ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 2. dubna 2008
o státní podpoře C 38/07 (ex NN 45/07), kterou poskytla Francie ve prospěch společnosti Arbel Fauvet Rail SA
(oznámeno pod číslem K(2008) 1089)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2008/716/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po vyzvání zúčastněných stran, aby předložily své připomínky v souladu s uvedenými články (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Komise byla cestou stížnosti informována o některých podpůrných opatřeních, jež Francie uplatnila ve prospěch společnosti Arbel Fauvet Rail (dále jen „AFR“). Francie poskytla doplňující informace ve svých sděleních ze dne 28. ledna 2006, 25. října 2006, 30. ledna 2007 a 6. června 2007.
(2)
Dopisem ze dne 12. září 2007 informovala Komise Francii o svém rozhodnutí zahájit proti této podpoře formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy.
(3)
Francie předložila připomínky ve svých sděleních ze dne 12. října 2007 a 18. a 19. prosince 2007.
(4)
Rozhodnutí Komise zahájit formální vyšetřovací řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily k předmětné podpoře své připomínky.
(5)
Komise neobdržela žádné připomínky od zúčastněných stran.
2. POPIS PODPORY
2.1 Příjemce podpory
(6)
AFR je výrobce železničních zařízení, který se specializuje na nákladní vagony a cisternové kontejnery. Jde o jednoho z největších výrobců železničních kolejových vozidel na evropském trhu. Společnost se nachází v Douai (Nord) a v současnosti zaměstnává kolem 265 pracovníků.
(7)
V roce 2005 byla 100 % vlastníkem společnosti AFR společnost Arbel SA (3). V té době zaměstnávala AFR asi 330 pracovníků.
(8)
Provoz AFR byl po dobu několika let ztrátový. Ekonomické potíže společnosti se zhoršily od roku 2001. V letech 2002 až 2005 se tento trend ještě dále prohloubil. Následující tabulka uvádí několik klíčových ukazatelů výkonnosti AFR v období, které předcházelo poskytnutí podpory:
(v EUR)
K 31.12.2004
K 31.12.2003
K 31.12.2002
K 31.12.2001
Obrat
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Čistý výsledek
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Vlastní kapitál
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2 Podpůrná opatření
(9)
Dne 4. července 2005 poskytly region Nord-Pas-de-Calais a Společenství aglomerace Douaisis společnosti AFR společnou vratnou zálohu, každý ve výši 1 milionu EUR, tj. celkem 2 miliony EUR.
(10)
Podle informací poskytnutých francouzskými orgány byly podmínky záloh následující:
-
Vratná záloha regionu byla poskytnuta s roční úrokovou mírou 4,08 % (odpovídající referenční sazbě Společenství platné při jejím udělení) s výhradou „dopracování“ plánu financování, který se ve společnosti AFR právě sestavoval. Záloha byla splatná v pololetních splátkách po dobu tří let ode dne 1. ledna 2006. Podle informací, které má Komise k dispozici, nebyly tyto zálohy zatím v úplnosti uhrazeny.
-
Záloha Společenství aglomerace Douaisis byla poskytnuta s roční úrokovou mírou 4,08 % (odpovídající referenční sazbě Společenství platné při jejím poskytnutí) s podmínkou, že region vyplatí vratnou zálohu za stejných podmínek a že bude předložen důkaz o neodvolatelném spojení mezi AFR a Lormafer, další společností kontrolovanou společností Arbel SA. Tato záloha byla rovněž splatná v pololetních splátkách po dobu tří let ode dne 1. ledna 2006.
3. PŘÍČINY VEDOUCÍ K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(11)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyslovila názor, že vratné zálohy představují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy. V tomto ohledu Komise zejména zdůraznila, že tato opatření společnost AFR zvýhodnila, jelikož vzhledem ke své finanční situaci by si podnik na finančním trhu nedokázal opatřit finanční prostředky za tak příznivých podmínek.
(12)
Komise byla rovněž toho názoru, že společnost AFR byla podnikem v obtížích ve smyslu pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (dále jen „pokyny“) (4), a že je proto slučitelnost státní podpory, jíž byla příjemcem, nutno vyhodnotit s ohledem na tyto pokyny. Podle Komise bylo o slučitelnosti předmětné podpory se společným trhem z pohledu pokynů namístě pochybovat.
4. PŘIPOMÍNKY FRANCIE
(13)
Francouzské orgány prosazovaly názor, že ačkoli společnost AFR v době, kdy byly vratné zálohy poskytnuty a vyplaceny (tj. červenec a druhé pololetí 2005), procházela obtížným obdobím, společnost si nicméně neustále udržela důvěru svých zákazníků a bankéřů.
