NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 662/2009
ze dne 13. července 2009,
kterým se zřizuje postup pro sjednávání a uzavírání dohod mezi členskými státy a třetími zeměmi ve zvláště vymezených věcech v oblasti práva rozhodného ve smluvních a mimosmluvních závazkových vztazích
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c), článek 65 a čl. 67 odst. 5 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlava IV části třetí Smlouvy poskytuje právní základ pro přijímání právních předpisů Společenství v oblasti soudní spolupráce v občanských věcech.
(2)
Soudní spolupráce v občanských věcech mezi členskými státy a třetími zeměmi byla tradičně upravována dohodami mezi členskými státy a třetími zeměmi. Tyto dohody, kterých je značný počet, často odrážejí zvláštní vazby mezi členským státem a třetí zemí a mají poskytovat vhodný právní rámec vyhovující zvláštním potřebám dotyčných stran.
(3)
Článek 307 Smlouvy vyžaduje, aby členské státy použily všech vhodných prostředků k odstranění jakýchkoli neslučitelností mezi acquis Společenství a mezinárodními dohodami uzavřenými mezi členskými státy a třetími zeměmi. Z toho může vyplynout potřeba takové dohody znovu sjednat.
(4)
Aby byl zajištěn vhodný právní rámec vyhovující zvláštním potřebám daného členského státu ve vztahu ke třetí zemi, může rovněž vzniknout zjevná potřeba uzavřít nové dohody se třetími zeměmi, které se budou týkat oblastí občanských věcí, na něž se vztahuje hlava IV části třetí Smlouvy.
(5)
Soudní dvůr Evropských společenství potvrdil ve svém posudku 1/03 ze dne 7. února 2006 v souvislosti s uzavřením nové Luganské úmluvy, že Společenství získalo výlučnou pravomoc uzavírat se třetími zeměmi mezinárodní dohody, jako je Luganská úmluva, ve věcech, jež se týkají pravidel stanovených v nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (2) („Brusel I“).
(6)
Je na Společenství, aby na základě článku 300 Smlouvy uzavíralo dohody mezi Společenstvím a třetími zeměmi ve věcech, které spadají do výlučné pravomoci Společenství.
(7)
Článek 10 Smlouvy vyžaduje, aby členské státy usnadnily plnění poslání Společenství a aby se zdržely jakýchkoli opatření, jež by mohla ohrozit dosažení cílů Smlouvy. Tato povinnost loajální spolupráce se uplatňuje obecně a není závislá na tom, zda je pravomoc Společenství výlučná, či nikoli.
(8)
Pokud jde o dohody se třetími zeměmi ve zvláště vymezených občanských věcech spadajících do výlučné pravomoci Společenství, měl by být zaveden ucelený a transparentní postup, kterým by se členskému státu udělovalo zmocnění změnit stávající dohodu nebo sjednat a uzavřít dohodu novou, zejména pokud Společenství samotné nevyjádřilo záměr uplatnit svou vnější pravomoc uzavřít dohodu na základě stávajícího nebo zamýšleného mandátu k jednání. Tímto postupem by neměla být dotčena výlučná pravomoc Společenství ani články 300 a 307 Smlouvy. Tento postup je třeba považovat za výjimečné opatření, jehož věcná a časová působnost by měla být omezena.
(9)
Toto nařízení by se nemělo použít, pokud Společenství již uzavřelo s dotyčnou třetí zemí dohodu ve stejné věci. Dvě dohody by měly být považovány za dohody ve stejné věci pouze v rozsahu, ve kterém věcně upravují stejné zvláštní právní otázky. Ustanovení, která pouze uvádějí obecný záměr spolupracovat v těchto otázkách, by neměla být považována za ustanovení ve stejné věci.
(10)
Ve výjimečných případech by se toto nařízení mělo vztahovat rovněž na určité regionální dohody mezi několika členskými státy a několika třetími zeměmi, například dvěma či třemi, které mají za cíl řešit místní situace a které nejsou otevřeny k přístupu dalším státům.
(11)
Aby se zajistilo, že dohoda zamýšlená členským státem nebude mít za následek neúčinnost práva Společenství a nenaruší řádné fungování systému založeného tímto právem, ani nenaruší politiku Společenství v oblasti vnějších vztahů, jak o ní Společenství rozhodlo, mělo by se od dotyčného členského státu vyžadovat, aby oznámil svůj záměr Komisi s cílem získat zmocnění jak k zahájení formálního jednání o dohodě nebo k pokračování v něm, tak i k uzavření dohody. Toto oznámení by mělo být učiněno dopisem nebo elektronickými prostředky. Mělo by obsahovat všechny příslušné informace a dokumentaci umožňující Komisi posoudit očekávaný dopad výsledku jednání na právo Společenství.
