions taken in accordance with paragraphs 3 and 4 shall be based on objective and verifiable criteria and be made public.
9.
the heading of Chapter 4 shall be replaced by the following:
‘Conditions governing the provision of postal services and access to the network’;
10.
Article 9 shall be replaced by the following:
‘Article 9
1. For services which fall outside the scope of the universal service, Member States may introduce general authorisations to the extent necessary to guarantee compliance with the essential requirements.
2. For services which fall within the scope of the universal service, Member States may introduce authorisation procedures, including individual licences, to the extent necessary in order to guarantee compliance with the essential requirements and to ensure the provision of the universal service.
The granting of authorisations may:
-
be made subject to universal service obligations,
-
if necessary and justified, impose requirements concerning the quality, availability and performance of the relevant services,
-
where appropriate, be subject to an obligation to make a financial contribution to the sharing mechanisms referred to in Article 7, if the provision of the universal service entails a net cost and represents an unfair burden on the universal service provider(s), designated in accordance with Article 4,
-
where appropriate, be subject to an obligation to make a financial contribution to the national regulatory authority's operational costs referred to in Article 22,
-
where appropriate, be made subject to or impose an obligation to respect working conditions laid down by national legislation.
Obligations and requirements referred to in the first indent and in Article 3 may only be imposed on designated universal service providers.
Except in the case of undertakings that have been designated as universal service providers in accordance with Article 4, authorisations may not:
-
be limited in number,
-
for the same elements of the universal service or parts of the national territory, impose universal service obligations and, at the same time, financial contributions to a sharing mechanism,
-
duplicate conditions which are applicable to undertakings by virtue of other, non-sector-specific national legislation,
-
impose technical or operational conditions other than those necessary to fulfil the obligations of this Directive.
3. The procedures, obligations and requirements referred to in paragraphs 1 and 2 shall be transparent, accessible, non-discriminatory, proportionate, precise and unambiguous, made public in advance and based on objective criteria. Member States shall ensure that the reasons for refusing or withdrawing an authorisation in whole or in part are communicated to the applicant and shall establish an appeal procedure.’;
11.
paragraph 1 of Article 10 shall be replaced by the following:
‘1. The European Parliament and the Council, acting on a proposal from the Commission and on the basis of Articles 47(2), 55 and 95 of the Treaty, shall adopt the measures necessary for the harmonisation of the procedures referred to in Article 9 governing the commercial provision of postal services to the public.’;
12.
Article 11 shall be replaced by the following:
‘Article 11
The European Parliament and the Council, acting on a proposal from the Commission and on the basis of Articles 47(2), 55 and 95 of the Treaty, shall adopt such harmonisation measures as are necessary to ensure that users and the postal service provider(s) have access to the postal network under conditions which are transparent and non-discriminatory.’;
13.
the following Article shall be inserted:
‘Article 11a
Whenever necessary to protect the interest of users and/or to promote effective competition, and in the light of national conditions and national legislation, Member States shall ensure that transparent, non-discriminatory access conditions are available to elements of postal infrastructure or services provided within the scope of the universal service, such as postcode system, address database, post office boxes, delivery boxes, information on change of address, re-direction service and return to sender service. This provision shall be without prejudice to the right of Member States to adopt measures to ensure access to the postal network under transparent, proportional and non-discriminatory conditions.’;
14.
Article 12 shall be replaced by the following:
‘Article 12
Member States shall take steps to ensure that the tariffs for each of the services forming part of the universal service comply with the following principles:
-
prices shall be affordable and must be such that all users, independent of geographical location, and, in the light of specific national conditions, have access to the services provided. Member States may maintain or introduce the provision of a free postal service for the use of blind and partially-sighted persons,
-
prices shall be cost-oriented and give incentives for an efficient universal service provision. Whenever necessary for reasons relating to the public interest, Member States may decide that a uniform tariff shall be applied, throughout their national territory and/or cross-border, to services provided at single piece tariff and to other postal items,
-
the application of a uniform tariff shall not exclude the right of the universal service provider(s) to conclude individual agreements on prices with users,
-
tariffs shall be transparent and non-discriminatory,
-
whenever universal service providers apply special tariffs, for example for services for businesses, bulk mailers or consolidators of mail from different users, they shall apply the principles of transparency and non-discrimination with regard both to the tariffs and to the associated conditions. The tariffs, together with the associated conditions, shall apply equally both as between different third parties and as between third parties and universal service providers supplying equivalent services. Any such tariffs shall also be available to users, in particular individual users and small and medium-sized enterprises, who post under similar conditions.’;
15.