(14)
K podpoře svých tvrzení uvedly francouzské orgány následující skutečnosti, které kvalifikovaly jako „známky důvěry“ zákazníků a bank vůči AFR:
-
banka […] (5) poskytla zvýšení kontokorentu na běžném účtu AFR o 2 miliony EUR (zaručený ze strany […]);
-
AFR získala 7 milionů EUR ve splátkách od svých zákazníků (zaručených […]) (5), k nimž je nutno přidat 4 miliony EUR nových splátek v lednu 2006;
-
podnik ve stejném období využíval „dodavatelské“ záruky ve výši 4 milionů EUR u […] (5).
(15)
Francouzské orgány podpořily své připomínky dokumenty, z nichž vyplývá následující:
-
k 1. červenci 2005 byla úroková míra kontokorentu 4,4199 %;
-
k 6. květnu 2005 představovala výše jednotlivých záruk (dodavatelé, tržní kauce, finanční garance), které poskytla […] (5) ve prospěch společnosti AFR, 29 milionů EUR.
5. HODNOCENÍ PODPORY Z POHLEDU ČLÁNKU 87 SMLOUVY
5.1 Existence státní podpory
5.1.1 Státní prostředky
(16)
Čl. 87 odst. 1 Smlouvy stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li tato smlouva jinak.
(17)
Co se týče vratných záloh, Komise zjistila následující:
(18)
Článek 87 Smlouvy nemíří pouze na podpory poskytované národními vládami členských států, ale rovněž na podpory poskytované samosprávnými územními celky, jako je region Nord-Pas-de-Calais anebo obce Společenství aglomerace Douaisis. Prostředky těchto samosprávných územních celků představují státní zdroje a jejich rozhodnutí poskytnout zálohy společnosti AFR lze přičíst státu.
5.1.2 Podpora zvýhodňující některé podniky
(19)
Zálohy byly poskytnuty, když se společnost nacházela v nelehké finanční situaci. Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyslovila názor, že v okamžiku poskytnutí podpory byla společnost AFR vzhledem ke své ekonomické situaci, jak vyplývá z bodu 8, podnikem v obtížích ve smyslu pokynů. Komise rovněž zjistila, že zálohy byly poskytnuty bez jakékoliv jistoty zaručující jejich splacení, avšak použité úrokové sazby by měly odpovídat úrokové míře použitelné na půjčky „zajištěné běžnými zárukami“ (6). Komise je proto toho názoru, že je vyloučeno, aby společnost vzhledem ke své finanční situaci byla schopna získat prostředky za stejně výhodných podmínek na úvěrovém trhu. Proto předmětné zálohy představují zvýhodnění ve prospěch společnosti AFR.
(20)
V tomto ohledu je zapotřebí poznamenat, že na základě příkladů uváděných v bodě 14 francouzské orgány tvrdily, že při poskytnutí podpory společnost AFR ještě měla důvěru svých bankéřů a zákazníků. Komise si tyto připomínky vykládá v tom smyslu, že Francie popírá, že by AFR nebyla schopna získat prostředky za podobných podmínek na úvěrovém trhu (což znamená popírat, že by vratné zálohy přinesly AFR zvýhodnění), a tedy že by v okamžiku poskytnutí vratných záloh byla společnost AFR podnikem v obtížích ve smyslu pokynů.
(21)
Připomínky Francie nicméně nevedly ke změně analýzy formulované v rozhodnutí o zahájení řízení, a to z těchto důvodů:
(22)
Úvěrové příklady zmiňované francouzskými orgány (zejména povolení kontokorentu k běžnému účtu a splátky zákazníků) nejsou s předmětnými vratnými zálohami srovnatelné. Kontokorent běžného účtu je velice krátkodobý úvěr na rozdíl od vratných záloh, které se týkají tří let. Tyto různé úvěrové formy nejsou tedy ze strany věřitelů podrobeny stejným rizikovým analýzám a skutečnost, že dlužník dokáže získat krátkodobý úvěr, neumožňuje posoudit jeho možnosti získat dlouhodoběji splatnou půjčku, jejíž splacení bude záviset na životaschopnosti dlužníka.
(23)
Pokud jde o splátky zákazníků, Komise poznamenává, že protizáruku poskytla […] (5), nezávislá společnost, což znamená, že zákazníci a dodavatelé nepodstupovali riziko související s finanční situací AFR, a proto neměli důvod podrobit platby splátek podobné analýze finančního zdraví podniku, jakou by provedl věřitel mající v úmyslu poskytnout půjčku bez záruk.
(24)
Závěrem lze říci, že připomínky Francie neumožňují dospět ke zjištění, že společnost AFR by byla schopna získat prostředky na úvěrovém trhu za podobných podmínek.