(12)
Mělo by se posoudit, zda existuje dostatečný zájem Společenství na uzavření dvoustranné dohody mezi Společenstvím a dotyčnou třetí zemí, nebo případně na nahrazení stávající dvoustranné dohody mezi členským státem a třetí zemí dohodou uzavřenou Společenstvím. Za tímto účelem by měly být všechny členské státy informovány o každém oznámení týkajícím se dohody zamýšlené některým členským státem, které Komise obdrží, aby měly možnost projevit svůj zájem připojit se k iniciativě oznamujícího členského státu. Pokud by z této výměny informací vyplynul dostatečný zájem Společenství, měla by Komise zvážit navržení mandátu k jednání s cílem uzavřít dohodu mezi Společenstvím a dotyčnou třetí zemí.
(13)
Vyžaduje-li Komise od členského státu další informace v souvislosti s posouzením, zda by tento členský stát měl být zmocněn k zahájení jednání se třetí zemí, neměla by tato žádost mít vliv na lhůty, v nichž má Komise vydat odůvodněné rozhodnutí o žádosti tohoto členského státu.
(14)
Komise by při udělení zmocnění k zahájení formálního jednání měla mít možnost, je-li to nutné, navrhnout hlavní zásady pro jednání nebo požádat, aby do zamýšlené dohody byla zahrnuta určitá ustanovení. O záležitostech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení by měla být Komise během jednotlivých fází jednání plně informována a mělo by jí být umožněno účastnit se jednání o těchto záležitostech jako pozorovatel.
(15)
Při oznámení svého záměru zahájit jednání s třetí zemí by měly být členské státy povinny Komisi informovat pouze o záležitostech, které jsou pro posouzení Komise významné. Zmocnění udělené Komisí a případné hlavní zásady pro jednání či případné neudělení zmocnění by se měly týkat pouze záležitostí spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(16)
Všechny členské státy by měly být informovány o všech oznámeních zaslaných Komisi ohledně zamýšlených nebo sjednávaných dohod a o všech odůvodněných rozhodnutích přijatých Komisí podle tohoto nařízení. Toto sdělování informací by však mělo být plně v souladu s případnými požadavky na zachování důvěrnosti.
(17)
Evropský parlament, Rada a Komise by měly zajistit, aby bylo se všemi informacemi, které jsou označené jako důvěrné, zacházeno v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (3).
(18)
Jestliže Komise nehodlá na základě svého posouzení udělit zmocnění k zahájení formálního jednání nebo k uzavření sjednané dohody, měla by před tím, než vydá své odůvodněné rozhodnutí, sdělit stanovisko dotyčnému členskému státu. V případě, že se jedná o neudělení zmocnění k uzavření sjednané dohody, mělo by být stanovisko předloženo rovněž Evropskému parlamentu a Radě.
(19)
Aby se zajistilo, že sjednaná dohoda nebude představovat překážku v provádění vnější politiky Společenství v oblasti soudní spolupráce v občanských a obchodních věcech, měla by dohoda upravovat buď své úplné nebo částečné vypovězení v případě, že dojde k uzavření pozdější dohody mezi Společenstvím nebo mezi Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a stejnou třetí zemí na straně druhé ve stejné věci, nebo přímé nahrazení příslušných ustanovení dohody ustanoveními takové pozdější dohody.
(20)
Měla by být přijata přechodná ustanovení pro případy, kdy v době vstupu tohoto nařízení v platnost členský stát již zahájil jednání o dohodě se třetí zemí nebo již taková jednání dokončil, avšak dosud nevyjádřil svůj souhlas s tím, aby byl dohodou vázán.
(21)
Komise by měla svou zprávu o uplatňování tohoto nařízení předložit nejdříve po osmi letech po přijetí tohoto nařízení, aby se zajistilo, že zkušenosti získané používáním tohoto nařízení budou dostatečné. V této zprávě by Komise v rámci výkonu svých pravomocí měla potvrdit dočasnou povahu tohoto nařízení, nebo posoudit, zda by toto nařízení mělo být nahrazeno novým nařízením upravujícím stejné věci nebo nařízením, které by se vztahovalo i na jiné záležitosti náležející do výlučné pravomoci Společenství a upravené jinými nástroji Společenství, jak je uvedeno v 5. bodě odůvodnění.