Article 14 shall be amended as follows:
(a)
paragraphs 1, 2 and 3 shall be replaced by the following:
‘1. Member States shall take the measures necessary to ensure that the accounting of the universal service providers is conducted in accordance with the provisions of this Article.
2. The universal service provider(s) shall keep separate accounts within their internal accounting systems in order to clearly distinguish between each of the services and products which are part of the universal service and those which are not. This accounting separation shall be used as an input when Member States calculate the net cost of the universal service. Such internal accounting systems shall operate on the basis of consistently applied and objectively justifiable cost accounting principles.
3. The accounting systems referred to in paragraph 2 shall, without prejudice to paragraph 4, allocate costs in the following manner:
(a)
costs which can be directly assigned to a particular service or product shall be so assigned;
(b)
common costs, that is costs which cannot be directly assigned to a particular service or product, shall be allocated as follows:
(i)
whenever possible, common costs shall be allocated on the basis of direct analysis of the origin of the costs themselves;
(ii)
when direct analysis is not possible, common cost categories shall be allocated on the basis of an indirect linkage to another cost category or group of cost categories for which a direct assignment or allocation is possible; the indirect linkage shall be based on comparable cost structures;
(iii)
when neither direct nor indirect measures of cost allocation can be found, the cost category shall be allocated on the basis of a general allocator computed by using the ratio of all expenses directly or indirectly assigned or allocated, on the one hand, to each of the universal services and, on the other hand, to the other services;
(iv)
common costs, which are necessary for the provision of both universal services and non-universal services, shall be allocated appropriately; the same cost drivers must be applied to both universal services and non-universal services.’;
(b)
paragraph 8 shall be replaced by the following:
‘8. Where a given Member State has not used a financing mechanism for the provision of the universal service, as permitted under Article 7, and where the national regulatory authority is satisfied that none of the designated universal service providers in that Member State is in receipt of State assistance, hidden or otherwise, and that competition in the market is fully effective, the national regulatory authority may decide not to apply the requirements of this Article.’;
(c)
the following paragraphs shall be added:
‘9. This Article may, however, be applied to the universal service provider designated before the final date for Full Market Opening as long as no other universal service provider(s) have been designated. The national regulatory authority shall inform the Commission in advance of any such decision.
10. Member States may require those postal service providers which are obliged to contribute to a compensation fund to introduce an appropriate accounting separation to ensure the functioning of the fund.’;
16.
Article 16 shall be amended as follows:
(a)
the second indent of the third paragraph shall be replaced by the following:
‘-
the European Parliament and the Council in the case of intra-Community cross-border services (see Annex II). Future adjustment of these standards to technical progress or market developments shall be made in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 21(2).’;
(b)
the fourth paragraph shall be replaced by the following:
‘Independent performance monitoring shall be carried out at least once a year by external bodies having no links with the universal service providers under standardised conditions to be specified in accordance with the regulatory procedure with scrutiny referred to in Article 21(2) and shall be the subject of reports published at least once a year.’;
17.
paragraphs 1 and 2 of Article 18 shall be replaced by the following:
‘1. In accordance with Article 16, quality standards for intra-Community cross-border services are laid down in Annex II.
2. Where exceptional situations relating to infrastructure or geography so require, the national regulatory authorities may determine exemptions from the quality standards provided for in Annex II. Where national regulatory authorities determine exemptions in this manner, they shall notify the Commission forthwith. The Commission shall submit an annual report of the notifications received during the previous 12 months to the Committee referred to in Article 21 for its information.’;
18.
Article 19 shall be replaced by the following:
‘Article 19
1. Member States shall ensure that transparent, simple and inexpensive procedures are made available by all postal service providers for dealing with postal users' complaints, particularly in cases involving loss, theft, damage or non-compliance with service quality standards (including procedures for determining where responsibility lies in cases where more than one operator is involved), without prejudice to relevant international and national provisions on compensation schemes.
Member States shall adopt measures to ensure that the procedures referred to in the first subparagraph enable disputes to be settled fairly and promptly with provision, where warranted, for a system of reimbursement and/or compensation.