5.1.3 Podnik v obtížích
(25)
Co se týče kvalifikace společnosti AFR jako podniku v obtížích ve smyslu pokynů, Komise konstatovala následující:
(26)
Z bodu 10 a) pokynů vyplývá, že podnik je v obtížích, když došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a když ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců. Toto ustanovení vyjadřuje domněnku, že společnost, která zažívá hromadnou ztrátu zapsaného kapitálu, nebude schopna zastavit ztráty, které ji krátkodobě nebo střednědobě přivedou téměř k jistému hospodářskému zániku. Komise je toho názoru, že tento předpoklad se logicky a tím spíše uplatňuje na společnost, která přišla o veškerý zapsaný kapitál a vykazuje záporný vlastní kapitál.
(27)
Jak vyplývá z finančních údajů uvedených v bodě 8 (které Francie v průběhu formálního vyšetřovacího řízení nepopřela), byl vlastní kapitál společnosti AFR záporný od roku 2001 a tato společnost nebyla v okamžiku poskytnutí podpory schopna zastavit tento trend a znovu nabýt kladný vlastní kapitál. Za těchto podmínek má Komise za to, že společnost AFR byla v okamžiku poskytnutí podpory společností v obtížích ve smyslu bodu 10 pokynů.
(28)
V druhé řadě Komise poznamenává, že AFR odpovídala v okamžiku poskytnutí podpory definici podniku v obtížích uvedené v bodě 11 pokynů, který stanoví, že i když podmínky uvedené v bodě 10 pokynů nejsou splněny, lze společnost považovat za podnik v obtížích, zejména pokud vykazuje typické příznaky podniků v obtížích, především rostoucí úroveň ztrát a klesající obrat. Bod 11 nicméně stanoví, že podnik v obtížích je způsobilý k podpoře až po prokázání neschopnosti zajistit své oživení s pomocí vlastních zdrojů nebo s prostředky získanými od svých vlastníků/akcionářů nebo z tržních zdrojů. Toto ustanovení tedy připomíná, že kvalifikace podniků v obtížích se musí provádět s ohledem na všechny vhodné ukazatele, přičemž se nicméně přisuzuje rozhodující váha schopnosti podniku zotavit se bez zásahu veřejné správy.
(29)
V tomto ohledu Komise zdůrazňuje (jak vyplývá z tabulky uvedené v bodě 8), že společnost AFR zaznamenávala od roku 2001 trvalý pokles svého obchodního obratu, a rovněž přetrvávající úroveň ztrát. Jde tady o charakteristické znaky podniku v obtížích ve smyslu bodu 11 pokynů. Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise tyto znaky již zdůraznila na podporu svého předběžného závěru, že společnost AFR byla podnikem v obtížích. Kromě toho negativní trend finanční situace AFR vyplývá ze skutečnosti, že od ledna 2004 nebyl podnik schopen platit ve lhůtě své sociální a daňové závazky ve výši 4,3 milionu EUR, a v důsledku toho byl nucen požádat o moratorium a vypracování plánu vyrovnání dluhu u příslušných orgánů.
(30)
Jedinými prvky, které Francie uvádí a které by mohly svědčit o opaku, jsou úvěry poskytnuté společnosti AFR (kontokorent běžného účtu a zálohy) a rovněž skutečnost, že AFR měla určité záruky ze strany […] (5). Komise je toho názoru, že v průběhu šetření schopnosti podniku zotavit se s pomocí prostředků, které by mohl získat na finančním trhu, již vyžaduje bod 11 pokynů, je třeba k těmto ukazatelům přihlížet. V tomto ohledu Komise konstatuje toto:
-
ze skutečnosti, že AFR se nacházela v situaci negativního vlastního kapitálu, vyplývá, že nebyla schopna vyřešit své obtíže svými vlastními zdroji;
-
francouzské orgány uvedly, že Arbel SA, akcionář AFR, nebyl navzdory svým příspěvkům na podporu AFR schopen sám zajistit zotavení své dceřiné společnosti;
-
nakonec, pokud jde o tržní finanční zdroje, je zapotřebí konstatovat, že úvěry a záruky uvedené Francií svědčí nanejvýš o tom, že AFR si zachovala jistou schopnost získat úvěry v omezené výši a krátkodobě. Nicméně, vzhledem k rozsahu obtíží AFR, a zejména k její potřebě vlastního kapitálu, uvedené úvěry neumožňují konstatovat, že AFR by mohla vyřešit své obtíže díky financování, které by čerpala z tržních zdrojů.
(31)
Je tedy namístě učinit závěr, že v okamžiku poskytnutí podpory společnost AFR procházela závažnými finančními obtížemi, které ohrožovaly její krátkodobé či střednědobé přežití, a že nebyla s to je zastavit bez zásahu veřejné správy.