(22)
Pokud Komise ve zprávě, kterou předloží, potvrdí dočasnou povahu tohoto nařízení, měly by mít členské státy i po předložení zprávy možnost uvědomit Komisi o probíhajícím nebo již oznámeném jednání s cílem získat zmocnění k zahájení formálního jednání.
(23)
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení jeho cíle.
(24)
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámily Spojené království a Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(25)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zavádí postup, kterým se jednotlivým členským státům povoluje změnit stávající dohodu nebo sjednat a uzavřít novou dohodu se třetí zemí za podmínek stanovených v tomto nařízení.
Tímto postupem nejsou dotčeny pravomoci Společenství a členských států.
2. Toto nařízení se použije na dohody ve zvláště vymezených věcech spadajících zcela nebo zčásti do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I) (4) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. července 2007 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy (Řím II) (5).
3. Toto nařízení se nepoužije, pokud Společenství již uzavřelo s dotyčnou třetí zemí dohodu ve stejné věci.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se „dohodou“ rozumí:
a)
dvoustranná dohoda mezi členským státem a třetí zemí;
b)
regionální dohoda uzavřená mezi omezeným počtem členských států a třetích zemí sousedících s členskými státy, která má za cíl řešit místní situace a která není otevřená k přístupu dalším státům.
2. V souvislosti s regionálními dohodami uvedenými v odst. 1 písm. b) se v tomto nařízení členským státem rozumějí dotčené členské státy a třetí zemí rozumějí dotčené třetí země.
Článek 3
Oznámení Komisi
1. Pokud členský stát hodlá zahájit jednání za účelem změny stávající dohody nebo uzavření nové dohody spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení, oznámí svůj záměr písemně Komisi co nejdříve před zamýšleným zahájením formálního jednání.
2. Oznámení obsahuje případný opis stávající dohody, pracovní verze dohody nebo návrhu dohody a jakékoli další významné dokumenty. Členský stát popíše předmět jednání a vymezí otázky, jež mají být v zamýšlené dohodě řešeny, nebo ustanovení stávající dohody, jež je třeba změnit. Členský stát může poskytnout jakékoli další doplňující informace.
Článek 4
Posouzení Komise
1. Komise po obdržení oznámení uvedeného v článku 3 posoudí, zda členský stát může zahájit formální jednání.
2. Při tomto posuzování Komise nejprve ověří, zda se v následujících 24 měsících nepřipravuje zvláštní mandát k jednání s cílem uzavřít dohodu Společenství s dotyčnou třetí zemí. Pokud tomu tak není, Komise posoudí, zda jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
dotyčný členský stát poskytl informace dokládající, že má zvláštní zájem na uzavření dohody vzhledem k hospodářským, zeměpisným, kulturním, historickým, sociálním nebo politickým vazbám mezi daným členským státem a dotyčnou třetí zemí;
b)
z informací poskytnutých členským státem lze usoudit, že zamýšlená dohoda nebude mít za následek neúčinnost práva Společenství a že nenaruší řádné fungování systému založeného tímto právem a
c)
zamýšlená dohoda by nenarušila cíle ani účel politiky Společenství v oblasti vnějších vztahů, jak o ní Společenství rozhodlo.
3. Pokud informace poskytnuté členským státem pro posouzení nedostačují, může Komise požádat o doplňující informace.
Článek 5
Zmocnění k zahájení formálního jednání
1. Pokud zamýšlená dohoda splňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 2, vydá Komise do 90 dnů od obdržení oznámení podle článku 3 odůvodněné rozhodnutí o žádosti členského státu, kterým jej zmocňuje k zahájení formálního jednání o dohodě.
Je-li to nutné, může Komise navrhnout hlavní zásady pro jednání a může požádat o zahrnutí určitých ustanovení do zamýšlené dohody.
2. Zamýšlená dohoda musí obsahovat ustanovení, které upravuje:
a)
buď úplné nebo částečné vypovězení dohody v případě uzavření pozdější dohody mezi Společenstvím nebo Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a stejnou třetí zemí na straně druhé, která se týká stejné věci;
b)
nebo přímé nahrazení příslušných ustanovení dohody ustanoveními pozdější dohody uzavřené mezi Společenstvím nebo Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a stejnou třetí zemí na straně druhé, která se týká stejné věci.