Member States shall also encourage the development of independent out-of-court schemes for the resolution of disputes between postal service providers and users.
2. Without prejudice to other possibilities of appeal or means of redress under national and Community legislation, Member States shall ensure that users, acting individually or, where permitted by national law, jointly with organisations representing the interests of users and/or consumers, may bring before the competent national authority cases where users' complaints to undertakings providing postal services within the scope of the universal service have not been satisfactorily resolved.
In accordance with Article 16, Member States shall ensure that the universal service providers and, wherever appropriate, undertakings providing services within the scope of the universal service, publish, together with the annual report on the monitoring of their performance, information on the number of complaints and the manner in which they have been dealt with.’;
19.
Article 21 shall be replaced by the following:
‘Article 21
1. The Commission shall be assisted by a committee.
2. Where reference is made to this paragraph, Articles 5a(1) to (4) and Article 7 of Decision 1999/468/EC shall apply, having regard to the provisions of Article 8 thereof.’;
20.
Article 22 shall be replaced by the following:
‘Article 22
1. Each Member State shall designate one or more national regulatory authorities for the postal sector that are legally separate from and operationally independent of the postal operators. Member States that retain ownership or control of postal service providers shall ensure effective structural separation of the regulatory functions from activities associated with ownership or control.
Member States shall inform the Commission which national regulatory authorities they have designated to carry out the tasks arising from this Directive. They shall publish the tasks to be undertaken by national regulatory authorities in an easily accessible form, in particular where those tasks are assigned to more than one body. Member States shall ensure, where appropriate, consultation and cooperation between those authorities and national authorities entrusted with the implementation of competition law and consumer protection law on matters of common interest.
2. The national regulatory authorities shall have as a particular task ensuring compliance with the obligations arising from this Directive, in particular by establishing monitoring and regulatory procedures to ensure the provision of the universal service. They may also be charged with ensuring compliance with competition rules in the postal sector.
The national regulatory authorities shall work in close collaboration and shall provide mutual assistance in order to facilitate the application of this Directive within the appropriate existing bodies.
3. Member States shall ensure that effective mechanisms exist at national level under which any user or postal service provider affected by a decision of a national regulatory authority has the right to appeal against the decision to an appeal body which is independent of the parties involved. Pending the outcome of any such appeal, the decision of the national regulatory authority shall stand, unless the appeal body decides otherwise.’;
21.
the following Chapter shall be inserted:
‘CHAPTER 9a
Provision of information
Article 22a
1. Member States shall ensure that postal service providers provide all the information, in particular to the national regulatory authorities, including financial information and information concerning the provision of the universal service, namely for the following purposes:
(a)
for national regulatory authorities to ensure conformity with the provisions of, or decisions made in accordance with this Directive,
(b)
for clearly defined statistical purposes.
2. Postal service providers shall provide such information promptly on request and in confidence, where necessary, within the timescales and to the level of detail required by the national regulatory authority. The information requested by the national regulatory authority shall be proportionate to the performance of its tasks. The national regulatory authority shall give the reasons justifying its request for information.
3. Member States shall ensure that national regulatory authorities provide the Commission, upon request, with appropriate and relevant information necessary for it to carry out its tasks under this Directive.
4. Where information is considered confidential by a national regulatory authority, in accordance with Community and national business confidentiality rules, the Commission and the national regulatory authorities concerned shall preserve such confidentiality.’;
22.
Article 23 shall be replaced by the following:
‘Article 23
Every four years, on the first occasion no later than 31 December 2013, the Commission shall submit a report to the European Parliament and the Council on the application of this Directive, including appropriate information on developments in the sector, particularly concerning economic, social, employment patterns and technological aspects, as well as on quality of service. The report shall be accompanied, where appropriate, by proposals to the European Parliament and the Council.’;
23.
the following Article shall be inserted:
‘Article 23a
The Commission shall provide assistance to the Member States on the implementation of this Directive, including on the calculation of any net cost of the universal service.’;
24.
Articles 24, 25, 26 and 27 shall be deleted;
25.
the following text shall be inserted as Annex I:
‘ANNEX I
Guidance on calculating the net cost, if any, of universal service
Part A: Definition of the universal service obligations
Universal service obligations refer to the obligations referred to in Article 3 placed upon a postal service provider by a Member State which concern the provision of a postal service throughout a specified geographical area, including, where required, uniform prices in that geographical area for the provision of that service or provision of certain free services for blind and partially-sighted persons.