(32)
Vzhledem k předchozím úvahám a především k finančním výsledkům uvedeným v bodě 8 je tedy Komise toho názoru, že v okamžiku poskytnutí vratných záloh byla společnost AFR podnikem v obtížích ve smyslu bodu 10 pokynů a podpůrně rovněž bodu 11. Vzhledem k obtížím, jimiž AFR procházela, je Komise toho názoru, že by AFR nebyla schopna získat prostředky na úvěrovém trhu za tak výhodných podmínek. Předmětné zálohy tedy AFR zvýhodnily, jelikož jí umožnily financování za příznivějších podmínek, než byly podmínky, které by dokázala získat na úvěrovém trhu.
5.1.4 Ovlivnění obchodu a hospodářské soutěže
(33)
Vratné zálohy zvýhodňují společnost AFR oproti jiným podnikům, které jsou ve srovnatelné situaci, jelikož jsou určeny výhradně pro ni.
(34)
Odvětví výroby železničních kolejových vozidel se vyznačuje existencí několika evropských subjektů a obchodní výměnou v rámci Společenství. Zvýhodnění udělené společnosti AFR může tedy narušit hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.
5.1.5 Závěr
(35)
Vzhledem k předchozím úvahám je Komise toho názoru, že vratné zálohy poskytnuté společnosti AFR představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
5.2 Výše podpory
(36)
V případě podpor poskytnutých formou úvěrů podnikům v obtížích tvoří podporu rozdíl mezi skutečně použitou úrokovou sazbou a úrokem, za který by podnik příjemce mohl získat tentýž úvěr na soukromém trhu (7).
(37)
Ve svém oznámení o metodě stanovování referenčních úrokových sazeb a diskontních sazeb (6) Komise upřesňuje, že referenční sazba je minimální sazbou, kterou lze zvýšit ve zvláštních rizikových situacích, přičemž jako příklad takových rizik uvádí půjčky podnikům v obtížích nebo neexistenci záruk, které banky normálně vyžadují, a upřesňuje, že v takových případech může prémie dosáhnout 400, a dokonce i více základních bodů.
(38)
Tak například v případě Chemische Werke Piesteritz (7) byla Komise toho názoru, že půjčka společnosti v obtížích opravňuje k úrokové prémii 400 základních bodů. Komise potvrdila toto hodnocení v případě Biria (8) a přitom upřesnila, že riziko, které představuje neexistence záruk, opravňuje dodatečnou prémii 400 základních bodů, tj. celkem navýšení o 800 základních bodů. Komise vyslovila názor, že okolnosti v daném případě jsou velice podobné okolnostem ve výše uvedených případech, zejména pokud jde o neexistenci záruk a rozsah vzniklých obtíží. Proto lze rizika související s vratnými zálohami poskytnutými společnosti AFR vyhodnotit stejně.
(39)
Státní podpora, kterou tvoří vratné zálohy, je tedy tvořena rozdílem mezi úrokovou sazbou skutečně dlužnou z titulu vratných záloh a sazbou, která by byla vyžadována při použití referenční sazby, která platila v okamžiku poskytnutí podpory, navýšenou o 800 základních bodů.
5.3 Slučitelnost podpory se společným trhem
(40)
Vzhledem k ekonomické situaci AFR v okamžiku poskytnutí podpory, jak vyplývá z bodu 8 (ztrátový provoz po řadu let, záporný vlastní kapitál, klesající obchodní obrat), je Komise toho názoru, že v okamžiku poskytnutí vratných záloh byla společnost AFR podnikem v obtížích ve smyslu pokynů. Z důvodů uvedených v bodech 22 a 23 neumožňují připomínky Francie tuto analýzu změnit.
(41)
Je pravda, že v roce 2005 byla AFR součástí skupiny kontrolované holdingem Arbel SA. Kromě jeho železniční výroby (tvořené AFR a Lormafer) skupina obsahovala „stavební“ úsek, v němž se sdružovaly podniky specializované na výrobu oken pro stavební průmysl. Z informací poskytnutých v korespondenci zaslané před zahájením formálního vyšetřovacího řízení francouzskými orgány nicméně vyplývá, že obtíže vzniklé v AFR byly pro ni v rámci skupiny specifické a že její činnost neměla se „stavební“ výrobou žádnou spojitost. Kromě jiného Komise poznamenává, že obtíže AFR byly zjevně příliš závažné, aby je vyřešila vzhledem ke svým nevalným výsledkům skupina samotná. Komise se proto domnívá, že bod 13 pokynů není na překážku, aby společnost AFR byla považována za způsobilou pro podpory na záchranu nebo na restrukturalizaci, přestože patří ke skupině.
(42)
Slučitelnost podpory tedy musí být posuzována z pohledu pokynů.
(43)
Komise konstatuje, že podmínky slučitelnosti podpor na restrukturalizaci stanovené pokyny splněny nejsou. Proto Komise zdůrazňuje následující:
-
francouzské orgány jí nepředložily plán restrukturalizace v souladu s body 34 až 37 pokynů;
-
Komisi nebyla známa kompenzační opatření určená k omezení jakéhokoliv nepřiměřeného narušení hospodářské soutěže, které by podpora způsobila (body 38 až 42 pokynů).