Ustanovení podle prvního pododstavce písm. a) by mělo znít přibližně takto: „(název členského státu nebo států) tuto dohodu částečně nebo úplně vypoví, pokud a jakmile Evropské společenství nebo Evropské společenství a jeho členské státy uzavřou dohodu s (název třetí země nebo zemí) ve stejných občanských věcech, jako jsou věci upravené touto dohodou.“
Ustanovení podle prvního pododstavce písm. b) by mělo znít přibližně takto: „Tato dohoda nebo některá ustanovení této dohody nelze použít ode dne vstupu v platnost dohody mezi Evropským společenstvím nebo Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a (název třetí země nebo zemí) na straně druhé, pokud jde o věci upravené uvedenou dohodou.“
Článek 6
Neudělení zmocnění k zahájení formálního jednání
1. Pokud Komise na základě svého posouzení podle článku 4 nehodlá udělit zmocnění k zahájení formálního jednání o zamýšlené dohodě, předloží dotčenému členskému státu své stanovisko do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v článku 3.
2. Dotyčný členský stát může Komisi do 30 dnů od obdržení jejího stanoviska požádat, aby s ním zahájila diskusi s cílem nalézt řešení.
3. Pokud dotyčný členský stát nepožádá Komisi o zahájení diskuse ve lhůtě stanovené v odstavci 2, vydá Komise odůvodněné rozhodnutí o žádosti tohoto členského státu do 130 dnů od obdržení oznámení uvedeného v článku 3.
4. Proběhne-li diskuse uvedená v odstavci 2, vydá Komise odůvodněné rozhodnutí o žádosti členského státu do 30 dnů po ukončení diskuse.
Článek 7
Účast Komise na jednání
V záležitostech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení se Komise může účastnit jednání mezi členským státem a třetí zemí jako pozorovatel. Pokud se Komise neúčastní jednání jako pozorovatel, je během jednotlivých fází jednání informována o jeho průběhu a výsledcích.
Článek 8
Zmocnění k uzavření dohody
1. Před podpisem sjednané dohody oznámí dotyčný členský stát výsledky jednání Komisi a předá jí znění dohody.
2. Komise po obdržení tohoto oznámení posoudí, zda sjednaná dohoda:
a)
splňuje podmínku stanovenou v čl. 4 odst. 2 písm. b);
b)
splňuje podmínku stanovenou v čl. 4 odst. 2 písm. c), vyvstanou-li v souvislosti s touto podmínkou nové a výjimečné okolnosti, a
c)
splňuje požadavek podle čl. 5 odst. 2.
3. Pokud sjednaná dohoda splňuje podmínky a požadavky uvedené v odstavci 2, vydá Komise do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v odstavci 1 odůvodněné rozhodnutí o žádosti členského státu, kterým jej zmocní dohodu uzavřít.
Článek 9
Neudělení zmocnění k uzavření dohody
1. Pokud Komise na základě svého posouzení podle čl. 8 odst. 2 nehodlá udělit zmocnění k uzavření sjednané dohody, předloží dotčenému členskému státu a Evropskému parlamentu a Radě stanovisko do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v čl. 8 odst. 1.
2. Dotyčný členský stát může Komisi do 30 dnů od obdržení jejího stanoviska požádat, aby s ním zahájila diskusi s cílem nalézt řešení.
3. Pokud dotyčný členský stát nepožádá Komisi o zahájení diskuse ve lhůtě stanovené v odstavci 2, vydá Komise odůvodněné rozhodnutí o žádosti tohoto členského státu do 130 dnů od obdržení oznámení uvedeného v čl. 8 odst. 1.
4. Proběhne-li diskuse uvedená v odstavci 2, vydá Komise odůvodněné rozhodnutí o žádosti členského státu do 30 dnů po ukončení diskuse.
5. Komise oznámí své rozhodnutí Evropskému parlamentu a Radě do 30 dnů od jeho vydání.
Článek 10
Důvěrnost
Členský stát může při poskytování informací Komisi podle článku 3, čl. 4 odst. 3 a článku 8 uvést, zda má být některá z informací považována za důvěrnou a zda mohou být poskytnuté informace sdíleny s dalšími členskými státy.
Článek 11
Poskytování informací členským státům
Komise zasílá členským státům oznámení, která obdržela podle článků 3 a 8, v případě potřeby s přiloženou dokumentací, a všechna svá odůvodněná rozhodnutí podle článků 5, 6, 8 a 9 s výhradou požadavků na zachování důvěrnosti.
Článek 12
Přechodná ustanovení
1. Pokud v době, kdy toto nařízení vstoupí v platnost, členský stát již zahájil jednání o dohodě se třetí zemí, použijí se články 3 až 11.