Those obligations may include, among others, the following:
-
a number of days of delivery, superior to those set in this Directive,
-
accessibility to access points, in order to satisfy the universal service obligations,
-
the tariffs affordability of the universal service,
-
uniform prices for universal service,
-
the provision of certain free services for blind and partially-sighted persons.
Part B: Calculation of net cost
National regulatory authorities are to consider all means to ensure appropriate incentives for postal service providers (designated or not) to provide universal service obligations cost efficiently.
The net cost of universal service obligations is any cost related to and necessary for the operation of the universal service provision. The net cost of universal service obligations is to be calculated, as the difference between the net cost for a designated universal service provider of operating with the universal service obligations and the same postal service provider operating without the universal service obligations.
The calculation shall take into account all other relevant elements, including any intangible and market benefits which accrue to a postal service provider designated to provide universal service, the entitlement to a reasonable profit and incentives for cost efficiency.
Due attention is to be given to correctly assessing the costs that any designated universal service provider would have chosen to avoid, had there been no universal service obligation. The net cost calculation should assess the benefits, including intangible benefits, to the universal service operator.
The calculation is to be based upon the costs attributable to:
(i)
elements of the identified services which can only be provided at a loss or provided under cost conditions falling outside normal commercial standards. This category may include service elements such as the services defined in Part A;
(ii)
specific users or groups of users who, taking into account the cost of providing the specified service, the revenue generated and any uniform prices imposed by the Member State, can only be served at a loss or under cost conditions falling outside normal commercial standards.
This category includes those users or groups of users that would not be served by a commercial operator that did not have an obligation to provide universal service.
The calculation of the net cost of specific aspects of universal service obligations is to be made separately and so as to avoid the double counting of any direct or indirect benefits and costs. The overall net cost of universal service obligations to any designated universal service provider is to be calculated as the sum of the net costs arising from the specific components of universal service obligations, taking account of any intangible benefits. The responsibility for verifying the net cost lies with the national regulatory authority. The universal service provider(s) shall cooperate with the national regulatory authority to enable it to verify the net cost.
Part C: Recovery of any net costs of universal service obligations
The recovery or financing of any net costs of universal service obligations may require designated universal service providers to be compensated for the services that they provide under non-commercial conditions. As such compensation involves financial transfers, Member States have to ensure that they are undertaken in an objective, transparent, non-discriminatory and proportionate manner. This means that the transfers result as far as possible in the least distortion to competition and to user demand.
A sharing mechanism based on a fund referred to in Article 7(4) should use a transparent and neutral mechanism for collecting contributions that avoids a double imposition of contributions falling on both outputs and inputs of undertakings.
The independent body administering the fund is to be responsible for collecting contributions from undertakings, which are assessed as liable to contribute to the net cost of universal service obligations in the Member State and is to oversee the transfer of sums due to the undertakings entitled to receive payments from the fund.’;
26.
the Annex shall become Annex II.
Article 2
1. Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 31 December 2010 at the latest. They shall forthwith inform the Commission thereof.
When Member States adopt these measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
2. Member States shall communicate to the Commission the text of their laws, regulations and administrative provisions with regard to the application of this Directive.
Article 3
1. By derogation to Article 2, the following Member States may postpone the implementation of this Directive until 31 December 2012, in order to continue to reserve services to universal service provider(s):
-
Czech Republic,
-
Greece,
-
Cyprus,
-
Latvia,
-
Lithuania,
-
Luxembourg,
-
Hungary,
-
Malta,
-
Poland,
-
Romania,
-
Slovakia.
These Member States may decide to implement this Directive at an earlier stage.
2. The relevant Member States shall notify the Commission confirming their intention to make use of the implementation delay set out in paragraph 1 by 27 August 2008.
3. Member States that abolish their reserved areas by 31 December 2012 may, between 1 January 2011 and 31 December 2012, refuse to grant the authorisation provided for in Article 9(2) of Directive 97/67/EC for services within the abolished reserved area in question to postal operators providing services within the scope of the universal service, as well as companies controlled by them, which are granted a reserved area in another Member State.
Article 4
This Directive shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union.
Article 5
This Directive is addressed to the Member States.
Done at Strasbourg, 20 February 2008.