(44)
Podpora zjevně navíc neplní ani podmínky slučitelnosti podpor na záchranu, které pokyny stanoví, jelikož vratné zálohy byly poskytnuty na dobu překračující šest měsíců (viz bod 25 pokynů).
(45)
Tyto úvahy stačí k vyvození závěru, že podpora není slučitelná se společným trhem.
6. ZÁVĚR
Komise konstatuje, že Francie poskytla předmětnou podporu neoprávněně, a porušila tak čl. 88 odst. 3 Smlouvy. Jelikož je podpora neslučitelná se společným trhem, Francie ji musí ukončit a vyžadovat navrácení částek, které již byly příjemci poskytnuty,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora poskytnutá Francií ve prospěch společnosti Arbel Fauvet Rail SA je neslučitelná se společným trhem.
Článek 2
1. Francie učiní veškerá nezbytná opatření, aby od příjemce získala zpět podporu, která je uvedena v článku 1 a jež mu byla již neoprávněně poskytnuta.
2. Navrácení proběhne bez odkladu v souladu s postupy vnitrostátního práva, které umožňují okamžité a efektivní provedení tohoto rozhodnutí. Podpora k navrácení zahrnuje úroky od data, k němuž byla dána příjemci k dispozici, až do data jejího navrácení.
3. Úroky se vypočítají na základě složené úrokové míry v souladu s kapitolou V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. Francie zruší všechny pozastavené platby podpory uvedené v článku 1 od data oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 3
1. Francie dohlédne na to, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců následujících po jeho oznámení.
2. Ve dvouměsíční lhůtě od data oznámení tohoto rozhodnutí informuje Francie Komisi o opatřeních, která učinila, aby se mu podrobila, a zejména o těchto skutečnostech:
a)
celková výše (jistina a úroky), kterou bude příjemce navracet;
b)
podrobný popis již přijatých i plánovaných opatření ke splnění tohoto rozhodnutí;
c)
dokumenty prokazující, že na navrácení podpory byl příjemce upozorněn.
3. Francie bude Komisi průběžně informovat o tom, jak pokračují vnitrostátní opatření, která byla učiněna k provedení tohoto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise bezodkladně předloží jakoukoliv informaci o již učiněných nebo plánovaných opatřeních ke splnění tohoto rozhodnutí a rovněž podrobné informace týkající se výše podpory a úroků, které již byly příjemcem navráceny.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 2. dubna 2008.
COMMISSION DECISION
of 2 April 2008
on State aid C 38/07 (ex NN 45/07) implemented by France for Arbel Fauvet Rail SA
(notified under document number C(2008) 1089)
(Only the French version is authentic)
(Text with EEA relevance)
(2008/716/EC)
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular the first subparagraph of Article 88(2) thereof,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above (1),
Whereas:
1. PROCEDURE
(1)
The Commission received a complaint informing it of certain support measures implemented by France for Arbel Fauvet Rail (hereinafter AFR). In communications dated 28 January 2006, 25 October 2006, 30 January 2007 and 6 June 2007, France submitted additional information.
(2)
By letter dated 12 September 2007, the Commission informed France that it had decided to initiate the formal investigation procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty in respect of the measure.
(3)
France submitted comments in communications dated 12 October and 18 and 19 December 2007.
(4)
The Commission Decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Union (2). The Commission called on interested parties to submit their comments.
(5)
The Commission has received no comments from interested parties.
2. AID DESCRIPTION
2.1. Beneficiary
(6)
AFR is a manufacturer of railway equipment specialising in goods wagons and tank containers. It is one of the leading manufacturers of railway rolling stock on the European market. The company is located in Douai (Nord) and currently employs around 265 people.
(7)
In 2005 AFR was wholly owned by Arbel SA (3) and employed around 330 people.
(8)
AFR’s business has been running at a loss for several years. The company’s economic difficulties worsened from 2001 onwards. This trend gathered momentum between 2002 and 2005. The following table shows some of AFR’s key performance indicators for the period before the aid was granted.
(in EUR)
At 31.12.2004
At 31.12.2003
At 31.12.2002
At 31.12.2001
Turnover
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Net result
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Capital and reserves
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2. Support measures
(9)
On 4 July 2005 the Nord-Pas-de-Calais regional authorities and the Communauté d’agglomération du Douaisis jointly granted AFR a repayable advance of EUR 1 million each, making a total of EUR 2 million.