Pokud to dovoluje fáze, v níž se jednání nachází, může Komise navrhnout hlavní zásady pro jednání nebo žádat zahrnutí určitých ustanovení, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1 druhém pododstavci a odst. 2.
2. Pokud v době, kdy toto nařízení vstoupí v platnost, členský stát již dokončil jednání, ale dosud neuzavřel dohodu, použije se článek 3, čl. 8 odst. 2 až 4 a článek 9.
Článek 13
Přezkum
1. Nejdříve 13. července 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
2. Tato zpráva:
a)
buď potvrdí, že je vhodné, aby toto nařízení pozbylo platnosti dnem stanoveným v souladu s čl. 14 odst. 1, nebo
b)
doporučí, aby bylo toto nařízení k uvedenému dni nahrazeno novým nařízením.
3. Pokud zpráva doporučí nahrazení tohoto nařízení, jak je uvedeno v odst. 2 písm. b), je doprovázena vhodným legislativním návrhem.
Článek 14
Pozbytí platnosti
1. Toto nařízení pozbývá platnosti tři roky po předložení zprávy uvedené v článku 13 Komisí.
Lhůta tří let uvedená v prvním pododstavci začíná běžet prvním dnem měsíce následujícího po předložení zprávy Evropskému parlamentu nebo Radě, v závislosti na tom, co nastane později.
2. Bez ohledu na pozbytí platnosti tohoto nařízení ke dni stanovenému v souladu s odstavcem 1 mohou veškerá jednání, která k tomuto dni probíhají a která byla členským státem zahájena podle tohoto nařízení, pokračovat a být dokončena v souladu s tímto nařízením.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Bruselu dne 13. července 2009.
REGULATION (EC) No 662/2009 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 13 July 2009
establishing a procedure for the negotiation and conclusion of agreements between Member States and third countries on particular matters concerning the law applicable to contractual and non-contractual obligations
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Articles 61(c), 65 and 67(5) thereof,
Having regard to the proposal from the Commission,
Acting in accordance with the procedure laid down in Article 251 of the Treaty (1),
Whereas:
(1)
Title IV of Part Three of the Treaty provides the legal basis for the adoption of Community legislation in the field of judicial cooperation in civil matters.
(2)
Judicial cooperation in civil matters between Member States and third countries has traditionally been governed by agreements between Member States and third countries. Such agreements, of which there is a large number, often reflect special ties between a Member State and a third country and are intended to provide an adequate legal framework to meet specific needs of the parties concerned.
(3)
Article 307 of the Treaty requires Member States to take all appropriate steps to eliminate any incompatibilities between the Community acquis and international agreements concluded between Member States and third countries. This may involve the need for the re-negotiation of such agreements.
(4)
In order to provide an adequate legal framework to meet specific needs of a given Member State in its relations with a third country, there may also be a manifest need for the conclusion of new agreements with third countries relating to areas of civil justice that come within the purview of Title IV of Part Three of the Treaty.
(5)
In its Opinion 1/03 of 7 February 2006 relating to the conclusion of the new Lugano Convention, the Court of Justice of the European Communities confirmed that the Community has acquired exclusive competence to conclude an international agreement like the Lugano Convention with third countries on matters affecting the rules laid down in Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (2) (Brussels I).
(6)
It is for the Community to conclude, pursuant to Article 300 of the Treaty, agreements between the Community and a third country on matters falling within the exclusive competence of the Community.
(7)
Article 10 of the Treaty requires Member States to facilitate the achievement of the Community’s tasks and to abstain from any measure which could jeopardise the attainment of the objectives of the Treaty. This duty of loyal cooperation is of general application and does not depend on whether or not the Community competence is exclusive.
(8)
With regard to agreements with third countries on specific civil justice issues falling within the exclusive competence of the Community, a coherent and transparent procedure should be established to authorise a Member State to amend an existing agreement or to negotiate and conclude a new agreement, in particular where the Community itself has not indicated its intention to exercise its external competence to conclude an agreement by way of an already existing mandate of negotiation or an envisaged mandate of negotiation. This procedure should be without prejudice to the exclusive competence of the Community and the provisions of Articles 300 and 307 of the Treaty. It should be regarded as an exceptional measure and should be limited in scope and in time.
(9)
This Regulation should not apply if the Community has already concluded an agreement with the third country concerned on the same subject matter. Two agreements should be regarded as concerning the same subject matter only if, and to the extent that, they regulate in substance the same specific legal issues. Provisions simply stating a general intention to cooperate on such issues should not be regarded as concerning the same subject matter.