(10)
According to the information provided by the French authorities, the terms of the advances were as follows:
-
the repayable advance from the regional authorities was granted at an annual interest rate of 4,08 % (equivalent to the Community reference rate applicable at the time), subject to the completion of a financing plan that AFR was drawing up. It was to be repaid in six-monthly instalments over a three-year period starting on 1 January 2006. As far as the Commission is aware, these advances have not yet been repaid in full,
-
the advance from the Communauté d’agglomération du Douaisis was granted at an annual interest rate of 4,08 % (equivalent to the Community reference rate applicable at the time), subject to payment of the advance from the regional authorities, repayable under the same terms, and to supply of proof of the irrevocable merger between AFR and Lormafer, another company controlled by Arbel SA. This advance was also to be repaid in six-monthly instalments over a three-year period starting on 1 January 2006.
3. GROUNDS FOR INITIATING THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
(11)
In its Decision to initiate the procedure, the Commission took the view that the repayable advances constituted State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty. In this connection, it noted that the measures conferred an advantage on AFR in that the firm, given its financial situation, could not have raised funds on such favourable terms on the financial market.
(12)
The Commission also took the view that AFR was a firm in difficulty within the meaning of the Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (‘the Guidelines’) (4) and that the compatibility of the State aid it had received needed, therefore, to be assessed in the light of the Guidelines. The Commission was doubtful whether, in the light of the Guidelines, the aid in question was compatible with the common market.
4. COMMENTS FROM FRANCE
(13)
The French authorities claimed that, although AFR was going through a difficult period at the time the repayable advances were granted and then paid (i.e. July and the second half of 2005), it had maintained the confidence of its customers and bankers.
(14)
To support their claims, the French authorities mentioned the following points, which they described as ‘signs of confidence’ in AFR on the part of customers and banks:
-
[…] (5) bank had increased the overdraft facility on AFR’s current account by EUR 2 million (guaranteed by […]),
-
AFR had received EUR 7 million in advance payments from its customers (guaranteed by […]) (5), to which a further EUR 4 million in new advance payments was added in January 2006,
-
at the same time, the firm held supplier guarantees worth EUR 4 million with […] (5).
(15)
The French authorities backed up their comments with documents which show the following:
-
the overdraft interest rate was 4,4199 % as 1 July 2005,
-
the outstanding amount of the various guarantees (suppliers, contract guarantees, financial guarantees) provided by […] (5) to AFR was EUR 29 million of at 6 May 2005.
5. ASSESSMENT OF THE AID IN THE LIGHT OF ARTICLE 87 OF THE TREATY
5.1. Existence of State aid
5.1.1. State resources
(16)
Article 87(1) of the Treaty stipulates that, save as where otherwise provided for in the Treaty, aid granted by a Member State or through State resource which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade among Member States, incompatible with the common market.
(17)
With regard to the repayable advances, the Commission notes the following.
(18)
Article 87 of the Treaty does not apply only to aid granted by the national governments of Member States, but also to aid from local and regional authorities such as the Nord-Pas-de-Calais region or the municipalities in the Communauté d’agglomération du Douaisis. The funds of such authorities constitute state resources, and their decisions to grant the advances in question to AFR are attributable to the State.
5.1.2. Aid favouring certain undertakings
(19)
The advances were granted at a time when AFR was in a difficult financial situation. In its decision to initiate the procedure, the Commission was of the opinion that, given its financial situation as described in point 8, AFR was a firm in difficulty within the meaning of the Guidelines when the aid was granted. It also noted that the advances were granted without any guarantee being lodged for their repayment, whereas the interest rates applied are supposed to reflect the interest rate applicable to loans ‘backed by normal security’ (6). It therefore considers that there is no way that AFR, given its financial situation, would have been able to obtain funding on such favourable terms on the credit market. The advances in question therefore confer an advantage on AFR.
(20)
In this connection, it is worth noting that, basing themselves on the examples given in paragraph 14, the French authorities stated that AFR still had the confidence of its bankers and customers at the time the aid was granted. The Commission takes these comments to mean that France disputes the idea that AFR was unable to obtain funds on similar terms on the credit market (which amounts to disputing that the repayable advances conferred an advantage on AFR) and a fortiori that AFR was a firm in difficulty within the meaning of the Guidelines at the time the repayable advances were granted.
(21)
However, France’s comments did not alter the analysis made in the decision to initiate the procedure, for the following reasons.
(22)
The examples of credit quoted by the French authorities (such as the current account overdraft facility and the advance payments from customers) are not comparable to the repayable advances in question. A current account overdraft is a very short-term credit facility, unlike the repayable advances, which have a maturity of three years. These different types of credit are not, therefore, subject to the same risk analyses by creditors, and the fact that a debtor can obtain short-term credit is not sufficient to assess whether it could obtain a longer-term loan, the repayment of which depends on the debtor’s ability to survive.
(23)
Concerning the advance payments from customers, the Commission notes that they were counter-guaranteed by […] (5), an independent institution, which means that customers and suppliers were not incurring any risks in connection with AFR’s financial situation and therefore had no reason to subject the payment of these advances to an analysis of the financial soundness of the firm along the lines of that which would have been carried out by a creditor considering the possibility of providing an unsecured loan.
(24)
In conclusion, France’s comments do not lead to the conclusion that AFR would have been able to obtain funds on similar terms on the credit market.
5.1.3. Firm in difficulty
(25)
With regard to AFR’s status as a firm in difficulty within the meaning of the Guidelines, the Commission makes the following observations.
(26)
Point 10(a) of the Guidelines states that a firm is in difficulty where more than half of its registered capital has disappeared and more than one quarter of that capital has been lost over the preceding 12 months. This provision reflects the assumption that a company experiencing a massive loss in its registered capital will be unable to stem losses that will almost certainly condemn it to go out of business in the short or medium term. The Commission considers that this assumption logically applies a fortiori to a company that has lost all its registered capital and has negative capital and reserves.
(27)
As shown by the financial data set out in paragraph 8 (and not disputed by France during the formal investigation procedure), AFR had had negative capital and reserves since 2001 and had not, at the time the aid was granted, been able to reverse this trend and move back into a positive situation as regards capital and reserves. Under the circumstances, the Commission considers that AFR was a firm in difficulty within the meaning of point 10 of the Guidelines at the time the aid was granted.
(28)
In the alternative, the Commission notes that, at the time the aid was granted, AFR also fitted the definition of a firm in difficulty given in point 11 of the Guidelines, which states that, even when none of the circumstances set out in point 10 are present, a firm may still be considered to be in difficulty, in particular where the usual signs of a firm being in difficulty are present, such as increasing losses and diminishing turnover. However, point 11 does stipulate that a firm in difficulty is eligible only where, demonstrably, it cannot recover through its own resources or with the funds it obtains from its owners/shareholders or from market sources. This provision is therefore a reminder that the status of a firm in difficulty must be determined in the light of all the relevant indicators, but with significant weight being given to the firm’s ability to recover without State intervention.
(29)
In this regard, the Commission notes (as is clear from the table in paragraph 8) that, since 2001, AFR’s turnover has fallen steadily while losses have persisted. These are signs of a firm in difficulty within the meaning of point 11 of the Guidelines. In its decision to initiate the formal investigation procedure, the Commission had already noted these signs in support of its preliminary conclusion that AFR was a firm in difficulty. Moreover, the negative trend in AFR’s financial situation is clear from the fact that, from January 2004 onwards, the firm was unable to pay by the due date taxes and social security contributions totalling EUR 4,3 million and therefore needed to ask the competent authorities for a moratorium and an arrangement to clear the debt.
(30)
The only facts cited by France that might constitute signs to the contrary are the loans granted to AFR (current account overdraft and advance payments) and the fact that AFR had received certain guarantees from […] (5). The Commission considers that these signs should be taken into account in the assessment, required by point 11 of the Guidelines, of the firm’s ability to recover with the funds it obtains from market sources. In this respect, the Commission notes that:
-
the fact that AFR had negative capital and reserves suggests that it was unable to overcome its difficulties with its own resources,
-
the French authorities indicated that AFR’s shareholder, Arbel SA, despite the support it provided to AFR, was unable on its own to ensure the recovery of its subsidiary,
-
lastly, with regard to financial market sources, the loans and guarantees cited by France mean at the most that AFR still had some ability to obtain limited amounts of short-term credit. However, given the extent of AFR’s difficulties, particularly its need for capital and reserves, the loans cited are not sufficient to conclude that AFR could have resolved its difficulties with funds from market sources.
(31)
Accordingly, it must be concluded that, at the time the aid was granted, AFR was in serious financial difficulties that threatened its survival in the short or medium term and that it was not in a position to address those difficulties without help from the public authorities.
(32)
The Commission therefore takes the view, in the light of the above observations and, in particular, of the financial results shown in paragraph 8, that AFR was a firm in difficulty within the meaning of point 10 and, in the alternative, of point 11 of the Guidelines at the time the repayable advances were granted. Given the difficulties being experienced by AFR, the Commission considers that AFR would not have been able to obtain funds on such advantageous terms on the credit market. The advances in question thus conferred an advantage on AFR by providing it with finance on more favourable terms than it would have been able to obtain on the credit market.
5.1.4. Effect on trade and competition
(33)
The repayable advances confer an advantage on AFR in relation to other firms in a similar situation in that they are available only to AFR.
(34)
The railway rolling stock manufacturing sector is characterised by the presence of several European operators and by intra-Community trade. Consequently, the advantage conferred on AFR is likely to distort competition and trade between Member States.