(10)
Exceptionally, certain regional agreements between a few Member States and a few third countries, for example two or three, intended to address local situations and not open for accession to other States should also be covered by this Regulation.
(11)
In order to ensure that an agreement envisaged by a Member State does not render Community law ineffective and does not undermine the proper functioning of the system established by that law, or undermine the Community’s external relations policy as decided by the Community, the Member State concerned should be required to notify the Commission of its intentions with a view to obtaining an authorisation to open or continue formal negotiations on an agreement as well as to conclude an agreement. Such notification should be given by letter or by electronic means. It should contain all relevant information and documentation enabling the Commission to assess the expected impact on Community law of the outcome of the negotiations.
(12)
It should be assessed whether there is sufficient Community interest in concluding a bilateral agreement between the Community and the third country concerned or, where appropriate, in replacing an existing bilateral agreement between a Member State and a third country with a Community agreement. To that end, all Member States should be informed of any notification received by the Commission concerning an agreement envisaged by a Member State in order to allow them to demonstrate their interest in joining the initiative of the notifying Member State. If, from this exchange of information, a sufficient Community interest were to emerge, the Commission should consider proposing a negotiating mandate with a view to the conclusion of an agreement between the Community and the third country concerned.
(13)
If the Commission requests additional information from a Member State in connection with its assessment as to whether that Member State should be authorised to open negotiations with a third country, such a request should not affect the time limits within which the Commission is to give a reasoned decision on the application of that Member State.
(14)
When authorising the opening of formal negotiations, the Commission should be able, if necessary, to propose negotiating guidelines or request the inclusion of particular clauses in the envisaged agreement. The Commission should be kept fully informed throughout the different stages of the negotiations as far as matters falling within the scope of this Regulation are concerned and should be allowed to participate as an observer in the negotiations as regards those matters.
(15)
When notifying the Commission of their intention to enter into negotiations with a third country, Member States should only be required to inform the Commission of elements which are of relevance for the assessment to be made by the Commission. The authorisation by the Commission and any possible negotiating guidelines or, as the case may be, the refusal by the Commission should concern only matters falling within the scope of this Regulation.
(16)
All Member States should be informed of any notification to the Commission concerning envisaged or negotiated agreements and of any reasoned decision by the Commission under this Regulation. Such information should however fully comply with possible confidentiality requirements.
(17)
The European Parliament, the Council and the Commission should ensure that any information identified as confidential is treated in accordance with Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (3).
(18)
Where the Commission, on the basis of its assessment, intends not to authorise the opening of formal negotiations or the conclusion of a negotiated agreement, it should, before giving its reasoned decision, give an opinion to the Member State concerned. In the case of refusal to authorise the conclusion of a negotiated agreement the opinion should also be submitted to the European Parliament and to the Council.
(19)
In order to ensure that the negotiated agreement does not constitute an obstacle to the implementation of the Community’s external policy on judicial cooperation in civil and commercial matters, the agreement should provide either for its full or partial denunciation in the event of the conclusion of a subsequent agreement between the Community or the Community and its Member States, on the one hand, and the same third country, on the other hand, on the same subject matter, or for a direct replacement of the relevant provisions of the agreement by the provisions of such subsequent agreement.
(20)
Provision should be made for transitional measures to cover situations where, at the time of the entry into force of this Regulation, a Member State has already started the process of negotiating an agreement with a third country, or has completed the negotiations but has not yet expressed its consent to be bound by the agreement.
(21)
In order to ensure that sufficient experience has been gained concerning the application of this Regulation, the Commission should submit a report on such application no earlier than eight years after the adoption of this Regulation. In that report, the Commission, exercising its prerogatives, should confirm the temporary nature of this Regulation or examine whether this Regulation should be replaced by a new Regulation covering the same subject matter or including also particular matters falling within the exclusive competence of the Community and governed by other Community instruments, as referred to in recital 5.
(22)
If the report submitted by the Commission confirms the temporary nature of this Regulation, Member States should still be able, after the submission of the report, to notify the Commission of ongoing or already announced negotiations with a view to obtaining an authorisation to open formal negotiations.
(23)
In accordance with the principle of proportionality, as set out in Article 5 of the Treaty, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve its objective.
(24)
In accordance with Article 3 of the Protocol on the position of the United Kingdom and Ireland, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community, the United Kingdom and Ireland have given notice of their wish to take part in the adoption and application of this Regulation.