5.1.5. Conclusion
(35)
In the light of the above observations, the Commission considers that the repayable advances granted to AFR constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
5.2. Amount of the aid
(36)
In the case of aid granted in the form of loans to firms in difficulty, the aid element is made up of the difference between the interest rate actually applied and the interest rate at which the beneficiary company could have obtained the same loan on the open market (7).
(37)
In its notice on the method for setting the reference and discount rates (6), the Commission states that the reference rate is a floor rate which may be increased in situations involving a particular risk (for example, an undertaking in difficulty or where the security normally required by banks is not provided) and states that, in such cases, the premium may amount to 400 basis points or more.
(38)
Thus, in Chemische Werke Piesteritz (7), the Commission considered that a loan to a company in difficulty justified an interest premium of 400 basis points. It confirmed this view in Biria (8), stating that the risk constituted by the lack of security justified an additional premium of 400 basis points, i.e. a total increase of 800 basis points. The Commission considers that the circumstances of this case are broadly similar to those of the above-mentioned cases, in particular in relation to the absence of security and the extent of the difficulties encountered. Consequently, the risks associated with the repayable advances granted to AFR may be subject to the same assessment.
(39)
Thus, the State aid constituted by the repayable advances is made up of the difference between the interest actually due under the terms of the repayable advances and the interest that would be due if the reference rate in force at the time the aid was granted, increased by 800 basis points, had been applied.
5.3. Compatibility of the aid with the common market
(40)
Given AFR’s economic situation at the time the aid was granted, as described in paragraph 8 (running at a loss for several years, negative capital and reserves, falling turnover), the Commission considers that AFR was a firm in difficulty within the meaning of the Guidelines at the time the repayable advances were granted. For the reasons set out in paragraphs 22 and 23, France’s comments do not alter this analysis.
(41)
It is true that in 2005 AFR was part of a group controlled by the holding company Arbel SA. Aside from its railways division (made up of AFR and Lormafer), the group included a construction division made up of firms specialising in the manufacture of windows for the construction industry. However, it is clear from the information supplied by the French authorities in the correspondence exchanged before the initiation of the formal investigation procedure that the difficulties encountered by AFR were specific to it within the group as its activity had no connection with the construction division. Moreover, the Commission notes that AFR’s difficulties seem to have been too great for the group to overcome, given its mediocre results. It therefore considers that point 13 of the Guidelines is no obstacle to AFR being considered eligible for rescuing and restructuring aid, despite its being part of a group.
(42)
The compatibility of the aid must therefore be assessed in the light of the Guidelines.
(43)
The Commission observes that the compatibility conditions for restructuring aid laid down in the Guidelines are not fulfilled. Accordingly, it notes that:
-
the French authorities did not present it with a restructuring plan consistent with points 34 to 37 of the Guidelines,
-
the Commission was not aware of any compensatory measures designed to prevent any excessive distortion of competition that may be caused by the aid (points 38 to 42 of the Guidelines).
(44)
Nor does the aid appear to fulfil the compatibility conditions for rescue aid provided for by the Guidelines, given that the repayable advances were granted for a period of more than six months (see point 25 of the Guidelines).
(45)
These points suffice for it to be concluded that the aid is not compatible with the common market.
6. CONCLUSION
The Commission finds that France has unlawfully implemented the aid in question in breach of Article 88(3) of the Treaty. As the aid is incompatible with the common market, France must bring it to an end and recover from the beneficiary the amounts already paid,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The State aid which France has implemented for Arebel Fauvet Rail SA is incompatible with the common market.
Article 2
1. France shall take all necessary measures to recover from the beneficiary the aid referred to in Article 1 and unlawfully made available to the beneficiary.
2. Recovery shall be effected without delay and in accordance with the procedures of national law provided that they allow the immediate and effective execution of the decision. The aid to be recovered shall include interest from the day on which it was at the disposal of the beneficiary until the date of its recovery.
3. Interest shall be calculated on a compound basis in accordance with Chapter V of Commission Regulation (EC) No 794/2004 (9).
4. France shall cancel all outstanding payments of the aid referred to in Article 1 with effect from the date of notification of this decision.
Article 3
1. France shall ensure that this decision is implemented within four months following the date of its notification.
2. France shall inform the Commission, within two months of the date of notification of this decision, of the measures taken to comply with it, and in particular the following:
(a)
the total amount (principal and interest) to be recovered from the beneficiary;
(b)
a detailed description of the measures already taken and planned to comply with this Decision;
(c)
the documents demonstrating that the beneficiary has been ordered to repay the aid.
3. France shall keep the Commission informed of the progress of the national measures taken to implement this decision until recovery of the aid referred to in Article 1 has been completed. It shall immediately forward to the Commission, at the latter’s request, any information on the measures already taken and planned to comply with this decision, as well as detailed information concerning the amounts of aid and interest already recovered from the beneficiary.
Article 4
This Decision is addressed to the French Republic.
Done at Brussels, 2 April 2008.