(25)
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community, Denmark is not taking part in the adoption of this Regulation and is not bound by it or subject to its application,
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Subject matter and scope
1. This Regulation establishes a procedure to authorise a Member State to amend an existing agreement or to negotiate and conclude a new agreement with a third country, subject to the conditions laid down in this Regulation.
This procedure is without prejudice to the respective competencies of the Community and of the Member States.
2. This Regulation shall apply to agreements concerning particular matters falling, entirely or partly, within the scope of Regulation (EC) No 593/2008 of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 on the law applicable to contractual obligations (Rome I) (4) and Regulation (EC) No 864/2007 of the European Parliament and of the Council of 11 July 2007 on the law applicable to non-contractual obligations (Rome II) (5).
3. This Regulation shall not apply if the Community has already concluded an agreement with the third country concerned on the same subject matter.
Article 2
Definitions
1. For the purposes of this Regulation, the term ‘agreement’ shall mean:
(a)
a bilateral agreement between a Member State and a third country;
(b)
a regional agreement between a limited number of Member States and of third countries neighbouring Member States which is intended to address local situations and which is not open for accession to other States.
2. In the context of regional agreements as referred to in paragraph 1(b), any reference in this Regulation to a Member State or a third country shall be read as referring to the Member States or the third countries concerned, respectively.
Article 3
Notification to the Commission
1. Where a Member State intends to enter into negotiations in order to amend an existing agreement or to conclude a new agreement falling within the scope of this Regulation, it shall notify the Commission in writing of its intention at the earliest possible moment before the envisaged opening of formal negotiations.
2. The notification shall include, as appropriate, a copy of the existing agreement, the draft agreement or the draft proposal, and any other relevant documentation. The Member State shall describe the subject matter of the negotiations and specify the issues which are to be addressed in the envisaged agreement, or the provisions of the existing agreement which are to be amended. The Member State may provide any other additional information.
Article 4
Assessment by the Commission
1. Upon receipt of the notification referred to in Article 3, the Commission shall assess whether the Member State may open formal negotiations.
2. In making that assessment, the Commission shall first check whether any relevant negotiating mandate with a view to concluding a Community agreement with the third country concerned is specifically envisaged within the next 24 months. If this is not the case, the Commission shall assess whether all of the following conditions are met:
(a)
the Member State concerned has provided information showing that it has a specific interest in concluding the agreement due to economic, geographic, cultural, historical, social or political ties between the Member State and the third country concerned;
(b)
on the basis of the information provided by the Member State, the envisaged agreement appears not to render Community law ineffective and not to undermine the proper functioning of the system established by that law; and
(c)
the envisaged agreement would not undermine the object and purpose of the Community’s external relations policy as decided by the Community.
3. If the information provided by the Member State is not sufficient for the purposes of the assessment, the Commission may request additional information.
Article 5
Authorisation to open formal negotiations
1. If the envisaged agreement meets the conditions set out in Article 4(2), the Commission shall, within 90 days of receipt of the notification referred to in Article 3, give a reasoned decision on the application of the Member State authorising it to open formal negotiations on that agreement.
If necessary, the Commission may propose negotiating guidelines and may request the inclusion of particular clauses in the envisaged agreement.
2. The envisaged agreement shall contain a clause providing for either:
(a)
full or partial denunciation of the agreement in the event of the conclusion of a subsequent agreement between the Community or the Community and its Member States, on the one hand, and the same third country, on the other hand, on the same subject matter; or
(b)
direct replacement of the relevant provisions of the agreement by the provisions of a subsequent agreement concluded between the Community or the Community and its Member States, on the one hand, and the same third country, on the other hand, on the same subject matter.
The clause referred to in point (a) of the first subparagraph should be worded along the following lines: ‘(name(s) of the Member State(s)) shall denounce this Agreement, in part or in full, if and when the European Community or the European Community and its Member States conclude an Agreement with (name(s) of the third country(ies)) on the same matters of civil justice as those governed by this Agreement’.
The clause referred to in point (b) of the first subparagraph should be worded along the following lines: ‘This Agreement or certain provisions of this Agreement shall cease to be applicable on the day when an Agreement between the European Community or the European Community and its Member States, on the one hand, and (name(s) of the third country(ies)), on the other hand, has entered into force, in respect of the matters governed by the latter Agreement’.
Article 6
Refusal to authorise the opening of formal negotiations
1. If, on the basis of its assessment under Article 4, the Commission intends not to authorise the opening of formal negotiations on the envisaged agreement, it shall give an opinion to the Member State concerned within 90 days of receipt of the notification referred to in Article 3.
2. Within 30 days of receipt of the opinion of the Commission, the Member State concerned may request the Commission to enter into discussions with it with a view to finding a solution.
3. If the Member State concerned does not request the Commission to enter into discussions with it within the time limit provided for in paragraph 2, the Commission shall give a reasoned decision on the application of the Member State within 130 days of receipt of the notification referred to in Article 3.
4. In the event of the discussions referred to in paragraph 2, the Commission shall give a reasoned decision on the application of the Member State within 30 days of the closure of the discussions.
Article 7
Participation of the Commission in the negotiations
The Commission may participate as an observer in the negotiations between the Member State and the third country as far as matters falling within the scope of this Regulation are concerned. If the Commission does not participate as an observer, it shall be kept informed of the progress and results throughout the different stages of the negotiations.
Article 8
Authorisation to conclude the agreement
1. Before signing a negotiated agreement, the Member State concerned shall notify the outcome of the negotiations to the Commission and shall transmit to it the text of the agreement.
2. Upon receipt of that notification the Commission shall assess whether the negotiated agreement:
(a)
meets the condition set out in Article 4(2)(b);
(b)
meets the condition set out in Article 4(2)(c), in so far as there are new and exceptional circumstances in relation to that condition; and
(c)
fulfils the requirement under Article 5(2).
3. If the negotiated agreement fulfils the conditions and requirements referred to in paragraph 2, the Commission shall, within 90 days of receipt of the notification referred to in paragraph 1, give a reasoned decision on the application of the Member State authorising it to conclude that agreement.
Article 9
Refusal to authorise the conclusion of the agreement
1. If, on the basis of its assessment under Article 8(2), the Commission intends not to authorise the conclusion of the negotiated agreement, it shall give an opinion to the Member State concerned, as well as to the European Parliament and to the Council, within 90 days of receipt of the notification referred to in Article 8(1).
2. Within 30 days of receipt of the opinion of the Commission, the Member State concerned may request the Commission to enter into discussions with it with a view to finding a solution.
3. If the Member State concerned does not request the Commission to enter into discussions with it within the time limit provided for in paragraph 2, the Commission shall give a reasoned decision on the application of the Member State within 130 days of receipt of the notification referred to in Article 8(1).
4. In the event of the discussions referred to in paragraph 2, the Commission shall give a reasoned decision on the application of the Member State within 30 days of the closure of the discussions.
5. The Commission shall notify its decision to the European Parliament and to the Council within 30 days of the decision.
Article 10
Confidentiality
When providing information to the Commission under Articles 3, 4(3) and 8, the Member State may indicate whether any of the information is to be regarded as confidential and whether the information provided can be shared with other Member States.
Article 11
Provision of information to the Member States
The Commission shall send to the Member States the notifications received under Articles 3 and 8 and, if necessary, the accompanying documents, as well as all its reasoned decisions under Articles 5, 6, 8 and 9, subject to the confidentiality requirements.
Article 12
Transitional provisions
1. Where, at the time of entry into force of this Regulation, a Member State has already started the process of negotiating an agreement with a third country, Articles 3 to 11 shall apply.
Where the stage of the negotiations so permits, the Commission may propose negotiating guidelines or request the inclusion of particular clauses, as referred to in the second subparagraph of Article 5(1) and Article 5(2) respectively.
2. Where, at the time of entry into force of this Regulation, a Member State has already completed the negotiations but has not yet concluded the agreement, Article 3, Article 8(2) to (4) and Article 9 shall apply.
Article 13
Review
1. No earlier than 13 July 2017 the Commission shall submit to the European Parliament, the Council and the European Economic and Social Committee a report on the application of this Regulation.
2. That report shall either:
(a)
confirm that it is appropriate for this Regulation to expire on the date determined in accordance with Article 14(1); or
(b)
recommend that this Regulation be replaced as of that date by a new Regulation.
3. If the report recommends a replacement of this Regulation as referred to in paragraph 2(b), it shall be accompanied by an appropriate legislative proposal.
Article 14
Expiry
1. This Regulation shall expire three years after the submission by the Commission of the report referred to in Article 13.
The period of three years referred to in the first subparagraph shall start to run on the first day of the month following the submission of the report to either the European Parliament or the Council, whichever is the later.
2. Notwithstanding the expiry of this Regulation on the date determined in accordance with paragraph 1, all negotiations ongoing on that date which have been entered into by a Member State under this Regulation shall be allowed to continue and to be completed in accordance with this Regulation.
Article 15
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in the Member States in accordance with the Treaty establishing the European Community.
Done at Brussels, 13 July 2009.